Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Twenty-Eight

Книгата на Йоил и Лаодикийската църква на адвентистите от седмия ден – Двадесет и осма част

Number Twenty-Eight

Число двадесет и осем

Author

Jeff Pippenger

Published

January 14, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are identifying the twelve Messianic fulfillments in the book of Matthew, and aligning them with the waymarks of the one hundred and forty-four thousand. We have identified the birth of Christ, as the waymark of the time of the end, which begins every reformatory movement. The birth of Christ aligns with 1989, the time of the end for the one hundred and forty-four thousand. That waymark is always followed by a waymark where the message is put into the public arena, so the public can thereafter be held accountable.

Ние установяваме дванадесетте месиански изпълнения в книгата на Матей и ги съпоставяме с пътепоказателите на сто четиридесет и четирите хиляди. Установихме рождението на Христос като пътепоказател на времето на края, което поставя началото на всяко реформаторско движение. Рождението на Христос съответства на 1989 година, времето на края за сто четиридесет и четирите хиляди. Този пътепоказател винаги е последван от пътепоказател, при който вестта се изнася на обществената сцена, за да може след това обществото да бъде държано отговорно.

The second Messianic fulfillment was Christ’s parable teaching, which defines the methodology that is used to present the message that is formalized after the time of the end, when an increase of knowledge leads to a message for that peculiar generation. It was 1831 for the Millerites and 1996 for the movement of the one hundred and forty-four thousand. After the message is placed into the public domain, it is then empowered by a fulfillment of prophecy that marks the beginning of the testing process. That empowerment was August 11, 1840 for the Millerites and 9/11 for the one hundred and forty-four thousand.

Второто месианско изпълнение беше поучаването на Христос чрез притчи, което определя методологията, използвана за представянето на вестта, която се формализира след времето на края, когато увеличаването на знанието води до вест за онова особено поколение. За милеритите това беше 1831 година, а за движението на сто четиридесет и четирите хиляди — 1996 година. След като вестта бъде изведена в публичното пространство, тя бива овластена чрез изпълнение на пророчество, което бележи началото на изпитателния процес. За милеритите това овластяване беше на 11 август 1840 година, а за сто четиридесет и четирите хиляди — 11 септември.

## The Third Messianic Waymark is the Messengers of 9/11

Третият месиански ориентир е вестителите на 11 септември.

> And he came and dwelt in a city called Nazareth: that it might be fulfilled which was spoken by the prophets, He shall be called a Nazarene. Matthew 2:23.

> И дойде и се засели в град, наречен Назарет, за да се изпълни казаното чрез пророците: „Ще се нарече Назарянин.“ Матей 2:23.

## Prediction

Предсказание

> And there shall come forth a rod out of the stem of Jesse, and a Branch shall grow out of his roots. Isaiah 11:1, Judges 13.

> И ще излезе пръчка от стъблото на Йесей, и Отрасъл ще порасне от корените му. Исая 11:1, Съдии 13.

The root of the Hebrew word translated as “Branch,” is Netzer, which is also the root of Nazareth. The Branch comes from the slums of Nazareth.

Коренът на еврейската дума, преведена като „Отрасъл“, е Netzer, който е и коренът на Nazareth. Отрасълът идва от бедняшките квартали на Nazareth.

> “The Lord will call young men from the humble walks of life into his service, just as he did when living in person on this earth. He passed by the learned rabbis, to choose as his first disciples humble, unlearned fishermen. He has workers whom he will call forth from poverty and obscurity. Engaged in the common duties of life, and clothed with coarse raiment, they are looked upon by men as of little worth. But they will become precious jewels, to shine brightly for the Lord. ‘They shall be mine, saith the Lord of hosts, in that day when I make up my jewels.’” Review and Herald, May 5, 1903.

> „Господ ще призове млади мъже от скромните житейски среди в Своята служба, както направи, когато лично живееше на тази земя. Той отмина учените равини, за да избере като Свои първи ученици смирени, неуки рибари. Той има работници, които ще призове от бедност и неизвестност. Заети с обикновените задължения на живота и облечени в груби дрехи, те биват считани от хората за малко стойностни. Но те ще станат скъпоценни бисери, за да сияят ярко за Господа. „Те ще бъдат Мои, казва Господ на Силите, в онзи ден, когато направя Моите скъпоценности.“ Review and Herald, 5 май 1903 г.

The authority of the Holy Spirit, the authority of Sister White and the inspired endorsement of Jones and Waggoner were rejected in 1888, as Korah had done with the authority of Moses.

Авторитетът на Светия Дух, авторитетът на сестра Уайт и боговдъхновеното одобрение на Джоунс и Уагонър бяха отхвърлени през 1888 г., както Корей бе постъпил с авторитета на Моисей.

> “Thus the message of the third angel will be proclaimed. As the time comes for it to be given with greatest power, the Lord will work through humble instruments, leading the minds of those who consecrate themselves to His service. The laborers will be qualified rather by the unction of His Spirit than by the training of literary institutions. Men of faith and prayer will be constrained to go forth with holy zeal, declaring the words which God gives them. The sins of Babylon will be laid open. The fearful results of enforcing the observances of the church by civil authority, the inroads of spiritualism, the stealthy but rapid progress of the papal power—all will be unmasked. By these solemn warnings the people will be stirred. Thousands upon thousands will listen who have never heard words like these. In amazement they hear the testimony that Babylon is the church, fallen because of her errors and sins, because of her rejection of the truth sent to her from heaven. As the people go to their former teachers with the eager inquiry, Are these things so? the ministers present fables, prophesy smooth things, to soothe their fears and quiet the awakened conscience. But since many refuse to be satisfied with the mere authority of men and demand a plain ‘Thus saith the Lord,’ the popular ministry, like the Pharisees of old, filled with anger as their authority is questioned, will denounce the message as of Satan and stir up the sin-loving multitudes to revile and persecute those who proclaim it.” The Great Controversy, 606.

