Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Ninety-Eight

Книгата на Даниил — сто деветдесет и осма част

Divine Gatherings and Prophetic Alignments: The Role of the 144,000 in the Eschatological Framework of Daniel 11:40

Божествени събирания и пророчески съгласувания: ролята на 144 000 в есхатологичната рамка на Даниил 11:40

Author

Jeff Pippenger

Published

May 1, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are placing the line of the papacy, the line of apostate Republicanism, the line of apostate Protestantism, and the line of the one hundred and forty-four thousand into the hidden history of verse forty of Daniel chapter eleven. We are currently addressing that Christ gathers His people twice, and all the illustrations of gathering His people a second time represent the final sealing process of the one hundred and forty-four thousand.

Поставяме линията на папството, линията на отстъпническия републиканизъм, линията на отстъпническия протестантизъм и линията на сто четиридесет и четирите хиляди в скритата история на четиридесети стих от единадесета глава на Даниил. Понастоящем разглеждаме, че Христос събира Своя народ два пъти и че всички илюстрации на събирането на Неговия народ за втори път представят заключителния процес на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди.

When the divine symbol descends in a reform line the Lord then gathers a chosen people, who are thereafter tested. At the conclusion of the testing process there is a scattering, that is followed by His gathering those chosen people a second time, though many are left behind for failing the testing process. Christ began gathering His disciples at His baptism, and at the cross the disciples were scattered. After His resurrection He gathered His disciples a second time in advance of Pentecost. This line identified that a second gathering is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand just before the Sunday law, which is typified by Pentecost. The cross identifies a disappointment, followed by a second gathering.

Когато божественият символ слиза в една реформена линия, Господ тогава събира един избран народ, който след това бива изпитван. В края на процеса на изпитване настъпва разпръскване, след което следва Неговото второ събиране на този избран народ, макар мнозина да са оставени назад поради неуспеха си в процеса на изпитване. Христос започна да събира Своите ученици при Своето кръщение, а на кръста учениците бяха разпръснати. След Своето възкресение Той събра Своите ученици втори път преди Петдесетница. Тази линия посочи, че второ събиране се извършва върху сто четиридесет и четирите хиляди непосредствено преди неделния закон, който е прообразно представен чрез Петдесетница. Кръстът обозначава едно разочарование, последвано от второ събиране.

The second gathering after the cross began when Christ descended from meeting with His Father after His resurrection. When the divine symbol descends God’s people are to eat the message, and after Christ descended, He ate with the disciples.

Второто събиране след кръста започна, когато Христос слезе, след като се бе срещнал със Своя Отец след възкресението Си. Когато божественият символ слиза, Божият народ трябва да изяде вестта, и след като Христос слезе, Той яде с учениците.

> And it came to pass, as he sat at meat with them, he took bread, and blessed it, and brake, and gave to them. And their eyes were opened, and they knew him; and he vanished out of their sight. Luke 24:30, 31.

> И стана, когато седеше на трапезата с тях, Той взе хляб, благослови го, разчупи и им го подаде. И очите им се отвориха, и те Го познаха; а Той стана невидим за тях. Лука 24:30, 31.

At the second gathering after the cross Christ “breathed” the Holy Spirit upon His disciples.

На второто събиране след кръста Христос „вдъхна“ Светия Дух върху Своите ученици.

> “The act of Christ in breathing upon his disciples the Holy Ghost, and in imparting his peace to them, was as a few drops before the plentiful shower to be given on the day of Pentecost.” Spirit of Prophecy, volume 3, 243.

> „Действието на Христос, когато Той духна върху учениците Си Светия Дух и им предаде Своя мир, бе като няколко капки преди изобилния дъжд, който щеше да бъде даден в деня на Петдесетница.“ Spirit of Prophecy, том 3, 243.

In the second gathering after the disappointment of April 19, 1844, Christ removed His hand from the mistake of 1843.

На второто събрание след разочарованието от 19 април 1844 г. Христос оттегли ръката Си от грешката на 1843 година.

> “Those faithful, disappointed ones, who could not understand why their Lord did not come, were not left in darkness. Again they were led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained. They saw that the prophetic periods reached to 1844, and that the same evidence which they had presented to show that the prophetic periods closed in 1843, proved that they would terminate in 1844.” Early Writings, 237.

