Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Eight

Книгата на Даниил — Деветдесет и осем

The Triple Application of Elijah and the Last Days’ Judgment: Understanding the Investigative and Executive Phases

Тройното приложение на Илия и съдът в последните дни: разбиране на изследователната и изпълнителната фаза

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The triple application of Elijah identified that in the last days there would be an Elijah at the beginning of the last days and at the ending of the last days. The “last days” are the days of judgment, which is progressive and divided into two types of judgment. The investigative judgment which began in the beginning of the last days, and the executive judgment which takes place in the ending of the last days. The triple application of Elijah is primarily representing the history of the executive judgment which begins at the soon-coming Sunday law.

Тройното приложение на Илия посочи, че в последните дни ще има един Илия в началото на последните дни и в края на последните дни. „Последните дни“ са дните на съда, който е прогресивен и е разделен на два вида съд. Изследователният съд, който започна в началото на последните дни, и изпълнителният съд, който се извършва в края на последните дни. Тройното приложение на Илия преди всичко представя историята на изпълнителния съд, който започва при скоро настъпващия неделен закон.

The investigative judgment is restricted to those who have made a profession to be a follower of God, primarily by direct profession, but also in a minority of occurrences by an indirect profession of lifestyle.

Изследователният съд е ограничен до онези, които са изповядали, че са последователи на Бога — предимно чрез пряко изповядване, но също, в по-малка част от случаите, чрез непряко изповядване посредством начина на живот.

> (For not the hearers of the law are just before God, but the doers of the law shall be justified. For when the Gentiles, which have not the law, do by nature the things contained in the law, these, having not the law, are a law unto themselves: Which show the work of the law written in their hearts, their conscience also bearing witness, and their thoughts the mean while accusing or else excusing one another.) Romans 2:13–15.

> (Защото не слушателите на закона са праведни пред Бога, а изпълнителите на закона ще бъдат оправдани. Защото, когато езичниците, които нямат закона, по природа вършат онова, което законът изисква, те, без да имат закона, са закон на самите себе си; те показват, че делото на закона е написано в сърцата им, като и съвестта им свидетелства, и помислите им между това ги обвиняват или оправдават един друг.) Римляни 2:13–15.

The investigative judgment has two primary divisions, for it began with the investigation of the lives of the dead (from the days of Adam onward), who had professed to believe in the true God, and on September 11, 2001, it began the process of the investigative “judgment of the living.” The investigative judgment has another division beyond dead to living, for judgment begins with God’s house, and in the last days God’s house is Laodicean Adventism. Once the judgment of God’s house concludes at the soon-coming Sunday law, then God’s other flock that are then in Babylon are judged.

Следственият съд има две основни подразделения, защото той започна с изследването на живота на мъртвите (от дните на Адам нататък), които са изповядвали вяра в истинския Бог, а на 11 септември 2001 г. започна процеса на следствения „съд над живите“. Следственият съд има още едно подразделение отвъд това от мъртвите към живите, защото съдът започва от Божия дом, а в последните дни Божият дом е лаодикийският адвентизъм. Щом съдът над Божия дом приключи при скоро идващия неделен закон, тогава бива съдено и другото Божие стадо, което тогава се намира във Вавилон.

The executive judgment is God’s punishment upon those who rejected His offer of salvation. The executive judgment begins at the soon-coming Sunday law. The United States will then have filled up its cup of wrath, which is also the cup of its probationary time, and national apostasy will be followed by national ruin. Every nation on planet earth will follow the example of the United States in enforcing a Sunday law, and each of those nations will then fill up their cups and also suffer national ruin.

Изпълнителният съд е Божието наказание върху онези, които са отхвърлили Неговото предложение за спасение. Изпълнителният съд започва с предстоящия неделен закон. Тогава Съединените щати ще са изпълнили чашата на своя гняв, която е също и чашата на своето изпитателно време, и националното отстъпление ще бъде последвано от национална разруха. Всяка нация на планетата Земя ще последва примера на Съединените щати в налагането на неделен закон, и тогава всяка от тези нации ще изпълни своята чаша и също ще претърпи национална разруха.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> „Когато Америка, земята на религиозната свобода, се съедини с Папството, за да насилва съвестта и да принуждава хората да почитат фалшивата събота, народите на всяка страна по земното кълбо ще бъдат подтикнати да последват нейния пример.“ Свидетелства, том 6, 18.