> „Така ще бъде прогласена вестта на третия ангел. Когато настъпи времето тя да бъде дадена с най-голяма сила, Господ ще действа чрез смирени оръдия, направлявайки умовете на онези, които посвещават себе си на Неговата служба. Работниците ще бъдат подготвени по-скоро чрез помазанието на Неговия Дух, отколкото чрез обучението на книжовни учреждения. Мъже на вярата и молитвата ще бъдат подтиквани да излизат напред със свята ревност, прогласявайки думите, които Бог им дава. Греховете на Вавилон ще бъдат разкрити. Страшните последици от налагането на църковните обреди чрез гражданска власт, нахлуването на спиритизма, скритият, но бърз напредък на папската власт — всичко това ще бъде разобличено. Чрез тези тържествени предупреждения народът ще бъде разтърсен. Хиляди по хиляди ще слушат — хора, които никога не са чували думи като тези. С изумление те ще чуят свидетелството, че Вавилон е църквата, паднала поради своите заблуди и грехове, поради своето отхвърляне на истината, изпратена ѝ от небето. Когато хората отидат при своите предишни учители с настойчивия въпрос: Така ли е това? служителите ще поднасят басни, ще пророкуват угодни неща, за да успокоят страховете им и да смирят пробудената съвест. Но тъй като мнозина отказват да се удовлетворят от самия авторитет на човеците и изискват ясно „Така казва Господ“, популярното служение, подобно на фарисеите от древността, изпълнено с гняв, задето неговият авторитет е поставен под въпрос, ще заклейми вестта като сатанинска и ще подбуди грехолюбивите множества да хулят и преследват онези, които я прогласяват.“ Великата борба, 606.

The stammering lips from the slums of Nazareth arrived at the “debate” of Isaiah twenty-seven.

Заекващите устни от бедняшките квартали на Назарет се явиха в „спора“ на Исая двадесет и седма глава.

> In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. Isaiah 27:8.

> С мярка, когато го изхвърля навън, Ти ще се препираш с него; Той удържа силния Си вятър в деня на източния вятър. Исая 27:8.

The “east wind” of Islam, represented as “the third woe,” and also “the angering of the nations” was released and immediately restrained on 9/11.

„Източният вятър“ на исляма, представен като „третата горест“, а също и като „разгневяването на народите“, бе пуснат и незабавно възпрян на 11 септември.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> „В онова време, докато делото на спасението се привършва, бедствие ще идва върху земята и народите ще се гневят, но ще бъдат възпирани, за да не попречат на делото на третия ангел. В онова време „късният дъжд“, или освежаването от присъствието на Господа, ще дойде, за да даде сила на силния глас на третия ангел и да приготви светиите да устоят в периода, когато ще бъдат излети седемте последни язви.“ Ранни писания, 85.

Moses, Ellen White, A. T. Jones and E. J. Waggoner then took their position at 9/11 as the watchmen of Habakkuk chapter two, who asked what they will say during Isaiah’s “debate,” that begins when the east wind arrives. Isaiah says the “debate” is what purges the sins from God’s people.

Тогава Моисей, Елън Уайт, А. Т. Джоунс и Е. Дж. Уагонър заеха своето място при 9/11 като стражите от втора глава на Авакум, които попитаха какво ще кажат по време на „спора“ на Исая, който започва, когато източният вятър пристигне. Исая казва, че „спорът“ е това, което очиства греховете от Божия народ.

> In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Isaiah 27:8, 9.

> С мярка, когато то пониква, Ти ще се съдиш с него; Той възпира бурния Си вятър в деня на източния вятър. Затова чрез това беззаконието на Яков ще бъде очистено; и това е целият плод от отнемането на греха му: когато направи всички камъни на олтара като варовикови камъни, строшени на късове, ашерите и кумирите няма да устоят. Исая 27:8, 9.

The “debate” over the latter rain being measured at 9/11, when Islam was released and then restrained, is how Jacob’s iniquities are removed, thus turning Jacob into Israel. The biblical transition of Jacob, a covenant representative man, unto Israel is identifying 1856, when the Philadelphian Millerite movement, became the Laodicean Millerite movement, that seven years later would become the Laodicean Seventh-day Adventist church. That transition in Millerite history identifies a waymark in the history of the one hundred and forty-four thousand when the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand changes unto the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. That transition point is when Jacob, meaning the supplanter, changes unto Israel, meaning the overcomer.

„Дебатът“ относно това, че късният дъжд се измерва при 11 септември, когато ислямът бе пуснат, а след това въздържан, е начинът, по който беззаконията на Яков се отстраняват, като по този начин Яков се превръща в Израил. Библейският преход на Яков, един представителен за завета човек, в Израил, обозначава 1856 година, когато филаделфийското милеритско движение стана лаодикийското милеритско движение, което седем години по-късно щеше да стане лаодикийската Църква на адвентистите от седмия ден. Този преход в милеритската история обозначава ориентир в историята на сто четиридесет и четирите хиляди, когато лаодикийското движение на сто четиридесет и четирите хиляди се променя във филаделфийското движение на сто четиридесет и четирите хиляди. Тази преходна точка е моментът, когато Яков, означаващ измамника, се променя в Израил, означаващ победителя.

