Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Seventy-Two

Книгата на Даниил — сто седемдесет и втора

Fatima’s Shadow: Unraveling the Satanic Influence Behind the Catholic Church’s Prophetic Visions

Сянката на Фатима: Разкриване на сатанинското влияние зад пророческите видения на Католическата църква

Author

Jeff Pippenger

Published

April 2, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The prophecy of Fatima was Satan’s work of preparation in preparing the Catholic Church to surrender their organization unto him when he personates Christ, for it is the “masterpiece of Satan’s power—a monument of his efforts to seat himself upon the throne to rule the earth according to his will.” Those who will not be benefitted by the prophetic testimony identifying the role of Fatima in directing Catholicism, due to their unwillingness to believe in Satan’s ability to accomplish miracles, are setting themselves up to be deceived. Fatima’s prophecy addressed the internal struggle within Catholicism, and Catholicism’s war against atheism.

Пророчеството от Фатима беше подготвително дело на Сатана, за да подготви Католическата църква да предаде своята организация на него, когато той се представи за Христос, защото то е „шедьовърът на сатанинската сила — паметник на неговите усилия да се възкачи на престола, за да управлява земята според своята воля“. Онези, които няма да се възползват от пророческото свидетелство, което определя ролята на Фатима в насочването на католицизма, поради нежеланието си да повярват в способността на Сатана да върши чудеса, сами се поставят в положение да бъдат измамени. Пророчеството от Фатима засягаше вътрешната борба в католицизма и войната на католицизма срещу атеизма.

Catholicism’s war with atheism is the subject of verse forty of Daniel eleven. The illustration of that struggle began in 1798, in verse forty. It began with the battle in which Napoleon, the king of the south took the pope captive in 1798, and the testimony within the verse then ends with the king of the north sweeping away the king of the south in 1989. Within that history (1798 to 1989), the two antagonists in 1917 and 1918, are each marked with prophetic symbolism, that ties both their testimonies together, while retaining the overall theme of the verse. The prophecy of Fatima is no doubt a satanic prophecy, but it is a subject of God’s prophetic Word, and is therefore history that is to be correctly understood.

Войната на католицизма с атеизма е предметът на четиридесетия стих от Даниил единадесета глава. Изобразяването на тази борба започва през 1798 година, в четиридесетия стих. То започва с битката, в която Наполеон, царят на юга, пленява папата през 1798 година, а свидетелството в самия стих след това завършва с това, че царят на севера помита царя на юга през 1989 година. В рамките на тази история (1798 до 1989) двамата противници през 1917 и 1918 година са всеки поотделно отбелязани с пророческа символика, която свързва техните свидетелства заедно, като същевременно запазва общата тема на стиха. Пророчеството от Фатима без съмнение е сатанинско пророчество, но то е предмет на Божието пророческо Слово и следователно е история, която трябва да бъде правилно разбрана.

> “The only safety for the soul at this time is to inquire at every step, What saith the Lord to his servant? The word of the Lord endureth forever. The Bible is to be our guidebook, and instead of consulting the wisdom of men, and accepting as divine truth the assertions of finite mortals, we should search the sure word of prophecy. God has spoken, and his word is reliable, and we must rest our faith upon a ‘Thus saith the Lord.’ God would have us study the events that are taking place around us, and compare them with the predictions of his word, in order that we may understand that we are living in the last days. We want our Bibles, and we want to know what is written therein. The diligent student of prophecy will be rewarded with clear revelations of truth, for Jesus said, ‘Thy word is truth.’” Signs of the Times, October 1, 1894.

> „Единствената безопасност за душата в това време е на всяка стъпка да се запитва: Какво казва Господ на Своя слуга? Словото Господне пребъдва довека. Библията трябва да бъде нашият пътеводител и вместо да се допитваме до мъдростта на човеците и да приемаме за Божествена истина твърденията на смъртни, ограничени същества, ние трябва да изследваме сигурното пророческо слово. Бог е говорил и Неговото слово е надеждно, и ние трябва да основаваме вярата си върху едно „Тъй казва Господ“. Бог би желал да изучаваме събитията, които стават около нас, и да ги сравняваме с предсказанията на Неговото слово, за да разберем, че живеем в последните дни. Нуждаем се от нашите Библии и желаем да знаем какво е написано в тях. Прилежният изследовател на пророчествата ще бъде възнаграден с ясни откровения на истината, защото Исус каза: „Твоето слово е истина.““ Signs of the Times, October 1, 1894.