> „Онези верни, разочаровани души, които не можеха да разберат защо техният Господ не дойде, не бяха оставени в тъмнина. Отново бяха насочени към своите Библии, за да изследват пророческите периоди. Ръката на Господа бе отстранена от числата и грешката бе обяснена. Те видяха, че пророческите периоди достигат до 1844 година и че същите доказателства, които бяха представили, за да покажат, че пророческите периоди завършват през 1843 година, доказваха, че те приключват през 1844 година.“ Ранни писания, 237.

At the disappointment the second angel descended with a “writing in his hand.”

При разочарованието вторият ангел слезе с „писано свитъче в ръката си“.

> “Another mighty angel was commissioned to descend to earth. Jesus placed in his hand a writing, and as he came to the earth, he cried, ‘Babylon is fallen, is fallen.’” Early Writings, 247.

> „Друг могъщ ангел бе упълномощен да слезе на земята. Исус постави в ръката му един свитък и когато той дойде на земята, извика: „Падна Вавилон, падна.““ Ранни писания, 247.

The testing process that began with the arrival of the second angel, concluded at the Exeter camp meeting when the Holy Spirit was poured out and the message went like a tidal wave. That testing process was distinctly identified after the cross when the time period unto the outpouring of the Holy Spirit at Pentecost was preceded by a period of fifty days, that was in turn made up of a period of forty days, followed by a period of ten days which concluded at Pentecost.

Изпитателният процес, който започна с идването на втория ангел, завърши на лагерното събрание в Ексетър, когато Светият Дух бе излян и вестта се разнесе като приливна вълна. Този изпитателен процес бе ясно обозначен след кръста, когато периодът до изливането на Светия Дух на Петдесетница бе предшестван от период от петдесет дни, който от своя страна се състоеше от период от четиридесет дни, последван от период от десет дни, завършил на Петдесетница.

> “God’s people are to be constantly reaching up to him in prayer. It was after the early disciples had spent ten days in supplication, after all differences had been put away, and they had united in deep heart-searching, and in confession and putting away of sins, and in drawing together in holy fellowship, that the Holy Ghost came upon them, and the promise of Christ was fulfilled. There was a wonderful outpouring of the Holy Spirit. Suddenly there came from heaven the sound as of a rushing mighty wind, and it filled all the house where they were sitting. ‘And the same day there were added unto them about three thousand souls.’” Review and Herald, March 11, 1909.

> „Божият народ трябва постоянно да се възнася към Него в молитва. След като първите ученици бяха прекарали десет дни в моление, след като всички различия бяха отстранени и те се бяха съединили в дълбоко изпитване на сърцето, в изповядване и оставяне на греховете, и в сближаване в свято общение, тогава Светият Дух слезе върху тях и Христовото обещание се изпълни. Настъпи чудно изливане на Светия Дух. Изведнъж от небето се разнесе шум като от силен, устремен вятър и изпълни цялата къща, където седяха. „И в същия ден към тях се прибавиха около три хиляди души.“ Review and Herald, 11 март 1909 г.

During the forty days, Christ was in attendance teaching the disciples, and then He ascended. The ten days that followed was a period of preparation in advance of the Pentecostal outpouring of the Holy Spirit. The forty days of instruction that followed the cross aligns with April 19, 1844 unto the beginning of the Exeter camp meeting on August 12, 1844. The ten days which preceded Pentecost represented August 12 through 17, 1844, when the Millerites unified upon the message of the Midnight Cry brought by Samuel Snow. In that camp meeting two classes were manifested, and only one class received the Pentecostal outpouring at the conclusion of the meeting. In that period represented by the forty days one class received the instruction, and the other class refused the instruction. When the Midnight Cry arrived one class had the oil, the other did not.

През четиридесетте дни Христос присъстваше, поучавайки учениците, а след това се възнесе. Последвалите десет дни бяха период на подготовка преди петдесятното изливане на Светия Дух. Четиридесетте дни на поучение след кръста съответстват на периода от 19 април 1844 г. до началото на лагерното събрание в Ексетър на 12 август 1844 г. Десетте дни, които предшестваха Петдесетница, представляваха периода от 12 до 17 август 1844 г., когато милеритите се обединиха върху вестта за Среднощния вик, донесена от Самюъл Сноу. На това лагерно събрание се проявиха две групи и само едната група прие петдесятното изливане в края на събранието. В този период, представен чрез четиридесетте дни, едната група прие поучението, а другата група отхвърли поучението. Когато Среднощният вик дойде, едната група имаше масло, а другата нямаше.