The “debate” purges Jacob’s iniquities and he becomes Israel the overcomer. Those represented as Israel overcome by the blood of the Word and the word of their testimony.

„Спорът“ очиства беззаконията на Яков и той става Израил — победителят. Онези, които са представени като Израил, побеждават чрез кръвта на Словото и словото на своето свидетелство.

> And they overcame him by the blood of the Lamb, and by the word of their testimony; and they loved not their lives unto the death. Revelation 12:11.

> И те го победиха чрез кръвта на Агнето и чрез словото на своето свидетелство; и не обикнаха живота си дори до смърт. Откровение 12:11.

The “word of their testimony” is the message that Habakkuk’s watchman asked to understand. It represents their sanctification and the blood of the Lamb, their justification.

„Словото на тяхното свидетелство“ е вестта, чието разбиране поиска стражът на Авакум. То представлява тяхното освещение и кръвта на Агнеца — тяхното оправдание.

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. Habakkuk 2:1.

> Ще застана на стражата си и ще се поставя на кулата, и ще бдя, за да видя какво ще ми каже Той и какво да отговоря, когато бъда изобличен. Авакум 2:1.

The word “reproved” means “argued with,” and represents Isaiah’s “debate” that removes Jacob’s sins. The watchman in Habakkuk wants to know what his testimony is to be, and he is informed that Habakkuk’s tables are the message that would allow those who wished to read to run through the Scriptures and find the message of justification by faith. Habakkuk two clearly identifies the watchman at the end of the first four verses, as being in the class who are justified by faith.

Думата „изобличен“ означава „спорил се с“ и представлява Исайевия „спор“, който отстранява греховете на Яков. Стражът в Авакум желае да узнае какво трябва да бъде неговото свидетелство и му се съобщава, че таблиците на Авакум са вестта, която би позволила на онези, които желаят да четат, да преминават през Писанията и да намерят вестта за оправдание чрез вяра. Авакум, втора глава, ясно определя стража в края на първите четири стиха като принадлежащ към групата на онези, които са оправдани чрез вяра.

> Behold, his soul which is lifted up is not upright in him: but the just shall live by his faith. Habakkuk 2:4.

> Ето, надменната му душа не е права в него; а праведният чрез вярата си ще живее. Авакум 2:4.

The message upon those two tables are the old paths of Jeremiah. But when Jeremiah’s watchman sounded the trumpet, the class of rebels, whose souls are lifted up, refused to hear. They were the same class in the previous verse, who refused to walk in the old paths in order to find the rest and refreshing.

Посланието върху онези две плочи са древните пътища на Йеремия. Но когато стражът на Йеремия нададе тръбния звук, онзи клас бунтовници, чиито души са надменни, отказа да чуе. Те бяха същият клас в предходния стих, който отказа да ходи в древните пътища, за да намери покоя и освежаването.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:16, 17.

> Тъй казва Господ: Застанете по пътищата и вижте, и попитайте за древните пътеки, къде е добрият път, и ходете по него, и ще намерите покой за душите си. Но те рекоха: Не щем да ходим по него. Поставих още и стражи над вас, казвайки: Вслушайте се в звука на тръбата. Но те рекоха: Не щем да се вслушаме. Еремия 6:16, 17.

The watchmen that are set over God’s people at 9/11 were Moses, Ellen White, Jones and Waggoner, represented by Moses’ stammering lips, which was represented by his fear of speaking in the Egyptian language, a language that he had not used for forty years. In relation to all the Hebrews and the mixed multitude that came through the Red Sea with Moses, Moses was the guy with the foreign accent. His accent was the Nazarene accent. Peter also had his accent marked out.

Стражите, поставени над Божия народ при 9/11, бяха Моисей, Елън Уайт, Джоунс и Уагонър, представени чрез заекващите устни на Моисей, което бе представено чрез страха му да говори на египетски език — език, който не беше използвал от четиридесет години. По отношение на всички евреи и на смесеното множество, което премина през Червеното море с Моисей, Моисей беше човекът с чуждия акцент. Неговият акцент беше назарянският акцент. И акцентът на Петър беше разпознат.

> And after a while came unto him they that stood by, and said to Peter, Surely thou also art one of them; for thy speech bewrayeth thee. Matthew 26:73.

> И след малко пристъпиха стоящите там и казаха на Петър: Наистина и ти си от тях; защото говорът ти те издава. Матей 26:73.

In the debate of Peter’s history, he lied three times, and was distinguished in the debate by his accent, or his stammering tongue. One class in the debate asked God, “what am I to say in the debate.” They “see” the old paths and they “listen” to the sound of the trumpet. They see and hear, and when they finally “debate,” they overcome. The message to overcome in the latter days is represented as the Laodicean message. Unlike the Laodicean church, the Philadelphian church has no condemnation.