In the third proxy war, as represented in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, the power who exalts itself to establish the vision is introduced. That verse was fulfilled in the year 200 BC, when “the Romans interfered in behalf of the young king of Egypt,” and “determined that he should be protected from the ruin devised by Antiochus and Philip.” The verse and the history of 200 BC, identify that just before the Sunday law, upon the premise of defending the weakened replacement of Putin, during the time when the United States and the United Nations (Seleucus and Philip of Macedon), have determined to take the Russian territories and divide them up for their mutual benefit, papal Rome (the whore of Tyre) will begin to play her music, as she begins to go forth to commit fornication with the kings of the earth.

В третата война чрез пълномощници, както е представена в стихове тринадесет до петнадесет на Данаил единадесета глава, е въведена силата, която се превъзнася, за да утвърди видението. Този стих се изпълни в 200 г. пр. Хр., когато „римляните се намесиха в полза на младия цар на Египет“ и „решиха, че той трябва да бъде защитен от гибелта, замислена от Антиох и Филип“. Стихът и историята от 200 г. пр. Хр. посочват, че непосредствено преди неделния закон, под предлога да бъде защитен отслабеният заместник на Путин, във времето, когато Съединените щати и Обединените нации (Селевк и Филип Македонски) са решили да завладеят руските територии и да ги разделят за взаимна изгода, папският Рим (блудницата от Тир) ще започне да засвирва своята музика, когато започне да излиза, за да блудства с земните царе.

The year 533, and the decree of Justinian will then be repeated as prophetically represented in Revelation chapter thirteen, verse two, which identifies that the dragon (pagan Rome), would provide three things for the papacy.

Годината 533 и указът на Юстиниан тогава ще бъдат повторени, както е пророчески представено в Откровение, глава тринадесета, стих втори, където се посочва, че змейът (езическият Рим) ще предостави на папството три неща.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> И звярът, който видях, приличаше на леопард, и краката му бяха като краката на мечка, а устата му — като устата на лъв; и змейят му даде своята сила, своя престол и голяма власт. Откровение 13:2.

The dragon of pagan Rome gave its “seat,” (the city of Rome) to the papacy in the year 330, when Constantine moved his capital to Constantinople. Clovis gave his military “power” to the papacy beginning in 496, and in 533 Justinian gave the civil “authority” unto the papacy. Five years later pagan Rome placed the papacy on the throne, as represented in verses sixteen, thirty-one and forty-one of Daniel eleven. When the United States wins the third proxy war, the papacy will have defeated the Communistic power of Russia which is the subject of the Fatima prophecy. The proxy wars bear the signature of truth, for all three battles are accomplished by a papal proxy army.

Драконът на езическия Рим даде своя „престол“ (град Рим) на папството през 330 година, когато Константин премести столицата си в Константинопол. Хлодвиг даде своята военна „сила“ на папството, започвайки от 496 година, а през 533 година Юстиниан даде гражданската „власт“ на папството. Пет години по-късно езическият Рим постави папството на трона, както е представено в стихове шестнадесети, тридесет и първи и четиридесет и първи от Даниил единадесета глава. Когато Съединените щати спечелят третата прокси война, папството ще е победило комунистическата сила на Русия, която е предмет на пророчеството от Фатима. Прокси войните носят подписа на истината, защото и трите битки се осъществяват чрез папска прокси армия.

The first and last papal proxy army is the United States (apostate Protestantism). The middle proxy army is the Nazi’s of the Ukraine, who were also the Catholic proxy army against Communist Russia in the second world war. There are three world wars, and there are three proxy wars. The second war of both the world wars and proxy wars was Nazism. The current war in the Ukraine is the war of the borderline that first fulfilled verses eleven and twelve at the battle of Raphia. The war in the Ukraine is now being accomplished during the time of the second of three strikes of Islam of the third woe though Islam is not involved in that particular war.