The executive judgment is also divided into two parts. From the Sunday law in the United States until human probation closes when Michael stands up, God’s judgments are mixed with mercy, but when Michael stands up, God’s wrath, as represented by the pouring out of the seven last plagues, contains no mercy. During the period of the Sunday law crisis the executive judgments upon men and nations will be mixed with mercy, for there will still be some in Babylon that are then being given opportunity to understand the distinction between the worship of Sabbath and Sunday.

Изпълнителният съд също е разделен на две части. От неделния закон в Съединените щати до приключването на човешкото изпитателно време, когато Михаил се изправи, Божиите съдби са примесени с милост; но когато Михаил се изправи, Божият гняв, представен чрез изливането на седемте последни язви, не съдържа милост. През периода на кризата, свързана с неделния закон, изпълнителните съдби над хора и народи ще бъдат примесени с милост, защото вавилон все още ще има някои, на които тогава ще се дава възможност да разберат разликата между поклонението в събота и в неделя.

> “Oh, that the people might know the time of their visitation! There are many who have not yet heard the testing truth for this time. There are many with whom the Spirit of God is striving. The time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; His hand is still stretched out to save, while the door is closed to those who would not enter.

> „О, дано би народът да познаеше времето на своето посещение! Има мнозина, които още не са чули изпитващата истина за настоящото време. Има мнозина, с които Божият Дух се бори. Времето на Божиите унищожителни съдби е време на милост за онези, които не са имали възможност да узнаят що е истина. Нежно Господ ще погледне на тях. Сърцето Му, изпълнено с милост, е трогнато; ръката Му е още простряна да спасява, докато вратата е затворена за онези, които не пожелаха да влязат.“

> “The mercy of God is shown in His long forbearance. He is holding back His judgments, waiting for the message of warning to be sounded to all. Oh, if our people would feel as they should the responsibility resting upon them to give the last message of mercy to the world, what a wonderful work would be done!” Testimonies, volume 9, 97.

> „Милостта на Бога се проявява в Неговото дълготърпение. Той въздържа Своите съдби, като чака вестта на предупреждението да бъде прогласена на всички. О, ако нашият народ почувстваше, както трябва, отговорността, която почива върху него, да даде на света последната вест на милост, какво чудно дело би било извършено!“ Свидетелства, том 9, 97.

The “time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth.” Those two “times” begin together when “the door is closed” upon Laodicean Adventists “who would not enter.”

„Времето“ на Божиите разрушителни съдби е време на милост за онези, които не са имали възможност да научат какво е истината.“ Тези две „времена“ започват заедно, когато „вратата се затваря“ пред лаодикийските адвентисти, „които не пожелаха да влязат“.

> “I saw that the holy Sabbath is, and will be, the separating wall between the true Israel of God and unbelievers; and that the Sabbath is the great question, to unite the hearts of God’s dear waiting saints. And if one believed, and kept the Sabbath, and received the blessing attending it, and then gave it up, and broke the holy commandment, they would shut the gates of the Holy City against themselves, as sure as there was a God that rules in heaven above. I saw that God had children, who do not see and keep the Sabbath. They had not rejected the light on it. And at the commencement of the time of trouble, we were f illed with the Holy Ghost as we went forth and proclaimed the Sabbath more fully. This enraged the church, and nominal Adventists, as they could not refute the Sabbath truth. And at this time, God’s chosen, all saw clearly that we had the truth, and they came out and endured the persecution with us.” A Word to the Little Flock, 18, 19.