В спора на историята на Петър той излъга три пъти и бе разпознат в спора по своя акцент, или по заекващия си език. Една група в спора попита Бога: „Какво да кажа в спора?“ Те „виждат“ старите пътеки и „слушат“ звука на тръбата. Те виждат и чуват, и когато най-сетне „спорят“, побеждават. Вестта за побеждаване в последните дни е представена като лаодикийската вест. За разлика от лаодикийската църква, филаделфийската църква няма никакво осъждане.

> Him that overcometh will I make a pillar in the temple of my God, and he shall go no more out: and I will write upon him the name of my God, and the name of the city of my God, which is new Jerusalem, which cometh down out of heaven from my God: and I will write upon him my new name. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:12, 13.

> „Който побеждава, ще го направя стълб в храма на Моя Бог, и вън не ще излезе вече; и ще напиша върху него името на Моя Бог и името на града на Моя Бог, новия Йерусалим, който слиза от небето от Моя Бог; и ще напиша върху него Моето ново име. Който има ухо, нека слуша що говори Духът към църквите.“ Откровение 3:12, 13.

In spite of having no condemnation, the promise to Philadelphia is only for those “that overcome.” The Philadelphian church is contrasted with the Laodicean church, and it is distinguished by a class that needs to overcome, and a class that has overcame. The Philadelphian church is contrasted with the Laodicean church and the Laodicean church are the foolish virgins of Matthew 25.

Въпреки че няма осъждение, обещанието към Филаделфия е само за онези, „които побеждават“. Филаделфийската църква е противопоставена на Лаодикийската църква и се отличава с една група, която трябва да победи, и една група, която е победила. Филаделфийската църква е противопоставена на Лаодикийската църква, а Лаодикийската църква са неразумните девици от Матей 25.

> “The state of the Church represented by the foolish virgins, is also spoken of as the Laodicean state.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Състоянието на Църквата, представено от неразумните девици, е назовано също и лаодикийско състояние.“ Review and Herald, 19 август 1890 г.

At 9/11, when the angel descended at the collapse of the Twin Towers, Jones and Waggoner began the presentation of the Laodicean message, and the debate of the latter rain began. Jeremiah’s trumpet message is the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam as identified in the old paths represented by the truths, ALL of the truths, represented upon Habakkuk’s 1843 and 1850 tables. The Laodicean message is the only hope of salvation, and the word salvation means healing. Whether Christ portrays Himself as knocking on the door of a Laodiceans’ heart, or promising the Laodicean that if they will make peace with Him, He will make peace with them, it is only the message of healing that is offered to a Laodicean Seventh-day Adventist.

На 11 септември, когато ангелът слезе при рухването на Кулите близнаци, Джоунс и Уагонър започнаха представянето на Лаодикийската вест и започна спорът за късния дъжд. Тръбната вест на Еремия е седмата тръба, която е третото горко, което е ислямът, както е установено в старите пътеки, представени от истините, ВСИЧКИТЕ истини, представени върху таблиците на Авакум от 1843 и 1850 година. Лаодикийската вест е единствената надежда за спасение, а думата „спасение“ означава изцеление. Независимо дали Христос изобразява Себе Си като хлопащ на вратата на сърцето на един лаодикиец, или обещава на лаодикиеца, че ако той сключи мир с Него, Той ще сключи мир с него, единствено вестта на изцелението се предлага на един лаодикийски адвентист от седмия ден.

## The Fourth Messianic Waymark is the Laodicean message of 9/11

Четвъртият месиански пътен знак е лаодикийското послание на 11 септември.

> That it might be fulfilled which was spoken by Esaias the prophet, saying, Himself took our infirmities, and bare our sicknesses. Matthew 8:17.

> за да се изпълни реченото чрез пророк Исаия, който казва: „Той взе нашите немощи и понесе болестите ни.“ Матей 8:17.

## Prediction

Предсказание

> Surely he hath borne our griefs, and carried our sorrows: yet we did esteem him stricken, smitten of God, and afflicted. Isaiah 53:4.

> Наистина Той понесе нашите скърби и носи нашите печали; а ние Го счетохме за поразен, ударен от Бога и наскърбен. Исая 53:4.

> And unto the angel of the church of the Laodiceans write; These things saith the Amen, the faithful and true witness, the beginning of the creation of God; I know thy works, that thou art neither cold nor hot: I would thou wert cold or hot. So then because thou art lukewarm, and neither cold nor hot, I will spue thee out of my mouth.

> И до ангела на лаодикийската църква пиши: Това казва Амин, верният и истинният свидетел, началото на Божието създание: Зная делата ти, че не си нито студен, нито горещ; о, да беше студен или горещ! И тъй, понеже си хладък и нито студен, нито горещ, ще те избълвам из устата Си.

> Because thou sayest, I am rich, and increased with goods, and have need of nothing; and knowest not that thou art wretched, and miserable, and poor, and blind, and naked:

> Защото казваш: Богат съм, забогатях и нямам нужда от нищо; а не знаеш, че ти си окаян, жалък, беден, сляп и гол.

> I counsel thee to buy of me gold tried in the fire, that thou mayest be rich; and white raiment, that thou mayest be clothed, and that the shame of thy nakedness do not appear; and anoint thine eyes with eyesalve, that thou mayest see.

> Съветвам те да купиш от Мене злато, пречистено в огън, за да се обогатиш; и бели дрехи, за да се облечеш и да не се яви срамът на твоята голота; и помажи очите си с колир, за да виждаш.