> “‘While the bridegroom tarried, they all slumbered and slept.’ By the tarrying of the bridegroom is represented the passing of the time when the Lord was expected, the disappointment, and the seeming delay. In this time of uncertainty, the interest of the superficial and halfhearted soon began to waver, and their efforts to relax; but those whose faith was based on a personal knowledge of the Bible had a rock beneath their feet, which the waves of disappointment could not wash away. ‘They all slumbered and slept;’ one class in unconcern and abandonment of their faith, the other class patiently waiting till clearer light should be given. Yet in the night of trial the latter seemed to lose, to some extent, their zeal and devotion. The halfhearted and superficial could no longer lean upon the faith of their brethren. Each must stand or fall for himself.” The Great Controversy, 395.

> „А младоженецът се забави, и всички задрямаха и заспаха.“ Чрез забавянето на младоженеца е представено изтичането на времето, когато Господ е бил очакван, разочарованието и привидното забавяне. В това време на несигурност интересът на повърхностните и половинчати скоро започна да отслабва и усилията им — да се отпускат; но онези, чиято вяра беше основана на лично познаване на Библията, имаха канара под нозете си, която вълните на разочарованието не можеха да отмият. „Всички задрямаха и заспаха“; едната група — в безгрижие и изоставяне на своята вяра, а другата — търпеливо чакаща, докато бъде дадена по-ясна светлина. Но в нощта на изпитанието последните сякаш до известна степен изгубиха своята ревност и преданост. Половинчатите и повърхностните вече не можеха да се опират на вярата на своите братя. Всеки трябва да устои или да падне сам за себе си.“ Великата борба, 395.

During the ten days leading to Pentecost, and the period of the Exeter camp meeting, Christ gathered His people a second time in advance of those people carrying His message to the world. When the third angel descended on October 22, 1844, the little flock was again disappointed and scattered, but a period of instruction began on October 22, 1844 as Christ led His people into the Most Holy Place. In 1849, the Lord stretched forth His hand a second time to gather again those whom He had gathered out of the disappointments of April 19 and October 22, 1844.

През десетте дни, водещи към Петдесетница, и по време на лагерното събрание в Ексетър, Христос събра Своя народ втори път, преди този народ да понесе Неговата вест към света. Когато третият ангел слезе на 22 октомври 1844 г., малкото стадо отново бе разочаровано и разпръснато, но на 22 октомври 1844 г. започна период на наставление, когато Христос поведе Своя народ в Пресветото място. През 1849 г. Господ простря ръката Си втори път, за да събере отново онези, които бе събрал от разочарованията на 19 април и 22 октомври 1844 г.

In 1844, the instruction was in regards to the message which the third angel had in his hand when he descended, but in the “period of doubt and uncertainty” that followed the great disappointment, many lost their way. By 1849, the work of gathering the little scattered flock was initiated, but what was illustrated by that history was the defeat of 1863, and the first Kadesh for modern Israel. The future victory of the one hundred and forty-four thousand and their work at the second Kadesh was delayed.

През 1844 г. наставлението се отнасяше до вестта, която третият ангел държеше в ръката си, когато слезе, но през „периода на съмнение и несигурност“, който последва голямото разочарование, мнозина изгубиха пътя си. До 1849 г. беше започнато делото по събирането на малкото разпръснато стадо, но онова, което беше илюстрирано чрез тази история, бе поражението от 1863 г. и първият Кадис за съвременния Израил. Бъдещата победа на сто четиридесет и четирите хиляди и тяхното дело при втория Кадис беше забавена.

When the Lord descended on September 11, 2001 He gathered His last-day people, gave them His spiritual food to eat, breathed His Spirit upon those people as He began to sprinkle the latter rain, and He also initiated a testing process that led to July 18, 2020, when His last day people were disappointed and scattered. For three and a half days they were dead in the street. Both the three and a half days, and the forty-day period in the time of Christ represent a wilderness. It is also represented by the period from April 19, 1844 unto August 12, 1844, and also the period from October 22, 1844 unto 1849.

Когато Господ слезе на 11 септември 2001 г., Той събра Своя народ на последните дни, даде му Своята духовна храна за ядене, вдъхна Духа Си върху този народ, когато започна да ръси късния дъжд, и също така започна процес на изпитване, който доведе до 18 юли 2020 г., когато Неговият народ на последните дни бе разочарован и разпръснат. В продължение на три и половина дни те бяха мъртви на улицата. И трите и половина дни, и четиридесетдневният период по времето на Христос представляват пустиня. Това е представено също и от периода от 19 април 1844 г. до 12 август 1844 г., както и от периода от 22 октомври 1844 г. до 1849 г.