> „Видях, че святата събота е и ще бъде разделителната стена между истинския Божий Израил и невярващите; и че съботата е великият въпрос, който ще обедини сърцата на Божиите скъпи чакащи светии. И ако някой е повярвал, пазил е съботата и е приел благословението, което я съпътства, а после я изостави и престъпи святата заповед, той ще затвори пред себе си портите на Светия град, така сигурно, както има Бог, Който царува на небесата горе. Видях, че Бог имаше чеда, които не виждат и не пазят съботата. Те не бяха отхвърлили светлината относно нея. И в началото на времето на скръбта ние се изпълнихме със Светия Дух, когато излязохме и провъзгласихме съботата по-пълно. Това разгневи църквата и номиналните адвентисти, понеже не можеха да опровергаят истината за съботата. И в това време всички Божии избрани ясно видяха, че ние имаме истината, и излязоха, и понесоха гонението заедно с нас.“ A Word to the Little Flock, 18, 19.

The door is closed at the soon-coming Sunday law, making the period which precedes the Sunday law “the time” of God’s people’s “visitation.”

Вратата се затваря при скоро идващия неделен закон, като прави периода, който предшества неделния закон, „времето“ на „посещението“ на Божия народ.

> How do ye say, We are wise, and the law of the Lord is with us? Lo, certainly in vain made he it; the pen of the scribes is in vain. The wise men are ashamed, they are dismayed and taken: lo, they have rejected the word of the Lord; and what wisdom is in them? Therefore will I give their wives unto others, and their fields to them that shall inherit them: for everyone from the least even unto the greatest is given to covetousness, from the prophet even unto the priest every one dealeth falsely. For they have healed the hurt of the daughter of my people slightly, saying, Peace, peace; when there is no peace. Were they ashamed when they had committed abomination? nay, they were not at all ashamed, neither could they blush: therefore shall they fall among them that fall: in the time of their visitation they shall be cast down, saith the Lord. Jeremiah 8:8–12.

> „Как казвате: Ние сме мъдри и законът Господен е с нас? Ето, наистина напразно го е направило лъжливото перо на книжниците. Мъдреците се посрамиха, ужасиха се и бяха уловени; ето, те отхвърлиха словото Господне — и каква мъдрост има в тях? Затова ще дам жените им на други и нивите им — на онези, които ще ги наследят; защото всеки, от най-малкия до най-големия, е предаден на користолюбие; от пророка дори до свещеника всеки постъпва лъжливо. Понеже лекуваха повърхностно раната на дъщерята на Моя народ, като казваха: Мир, мир! — когато няма мир. Засрамиха ли се, когато вършеха мерзост? Не, никак не се засрамиха, нито можеха да се изчервят; затова ще паднат между падащите; във времето на тяхното наказание ще бъдат повалени, казва Господ.“ Йеремия 8:8–12.

As with ancient Israel, so with modern Israel, they are both destroyed, for they knew not the time of their visitation. The time of God’s visitation for Laodicean Adventism began on September 11, 2001, and concludes at the soon coming Sunday law.

Както с древния Израил, така и със съвременния Израил — и двата биват погубени, защото не познаха времето на своето посещение. Времето на Божието посещение за лаодикийския адвентизъм започна на 11 септември 2001 г. и завършва с предстоящия неделен закон.

> And when he was come near, he beheld the city, and wept over it, Saying, If thou hadst known, even thou, at least in this thy day, the things which belong unto thy peace! but now they are hid from thine eyes. For the days shall come upon thee, that thine enemies shall cast a trench about thee, and compass thee round, and keep thee in on every side, And shall lay thee even with the ground, and thy children within thee; and they shall not leave in thee one stone upon another; because thou knewest not the time of thy visitation. Luke 19:41–44.

> И когато се приближи, видя града и заплака за него, казвайки: Ако беше познал, поне в този твой ден, нещата, които се отнасят до твоя мир! Но сега те са скрити от очите ти. Защото ще дойдат върху теб дни, когато враговете ти ще издигнат окоп около теб, ще те обкръжат и ще те притиснат отвсякъде; и ще те сринат до земята, и децата ти в теб; и няма да оставят в теб камък върху камък; защото не позна времето, когато беше посетен. Лука 19:41–44.

At the time of God’s visitation the wise and foolish are forever separated.

Във времето на Божието посещение мъдрите и неразумните се разделят завинаги.