> As many as I love, I rebuke and chasten: be zealous therefore, and repent. Behold, I stand at the door, and knock: if any man hear my voice, and open the door, I will come in to him, and will sup with him, and he with me. To him that overcometh will I grant to sit with me in my throne, even as I also overcame, and am set down with my Father in his throne. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:14–22.

> Които любя, тях изобличавам и наказвам; затова бъди ревностен и се покай. Ето, стоя на вратата и хлопам; ако чуе някой гласа Ми и отвори вратата, ще вляза при него и ще вечерям с него, и той с Мен. На онзи, който побеждава, ще дам да седне с Мен на Моя престол, както и Аз победих и седнах с Моя Отец на Неговия престол. Който има ухо, нека слуша какво Духът говори на църквите. Откровение 3:14–22.

The counsel to buy gold and white raiment and to anoint the eyes is the stated remedy for a condition that ends in eternal death, not just death. Whatever problems that the gold, raiment and anointing might remedy, those problems easily align with Christ taking our infirmities. John was incarcerated in Patmos for the Word of God and the testimony of Jesus, which is the Spirit of Prophecy. The Spirit of Prophecy is the remedy for Laodicea, and the healing properties of the Spirit of Prophecy were typified by Christ taking our infirmities and bearing our griefs.

Съветът да се купят злато и бели дрехи и да се помажат очите е посоченото средство за състояние, което завършва с вечна смърт, а не просто със смърт. Каквито и проблеми да могат да бъдат поправени чрез златото, дрехите и помазването, тези проблеми лесно се съгласуват с това, че Христос взе нашите немощи. Йоан беше затворен на Патмос заради Божието слово и свидетелството за Исус, което е Духът на пророчеството. Духът на пророчеството е лекът за Лаодикия, а изцелителните свойства на Духа на пророчеството бяха предобразени чрез това, че Христос взе нашите немощи и понесе нашите скърби.

The only way for Christ to take are infirmities is if we open our heart door and allow the combination of His Divinity with our humanity. He takes our infirmities when He enters into our lives through the presence of the Holy Spirit. We open the door by accomplishing the remedy. The remedy that opens the heart is gold, white raiment and eye salve. The eye salve is the enlightenment of God’s Word that is only accomplished by the Holy Spirit. The Bible is a lamp unto our feet, and the light that lightens the pathway is the light of the Midnight Cry.

Единственият начин Христос да поеме нашите немощи е, ако отворим вратата на сърцето си и позволим съединението на Неговата Божественост с нашата човешкост. Той поема нашите немощи, когато влезе в живота ни чрез присъствието на Светия Дух. Ние отваряме вратата, като приложим лека. Лекът, който отваря сърцето, е злато, бели дрехи и колурий. Колурият е просвещението на Божието Слово, което се осъществява единствено чрез Светия Дух. Библията е светилник на нозете ни, а светлината, която озарява пътеката, е светлината на Среднощния вик.

> Thy word is a lamp unto my feet, and a light unto my path. Psalms 119:105.

> Твоето слово е светилник на нозете ми и виделина на пътеката ми. Псалми 119:105.

When a Laodicean is counselled to anoint his eyes, he is to do so with the Word of God, which is a lamp, but as represented in the parable of the ten virgins, a lamp is useless without oil. The Laodicean’s have their Bibles, though generally not the King James Version, but they have not the oil of the Holy Spirit. The anointing of the Laodicean eyes is accomplished by a message that contains the presence of the Holy Spirit.

Когато един лаодикиец бъде посъветван да помаже очите си, той трябва да го стори със Словото Божие, което е светилник; но, както е представено в притчата за десетте девици, светилникът е безполезен без масло. Лаодикийците имат своите Библии, макар че обикновено не Version, но нямат маслото на Светия Дух. Помазването на лаодикийските очи се извършва чрез вест, която съдържа присъствието на Светия Дух.

The gold that a Laodicean is counselled to buy is not simply faith, but faith that works by love and purifies the soul. As with the eye salve, the gold has a counterfeit Laodicean profession. A Laodicean professes, as does all of Christendom, that they have “faith.” That type of faith is simply human belief, and a counterfeit of the faith represented as gold, for that faith purifies the soul. It is a faith that sanctifies, and those who possess a genuine sanctified faith are holy, for sanctified means to be made holy. Laodiceans have not that faith, for if they did, Christ would not be on the outside, seeking entrance.

Златото, което един лаодикиец е съветван да купи, не е просто вяра, а вяра, която действа чрез любов и очиства душата. Както е и с очната колирия, златото има свой фалшификат в лаодикийското изповядване. Един лаодикиец изповядва, както и цялото християнство, че има „вяра“. Този вид вяра е просто човешко убеждение и фалшификат на вярата, представена като злато, защото тази вяра очиства душата. Това е вяра, която освещава, и онези, които притежават истинска освещаваща вяра, са свети, защото „освещавам“ означава да бъдеш направен свят. Лаодикийците нямат тази вяра, защото, ако я имаха, Христос не би бил отвън, търсейки да влезе.

> “There is no middle path to Paradise restored. The message given to man for these last days is not to become amalgamated with human devising. We are not to lean upon the policy of worldly lawyers. We must be humble men of prayer, not acting like those who are blinded by Satan’s agencies.