From July, 2023 unto the Sunday law, which is the ten days that preceded Pentecost, the camp meeting at Exeter from August 12 unto August 17, and the period from 1849 unto 1863, all align with one another. They represent the period of the second gathering of God’s last-day people. The period from the disappointment to the outpouring of the Holy Spirit is divided into two distinct periods.

От юли 2023 г. до неделния закон, който представлява десетте дни, предшестващи Петдесетница, лагерното събрание в Ексетър от 12 август до 17 август и периодът от 1849 до 1863 г. — всичко това съответства едно на друго. Те представят периода на второто събиране на Божия народ в последните дни. Периодът от разочарованието до изливането на Светия Дух е разделен на два ясно разграничени периода.

Within the hidden history of verse forty of Daniel chapter eleven the line of apostate Protestantism (the nominal church), the line of Laodicean Seventh-day Adventism (nominal Adventism), the line of Catholicism, and the line of true Protestantism are all represented. Those four lines illustrate true Protestantism in controversy with a threefold union of the dragon (Judas), the beast (Catholicism) and the false prophet (apostate Protestantism).

В скритата история на четиридесетия стих от единадесета глава на Даниил са представени линията на отстъпническия протестантизъм (номиналната църква), линията на лаодикийския адвентизъм от седмия ден (номиналния адвентизъм), линията на католицизма и линията на истинския протестантизъм. Тези четири линии онагледяват истинския протестантизъм в борба с тройния съюз на змея (Юда), звяра (католицизма) и лъжепророка (отстъпническия протестантизъм).

Within the very same hidden history the line of apostate Republicanism is also illustrated. Within that line a controversy between the Democrat (the dragon) and Republican parties (the image of the beast) is represented. The Republican party is to lead out in forming the image to the beast, and in so doing it manifests the prophetic characteristics of the beast (the papacy). In God’s Word the papacy, who is the king of the north and also the beast, is given Egypt, (the dragon) as payment for services rendered for being used by God’s as a tool of judgment.

В рамките на същата тази скрита история е илюстрирана и линията на отстъпническия републиканизъм. В рамките на тази линия е представен спор между Демократическата (змея) и Републиканската партия (образа на звяра). Републиканската партия трябва да поведе във формирането на образа на звяра и, като върши това, проявява пророческите характеристики на звяра (папството). В Божието Слово на папството, което е царят на север и също така звярът, се дава Египет (змеят) като заплата за извършените служби, понеже е било употребено от Бога като оръдие на съд.

> Son of man, Nebuchadrezzar king of Babylon caused his army to serve a great service against Tyrus: every head was made bald, and every shoulder was peeled: yet had he no wages, nor his army, for Tyrus, for the service that he had served against it: Therefore thus saith the Lord God; Behold, I will give the land of Egypt unto Nebuchadrezzar king of Babylon; and he shall take her multitude, and take her spoil, and take her prey; and it shall be the wages for his army. I have given him the land of Egypt for his labour wherewith he served against it, because they wrought for me, saith the Lord God. In that day will I cause the horn of the house of Israel to bud forth, and I will give thee the opening of the mouth in the midst of them; and they shall know that I am the Lord. Ezekiel 29:18–21.

> Сине човешки, Навуходоносор, вавилонският цар, накара войската си да извърши тежка служба против Тир; всяка глава оплешивя и всяко рамо се обели; но нямаше нито той, нито войската му заплата от Тир за службата, която извърши против него. Затова така казва Господ Бог: Ето, Аз ще дам Египетската земя на Навуходоносор, вавилонския цар; и той ще отнесе множеството ѝ, ще вземе користта ѝ и ще заграби плячката ѝ; и това ще бъде заплатата за войската му. Дадох му Египетската земя за труда, с който служи против него, защото работиха за Мен, казва Господ Бог. В онзи ден ще направя да поникне рогът на Израилевия дом и ще ти дам да отвориш устата си сред тях; и ще познаят, че Аз съм Господ. Езекиил 29:18–21.

Nebuchadnezzar, who is the king of the north in the passage, is given the land of Egypt as his wages, thus typifying that in the last days, the papacy is given Egypt, which is the dragon, which is the ten kings, the United Nations, who agree to give their seventh kingdom unto the beast for a short space.