> “We know that unconsecrated Seventh-day Adventists, who have a knowledge of the truth, but who have linked themselves with worldlings will depart entirely from the faith, giving heed to seducing spirits. The enemy will gladly hold out inducements to them, to lead them to carry on a warfare against the people of God. But those who are true and steadfast will have a strong and powerful defense in God.” Manuscript Releases, volume 7, 186.

> „Ние знаем, че неосветените адвентисти от седмия ден, които имат познание за истината, но са се свързали със светски хора, ще отстъпят изцяло от вярата, като внимават на прелъстителни духове. Врагът с готовност ще им предлага примамки, за да ги подтикне да водят война против Божия народ. Но онези, които са истинни и непоколебими, ще имат силна и могъща защита в Бога.“ Manuscript Releases, том 7, 186.

Their time of visitation began on September 11, 2001, as typified by the time of visitation upon the Protestant churches on August 11, 1840, and as the time of visitation had begun for ancient Israel when the Holy Spirit descended at the baptism of Christ.

Времето на тяхното посещение започна на 11 септември 2001 г., както беше предобразено от времето на посещение над протестантските църкви на 11 август 1840 г., и както времето на посещение беше започнало за древния Израил, когато Светият Дух слезе при кръщението на Христос.

The executive judgment begins when the United States fills the cup of its probationary time at the soon coming Sunday law, which is also when the Laodicean Adventist church has filled their cup. Judgment begins with the house of God, and the cup of probationary time for both corrupted horns of the United States. The corrupted horn of Protestantism that has previously been represented by the Laodicean Adventist church then ceases, and the Philadelphian movement of the third angel is then the true horn of Protestantism, and spiritual Jerusalem that is lifted up as an ensign. At that point Jerusalem changes from the church militant into the church triumphant.

Изпълнителният съд започва, когато Съединените щати изпълнят чашата на своето време на изпитание при скоро идващия неделен закон, което е и времето, когато Лаодикийската адвентна църква е изпълнила своята чаша. Съдът започва от Божия дом, както и чашата на изпитателното време и за двата покварени рога на Съединените щати. Поквареният рог на протестантизма, който по-рано е бил представян от Лаодикийската адвентна църква, тогава престава, а Филаделфийското движение на третия ангел тогава е истинският рог на протестантизма и духовният Ерусалим, който е издигнат като знаме. В този момент Ерусалим се променя от воюващата църква в тържествуващата църква.

The executive judgment begins, with the time of God’s destructive judgments, which is also a time of mercy for God’s other flock that is still in Babylon. It begins when the time of God’s visitation upon Laodicean Adventism ends. The executive judgment progresses to the Seven Last Plagues where the judgments are no longer mixed with mercy, and then Jesus returns.

Изпълнителният съд започва с времето на Божиите разрушителни съдби, което е същевременно и време на милост за другото Божие стадо, което все още е във Вавилон. Той започва, когато приключи времето на Божието посещение над Лаодикийския адвентизъм. Изпълнителният съд напредва към Седемте последни язви, където съдбите вече не са смесени с милост, и тогава Исус се завръща.

When Jesus returns, the millennium (one thousand years), of Revelation chapter twenty, identifies that Satan is bound upon a desolated earth, alone with only the rebellious angels that participated in the attack against God.

Когато Исус се завърне, хилядолетието (хиляда години) от двадесета глава на Откровение показва, че Сатана е вързан върху запустялата земя, сам, само с бунтовните ангели, които са участвали в нападението срещу Бога.

> And I saw an angel come down from heaven, having the key of the bottomless pit and a great chain in his hand. And he laid hold on the dragon, that old serpent, which is the Devil, and Satan, and bound him a thousand years, And cast him into the bottomless pit, and shut him up, and set a seal upon him, that he should deceive the nations no more, till the thousand years should be fulfilled: and after that he must be loosed a little season. Revelation 20:1–3.

> И видях ангел да слиза от небето, който имаше ключа от бездната и голяма верига в ръката си. И хвана змея, оная древна змия, която е дяволът и Сатана, и го върза за хиляда години; и го хвърли в бездната, и го затвори, и постави печат върху него, за да не мами вече народите, докато се изпълнят хилядата години; а след това той трябва да бъде пуснат за малко време. Откровение 20:1–3.