> „Няма среден път към възстановения Рай. Вестта, дадена на човека за тези последни дни, не бива да се смесва с човешки измислици. Ние не трябва да се осланяме на политиката на светски юристи. Трябва да бъдем смирени мъже на молитвата, без да постъпваме като онези, които са заслепени от сатанинските оръдия.״

> “Many have a faith, but not a faith that works by love and purifies the soul. Saving faith is not simply a mere belief of the truth. ‘The devils also believe, and tremble.’ The inspiration of the Spirit of God gives to men a faith that is an impelling power that molds character, and leads men higher than mere formal actions. The words, the actions, and the spirit are to bear testimony to the fact that we are followers of Christ.

> „Мнозина имат вяра, но не вяра, която действа чрез любов и очиства душата. Спасителната вяра не е просто едно голо вярване в истината. „И бесовете вярват, и треперят.“ Вдъхновението на Божия Дух дава на човеците вяра, която е подбуждаща сила, оформяща характера и въздигаща човеците над простите формални действия. Думите, делата и духът трябва да свидетелстват за факта, че сме последователи на Христос.“

> “The greatest light and blessing that God has bestowed is not a security against transgression and apostasy in these last days. Those whom God has exalted to high positions of trust may turn from heaven’s light to human wisdom. Their light will then become darkness, their God-entrusted capabilities a snare, their character an offense to God. God will not be mocked. A departure from Him has been and always will be followed by its sure results. The commission of acts that displease God will, unless decidedly repented of and forsaken, instead of seeking to justify them, lead the evildoer on step by step in deception till many sins are committed with impunity. All who would possess a character that would make them laborers together with God and receive the commendation of God, must separate themselves from the enemies of God, and maintain the truth which Christ gave to John to give to the world.” Manuscript Releases, volume 18, 30–36.

> „Най-голямата светлина и благословение, които Бог е дарил, не са защита срещу престъпление и отстъпничество в тези последни дни. Онези, които Бог е въздигнал на високи постове на доверие, могат да се отвърнат от небесната светлина към човешката мъдрост. Тогава тяхната светлина ще стане тъмнина, поверените им от Бога способности — примка, а характерът им — оскърбление пред Бога. С Бога не може да се поругава човек. Отстъплението от Него е било и винаги ще бъде последвано от сигурните си последствия. Вършенето на дела, които не са угодни на Бога, ако не бъдат решително изповядани и изоставени, вместо да се търси оправдание за тях, ще води злосторника стъпка по стъпка в измама, докато много грехове бъдат извършвани безнаказано. Всички, които биха желали да притежават характер, който да ги направи съработници на Бога и да получат Божието одобрение, трябва да се отделят от Божиите врагове и да поддържат истината, която Христос даде на Йоан, за да я предаде на света.“ Manuscript Releases, том 18, 30–36.

The “white raiment” is the righteousness of Christ.

„Белите дрехи“ са праведността на Христос.

> Let us be glad and rejoice, and give honour to him: for the marriage of the Lamb is come, and his wife hath made herself ready. And to her was granted that she should be arrayed in fine linen, clean and white: for the fine linen is the righteousness of saints. And he saith unto me, Write, Blessed are they which are called unto the marriage supper of the Lamb. And he saith unto me, These are the true sayings of God. Revelation 19:7–9.

> Нека се радваме и веселим, и да Му отдадем слава; защото дойде сватбата на Агнето, и Неговата жена се е приготвила. И на нея бе дадено да се облече във висон, чист и бял; защото висонът е праведните дела на светиите. И той ми каза: Пиши: Блажени са ония, които са поканени на сватбената вечеря на Агнето. И ми каза: Тия са истинните Божии думи. Откровение 19:7–9.

The wife made herself ready by applying the threefold remedy offered to Laodicea, and in so doing, transformed herself into a Philadelphian bride. The verses are directly speaking to Adventism, which is represented in the parable of the ten virgins. The virgins are those waiting to go to the wedding they have been called to. The bride made herself ready, for it was granted in Zechariah chapter three, with Joshua and the angel. There her filthy Laodicean garment was removed and replaced with the white linen marriage garment. The remedy bears a second witness within the name of Ellen Gould White. Ellen means a bright and shining light, and represents the eye salve. Gould is the old English word for gold, and means gold. White represents righteousness, and the name was not given to her until 1846, when she married James. Her name then changed to White. The name change and marriage are both symbols of a covenant relationship. Before the marriage her name was Harmon, which means a soldier of peace, as she then was. Ellen White is the Laodicean message, and to reject her is to reject salvation!

Невястата се приготви, като приложи тройното лекарство, предложено на Лаодикия, и така преобрази себе си в Филаделфийска невяста. Тези стихове говорят пряко на адвентизма, който е представен в притчата за десетте девици. Девиците са онези, които очакват да отидат на сватбата, на която са били призовани. Невястата се приготви, защото това ѝ бе дадено в трета глава на Захария, с Иисус и ангела. Там нейната мръсна лаодикийска дреха бе отнета и заменена с бялата ленена брачна премяна. Лекарството има и второ свидетелство в самото име Ellen Gould White. Ellen означава ярка и сияйна светлина и представлява колирията. Gould е стара английска дума за злато и означава злато. White представлява праведност, а това име ѝ бе дадено едва през 1846 г., когато се омъжи за James. Тогава името ѝ се промени на White. И промяната на името, и бракът са символи на заветно отношение. Преди брака нейното име беше Harmon, което означава войник на мира, каквато тогава беше и тя. Ellen White е лаодикийската вест и да я отхвърлиш означава да отхвърлиш спасението!

