Article

# The Book of Daniel - Number Seventy-Six

Книгата на Даниил – Номер седемдесет и шест

Unsealing Prophecies: The Rejection of Light in 1856 and its Consequences

Разпечатване на пророчествата: Отхвърлянето на светлината през 1856 г. и неговите последици

Author

Jeff Pippenger

Published

February 9, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In 1856 the light of the “seven times” was unsealed and by 1863 that light was rejected. The prophet from Judah brought the light to wicked king Jeroboam, and Jeroboam rejected the light. Isaiah brought the same light to wicked king Ahaz, and he also rejected the light. For refusing the light associated with the pool of Shiloah, the kingdoms of both Jeroboam (the northern) and Ahaz (the southern) were taken into slavery by a king from the north in 723 BC, and 677 BC respectively.

През 1856 г. светлината за „седемте времена“ бе разпечатана, а до 1863 г. тази светлина бе отхвърлена. Пророкът от Юда донесе светлината на нечестивия цар Еровоам, а Еровоам отхвърли светлината. Исая донесе същата светлина на нечестивия цар Ахаз, и той също я отхвърли. Поради отказа си от светлината, свързана с водоема Силоам, царствата и на Еровоам (северното), и на Ахаз (южното) бяха отведени в плен от цар от севера съответно през 723 г. пр. Хр. и 677 г. пр. Хр.

Moses, in Aaron’s rebellion; Isaiah with Ahaz and Jeremiah with other kings, represented the faithful of Millerite history who were all representing the messengers of light in the last-day rebellion. The “first” last-day crisis of 1863, and the “last” last-day crisis of the “great earthquake” of Revelation chapter eleven (the soon-coming Sunday law), are represented by all these prophetic lines. The prophet from Judah represents a prophet that backslid from his responsibility, and ends up buried in the same grave as apostate Protestantism. His death and his burial were in response to his choosing to eat and drink the diet of the lying prophet of Bethel.

Мойсей, при бунта на Аарон; Исая с Ахаз и Еремия с други царе, представляваха верните в милеритската история, които всички представляваха вестителите на светлината в бунта на последните дни. „Първата“ криза на последните дни през 1863 г. и „последната“ криза на последните дни на „голямото земетресение“ от единадесета глава на Откровение (скоро идващият неделен закон) са представени от всички тези пророчески линии. Пророкът от Юда представлява пророк, който отстъпва от своята отговорност и накрая бива погребан в същия гроб като отстъпилото протестантство. Неговата смърт и неговото погребение бяха в отговор на това, че избра да яде и да пие храната на лъжливия пророк от Ветил.

The judgment of being overcome by the papacy (the king of Assyria) at the Sunday law, that was typified by the scattering of the northern and southern kingdoms of Jeroboam and Ahaz, aligns with the fate of the Judean prophet, for he died between a “lion” and an “ass.” The “lion” is the symbol of Babylon which in the last days is the papacy.

Съдът на това да бъдеш победен от папството (асирийския цар) при неделния закон, който бе предобразен чрез разпръсването на северното и южното царство на Йеровоам и Ахаз, съответства на участта на юдейския пророк, защото той умря между „лъв“ и „осел“. „Лъвът“ е символът на Вавилон, който в последните дни е папството.

> And it came to pass, after he had eaten bread, and after he had drunk, that he saddled for him the ass, to wit, for the prophet whom he had brought back. And when he was gone, a lion met him by the way, and slew him: and his carcase was cast in the way, and the ass stood by it, the lion also stood by the carcase. And, behold, men passed by, and saw the carcase cast in the way, and the lion standing by the carcase: and they came and told it in the city where the old prophet dwelt. And when the prophet that brought him back from the way heard thereof, he said, It is the man of God, who was disobedient unto the word of the Lord: therefore the Lord hath delivered him unto the lion, which hath torn him, and slain him, according to the word of the Lord, which he spake unto him. And he spake to his sons, saying, Saddle me the ass. And they saddled him. And he went and found his carcase cast in the way, and the ass and the lion standing by the carcase: the lion had not eaten the carcase, nor torn the ass. And the prophet took up the carcase of the man of God, and laid it upon the ass, and brought it back: and the old prophet came to the city, to mourn and to bury him. And he laid his carcase in his own grave; and they mourned over him, saying, Alas, my brother! And it came to pass, after he had buried him, that he spake to his sons, saying, When I am dead, then bury me in the sepulchre wherein the man of God is buried; lay my bones beside his bones: For the saying which he cried by the word of the Lord against the altar in Bethel, and against all the houses of the high places which are in the cities of Samaria, shall surely come to pass. 1 Kings 13:11–32.