Навуходоносор, който в този пасаж е царят на север, получава египетската земя като своя заплата, като по този начин предобразява, че в последните дни папството получава Египет, който е змеят, който са десетте царе, Организацията на обединените нации, които се съгласяват да дадат своето седмо царство на звяра за кратко време.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> И десетте рога, които видя върху звяра, те ще намразят блудницата и ще я направят пуста и гола, и ще ядат плътта ѝ, и ще я изгорят с огън. Защото Бог е вложил в сърцата им да изпълнят Неговата воля, и да бъдат в съгласие, и да дадат царството си на звяра, докато се изпълнят Божиите думи. Откровение 17:16, 17.

This prophetic payment is represented also in Daniel chapter eleven verse forty-two.

Това пророческо плащане е представено също и в Данаил, глава единадесета, стих четиридесет и втори.

> He shall stretch forth his hand also upon the countries: and the land of Egypt shall not escape. Daniel 11:42.

> Той ще простре ръката Си и върху страните; и Египетската земя няма да се избави. Даниил 11:42.

The papacy prevails over the dragon power in the time of the latter rain, for this payment is accomplished “in” the “day” when God “causes the horn of the house of Israel to bud forth.” It is the rain that causes the Israel of God to bud forth, and that day began on September 11, 2001, which was the day of the east wind.

Папството надделява над силата на змея във времето на късния дъжд, защото това въздаяние се извършва „в“ „деня“, когато Бог „прави да поникне рогът на дома Израилев“. Именно дъждът прави Израиля Божий да поникне, и този ден започна на 11 септември 2001 година, което беше денят на източния вятър.

> He shall cause them that come of Jacob to take root: Israel shall blossom and bud, and fill the face of the world with fruit. Hath he smitten him, as he smote those that smote him? or is he slain according to the slaughter of them that are slain by him? In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Isaiah 27:6–9.

> Ще накара онези, които произхождат от Яков, да пуснат корен; Израил ще разцъфне и ще напъпѝ, и ще изпълни лицето на света с плод. Него ли порази Той, както порази онези, които поразяваха него? Или е убит според клането на онези, които бяха избити от Него? С мярка, когато той пуска израстъци, Ти ще се препираш с него; Той задържа своя свиреп вятър в деня на източния вятър. Затова чрез това беззаконието на Яков ще бъде очистено; и това е целият плод — да се отнеме грехът му; когато направи всички камъни на олтара като варовикови камъни, строшени на късове, дъбравите и кумирите няма да устоят. Исая 27:6–9.

Egypt is given to the papal beast when the latter rain is being poured out. The latter rain began to sprinkle when the east wind, representing Islam of the third woe was “stayed,” or restrained on September 11, 2001. Then the rain began to be measured, (sprinkled) upon Israel as they began to bud. At the Sunday law, when the third woe comes again, the latter rain is poured out without measure. Between September 11, 2001 and the soon coming Sunday law “the iniquity of Jacob” is purged, and the Hebrew word “purged” means “atoned for”. At the Sunday law the papal beast is given Egypt (the dragon), as those ten kings commit fornication with the papacy by forming a worldwide image of the beast.

Египет се дава на папския звяр, когато късният дъжд се излива. Късният дъжд започна да ръси, когато източният вятър, представляващ исляма на третото горко, бе „спрян“, или въздържан, на 11 септември 2001 г. Тогава дъждът започна да бъде отмерван (ръсен) върху Израил, когато те започнаха да напъпват. При неделния закон, когато третото горко дойде отново, късният дъжд се излива без мярка. Между 11 септември 2001 г. и скоро идващия неделен закон „нечестието на Яков“ се очиства, а еврейската дума за „очиства“ означава „прави умилостивение за“. При неделния закон папският звяр получава Египет (змея), когато онези десет царе блудстват с папството, като образуват световен образ на звяра.

Before the Sunday law, during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, the apostate Republican horn forms an image to the beast with the apostate Protestant horn, and in that prophetic line the Republican party prevails over the Democratic party, for the Democratic party is a dragon power and the Republican party is the power who forms the image of the papacy.

Преди неделния закон, по време на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди, отстъпническият републикански рог образува образ на звяра заедно с отстъпническия протестантски рог; и в тази пророческа линия Републиканската партия надделява над Демократическата партия, защото Демократическата партия е драконова сила, а Републиканската партия е силата, която образува образа на папството.