Първата и последната папска прокси армия са Съединените щати (отстъпническият протестантизъм). Средната прокси армия са нацистите на Украйна, които също бяха католическата прокси армия срещу комунистическа Русия във Втората световна война. Има три световни войни и има три прокси войни. Втората война както от световните войни, така и от прокси войните, беше нацизмът. Настоящата война в Украйна е войната на пограничието, която първо изпълни стихове единадесет и дванадесет при битката при Рафия. Войната в Украйна сега се осъществява по време на втората от трите атаки на исляма от третото горко, макар че ислямът не участва в тази конкретна война.

The first strike was against the spiritual glorious land on September 11, 2001, and the last of the three strikes is at the Sunday law, and is against the spiritual glorious land again. The second of the three strikes of Islam of the third woe was against the literal ancient glorious land on October 7, 2023. That war is taking place in the identical area that Ptolemy was victorious in the battle of Raphia. Jesus stated that in the last days there would be wars and rumors of wars.

Първият удар беше срещу духовната преславна земя на 11 септември 2001 г., а последният от трите удара е при неделния закон и отново е срещу духовната преславна земя. Вторият от трите удара на исляма от третото горко беше срещу буквалната древна преславна земя на 7 октомври 2023 г. Тази война се води в същата област, в която Птолемей излезе победоносен в битката при Рафия. Исус заяви, че в последните дни ще има войни и слухове за войни.

The wars Jesus referred to, happen in the history when the effect of every vision is fulfilled, and it was Ezekiel that recorded that fact. In that history, the arrival of the third woe of Islam, the second and third battle of the proxy wars, the repeat of the American Civil War, the repeat of the American Revolutionary war are represented. These wars are accomplished during the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and at the soon coming Sunday law the Lord will raise up His army as an ensign as the final, third world war begins, and as Islam of the third woe escalates its angering of the nations.

Войните, за които Исус говореше, настъпват в историята, когато се изпълнява въздействието на всяко видение, и именно Езекиил записа този факт. В тази история са представени настъпването на третото ислямско горко, втората и третата битка на прокси войните, повторението на Американската гражданска война и повторението на Американската революционна война. Тези войни се осъществяват по време на историята на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди, и при скоро идващия неделен закон Господ ще издигне Своята войска като знаме, когато започне последната, трета световна война и когато ислямът на третото горко засили разгневяването си на народите.

> And ye shall hear of wars and rumours of wars: see that ye be not troubled: for all these things must come to pass, but the end is not yet. For nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places. All these are the beginning of sorrows. Matthew 24:6–8.

> И ще чуете за войни и за слухове за войни; внимавайте да не се смущавате; защото всички тези неща трябва да станат, но това още не е краят. Понеже народ ще се повдигне против народ, и царство против царство; и ще има глад, мор и трусове по разни места. А всичко това е начало на скърби. Матей 24:6–8.

In the sealing time of the one hundred and forty-four thousand two classes of God’s people are defined by their ability to see and hear.

Във времето на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди две категории от Божия народ се определят от способността си да виждат и да чуват.

> Therefore speak I to them in parables: because they seeing see not; and hearing they hear not, neither do they understand. And in them is fulfilled the prophecy of Esaias, which saith, By hearing ye shall hear, and shall not understand; and seeing ye shall see, and shall not perceive: For this people’s heart is waxed gross, and their ears are dull of hearing, and their eyes they have closed; lest at any time they should see with their eyes and hear with their ears, and should understand with their heart, and should be converted, and I should heal them. But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. Matthew 13:13–16.

> Затова им говоря с притчи, защото, като гледат, не виждат, и като слушат, не чуват, нито разбират. И в тях се изпълнява пророчеството на Исая, което казва: „С уши ще чуете, и няма да разберете; и с очи ще гледате, и няма да възприемете; защото сърцето на тия люде е закоравяло, и с ушите си трудно чуват, и очите си са затворили, да не би някога да видят с очите си и да чуят с ушите си, и да разберат със сърцето си, и да се обърнат, и Аз да ги изцеля.“ А вашите очи са блажени, защото виждат; и ушите ви, защото чуват. Матей 13:13–16.