During that thousand years the redeemed will perform an investigative judgment upon the lost who are still sleeping in their graves waiting for the conclusion of the individual judgments. The redeemed will consider the lives and circumstances of the lost, including Satan and his angels, in order to determine which deserves greater punishment at the end of the thousand years.

През тези хиляда години изкупените ще извършват следствен съд над погиналите, които все още спят в гробовете си, очаквайки завършека на индивидуалните съдебни дела. Изкупените ще разглеждат живота и обстоятелствата на погиналите, включително Сатана и неговите ангели, за да определят кой заслужава по-голямо наказание в края на хилядата години.

> And I saw thrones, and they sat upon them, and judgment was given unto them: and I saw the souls of them that were beheaded for the witness of Jesus, and for the word of God, and which had not worshipped the beast, neither his image, neither had received his mark upon their foreheads, or in their hands; and they lived and reigned with Christ a thousand years. Revelation 20:4.

> И видях престоли, и седнаха на тях, и бе им дадена власт да съдят; и видях душите на онези, които бяха обезглавени заради свидетелството на Исус и заради Божието слово, и които не се бяха поклонили на звяра, нито на неговия образ, и не бяха приели неговия белег на челата си или на ръцете си; и те оживяха и царуваха с Христос хиляда години. Откровение 20:4.

The millennium therefore contains an investigative judgment, that when finished brings the final executive judgment when the wicked dead are raised, and Satan who then has entire control over them convinces the wicked to attack Jerusalem which at the end of the thousand years comes down out of heaven. As the wicked mount their attack, fire comes down out of heaven and the final executive judgment is accomplished.

Следователно хилядолетието включва изследователен съд, който, когато приключи, довежда до окончателния изпълнителен съд, когато нечестивите мъртви биват възкресени, а Сатана, който тогава има пълен контрол над тях, убеждава нечестивите да нападнат Ерусалим, който в края на хилядата години слиза от небето. Когато нечестивите предприемат нападението си, огън слиза от небето и окончателният изпълнителен съд се извършва.

> And when the thousand years are expired, Satan shall be loosed out of his prison, And shall go out to deceive the nations which are in the four quarters of the earth, Gog and Magog, to gather them together to battle: the number of whom is as the sand of the sea. And they went up on the breadth of the earth, and compassed the camp of the saints about, and the beloved city: and fire came down from God out of heaven, and devoured them. Revelation 20:7–9.

> И когато се изпълнят хилядата години, Сатана ще бъде пуснат от тъмницата си и ще излезе да мами народите, които са в четирите краища на земята, Гог и Магог, за да ги събере за война; чийто брой е като морския пясък. И те излязоха по ширината на земята и обкръжиха стана на светиите и възлюбения град; и огън слезе от Бога от небето и ги погълна. Откровение 20:7–9.

Though the triple applications of Elijah and the messenger that prepares for the Messenger of the Covenant to suddenly come to His temple are closely related, a distinction of their work can be noted in that Elijah is primarily identifying the work of the messenger, and the movement associated with the message of the messenger, that is accomplished during the executive judgment that begins at the soon-coming Sunday law. The messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant primarily identifies a work that is accomplished during the investigative judgment. Laodicean Adventism does not know the time of their visitation, which represents a specific time period of judgment.

Макар тройните приложения на Илия и на вестителя, който приготвя пътя, за да дойде внезапно в храма Си Вестителят на Завета, да са тясно свързани, може да се отбележи разграничение в тяхното дело, тъй като Илия преди всичко обозначава делото на вестителя и движението, свързано с вестта на вестителя, което се извършва по време на изпълнителния съд, започващ с скоро настъпващия неделен закон. Вестителят, който приготвя пътя за Вестителя на Завета, преди всичко обозначава дело, което се извършва по време на изследователния съд. Лаодикийският адвентизъм не познава времето на своето посещение, което представлява определен период на съд.