> И стана, след като яде хляб и след като пи, че той оседла за него осела, сиреч за пророка, когото беше върнал обратно. И когато си отиде, лъв го срещна по пътя и го уби; и трупът му беше хвърлен на пътя, а оселът стоеше до него, лъвът също стоеше до трупа. И ето, минаваха човеци и видяха трупа хвърлен на пътя и лъва, който стоеше до трупа; и дойдоха и известиха това в града, в който живееше старият пророк. А когато пророкът, който го беше върнал от пътя, чу за това, каза: Това е Божият човек, който не се покори на словото Господне; затова Господ го предаде на лъва, който го е разкъсал и убил, според словото Господне, което Той му беше говорил. И каза на синовете си: Оседлайте ми осела. И те го оседлаха. И той отиде и намери трупа му хвърлен на пътя, а осела и лъва стоящи до трупа; лъвът не беше изял трупа, нито беше разкъсал осела. И пророкът вдигна трупа на Божия човек, положи го върху осела и го донесе обратно; и старият пророк дойде в града, за да го оплаче и да го погребе. И положи трупа му в собствения си гроб; и оплакваха го, като казваха: Уви, брате мой! И стана, след като го погреба, че говори на синовете си, казвайки: Когато умра, тогава ме погребете в гроба, в който е погребан Божият човек; положете костите ми до неговите кости; защото словото, което той извика чрез словото Господне против олтара във Ветил и против всички домове на високите места, които са в градовете на Самария, непременно ще се сбъдне. 3 Царе 13:11–32.

The Judean prophet died between two symbols. The lion is a symbol of Babylon, and modern Babylon in the last days is the King of the North, who comes to his end with none to help in Daniel chapter eleven, verse forty-five. The mark of his authority is the worship of the sun, which is the fourth abomination, and where the fourth generation of Laodicean Adventism is portrayed as bowing toward the sun in Ezekiel chapter eight. In Miller’s dream he was shown that not only did the jewels get scattered and covered up, but also that the casket itself, which represented the Bible, was also torn apart.

Юдейският пророк умря между два символа. Лъвът е символ на Вавилон, а съвременният Вавилон в последните дни е северният цар, който стига до своя край и никой не му помага в Даниил, глава единадесета, стих четиридесет и пети. Белегът на неговата власт е поклонението на слънцето, което е четвъртата мерзост, и където четвъртото поколение на лаодикийския адвентизъм е представено в Езекиил, глава осма, като се покланя към слънцето. В съня на Милър му бе показано, че не само скъпоценните камъни се разпръснаха и бяха затрупани, но и че самата кутия, която представляваше Библията, също бе разкъсана.

In the third generation of Adventism the work of introducing the use of the so-called modern translations of the Bible was promoted by the leadership of Adventism. Those so called modern translations were derived from a corrupted set of manuscripts that are promoted by the theologians of the man of sin, and apostate Protestantism. Miller’s casket was the King James Version that was translated from the uncorrupted manuscripts.

В третото поколение на адвентизма делото по въвеждането на употребата на тъй наречените съвременни преводи на Библията бе насърчавано от ръководството на адвентизма. Тези тъй наречени съвременни преводи бяха извлечени от покварен корпус от ръкописи, който се пропагандира от теолозите на човека на греха и отстъпническия протестантизъм. Ковчегът на Милър беше Версията на крал Джеймс, която бе преведена от непокварените ръкописи.

By the fourth generation of Laodicean Adventism, the church had joined the World Council of Churches, a confederacy of the Roman church and her daughters. Adventism argued for years, for the benefit of their sleeping flock, that they were simply “observers,” at the World Council of Churches, until the bylaws of the evil confederacy revealed that the status of an “observer,” represents a full voting member!

Към четвъртото поколение на лаодикийския адвентизъм църквата се бе присъединила към Световния съвет на църквите — конфедерация на Римската църква и нейните дъщери. В продължение на години адвентизмът твърдеше, в полза на своето спящо стадо, че в Световния съвет на църквите те били просто „наблюдатели“, докато правилникът на тази зла конфедерация не разкри, че статутът на „наблюдател“ представлява пълноправен член с право на глас!

In their fourth generation they twice awarded the “man of sin” a gold medal. At least one of the medals was imprinted with the Catholic understanding of the Second Coming of Christ, portraying Jesus placing His foot upon the earth at His return, and it included a Catholic sun-halo behind Christ, and the Catholic abridgment of the fourth commandment, which simply stated, “remember the Sabbath.” In a court proceeding (which is a legal pronouncement), the President of the General Conference gave testimony where he identified that the Seventh-day Adventist church used to believe the papacy was the antichrist, but that his church had long ago assigned that belief “to the historical trash heap.”

В четвъртото си поколение те два пъти удостоиха „човека на греха“ със златен медал. Поне единият от медалите беше щампован с католическото разбиране за Второто пришествие на Христос, като изобразяваше Исус да поставя крака Си върху земята при Своето завръщане, и включваше католически слънчев ореол зад Христос, както и католическото съкратено изложение на четвъртата заповед, което просто гласеше: „помни съботния ден“. В едно съдебно производство (което представлява правно изявление) президентът на Генералната конференция даде показания, в които заяви, че Църквата на адвентистите от седмия ден някога е вярвала, че папството е антихристът, но че неговата църква отдавна е отредила това убеждение „на историческото бунище“.

The fourth abomination (generation) is where the twenty-five leaders of the church of Jerusalem bow to the sun. The progressive abominations began with the image of jealousy that was set up at the entry, marking the beginning. The prophet from Judah ends up buried with apostate Protestantism, and the lion (Babylon) slays him, for he reverted to the methodology of apostate Protestantism, and is therefore unable to recognize that it is Rome that establishes the vision, and where there is no vision established by the symbol of the man of sin, you ultimately end up on the side of the man of sin.