In that time period, which began on September 11, 2001, Jesus said “ye shall hear of wars and rumors of wars.” In the book of Revelation, John represents those who hear the voice of Christ.

В онзи период от време, който започна на 11 септември 2001 г., Исус каза: „ще слушате за войни и слухове за войни“. В книгата Откровение Йоан представлява онези, които чуват гласа на Христос.

> I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet. Revelation 1:10.

> В Духа бях в Господния ден и чух зад себе си силен глас като от тръба. Откровение 1:10.

The “voice” he heard was “as a trumpet,” and a trumpet is a symbol of warfare, and he heard the voice behind him. He then turned to see the voice.

„Гласът“, който чу, беше „като тръба“, а тръбата е символ на война, и той чу гласа зад себе си. Тогава се обърна, за да види гласа.

> And I turned to see the voice that spake with me. And being turned, I saw seven golden candlesticks; And in the midst of the seven candlesticks one like unto the Son of man, clothed with a garment down to the foot, and girt about the paps with a golden girdle. His head and his hairs were white like wool, as white as snow; and his eyes were as a flame of fire; And his feet like unto fine brass, as if they burned in a furnace; and his voice as the sound of many waters. And he had in his right hand seven stars: and out of his mouth went a sharp twoedged sword: and his countenance was as the sun shineth in his strength. And when I saw him, I fell at his feet as dead. And he laid his right hand upon me, saying unto me, Fear not; I am the first and the last. Revelation 1:12–17.

> И обърнах се, за да видя гласа, който говореше с мене. И като се обърнах, видях седем златни светилника; и посред седемте светилника — Един, подобен на Човешкия Син, облечен в дреха до нозете и препасан през гърдите със златен пояс. А главата Му и космите Му бяха бели като вълна, бели като сняг; и очите Му — като огнен пламък; и нозете Му — подобни на лъскава мед, сякаш нажежени в пещ; и гласът Му — като шум от много води. И в десницата Си държеше седем звезди; и от устата Му излизаше остър двуостър меч; и лицето Му беше като слънцето, когато свети в силата си. И когато Го видях, паднах при нозете Му като мъртъв. А Той положи десницата Си върху мене и ми каза: Не бой се; Аз съм Първият и Последният. Откровение 1:12–17.

The vision of Christ which John saw when he turned to see the voice, was the same vision Daniel saw in chapter ten, the same vision Isaiah saw in chapter six, and the same vision which Paul saw, when he saw the history of the seven thunders.

Видението за Христос, което Йоан видя, когато се обърна, за да види гласа, беше същото видение, което Даниил видя в десета глава, същото видение, което Исая видя в шеста глава, и същото видение, което Павел видя, когато видя историята на седемте гръмотевици.

> “Humility is inseparable from holiness of heart. The nearer the soul comes to God, the more completely is it humbled and subdued. When Job heard the voice of the Lord out of the whirlwind, he exclaimed, ‘I abhor myself, and repent in dust and ashes.’ It was when Isaiah saw the glory of the Lord, and heard the cherubim crying, ‘Holy, holy, holy is the Lord of hosts,’ that he cried out, ‘Woe is me, for I am undone!’ Daniel, when visited by the holy messenger, says, ‘My comeliness was turned in me to corruption.’ Paul, after he had been caught up into the third Heaven, and heard things that it was not lawful for a man to utter, spoke of himself as ‘less than the least of all saints.’ It was the beloved John, that leaned on Jesus’s breast, and beheld his glory, who fell before the angels as one dead. The more closely and continuously we behold our Savior the less we shall see to approve in ourselves.” Signs of the Times, April 7, 1887.