Neither do they understand the “present truth” message that is proclaimed during the time of their visitation. They were required to know both the judgment, and the message of those days. They were also required to know the messenger of that period of time. In their Laodicean blindness they oppose the message of the hour, deny the time of their visitation with a message of “peace and safety,” and are uncertain who the chosen messenger of that period is. This truth was clearly identified in the witness of the second Elijah, who was John the Baptist.

Нито разбират вестта на „настоящата истина“, която се прогласява по време на тяхното посещение. От тях се изискваше да познават както съда, така и вестта на онези дни. От тях се изискваше също да познават вестителя на онзи период от време. В своята лаодикийска слепота те се противопоставят на вестта на часа, отричат времето на своето посещение с вест за „мир и безопасност“ и не са уверени кой е избраният вестител за този период. Тази истина бе ясно посочена в свидетелството на втория Илия, който беше Йоан Кръстител.

The Jews knew that prophecy identified a messenger to come, and Jesus directly taught that John was that messenger who was to come.

Юдеите знаеха, че пророчеството посочваше един пратеник, който щеше да дойде, а Исус пряко учеше, че Йоан беше този пратеник, който трябваше да дойде.

> For all the prophets and the law prophesied until John. And if ye will receive it, this is Elias, which was for to come. He that hath ears to hear, let him hear. Matthew 11:13–15.

> Защото всички пророци и законът пророкуваха до Йоан. И, ако желаете да приемете това, той е Илия, който трябваше да дойде. Който има уши да слуша, нека слуша. Матей 11:13–15.

At the very conclusion of the period of their visitation (the time in the history of Christ that typifies the soon-coming Sunday law), as Christ hung upon the cross the Jews conjectured whether Elijah would then come to save Jesus. If they did not recognize the messenger that was to prepare for the Messenger of the Covenant, that was then confirming the covenant with His own blood, they could not recognize their Messiah. Laodicean Adventism in the last days is required to know their judgment, which is the time of their visitation. They are required to recognize the message of that period of time, and they are required to recognize the chosen messenger of that time. The rebellion of 1888, represented September 11, 2001, when the angel of Revelation chapter eighteen descended. The rebels of 1888, refused to acknowledge the chosen messengers of the history that was typifying the last days.

В самия завършек на времето на тяхното посещение (времето в историята на Христос, което предобразява скоро идващия неделен закон), когато Христос висеше на кръста, юдеите се питаха дали Илия тогава ще дойде, за да спаси Исус. Ако те не разпознаха вестителя, който трябваше да подготви пътя за Вестителя на завета, Който тогава потвърждаваше завета със собствената Си кръв, те не можаха да разпознаят своя Месия. От лаодикийския адвентизъм в последните дни се изисква да познава съда си, който е времето на неговото посещение. От него се изисква да разпознае вестта на този период от време и от него се изисква да разпознае избрания вестител за това време. Бунтът от 1888 година бе представен от 11 септември 2001 г., когато ангелът от осемнадесета глава на Откровението слезе. Бунтовниците от 1888 година отказаха да признаят избраните вестители на историята, която предобразяваше последните дни.

We will continue this study in the next article.

Ще продължим това изследване в следващата статия.