Четвъртата мерзост (поколение) е там, където двадесет и петте водачи на ерусалимската църква се покланят на слънцето. Последователните мерзости започнаха с образа на ревността, който беше поставен при входа, отбелязвайки началото. Пророкът от Юда накрая се оказва погребан с отстъпническия протестантизъм, и лъвът (Вавилон) го убива, защото той се върна към методологията на отстъпническия протестантизъм и затова не е в състояние да разпознае, че именно Рим установява видението; а там, където няма видение, установено чрез символа на човека на греха, в крайна сметка се оказваш на страната на човека на греха.

> “Those who become confused in their understanding of the word, who fail to see the meaning of antichrist, will surely place themselves on the side of antichrist.” Kress Collection, 105.

> „Онези, които се объркват в разбирането си на словото и не успяват да видят значението на антихриста, несъмнено ще застанат на страната на антихриста.“ Kress Collection, 105.

The Judean prophet was buried with the lying prophet of Bethel, who identified him as his “brother,” and he was found dead between two symbols. The “lion” represented his failure to understand the antichrist, and the “ass” is a symbol of Islam. Laodicean Adventism has already demonstrated through its silence concerning September 11, 2001, that it does not recognize that the subject of Islam of the third Woe is the Midnight Cry, latter rain message. Failure to recognize the message of the latter rain, is death! The latter rain began on September 11, 2001 when the mighty angel of Revelation eighteen descended, when the great buildings of New York City were thrown down. The “rain” is a message, and the message must be recognized to receive it.

Юдейският пророк бе погребан заедно с лъжепророка от Ветил, който го нарече свой „брат“, и бе намерен мъртъв между два символа. „Лъвът“ представляваше неговия неуспех да разбере антихриста, а „оселът“ е символ на исляма. Лаодикийският адвентизъм вече е показал чрез своето мълчание относно 11 септември 2001 г., че не разпознава, че темата за исляма от третото „Горко“ е Виковете в полунощ, вестта на късния дъжд. Неспособността да се разпознае вестта на късния дъжд е смърт! Късният дъжд започна на 11 септември 2001 г., когато могъщият ангел от Откровение осемнадесета глава слезе, когато големите сгради на Ню Йорк бяха повалени. „Дъждът“ е вест, и вестта трябва да бъде разпозната, за да бъде приета.

> “We must not wait for the latter rain. It is coming upon all who will recognize and appropriate the dew and showers of grace that fall upon us. When we gather up the fragments of light, when we appreciate the sure mercies of God, who loves to have us trust Him, then every promise will be fulfilled. [Isaiah 61:11 quoted.] The whole earth is to be filled with the glory of God.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 984.

> „Не бива да чакаме късния дъжд. Той идва върху всички, които ще разпознаят и усвоят росата и пороите на благодатта, които се изливат върху нас. Когато съберем остатъците от светлина, когато оценим сигурните милости на Бога, Който обича да Му се доверяваме, тогава всяко обещание ще се изпълни. [Цитира се Исая 61:11.] Цялата земя трябва да се изпълни със славата на Бога.“ The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 984.

The “whole earth” knows what happened on September 11, 2001, but in order to receive the message that begins there and ultimately lightens the whole earth with God’s glory, the message must be recognized. The word “recognize,” means “to recollect or recover the knowledge of, either with an avowal of that knowledge or not. We recognize a person at a distance, when we recollect that we have seen him before, or that we have formerly known him. We recognize his features or his voice.” Webster’s 1828 Dictionary.

„Цялата земя“ знае какво се случи на 11 септември 2001 г., но за да бъде приета вестта, която започва там и в крайна сметка озарява цялата земя с Божията слава, тази вест трябва да бъде разпозната. Думата „разпознавам“ означава „да си припомня или възстановя знанието за нещо, било с признаване на това знание, било без него. Разпознаваме човек отдалеч, когато си припомняме, че сме го виждали преди, или че по-рано сме го познавали. Разпознаваме неговите черти или неговия глас.“ Речникът на Уебстър от 1828 г.

The only way that a Laodicean Adventist can recognize the latter rain message that arrived on September 11, 2001, is if they recognize that they have seen the same manifestation of divine power in the past. On August 11, 1840 the mighty angel of Revelation ten descended, when the prophecy of the second Woe of Islam was fulfilled. That history was perfectly repeated when on September 11, 2001 the mighty angel of Revelation eighteen descended when the prophecy of the third Woe of Islam was fulfilled, and the failure to recognize Islam of the third Woe, is to be carried by the wild Arabian ass to the death that is brought about by the lion of modern Babylon.

Единственият начин един лаодикийски адвентист да разпознае вестта за късния дъжд, която пристигна на 11 септември 2001 г., е да признае, че е видял същото проявление на божествена сила и в миналото. На 11 август 1840 г. слезе могъщият ангел от Откровение 10, когато се изпълни пророчеството за второто горко на исляма. Тази история бе съвършено повторена, когато на 11 септември 2001 г. слезе могъщият ангел от Откровение 18, когато се изпълни пророчеството за третото горко на исляма; а ако не бъде разпознат ислямът на третото горко, това означава човек да бъде отнесен от дивото арабско магаре към смъртта, причинена от лъва на съвременния Вавилон.