> „Смирението е неотделимо от светостта на сърцето. Колкото по-близо душата се приближава до Бога, толкова по-пълно бива смирена и покорена. Когато Йов чу гласа на Господа из вихрушката, той възкликна: „Гнуся се от себе си и се разкайвам в прах и пепел.“ Когато Исая видя славата на Господа и чу херувимите да викат: „Свят, свят, свят е Господ на Силите“, тогава извика: „Горко ми, защото загинах!“ Даниил, когато бе посетен от светия вестител, казва: „Моята красота се превърна в мен в тление.“ Павел, след като бе грабнат до третото небе и чу неизказани думи, които не е позволено на човек да изговори, говореше за себе си като за „по-малък от най-малкия от всички светии“. Възлюбеният Йоан, който се бе облегнал на гърдите на Исус и бе съзерцавал Неговата слава, падна пред ангела като мъртъв. Колкото по-отблизо и непрестанно съзерцаваме нашия Спасител, толкова по-малко ще виждаме в себе си нещо, което да одобряваме.“ Signs of the Times, 7 април 1887 г.

When Gabriel interpreted the vision for Daniel, he set forth the prophetic events of chapter eleven. Those events are the description of warfare, and in the representation of those wars the causative vision of the feminine “mareh,” expressed as “marah,” caused Daniel to be changed into the image of Christ. When Christ says you will hear of wars, and rumors of wars, He is identifying the wars that are set forth in Daniel chapter eleven. He further identifies that to see the vision that causes a beholder to be changed into His image, you must turn around, for the voice is behind you. The wars represented in Daniel eleven are descriptions of wars that have occurred in past history. By hearing of those wars in the past, a person is instructed about the history that is now occurring, but only if the person has eyes to see and ears to hear.

Когато Гавриил изтълкува видението на Даниил, той изложи пророческите събития от единадесета глава. Тези събития представляват описание на война, и в представянето на тези войни причиняващото видение на женското „mareh“, изразено като „marah“, стана причина Даниил да бъде преобразен по образа на Христос. Когато Христос казва, че ще чуете за войни и слухове за войни, Той посочва войните, изложени в единадесета глава на Даниил. По-нататък Той посочва, че за да видиш видението, което кара зрителя да бъде преобразен по Неговия образ, трябва да се обърнеш, защото гласът е зад теб. Войните, представени в Даниил 11, са описания на войни, които са се случили в миналата история. Чрез слушането за тези войни в миналото човек бива поучаван относно историята, която се случва сега, но само ако човекът има очи да вижда и уши да чува.

When Ezekiel recorded that there would come a point in time when the vision would no longer be prolonged, it was in connection with Ezekiel’s vision of the heavenly sanctuary where among other things Ezekiel saw “wheels within wheels”, which Sister White identifies as the complex interplay of human events.

Когато Езекиил записа, че ще настъпи момент, когато видението вече няма да се бави, това беше във връзка с видението на Езекиил за небесното светилище, където, наред с други неща, Езекиил видя „колела в колела“, които сестра Уайт определя като сложното взаимодействие на човешките събития.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> „На бреговете на реката Ховар Йезекиил видя вихрушка, която сякаш идваше от север — „голям облак и огън, който се свиваше в себе си, и сияние имаше около него, а отсред него — като вид на кехлибар.“ Множество колела, пресичащи се едно с друго, бяха движени от четири живи същества. Високо над всички тях „имаше подобие на престол, наглед като сапфирен камък; и върху подобието на престола имаше нещо като вид на човек отгоре върху него.“ „И в херувимите се виждаше образът на човешка ръка под крилата им.“ Йезекиил 1:4, 26; 10:8. Колелата бяха тъй сложни по устройството си, че на пръв поглед изглеждаха в безпорядък; но се движеха в съвършена хармония. Небесни същества, поддържани и направлявани от ръката под крилата на херувимите, задвижваха тези колела; над тях, върху сапфирения престол, беше Вечният; а около престола — дъгата, символът на божествената милост.“

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> „Както колесовидните усложнения бяха под ръководството на ръката под крилете на херувимите, така и сложният ход на човешките събития е под Божествен контрол. Сред раздорите и смутовете на народите Този, Който седи над херувимите, все още направлява делата на земята.״

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> „Историята на народите, които един след друг са заемали определения им дял от време и място, като несъзнателно са свидетелствали за истината, чийто смисъл самите те не са познавали, говори и на нас. На всеки народ и на всеки отделен човек днес Бог е отредил място в Своя велик план. Днес хората и народите биват измервани с отвеса в ръката на Онзи, Който не допуска грешка. Всички чрез собствения си избор определят съдбата си, а Бог направлява всичко за осъществяването на Своите намерения.