We will continue to review the twelve Messianic prophecies in the book of Matthew in the next article.

В следващата статия ще продължим да разглеждаме дванадесетте месиански пророчества в Евангелието според Матей.

> “Revelation 3:14–18 quoted.

> „Откровение 3:14–18“, цитирано.

> “Oh, what a description! How many there are in this fearful condition. I earnestly entreat every minister to study diligently the third chapter of Revelation, for in it is portrayed the condition of things existing in the last days. Study carefully every verse in this chapter, for through these words Jesus is speaking to you.

> „О, какво описание! Колко много са онези, които се намират в това страшно състояние. Настойчиво умолявам всеки служител усърдно да изучава третата глава на Откровение, защото в нея е представено състоянието на нещата, съществуващо в последните дни. Изучавайте внимателно всеки стих в тази глава, защото чрез тези думи Исус говори на вас.

> “If ever a people were represented by the Laodicean message, it is the people who have had great light, the revelation of the Scriptures, that Seventh-day Adventists have received.” Manuscript Releases, volume 18, 193.

> „Ако някога един народ е бил представен чрез Лаодикийската вест, това е народът, който е имал голяма светлина — откровението на Писанията, което адвентистите от седмия ден са получили.“ Manuscript Releases, том 18, 193.

> “The true commandment-keeping people of God show to the world a character of unspotted integrity, testifying by their own course of action that the law of the Lord is perfect, converting the soul. Thus the Lord Jesus, the Son of God, through His obedience to the law of God, exalted and made that law honorable. God will surely condemn every member of every church claiming to be Seventh-day Adventist, who is not doing Him service, but through pride, selfishness, and worldliness, is showing that the truth of heavenly origin has not worked a reformation in his character.

> „Истинският народ на Бога, който пази заповедите, проявява пред света характер на неопетнена почтеност, свидетелствайки чрез самия си начин на действие, че законът Господен е съвършен и обръща душата. Така Господ Исус, Божият Син, чрез Своето послушание към Божия закон възвеличи този закон и го направи досточтим. Бог непременно ще осъди всеки член на всяка църква, която претендира да е адвентистка от седмия ден, ако той не Му служи, а чрез гордост, себелюбие и светщина показва, че истината с небесен произход не е извършила преобразяване в неговия характер.“

> “Please read carefully Revelation 3:15–18. The voice of Jesus Christ is heard. ‘As many as I love, I rebuke and chasten: be zealous therefore [not half-hearted], and repent. Behold, I [your Saviour] stand at the door, and knock: if any man hear My voice, and open the door, I will come in to him, and will sup with him, and he with Me. To him that overcometh will I grant to sit with Me in My throne, even as I also overcome, and am set down with My Father in His throne’ [Revelation 3:19–21].

> „Моля, прочетете внимателно Откровение 3:15–18. Чува се гласът на Исус Христос. „Онези, които любя, Аз ги изобличавам и наказвам; затова бъди ревностен [не хладен], и се покай. Ето, Аз [вашият Спасител] стоя на вратата и хлопам; ако някой чуе гласа Ми и отвори вратата, ще вляза при него и ще вечерям с него, и той с Мене. На онзи, който побеждава, ще дам да седне с Мен на Моя престол, както и Аз победих и седнах с Отца Си на Неговия престол“ [Откровение 3:19–21].

> “Will the churches heed the Laodicean message? Will they repent, or will they, notwithstanding that the most solemn message of truth—the third angel’s message—is being proclaimed to the world, go on in sin? This is the last message of mercy, the last warning to a fallen world. If the church of God becomes lukewarm, it does not stand in favor with God any more than do the churches that are represented as having fallen and become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and the cage of every unclean and hateful bird. Those who have had opportunities to hear and receive the truth and who have united with the Seventh-day Adventist church, calling themselves the commandment-keeping people of God, and yet possess no more vitality and consecration to God than do the nominal churches, will receive of the plagues of God just as verily as the churches who oppose the law of God. Only those that are sanctified through the truth will compose the royal family in the heavenly mansions Christ has gone to prepare for those that love Him and keep His commandments.

> „Ще се вслушат ли църквите в лаодикийската вест? Ще се покаят ли, или въпреки че на света се прогласява най-тържествената вест на истината — вестта на третия ангел, ще продължат в греха? Това е последната вест на милост, последното предупреждение към един паднал свят. Ако Божията църква стане хладка, тя вече не стои в благоволението на Бога, не повече, отколкото църквите, които са представени като паднали и станали жилище на бесове, свърталище на всеки нечист дух и клетка на всяка нечиста и омразна птица. Онези, които са имали възможности да чуят и приемат истината и които са се присъединили към Църквата на адвентистите от седмия ден, наричайки себе си Божия народ, който пази заповедите, и все пак не притежават повече духовна жизненост и посвещение на Бога, отколкото номиналните църкви, ще приемат Божиите язви също тъй несъмнено, както и църквите, които се противопоставят на Божия закон. Само онези, които са осветени чрез истината, ще съставят царското семейство в небесните обиталища, които Христос е отишъл да приготви за онези, които Го любят и пазят Неговите заповеди.