The drunkards of Ephraim, who cannot read the book that is sealed, cannot see the repetition of Millerite history, for that recognition is based upon the latter rain methodology of “line upon line.” The concept that the manifestation of the power of God in Millerite history is repeated in the last days cannot be sustained by the methodology of apostate Protestantism and Catholicism.

Пияниците на Ефрем, които не могат да прочетат книгата, която е запечатана, не могат да видят повторението на милеритската история, защото това разпознаване се основава върху методологията на късния дъжд — „ред след ред“. Представата, че проявлението на Божията сила в милеритската история се повтаря в последните дни, не може да бъде поддържана чрез методологията на отстъпилото протестантство и католицизма.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.” The Great Controversy, 611.

> „Ангелът, който се съединява в прогласяването на вестта на третия ангел, трябва да освети цялата земя със своята слава. Тук е предсказано дело с всемирен обхват и необичайна мощ. Адвентното движение от 1840–44 г. беше славна проява на Божията сила; вестта на първия ангел беше занесена до всяка мисионска станция по света и в някои страни се прояви най-големият религиозен интерес, на който е била свидетел всяка земя от Реформацията през шестнадесети век насам; но и това ще бъде надминато от могъщото движение под последното предупреждение на третия ангел.“ Великата борба, 611.

The blind leaders of modern Israel are forced by their methodology to reject the truth that there will be a repetition of the manifestation of the power of God in the last days, as was in former years.

Слепите водачи на съвременния Израил са принудени от своята методология да отхвърлят истината, че в последните дни ще има повторение на проявлението на Божията сила, както е било в предишните години.

> “Here we see that the church—the Lord’s sanctuary—was the first to feel the stroke of the wrath of God. The ancient men, those to whom God had given great light and who had stood as guardians of the spiritual interests of the people, had betrayed their trust. They had taken the position that we need not look for miracles and the marked manifestation of God’s power as in former days. Times have changed. These words strengthen their unbelief, and they say: The Lord will not do good, neither will He do evil. He is too merciful to visit His people in judgment. Thus ‘Peace and safety’ is the cry from men who will never again lift up their voice like a trumpet to show God’s people their transgressions and the house of Jacob their sins. These dumb dogs that would not bark are the ones who feel the just vengeance of an offended God. Men, maidens, and little children all perish together.” Testimonies, volume 5, 211.

> „Тук виждаме, че църквата — светилището на Господа — беше първата, която почувства удара на Божия гняв. Старите мъже, онези, на които Бог беше дал голяма светлина и които бяха стояли като пазители на духовните интереси на народа, бяха изменили на повереното им доверие. Те бяха заели становището, че не е нужно да очакваме чудеса и явното проявление на Божията сила, както в предишни дни. Времената са се променили. Тези думи укрепват тяхното неверие и те казват: Господ няма да стори добро, нито ще стори зло. Той е твърде милостив, за да посети народа Си със съд. Така „Мир и безопасност“ е викът на мъже, които никога вече няма да издигнат гласа си като тръба, за да покажат на Божия народ престъпленията му и на Якововия дом греховете му. Тези неми кучета, които не искаха да лаят, са онези, които ще почувстват справедливото възмездие на оскърбения Бог. Мъже, девици и малки деца всички загиват заедно.“ Свидетелства, том 5, 211.

The Laodicean blindness of the learned men who rule the unlearned of Jerusalem are unable to recognize the latter rain, for not only do they employ a corrupted biblical methodology, but the conclusions their false reasoning puts them in a position where they will deny any future manifestation of the power of God, as in former ages. Yet Malachi three identifies that when the Messenger of the Covenant purifies the sons of Levi, then the offering will be as in days of old.

Лаодикийската слепота на учените мъже, които управляват неучените в Ерусалим, е неспособна да разпознае късния дъжд, защото те не само прилагат покварена библейска методология, но и заключенията, до които ги довежда тяхното лъжливо разсъждение, ги поставят в положение, при което ще отрекат всяко бъдещо проявление на Божията сила, както в предишните векове. И все пак Малахия, трета глава, посочва, че когато Вестителят на Завета очисти левиевите синове, тогава приносът ще бъде както в древните дни.

> “The True Witness declares, ‘I know thy works.’ ‘Repent, and do the first works.’ This is the true test, the evidence that the Spirit of God is working in the heart to imbue you with his love. ‘I will come unto thee quickly, and will remove thy candlestick out of his place, except thou repent.’ The church is like the unproductive tree which, receiving the dew and rain and sunshine, should have produced an abundance of fruit, but on which the divine search discovers nothing but leaves. Solemn thought for our churches! solemn, indeed, for every individual! Marvelous is the patience and forbearance of God; but ‘except thou repent,’ it will be exhausted; the churches, our institutions, will go from weakness to weakness, from cold formality to deadness, while they are saying, ‘I am rich, and increased with goods, and have need of nothing.’ The True Witness says, ‘And knowest not that thou art wretched, and miserable, and poor, and blind, and naked.’ Will they ever see clearly their condition?