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.

> „Историята, която великият АЗ СЪМ е отбелязал в Своето слово, като е свързал звено след звено в пророческата верига, от вечността в миналото до вечността в бъдещето, ни показва къде се намираме днес в поредицата на вековете и какво може да се очаква във времето, което предстои. Всичко, за което пророчеството е предсказало, че ще се изпълни, до настоящото време, е проследено по страниците на историята, и можем да бъдем уверени, че всичко, което тепърва предстои, ще се изпълни в своя ред.

> “The final overthrow of all earthly dominions is plainly foretold in the word of truth. In the prophecy uttered when sentence from God was pronounced upon the last king of Israel is given the message.” Education, 178, 179.

> „Окончателното събаряне на всички земни владичества е ясно предсказано в словото на истината. В пророчеството, изречено, когато присъдата от Бога бе произнесена над последния цар на Израил, е дадена вестта.“ Възпитание, 178, 179.

The complicated wheels that appear at first sight to be in confusion are the complicated play of human events as represented in the strife and tumult of nations. The history that Christ has marked out in His Word tells us where we are, and in so doing it identifies the final overthrow of all earthly dominions. The sealing time of the one hundred and forty-four thousand is where the effect of every vision is fulfilled, and within that history the wheels represent the wars and rumors of wars that Christ identified as the “beginning of sorrows”. The beginning of sorrows began on September 11, 2001, for that is when the sealing time of the one hundred and forty-four thousand began, and the sealing angel places His mark upon those who sigh and cry for the abominations that are done within the church and the land.

Сложните колела, които на пръв поглед изглеждат в безредие, са сложното взаимодействие на човешките събития, представено в борбата и смутовете на народите. Историята, която Христос е очертал в Своето Слово, ни показва къде се намираме и, като прави това, посочва окончателното съкрушаване на всички земни владичества. Времето на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди е мястото, където се изпълнява въздействието на всяко видение, а в рамките на тази история колелата представляват войните и слуховете за войни, които Христос определи като „начало на скърбите“. Началото на скърбите започна на 11 септември 2001 г., защото тогава започна времето на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди, и ангелът на запечатването полага своя белег върху онези, които въздишат и плачат поради мерзостите, които се вършат в църквата и в земята.

The wars in the land, produce sorrow for those who see and hear what those wars represent. The history of the sealing is identifying the final overthrow of all earthly kingdoms, and the overthrowing of those kingdoms has been traced in the prophetic history of the past. When Isaiah, in chapter six, saw the same vision as John, Daniel, Ezekiel, Job and Paul he volunteered to present the message for that time, but he asked how long he would need to present the message?

Войните в земята пораждат скръб у онези, които виждат и чуват какво представляват тези войни. Историята на запечатването разкрива окончателното събаряне на всички земни царства, а събарянето на тези царства е проследено в пророческата история на миналото. Когато Исая, в шеста глава, видя същото видение като Йоан, Даниил, Езекиил, Йов и Павел, той се предложи доброволно да представи вестта за онова време, но попита докога ще трябва да представя вестта?

> Also I heard the voice of the Lord, saying, Whom shall I send, and who will go for us? Then said I, Here am I; send me. And he said, Go, and tell this people, Hear ye indeed, but understand not; and see ye indeed, but perceive not. Make the heart of this people fat, and make their ears heavy, and shut their eyes; lest they see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed. Then said I, Lord, how long? And he answered, Until the cities be wasted without inhabitant, and the houses without man, and the land be utterly desolate, And the Lord have removed men far away, and there be a great forsaking in the midst of the land. Isaiah 6:8–12.