> “‘He that saith, I know him, and keepeth not His commandments, is a liar, and the truth is not in him’ [1 John 2:4]. This includes all who claim to have a knowledge of God, and to keep His commandments, but who do not manifest this by good works. They will receive according to their deeds. ‘Whosoever abideth in Him sinneth not: whosoever sinneth hath not seen Him, neither known Him’ [1 John 3:6]. This is addressed to all church members, including the members of the Seventh-day Adventist churches. ‘Little children, let no man deceive you: he that doeth righteousness is righteous, even as He is righteous. He that committeth sin is of the devil; for the devil sinneth from the beginning. For this purpose the Son of God was manifested, that He might destroy the works of the devil. Whosoever is born of God doth not commit sin; for His seed remaineth in him: and he cannot sin, because he is born of God. In this the children of God are manifest, and the children of the devil: whosoever doeth not righteousness is not of God, neither he that loveth not his brother’ [1 John 3:7–10].

> „Който казва: Познавам Го, а не пази Неговите заповеди, лъжец е, и истината не е в него“ [1 Йоаново 2:4]. Това включва всички, които претендират, че имат познание за Бога и пазят Неговите заповеди, но не проявяват това чрез добри дела. Те ще получат според делата си. „Всеки, който пребъдва в Него, не съгрешава; всеки, който съгрешава, не Го е видял, нито Го е познал“ [1 Йоаново 3:6]. Това е отправено към всички църковни членове, включително към членовете на църквите на адвентистите от седмия ден. „Дечица, никой да не ви заблуждава: който върши правда, е праведен, както Той е праведен. Който върши грях, от дявола е; защото дяволът съгрешава отначало. Затова се яви Божият Син — за да разруши делата на дявола. Всеки, който е роден от Бога, не върши грях; защото Неговото семе пребъдва в него; и не може да съгрешава, защото е роден от Бога. По това се познават Божиите чеда и децата на дявола: всеки, който не върши правда, не е от Бога, нито онзи, който не обича брата си“ [1 Йоаново 3:7–10].

> “All who claim to be Sabbath-keeping Adventists, and yet continue in sin, are liars in God’s sight. Their sinful course is counterworking the work of God. They are leading others into sin. The word comes from God to every member of our churches, ‘And make straight paths for your feet, lest that which is lame be turned out of the way; but let it rather be healed. Follow peace with all men, and holiness, without which no man shall see the Lord: looking diligently lest any man fail of the grace of God; lest any root of bitterness springing up trouble you, and thereby many be defiled; Lest there be any fornicator, or profane person, as Esau, who for one morsel of meat sold his birthright. For ye know how that afterward, when he would have inherited the blessing, he was rejected; for he found no place of repentance, though he sought it carefully with tears’ [Hebrews 12:13–17].

> „Всички, които твърдят, че са адвентисти, пазещи съботата, и въпреки това продължават в грях, са лъжци в Божиите очи. Техният греховен път противодейства на Божието дело. Те водят и други в грях. Словото идва от Бога към всеки член на нашите църкви: „И правете прави пътеки за нозете си, за да не се отклони куцото, а по-скоро да се изцели. Търсете мир с всички човеци и онова освещение, без което никой няма да види Господа; и внимавайте да не би някой да отпадне от Божията благодат; да не би някой горчив корен, като израства, да ви смущава, и чрез него мнозина да се осквернят; да не би да има някой блудник или нечестивец, като Исав, който за едно ястие продаде първородството си. Защото знаете, че и после, когато поиска да наследи благословението, беше отхвърлен; понеже не намери място за покаяние, макар и със сълзи да го търсеше“ [Евреи 12:13–17].“

> “This is applicable to many who claim to believe the truth. Rather than give up their lustful practices, they venture on in a wrong line of education under Satan’s deceiving sophistry. Sin is not discerned as sinful. Their very consciences are defiled, their hearts are corrupted, even the thoughts are continually corrupt. Satan uses them as decoys to lure souls to unclean practices which defile the whole being. ‘He that despised Moses’ law [which was the law of God] died without mercy under two or three witnesses: Of how much sorer punishment, suppose ye, shall he be thought worthy, who hath trodden under foot the Son of God, and hath counted the blood of the covenant, wherewith he was sanctified, an unholy thing, and hath done despite unto the Spirit of grace? For we know Him that hath said, Vengeance belongeth unto Me, I will recompense, saith the Lord. And again, The Lord shall judge His people. It is a fearful thing to fall into the hands of the living God’ [Hebrews 10:28–31].” Manuscript Releases, volume 19, 175–177.

> „Това е приложимо към мнозина, които твърдят, че вярват в истината. Вместо да се откажат от своите похотливи практики, те дръзват да продължават по една погрешна линия на възпитание под измамната софистика на Сатана. Грехът не се разпознава като греховен. Самите им съвести са осквернени, сърцата им са покварени, дори мислите им са непрестанно покварени. Сатана ги използва като примамки, за да привлича души към нечисти практики, които оскверняват цялото същество. „Оня, който е презрял Моисеевия закон [който беше Божият закон], умира без милост при показанията на двама или трима свидетели; колко по-тежко наказание, мислите, ще заслужава онзи, който е потъпкал Божия Син и е счел кръвта на завета, чрез която е бил осветен, за нещо нечисто, и е оскърбил Духа на благодатта? Защото познаваме Онзи, Който е казал: „На Мене принадлежи възмездието, Аз ще отплатя, казва Господ.“ И още: „Господ ще съди Своя народ.“ Страшно е да падне човек в ръцете на живия Бог“ [Евреи 10:28–31].“ Manuscript Releases, volume 19, 175–177.

Back to Articles