> For thus saith the Lord God of Israel unto me; Take the wine cup of this fury at my hand, and cause all the nations, to whom I send thee, to drink it. And they shall drink, and be moved, and be mad, because of the sword that I will send among them. Then took I the cup at the Lord’s hand, and made all the nations to drink, unto whom the Lord had sent me: To wit, Jerusalem, and the cities of Judah, and the kings thereof, and the princes thereof, to make them a desolation, an astonishment, an hissing, and a curse; as it is this day; Pharaoh king of Egypt, and his servants, and his princes, and all his people; And all the mingled people, and all the kings of the land of Uz, and all the kings of the land of the Philistines, and Ashkelon, and Azzah, and Ekron, and the remnant of Ashdod, Edom, and Moab, and the children of Ammon, And all the kings of Tyrus, and all the kings of Zidon, and the kings of the isles which are beyond the sea, Dedan, and Tema, and Buz, and all that are in the utmost corners, And all the kings of Arabia, and all the kings of the mingled people that dwell in the desert, And all the kings of Zimri, and all the kings of Elam, and all the kings of the Medes, And all the kings of the north, far and near, one with another, and all the kingdoms of the world, which are upon the face of the earth: and the king of Sheshach shall drink after them. Therefore thou shalt say unto them, Thus saith the Lord of hosts, the God of Israel; Drink ye, and be drunken, and spue, and fall, and rise no more, because of the sword which I will send among you. And it shall be, if they refuse to take the cup at thine hand to drink, then shalt thou say unto them, Thus saith the Lord of hosts; Ye shall certainly drink. For, lo, I begin to bring evil on the city which is called by my name, and should ye be utterly unpunished? Ye shall not be unpunished: for I will call for a sword upon all the inhabitants of the earth, saith the Lord of hosts. Therefore prophesy thou against them all these words, and say unto them, The Lord shall roar from on high, and utter his voice from his holy habitation; he shall mightily roar upon his habitation; he shall give a shout, as they that tread the grapes, against all the inhabitants of the earth. A noise shall come even to the ends of the earth; for the Lord hath a controversy with the nations, he will plead with all flesh; he will give them that are wicked to the sword, saith the Lord. Thus saith the Lord of hosts, Behold, evil shall go forth from nation to nation, and a great whirlwind shall be raised up from the coasts of the earth. And the slain of the Lord shall be at that day from one end of the earth even unto the other end of the earth: they shall not be lamented, neither gathered, nor buried; they shall be dung upon the ground. Jeremiah 25:15–33.

> Защото така ми рече Господ, Израилевият Бог: Вземи от ръката Ми чашата с виното на тази ярост и напой с нея всички народи, при които те изпращам. И те ще пият, и ще се залюлеят, и ще обезумеят поради меча, който Аз ще изпратя между тях. Тогава взех чашата от ръката на Господа и напоих всички народи, при които Господ ме беше изпратил: а именно, Ерусалим и градовете на Юда, царете му и първенците му, за да ги направя запустение, ужас, подсвиркване и проклятие, както е до този ден; фараона, египетския цар, слугите му, първенците му и целия му народ; и цялото смесено множество, и всички царе на земята Уц, и всички царе на земята на филистимците, и Аскалон, и Газа, и Акарон, и остатъка от Азот; Едом, и Моав, и синовете на Амон; и всички царе на Тир, и всички царе на Сидон, и царете на островите, които са отвъд морето; Дедан, и Тема, и Вуз, и всички, които са в най-крайните предели; и всички царе на Арабия, и всички царе на смесеното множество, които живеят в пустинята; и всички царе на Зимрий, и всички царе на Елам, и всички царе на мидийците; и всички северни царе, далечни и близки, един след друг, и всички царства на света, които са по лицето на земята; а царят на Сесах ще пие след тях. Затова им кажи: Така казва Господ на Силите, Израилевият Бог: Пийте и се опийте, и повръщайте, и падайте, и не ставайте вече, поради меча, който Аз ще изпратя между вас. И ако откажат да вземат чашата от ръката ти, за да пият, тогава им кажи: Така казва Господ на Силите: Непременно ще пиете. Защото, ето, Аз започвам да докарвам зло върху града, който се нарича с Моето име, а вие ли ще останете съвсем ненаказани? Няма да останете ненаказани; защото Аз ще призова меч върху всички земни жители, казва Господ на Силите. И така, ти пророкувай против тях всички тези думи и им кажи: Господ ще зареве от висините и ще издаде гласа Си от светото Си обиталище; мощно ще зареве против обиталището Си; ще нададе вик като ония, които тъпчат гроздето, против всички жители на земята. Шум ще стигне до краищата на земята; защото Господ има съдебен спор с народите, ще влезе в съд с всяка плът; нечестивите ще предаде на меча, казва Господ. Така казва Господ на Силите: Ето, зло ще излезе от народ към народ, и голям вихър ще се надигне от краищата на земята. И поразените от Господа в онзи ден ще бъдат от единия край на земята до другия край на земята; за тях няма да се жалее, нито ще бъдат събрани, нито погребани; ще бъдат като тор по земята. Еремия 25:15–33.

Back to Articles