> И чух гласа на Господа, Който казваше: Кого да изпратя, и кой ще отиде за Нас? Тогава казах: Ето ме мене; изпрати мене. А Той рече: Иди и кажи на този народ: Слушайте наистина, но не разбирайте; и гледайте наистина, но не проумявайте. Затлъсти сърцето на този народ, и направи ушите му натегнали, и затвори очите му, да не би да види с очите си, и да чуе с ушите си, и да разбере със сърцето си, и да се обърне, и да бъде изцелен. Тогава рекох: Господи, докога? А Той отговори: Докато градовете запустеят без жители, и къщите останат без човек, и земята стане съвсем пуста, и Господ отдалечи людете далеч, и в средата на земята настъпи голямо запустение. Исая 6:8–12.

The answer Isaiah was given was that he would need to present the message until “the land be utterly destroyed.” The message of the sealing is given in the time of warfare, and the warfare is specifically identified as the interpretation of the “marah” vision that the prophets all beheld. The external message is designed to produce an internal experience, but only for those who “will hear”.

Отговорът, който бе даден на Исая, беше, че той ще трябва да представя вестта, докато „земята не бъде съвсем разорена“. Вестта за запечатването се дава във време на война, а войната е конкретно отъждествена с тълкуването на видението „мара“, което всички пророци видяха. Външната вест е предназначена да произведе вътрешно преживяване, но само у онези, които „ще чуят“.

The connection of the papal proxy army of Nazi’s in the second world war, aligns, line upon line, with the second proxy army in the second proxy war, and the second world war itself aligns with the second proxy war. The connection of the second proxy war with the borderline war of Raphia that is now being repeated in the Ukraine, is geographically connected with the second strike of Islam of the third woe, that began in October 7, 2023, and represents prophetic wheels within wheels.

Връзката на папската прокси армия на нацистите през Втората световна война съвпада, ред по ред, с втората прокси армия във втората прокси война, а самата Втора световна война също съвпада с втората прокси война. Връзката на втората прокси война с пограничната война при Рафия, която сега се повтаря в Украйна, е географски свързана с втория удар на исляма от третото горко, започнал на 7 октомври 2023 г., и представлява пророчески колела в колела.

In 1999, a book was published that had been written by John Cornwell. John Cornwell at that time was a Senior Research Fellow at Jesus College, at Cambridge in England, and was an award-winning journalist and author. The book addressed the role of the pope of Rome who reigned during World War Two. The book begins with the future pope’s grandfather who was the right-hand man of Pope Pius IX, known as Pio Nono. In 1849 a Republican mob attacked the Vatican compounds and Pope Pius IX fled the city of Rome. The man he took with him into exile was Eugenio Pacelli’s grandfather. Eugenio Pacelli was the grandson of Pope Pius IX’s right hand man, and he later became Pius XII, and the book about Eugenio Pacelli was named Hitler’s Pope, The Secret History of Pius XII.

През 1999 г. беше публикувана книга, написана от Джон Корнуел. По онова време Джон Корнуел беше старши научен сътрудник в Jesus College, Кеймбридж, в Англия, и беше отличен журналист и автор. Книгата разглеждаше ролята на римския папа, който управляваше по време на Втората световна война. Книгата започва с дядото на бъдещия папа, който беше дясната ръка на папа Пий IX, известен като Пио Ноно. През 1849 г. републиканска тълпа нападна ватиканските сгради и папа Пий IX избяга от град Рим. Човекът, когото той взе със себе си в изгнание, беше дядото на Еудженио Пачели. Еудженио Пачели беше внук на дясната ръка на папа Пий IX, а по-късно стана Пий XII, а книгата за Еудженио Пачели беше озаглавена „Папата на Хитлер. Тайната история на Пий XII“.

In the book Cornwell explores the extent to which Pope Pius XII, formerly Cardinal Eugenio Pacelli, was aware of and responded to the persecution of Jews by the Nazi regime during World War II. He demonstrates that Pius XII’s public silence and lack of action in condemning the Holocaust illustrated his immoral leadership during the war.

В книгата Корнуел изследва в каква степен папа Пий XII, по-рано кардинал Еудженио Пачели, е бил осведомен за преследването на евреите от нацисткия режим по време на Втората световна война и как е реагирал на него. Той показва, че публичното мълчание на Пий XII и липсата на действия от негова страна в осъждането на Холокоста са онагледили неговото безнравствено ръководство по време на войната.