Within the prophetic history of the earth beast the end of the Democratic party and the end of the Republican party is identified. Those two parties form the horn of Republicanism, but they identify an internal struggle that runs through the entire history of the earth beast. That horn (Republican) contains an internal microcosm of the two horns of the earth beast.

В пророческата история на земния звяр е обозначен краят на Демократическата партия и краят на Републиканската партия. Тези две партии образуват рога на републиканизма, но същевременно разкриват вътрешна борба, която преминава през цялата история на земния звяр. Този рог (републиканизмът) съдържа в себе си вътрешен микрокосмос на двата рога на земния звяр.

In the testimony of the kingdom of the Medes and Persians it was the last horn that came up higher, and the Democratic party began first in American history, but at the end the Republican party comes up higher and prevails over the Democrats. In the history of the latter rain, which began on September 11, 2001, the globalist, dragon-inspired Democrats rose up out of the bottomless pit of Revelation chapter eleven and slew the Republicans by stealing the 2020 election. Their war against Trump (and the Republicans) began when he announced his candidacy in 2015, and it only intensified from that point onward.

В свидетелството на царството на мидяните и персите последният рог израсна по-високо; а в американската история първо се появи Демократическата партия, но накрая Републиканската партия израства по-високо и надделява над демократите. В историята на късния дъжд, която започна на 11 септември 2001 г., глобалистките демократи, вдъхновени от змея, се надигнаха от бездънната бездна от единадесета глава на Откровение и убиха републиканците, като откраднаха изборите през 2020 г. Тяхната война против Тръмп (и републиканците) започна, когато той обяви кандидатурата си през 2015 г., и оттогава нататък само се засилваше.

When the Democrats stole the election in 2020, they then instituted the Pelosi Trials, but when Trump announced his third campaign in 2022, fear came upon the Democrats, and their rage only increased, and they then came against Trump and his supporters with great wrath, for they knew their time was short. They celebrated his death, but when he stood up, great fear fell upon them.

Когато демократите откраднаха изборите през 2020 г., те след това установиха процесите на Пелоси; но когато Тръмп обяви третата си кампания през 2022 г., страх обзе демократите и яростта им само нарасна; и тогава те се надигнаха срещу Тръмп и неговите поддръжници с голям гняв, защото знаеха, че времето им е кратко. Те празнуваха смъртта му, но когато той се изправи, голям страх ги обзе.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:7–11.

> И когато завършат своето свидетелство, звярът, който възлиза от бездната, ще воюва против тях, и ще ги победи, и ще ги убие. И труповете им ще лежат на улицата на великия град, който духовно се нарича Содом и Египет, където и нашият Господ бе разпнат. И мнозина от племената и родовете, и езиците, и народите ще гледат труповете им три дни и половина и няма да допуснат труповете им да бъдат положени в гробове. И живеещите по земята ще се радват заради тях, и ще ликуват, и ще си разменят дарове един на друг, защото тия двама пророци измъчваха живеещите по земята. А след три дни и половина дух на живот от Бога влезе в тях, и те се изправиха на нозете си; и голям страх падна върху ония, които ги гледаха. Откровение 11:7–11.

The period that identifies the end of the Democratic party is from the inauguration of Biden in 2021 unto the inauguration of Trump in 2025. The period began with the Pelosi Trials, which were purely unconstitutional and totally political in nature. That history, representing the death of the sixth president since the time of the end in 1989 unto the eighth president that is of the seven began with political trials (the Pelosi Trials), and it ends with the death of the Democratic party, and a second set of Pelosi Trials, as the political targets are reversed.

Периодът, който бележи края на Демократическата партия, е от встъпването в длъжност на Байдън през 2021 година до встъпването в длъжност на Тръмп през 2025 година. Периодът започна с процесите на Пелоси, които бяха изцяло противоконституционни и напълно политически по своя характер. Тази история, представяща смъртта на шестия президент от времето на края през 1989 година до осмия президент, който е от седемте, започна с политически процеси (процесите на Пелоси) и завършва със смъртта на Демократическата партия и с втори набор от процеси на Пелоси, при което политическите мишени са разменени.

The illustration of the history is located in chapter eleven of Revelation, which found its first fulfillment in the French Revolution. The French Revolution is the classic historical example of the guillotine type of political warfare that identifies one ruling party killing another, and then having that very same ruling power overthrown and persecuted themselves.

Илюстрацията на тази история се намира в единадесета глава на Откровение, която намери първото си изпълнение във Френската революция. Френската революция е класическият исторически пример за гилотинния тип политическа война, който обозначава как една управляваща партия убива друга, а след това същата тази управляваща власт бива свалена и сама подложена на преследване.