> „Верният Свидетел заявява: „Зная делата ти.“ „Покай се и върши първите дела.“ Това е истинското изпитание, доказателството, че Божият Дух действа в сърцето, за да те изпълни със Своята любов. „Ще дойда при теб скоро и ще отместя светилника ти от мястото му, ако не се покаеш.“ Църквата е като безплодното дърво, което, получавайки роса, дъжд и слънчево сияние, е трябвало да произведе изобилие от плод, но върху което божественото изследване не открива нищо друго освен листа. Тържествена мисъл за нашите църкви! тържествена, наистина, за всеки отделен човек! Чудни са Божието търпение и дълготърпение; но „ако не се покаеш“, те ще се изчерпат; църквите, нашите институции, ще преминават от слабост към слабост, от студена формалност към духовна мъртвост, докато казват: „Богат съм, забогатях и нямам нужда от нищо.“ Верният Свидетел казва: „А не знаеш, че си окаян и нещастен, сиромах, сляп и гол.“ Ще видят ли някога ясно своето състояние?

> “There is to be in the churches a wonderful manifestation of the power of God, but it will not move upon those who have not humbled themselves before the Lord, and opened the door of the heart by confession and repentance. In the manifestation of that power which lightens the earth with the glory of God, they will see only something which in their blindness they think dangerous, something which will arouse their fears, and they will brace themselves to resist it. Because the Lord does not work according to their ideas and expectations, they will oppose the work. ‘Why,’ they say, ‘should not we know the Spirit of God, when we have been in the work so many years?’—Because they did not respond to the warnings, the entreaties of the messages of God, but persistently said, ‘I am rich, and increased with goods, and have need of nothing.’ Talent, long experience, will not make men channels of light, unless they place themselves under the bright beams of the Sun of Righteousness, and are called, and chosen, and prepared by the endowment of the Holy Spirit. When men who handle sacred things will humble themselves under the mighty hand of God, the Lord will lift them up. He will make them men of discernment—men rich in the grace of his Spirit. Their strong, selfish traits of character, their stubbornness, will be seen in the light shining from the Light of the world. ‘I will come unto thee quickly, and will remove thy candlestick out of his place, except thou repent.’ If you seek the Lord with all your heart, he will be found of you.” Review and Herald, December 23, 1890.

> „В църквите предстои чудно проявление на Божията сила, но то няма да въздейства върху онези, които не са се смирили пред Господа и не са отворили вратата на сърцето чрез изповед и покаяние. В проявлението на онази сила, която осветява земята със славата на Бога, те ще видят само нещо, което в своята слепота смятат за опасно, нещо, което ще възбуди страховете им, и те ще се укрепят, за да му се противопоставят. Понеже Господ не действа според техните представи и очаквания, те ще се противопоставят на делото. „Защо — казват те — да не познаваме Божия Дух, след като сме били в делото толкова много години?“ — Защото не откликнаха на предупрежденията, на увещанията в Божиите вести, а упорито казваха: „Богат съм и замогнал съм се, и нямам нужда от нищо.“ Дарбата, дългият опит, няма да направят хората проводници на светлина, освен ако не се поставят под ярките лъчи на Слънцето на правдата и не бъдат призовани, избрани и приготвени чрез дара на Светия Дух. Когато хората, които боравят със свети неща, се смирят под мощната Божия ръка, Господ ще ги въздигне. Той ще ги направи хора с разсъдливост — хора, богати в благодатта на Неговия Дух. Техните силни, себелюбиви черти на характера, тяхното упорство, ще бъдат видени в светлината, сияеща от Светлината на света. „Ще дойда при тебе скоро и ще отместя светилника ти от мястото му, ако не се покаеш.“ Ако търсите Господа с цялото си сърце, Той ще ви се открие.“ Review and Herald, December 23, 1890.

The Judean prophet’s death is represented by both the “lion” of modern Babylon, which is the prophetic symbol that establishes the vision of prophetic history, and also by the “ass.” The first mention of Islam in the Scriptures is when Ishmael is introduced as a “wild man.”

Смъртта на юдейския пророк е представена както от „лъва“ на съвременния Вавилон, който е пророческият символ, установяващ видението за пророческата история, така и от „осела“. Първото споменаване на исляма в Писанията е, когато Исмаил е представен като „див човек“.

> And he will be a wild man; his hand will be against every man, and every man’s hand against him; and he shall dwell in the presence of all his brethren. Genesis 16:12.

> И той ще бъде див човек; ръката му ще бъде против всеки човек, и ръката на всеки човек — против него; и ще живее пред лицето на всичките си братя. Битие 16:12.

The rule of first mention in the Scriptures identifies that all the characteristics of the symbol be contained therein, for God’s Word is a seed, and a seed possesses all the DNA necessary to bring to fruition the entire plant. The word translated as “wild man,” is the word for the “wild Arabian ass.” The “ass” in the Scriptures of truth is one of the symbols of Islam.

Правилото за първото споменаване в Писанията показва, че в него се съдържат всички характеристики на символа, защото Божието Слово е семе, а семето притежава цялата необходима ДНК, за да доведе до плододаване цялото растение. Думата, преведена като „див човек“, е думата за „дивия арабски осел“. „Ослът“ в Писанията на истината е един от символите на исляма.