Cornwell provides historical context for Pius XII’s papacy, including his diplomatic background and the complex political dynamics of the time. He examines the Vatican’s approach to dealing with Nazi Germany. Cornwell identifies that Pius XII failed to speak out against the Holocaust and intervene on behalf of persecuted Jews, for he, as Cardinal in 1933, had brought about a concordat with Hitler that promised Catholic submission to the work of Hitler.

Корнуел предоставя исторически контекст за понтификата на Пий XII, включително неговото дипломатическо минало и сложната политическа динамика на времето. Той разглежда подхода на Ватикана към отношенията с нацистка Германия. Корнуел установява, че Пий XII не е осъдил публично Холокоста и не се е намесил в полза на преследваните евреи, защото той, като кардинал през 1933 г., е съдействал за сключването на конкордат с Хитлер, който е обещавал католическо подчинение на делото на Хитлер.

We will continue this study in the next article.

Ще продължим това изследване в следващата статия.

> After World War II, some Nazi war criminals managed to escape justice by fleeing to various countries, including several in South America. The primary methods they used to escape and reach South America included:

> След Втората световна война някои нацистки военнопрестъпници успяха да избегнат правосъдието, като избягаха в различни страни, включително няколко в Южна Америка. Основните начини, които използваха, за да избягат и да достигнат до Южна Америка, включваха:

> Ratlines: Ratlines were clandestine escape routes established by various organizations, including the Catholic Church and sympathetic intelligence agencies, to help Nazis and other fugitives escape Europe. These routes often involved the use of false identities, forged documents, and smuggling networks to facilitate their passage to safe havens, including South America.

> Плъхови линии: Плъховите линии бяха тайни маршрути за бягство, създадени от различни организации, включително Католическата църква и съчувстващи разузнавателни служби, за да подпомогнат нацисти и други бегълци да напуснат Европа. Тези маршрути често включваха използването на фалшиви самоличности, подправени документи и мрежи за контрабанда, за да улеснят преминаването им към безопасни убежища, включително в Южна Америка.

> Forged Documents: Many Nazi fugitives obtained forged passports, visas, and other travel documents to conceal their true identities and evade capture. They used these documents to travel through neutral or sympathetic countries before reaching South America.

> Фалшифицирани документи: Мнозина нацистки бегълци се снабдиха с фалшиви паспорти, визи и други пътни документи, за да прикрият истинската си самоличност и да избегнат залавяне. Те използваха тези документи, за да пътуват през неутрални или благосклонно настроени страни, преди да достигнат Южна Америка.

> Complicity of Authorities: In some cases, sympathetic officials in South American countries turned a blind eye to the presence of Nazi fugitives or actively assisted them in evading capture. Some governments, particularly those with authoritarian regimes sympathetic to Nazi ideology, provided refuge to these individuals.

> Съучастие на властите: В някои случаи благосклонно настроени длъжностни лица в южноамериканските държави си затваряха очите за присъствието на нацистки бегълци или дейно им помагаха да избегнат залавяне. Някои правителства, особено тези с авторитарни режими, симпатизиращи на нацистката идеология, предоставяха убежище на тези лица.

> Legal Loopholes: Some Nazi war criminals exploited legal loopholes or lax extradition laws in South American countries to avoid extradition to Europe, where they would face prosecution for their crimes.

> Правни вратички: Някои нацистки военнопрестъпници се възползваха от правни вратички или от занижени закони за екстрадиция в южноамерикански държави, за да избегнат екстрадиране в Европа, където щяха да бъдат изправени пред съдебно преследване за своите престъпления.

> Overall, the combination of ratlines, forged documents, complicity of authorities, and legal loopholes enabled Nazi war criminals to escape to South America and evade justice for many years after the end of World War II. ChatGPT, March, 2024.

> Като цяло, съчетанието от тайни маршрути за бягство, фалшифицирани документи, съучастие на властите и законови вратички позволи на нацистки военнопрестъпници да избягат в Южна Америка и да се изплъзват от правосъдието в продължение на много години след края на Втората световна война. ChatGPT, март 2024 г.

Back to Articles