The period from the inauguration of Biden and the Pelosi Trials, unto the second inauguration of Trump and the reversal of the Pelosi Trials identifies the end of the Democratic party, and it identifies when Trump repeats the implementation of a set of executive orders that were typified by the Alien and Sedition Acts. The implementation of those executive orders will begin the second Pelosi Trials and identify the beginning of the period when the image of the beast is begun in earnest. That period ends at the enforcement of the Sunday law, so the period begins with executive orders paralleling the Alien and Sedition Acts, and ends with the Sunday law. It is there that the Republican party ends.

Периодът от встъпването в длъжност на Байдън и процесите срещу Пелоси до второто встъпване в длъжност на Тръмп и обръщането на процесите срещу Пелоси обозначава края на Демократическата партия и обозначава времето, когато Тръмп повтаря прилагането на набор от изпълнителни заповеди, които бяха предобразени от Законите за чужденците и подстрекателството. Прилагането на тези изпълнителни заповеди ще даде начало на вторите процеси срещу Пелоси и ще обозначи началото на периода, когато образът на звяра започва сериозно да се изгражда. Този период завършва с налагането на неделния закон, така че периодът започва с изпълнителни заповеди, успоредни на Законите за чужденците и подстрекателството, и завършва с неделния закон. Там завършва Републиканската партия.

Both periods representing the conclusion of the Democratic party and then the Republican party are prophetically connected, and are represented by the period of twenty-two years from 1776 unto 1798. That period has three waymarks; the Declaration of Independence in 1776, thirteen years later the Constitution, followed by the Alien and Sedition Acts of 1798. Those three waymarks find fulfillment in the line of the Democratic and Republican parties, though the application of the second and third waymark is at a different point in each line.

И двата периода, които представляват заключението най-напред на Демократическата партия, а след това и на Републиканската партия, са пророчески свързани и са представени чрез периода от двадесет и две години — от 1776 до 1798. Този период има три опорни знака: Декларацията за независимост през 1776 г.; тринадесет години по-късно — Конституцията; следвана от Законите за чужденците и подстрекателството от 1798 г. Тези три опорни знака намират изпълнение в линията на Демократическата и Републиканската партия, макар че приложението на втория и третия опорен знак е в различна точка във всяка линия.

We will explain these waymarks and their fulfillments in the next article.

Ще разгледаме тези ориентири и тяхното изпълнение в следващата статия.

> “There are but two parties, Satan works with his crooked, deceiving power, and through strong delusions he catches all who do not abide in the truth, who have turned away their ears from the truth, and have turned unto fables. Satan himself abode not in the truth, he is the mystery of iniquity. Through his subtlety he gives to his soul-destroying errors the appearance of truth. Herein is their power to deceive. It is because they are a counterfeit of the truth that Spiritualism, Theosophy, and the like deceptions gain such power over the minds of men. Herein is the masterly working of Satan. He pretends to be the Savior of man, the benefactor of the human race, and thus he more readily lures his victims to destruction.

> „Съществуват само две страни; Сатана действа със своята извратена, измамлива сила и чрез силни заблуди улавя всички, които не пребъдват в истината, които са отвърнали ушите си от истината и са се обърнали към басни. Самият Сатана не устоя в истината; той е тайната на беззаконието. Чрез своето коварство той придава на своите душепогубващи заблуди вид на истина. В това е тяхната сила да мамят. Именно защото са подправка на истината, спиритизмът, теософията и подобни измами придобиват такава власт над умовете на хората. В това се проявява майсторското действие на Сатана. Той се представя за Спасителя на човека, за благодетеля на човешкия род, и така още по-лесно примамва жертвите си към погибел.

> “We are warned in the word of God that sleepless vigilance is the price of safety. Only in the straight path of truth and righteousness can we escape the tempter’s power. But the world is ensnared. Satan’s skill is exercised in devising plans and methods without number to accomplish his purposes. Dissimulation has become a fine art with him, and he works in the guise of an angel of light. God’s eye alone discerns his schemes to contaminate the world with false and ruinous principles bearing on their face the appearance of genuine goodness. He works to restrict religious liberty, and to bring into the religious world a species of slavery. Organizations, institutions, unless kept by the power of God, will work under Satan’s dictation to bring men under the control of men: and fraud and guile will bear the semblance of zeal for truth, and for the advancement of the kingdom of God. Whatever in our practice is not as open as the day, belongs to the methods of the prince of evil. His methods are practiced even among Seventh Day Adventists, who claim to have advanced truth.