The message of Ezekiel in chapter thirty-seven that brings the dead bones to life where they stand up as a mighty army, is the message of Islam of the third Woe, and that message is the message of the Midnight Cry of the last days. Sister White directly teaches that Christ’s triumphal entry into Jerusalem represented the message of the Midnight Cry.

Вестта на Езекиил в тридесет и седма глава, която оживява мъртвите кости, така че те се изправят като голяма войска, е вестта на исляма от третото „горко“, а тази вест е вестта на Среднощния вик в последните дни. Сестра Уайт пряко учи, че триумфалното влизане на Христос в Ерусалим е представлявало вестта на Среднощния вик.

> “The midnight cry was not so much carried by argument, though the Scripture proof was clear and conclusive. There went with it an impelling power that moved the soul. There was no doubt, no questioning. Upon the occasion of Christ’s triumphal entry into Jerusalem, the people who were assembled from all parts of the land to keep the feast, flocked to the Mount of Olives, and as they joined the throng that were escorting Jesus, they caught the inspiration of the hour, and helped to swell the shout, ‘Blessed is he that cometh in the name of the Lord!’ [Matthew 21:9.] In like manner did unbelievers who flocked to the Adventist meetings—some from curiosity, some merely to ridicule—feel the convincing power attending the message, ‘Behold, the Bridegroom cometh!’” Spirit of Prophecy, volume 4, 250.

> „Среднощният вик не бе носен толкова чрез доводи, макар че доказателството от Писанието беше ясно и неопровержимо. С него вървеше подбуждаща сила, която раздвижваше душата. Нямаше съмнение, нямаше колебание. При случая на триумфалното влизане на Христос в Ерусалим хората, които бяха събрани от всички краища на страната, за да пазят празника, се стекоха към Елеонския хълм и, когато се присъединиха към множеството, което съпровождаше Исус, те се изпълниха с вдъхновението на часа и помогнаха да се усили възгласът: „Благословен Оня, Който иде в името Господне!“ [Матей 21:9.] По същия начин и невярващи, които се стичаха на адвентните събрания — някои от любопитство, а други само за да се присмиват — почувстваха убеждаващата сила, съпровождаща вестта: „Ето, Младоженецът иде!““ Духът на пророчеството, том 4, 250.

The Revelation of Jesus Christ is the final message that is unsealed in the last days and it includes Islam of the third Woe. When Christ, who is the message that is unsealed, entered Jerusalem, and thus typified the Midnight Cry of the last days, He was carried (His message was carried) by an “ass”. The final message of Christ’s righteousness is carried by Islam.

Откровението на Исус Христос е последната вест, която се разпечатва в последните дни, и тя включва исляма на третото горко. Когато Христос, Който е вестта, която се разпечатва, влезе в Йерусалим и по този начин предобрази среднощния вик на последните дни, Той бе носен (Неговата вест бе носена) от „осле“. Последната вест за Христовата правда се носи от исляма.

Islam was, is, and will be a wild man, as represented by the wild Arabian ass, and any who wish to see (and there are many who don’t wish to see), can easily “recognize,” that the warfare that is now being carried out by Islam is wild insanity. The willingness to commit suicide, believing there will be some great sexual reward in the hereafter is satanic insanity. The first mention of Islam identified that Islam would be a wild man.

Ислямът беше, е и ще бъде див човек, както е представен чрез дивото арабско магаре; и всеки, който желае да види (а има мнозина, които не желаят да видят), може лесно да „разпознае“, че войната, която сега се води от исляма, е дива лудост. Готовността да се извърши самоубийство с убеждението, че в отвъдното ще има някаква велика сексуална награда, е сатанинска лудост. Първото споменаване на исляма посочи, че ислямът ще бъде див човек.

Islam’s warfare brings all mankind together to fight the escalating warfare of the third Woe. Islam is the prophetic logic for the implementation of a one-world government, and the globalists teach that they purposely introduced the Jews back into the land of Israel after World War Two, that they might use the ancient hatred of Islam towards the Jews to initiate a Third World War. The globalists believe, and have taught for decades, that they will need a Third World War to bring about their one-world government. The globalists’ corrupted motivations, as expressed with their own words, fits into the biblical role of Islam.

Войната на исляма събира цялото човечество, за да воюва в ескалиращата война на третото Горко. Ислямът е пророческата логика за осъществяването на едно световно правителство, а глобалистите учат, че умишлено са върнали евреите обратно в земята на Израил след Втората световна война, за да използват древната омраза на исляма към евреите и така да предизвикат Трета световна война. Глобалистите вярват — и от десетилетия учат — че ще им е необходима Трета световна война, за да установят своето едно световно правителство. Покварените подбуди на глобалистите, изразени със собствените им думи, се вписват в библейската роля на исляма.

Possibly the most serious piece of Ishmael’s prophetic DNA, in the verse where he is first mentioned, is the fact that his spirit, which is the spirit of a “wild man,” “dwells in the presence of all his brethren.” The idea that it is only some sects of radical Islam that will be involved in the third Woe, does not square with God’s Word. The common politically correct view that there are a few bad apples in every religious persuasion, and that the majority of the Muslim religion are peace-loving citizens, does not agree with either their own holy book, or the Bible.