> „Предупредени сме в Божието слово, че безсънната бдителност е цената на безопасността. Само по правия път на истината и правдата можем да се изплъзнем от силата на изкусителя. Но светът е уловен в примка. Умението на Сатана се проявява в измислянето на безброй планове и методи, за да осъществи своите намерения. Преструвката е станала за него изтънчено изкуство и той действа под образа на ангел на светлината. Само Божието око разпознава неговите замисли да зарази света с лъжливи и пагубни принципи, носещи на лицето си привидността на истинска доброта. Той действа, за да ограничи религиозната свобода и да въведе в религиозния свят един вид робство. Организации, институции — ако не бъдат съхранявани чрез Божията сила — ще действат под диктата на Сатана, за да подчинят човеците на човеци; и измамата и коварството ще носят подобие на ревност за истината и за напредъка на Божието царство. Каквото и да има в нашата практика, което не е открито като деня, принадлежи към методите на княза на злото. Неговите методи се практикуват дори сред адвентистите от седмия ден, които твърдят, че притежават напредваща истина.“

> “If men resist the warnings the Lord sends them, they become even leaders in evil practices; such men assume to exercise the prerogatives of God—they presume to do that which God himself will not do in seeking to control the minds of men. They introduce their own methods and plans, and through their misconceptions of God, they weaken the faith of others in the truth, and bring in false principles that will work like leaven to taint and corrupt our institutions and churches. Anything that lowers man’s conception of righteousness, and equity, and impartial judgment, any devise or precept that brings God’s human agents under the control of human minds, impairs their faith in God; it separates the soul from God, for it leads away from the path of strict integrity and righteousness.

> „Когато хората се противопоставят на предупрежденията, които Господ им изпраща, те стават дори водачи в зли практики; такива хора си присвояват правата на Бога — те дръзват да вършат онова, което сам Бог не би сторил, в стремежа си да упражняват контрол над умовете на хората. Те въвеждат свои собствени методи и планове и чрез своите погрешни представи за Бога отслабват вярата на другите в истината и внасят лъжливи принципи, които ще действат като квас, за да заразяват и покваряват нашите институции и църкви. Всичко, което снижава представата на човека за праведност, справедливост и безпристрастен съд, всяко средство или предписание, което поставя човешките Божии оръдия под властта на човешки умове, подкопава тяхната вяра в Бога; то отделя душата от Бога, защото я отклонява от пътя на строгата почтеност и праведност.“

> “God will not vindicate any device whereby man shall in the slightest degree rule or oppress his fellow-man. The only hope for fallen man is to look to Jesus, and receive him as the only Savior. As soon as man begins to make an iron rule for other men, as soon as he begins to harness up and drive men according to his own mind, he dishonors God, and imperils his own soul, and the souls of his brethren. Sinful man can find hope and righteousness only in God; and no human being is righteous any longer than he has faith in God, and maintains the vital connection with him. A flower of the field must have its root in the soil; it must have air, dew, showers, and sunshine. It will flourish only as it receives these advantages, and all are from God. So with men. We receive from God that which ministers to the life of the soul. We are warned not to trust in man, nor to make flesh our arm. A curse is pronounced upon all who do this.” The 1888 Materials, 1432–1434.

> „Бог няма да оправдае никакво средство, чрез което човекът би управлявал или потискал своя ближен дори и в най-малка степен. Единствената надежда за падналия човек е да гледа към Исус и да Го приеме като единствения Спасител. Щом човек започне да налага железен закон на други човеци, щом започне да впряга и да подкарва хората според собствения си ум, той безчести Бога и излага на опасност собствената си душа и душите на своите братя. Греховният човек може да намери надежда и правда единствено в Бога; и никое човешко същество не е праведно по-дълго, отколкото има вяра в Бога и поддържа жизнената връзка с Него. Полското цвете трябва да има корена си в почвата; то трябва да има въздух, роса, дъжд и слънчево сияние. То ще процъфтява само ако приема тези блага, а всички те са от Бога. Така е и с човека. Ние получаваме от Бога онова, което служи за живота на душата. Предупредени сме да не се уповаваме на човек и да не правим плътта своя мишца. Изречено е проклятие над всички, които правят това.“ The 1888 Materials, 1432–1434.

Back to Articles