Вероятно най-сериозният елемент от пророческата ДНК на Исмаил, в стиха, където той се споменава за пръв път, е фактът, че неговият дух, който е духът на „див човек“, „обитава в присъствието на всичките си братя“. Представата, че само някои секти на радикалния ислям ще бъдат въвлечени в третото Горко, не се съгласува с Божието Слово. Общоприетото политически коректно мнение, че във всяко религиозно убеждение има по няколко лоши ябълки и че мнозинството от мюсюлманската религия са миролюбиви граждани, не съответства нито на тяхната собствена свещена книга, нито на Библията.

The Koran teaches that it is the duty of every follower of Allah to bring the entire world into conformity to Sharia law, and the first mention of Islam in the book of Genesis identifies that the “wild man” spirit of Ishmael will be in every follower of Islam. The Koran directly teaches its adherents to feign decency when they live in areas where they do not yet have the ability to force their religious rule upon the population, much like Catholicism.

Коранът учи, че е дълг на всеки последовател на Аллах да приведе целия свят в съответствие с шериатския закон, а първото споменаване на исляма в книгата Битие установява, че духът на „дивия човек“ на Исмаил ще бъде във всеки последовател на исляма. Коранът пряко учи своите привърженици да се преструват на почтени, когато живеят в области, където все още нямат способността да наложат религиозното си управление върху населението, подобно на католицизма.

The prophet from Judah confronted Jeroboam when his kingdom was first inaugurated. Apostate Protestantism began in 1844, and it was immediately confronted by Millerite Adventism who had entered the Most Holy Place and discovered the law of God, including the seventh-day Sabbath. Millerite Adventism was told, as represented by Jeremiah, to return to God, but never to return to the “assembly of mockers.” The prophet from Judah was told to not return the same way he came, nor eat or drink the food of the lying prophet of Bethel, but he did so. The prophet from Judah’s death was symbolically placed between two symbols, that represented the papacy and Islam. Laodicean Adventism cannot see those two truths for in 1863, they poked out their own spiritual eyes, and began the process of covering the jewels and methodology employed by William Miller in order to establish the foundations of Adventism with counterfeit coins and jewels, and the methodology of apostate Protestantism and Catholicism.

Пророкът от Юда се изправи срещу Еровоам, когато царството му бе току-що установено. Отстъпническият протестантизъм започна през 1844 г. и незабавно бе изобличен от милеритския адвентизъм, който бе влязъл в Пресветото място и бе открил Божия закон, включително седмодневната събота. На милеритския адвентизъм бе казано, както е представено чрез Еремия, да се върне при Бога, но никога да не се връща в „събранието на присмивателите“. На пророка от Юда бе заповядано да не се връща по същия път, по който бе дошъл, нито да яде, нито да пие от храната на лъжливия пророк от Ветил, но той направи това. Смъртта на пророка от Юда бе символично поставена между два символа, които представляваха папството и исляма. Лаодикийският адвентизъм не може да види тези две истини, защото през 1863 г. те сами избодоха духовните си очи и започнаха процеса на покриване на скъпоценните камъни и методологията, използвани от Уилям Милър, за да установят основите на адвентизма с подправени монети и скъпоценни камъни, и с методологията на отстъпническия протестантизъм и католицизма.

The “dirt brush Man” is now sweeping His floor and restoring the jewels and giving them to Miller to place upon his table, but Adventism is blinded by the belief that they are the remnant people who were raised up as His people in 1844.

„Човекът с четката за прах“ сега измита Своя под и възстановява скъпоценностите, и ги дава на Милър, за да ги постави върху своята маса, но адвентизмът е заслепен от убеждението, че те са остатъчният народ, който бе издигнат като Негов народ през 1844 година.

> And think not to say within yourselves, We have Abraham to our father: for I say unto you, that God is able of these stones to raise up children unto Abraham. And now also the ax is laid unto the root of the trees: therefore every tree which bringeth not forth good fruit is hewn down, and cast into the fire. I indeed baptize you with water unto repentance: but he that cometh after me is mightier than I, whose shoes I am not worthy to bear: he shall baptize you with the Holy Ghost, and with fire: Whose fan is in his hand, and he will thoroughly purge his floor, and gather his wheat into the garner; but he will burn up the chaff with unquenchable fire. Matthew 3:9–12.

> И не мислете да казвате в себе си: Имаме Авраам за отец; защото ви казвам, че Бог може и от тези камъни да въздигне чеда на Авраам. И вече и брадвата лежи при корена на дърветата; затова всяко дърво, което не дава добър плод, се отсича и се хвърля в огъня. Аз наистина ви кръщавам с вода за покаяние; но Оня, Който иде след мене, е по-силен от мене, и аз не съм достоен да Му нося обувките; Той ще ви кръсти със Светия Дух и с огън; Лопатата Му е в ръката Му, и Той ще очисти добре хармана Си, и ще събере житото Си в житницата; а плявата ще изгори с неугасим огън. Матей 3:9–12.

Laodicean Adventism will be spewed out of the mouth of the Lord, except for those individuals who might repent. Laodicean Adventism is to be buried in the same grave as the former covenant people who rejected Miller’s message are buried in, for they are now, also a former covenant people in relation to the one hundred and forty-four thousand. The rebellion of 1863 is illustrated by the prophet who came from Judah, who also left a prediction of king Josiah.

Лаодикийският адвентизъм ще бъде избълван от устата на Господа, освен онези отделни личности, които биха могли да се покаят. Лаодикийският адвентизъм трябва да бъде погребан в същия гроб, в който са погребани предишните заветни люде, отхвърлили вестта на Милър, защото сега и те са предишни заветни люде по отношение на сто четиридесет и четирите хиляди. Бунтът от 1863 г. е онагледен от пророка, който дойде от Юда и който също остави предсказание за цар Йосия.

We will continue this study in the next article.

Ще продължим това изследване в следващата статия.

> “Instead of becoming like the world, we are to become more and more distinct from the world. Satan has combined and will continue to combine with the churches in making a masterly effort against the truth of God. Everything that is done by God’s people to make inroads upon the world will call forth determined opposition from the powers of darkness. The enemy’s last great conflict will be a most determined one. It will be the last battle between the powers of darkness and the powers of light. Every true child of God will fight bravely on the side of Christ. Those who in this great crisis allow themselves to be more on the side of the world than of God, will eventually place themselves wholly on the side of the world. Those who become confused in their understanding of the word, who fail to see the meaning of antichrist, will surely place themselves on the side of antichrist. There is no time now for us to assimilate with the world. Daniel is standing in his lot and in his place. The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.

> „Вместо да ставаме като света, ние трябва да ставаме все по-отделени от света. Сатана се е съюзявал и ще продължава да се съюзява с църквите, като полага майсторско усилие против Божията истина. Всичко, което Божият народ върши, за да навлезе в света, ще предизвика решително противодействие от силите на тъмнината. Последният велик конфликт на врага ще бъде най-решителен. Това ще бъде последната битка между силите на тъмнината и силите на светлината. Всяко истинско Божие дете ще се сражава храбро на страната на Христос. Онези, които в тази велика криза позволяват на себе си да бъдат повече на страната на света, отколкото на Бога, в крайна сметка ще се поставят изцяло на страната на света. Онези, които се объркват в разбирането си на словото, които не успяват да видят значението на антихриста, непременно ще застанат на страната на антихриста. Сега не е време да се приобщаваме към света. Даниил стои в своя дял и на своето място. Пророчествата на Даниил и на Йоан трябва да бъдат разбрани. Те се тълкуват взаимно. Те дават на света истини, които всеки трябва да разбира. Тези пророчества трябва да бъдат свидетелство в света. Чрез изпълнението си в тези последни дни те сами ще се обяснят.“

> “The Lord is about to punish the world for its iniquity. He is about to punish religious bodies for their rejection of the light and truth which has been given them. The great message, combining the first, second, and third angel’s messages, is to be given to the world. This is to be the burden of our work. Those who truly believe in Christ will openly conform to the law of Jehovah. The Sabbath is the sign between God and His people, and we are to make visible our conformity to the law of God by observing the Sabbath. It is to be the mark of distinction between God’s chosen people and the world. It means much to be true to God. This embraces health reform. It means that our diet must be simple, that we must be temperate in all things. The many varieties of food so often seen on tables is not necessary, but highly injurious. Mind and body are to be preserved in the best condition of health. Only those who have been trained in the knowledge and fear of God should be chosen to take responsibilities. Those who have been long in the truth, yet who cannot distinguish between the pure principles of righteousness and the principles of evil, whose understanding in regard to justice, mercy, and the love of God is beclouded, should be relieved of responsibility.

> „Господ е на път да накаже света за неговото беззаконие. Той е на път да накаже религиозните общности за тяхното отхвърляне на светлината и истината, които са им били дадени. Великата вест, съчетаваща вестите на първия, втория и третия ангел, трябва да бъде дадена на света. Това трябва да бъде тежестта на нашето дело. Онези, които истински вярват в Христос, ще се съобразяват открито със закона на Йехова. Съботата е белегът между Бога и Неговия народ и ние трябва видимо да показваме своето съобразяване със закона на Бога чрез спазването на съботата. Тя трябва да бъде отличителният знак между Божия избран народ и света. Да бъдеш верен на Бога означава много. Това включва здравната реформа. То означава, че храната ни трябва да бъде проста, че трябва да бъдем въздържани във всичко. Многото разновидности храна, така често виждани по трапезите, не са необходими, а силно вредни. Умът и тялото трябва да бъдат съхранявани в най-добро здравословно състояние. Само онези, които са били обучени в познанието и страха от Бога, трябва да бъдат избирани да поемат отговорности. Онези, които от дълго време са в истината, но не могат да различават между чистите принципи на правдата и принципите на злото, чието разбиране относно справедливостта, милостта и Божията любов е помрачено, трябва да бъдат освободени от отговорност.“

> “God has important lessons for his people to learn. Had these lessons been learned before, his cause would not be where it is today. One thing must be done. The truth is not to be withheld from ministers or men in positions of responsibility for fear of incurring their displeasure. There are to be connected with our institutions men who with meekness and in wisdom will declare the whole counsel of God. God’s wrath is kindled against those who in carnal security and price have shown contempt for his management. They are endangering the prosperity of the cause.

> „Бог има важни уроци, които Неговият народ трябва да научи. Ако тези уроци бяха научени по-рано, Неговото дело не би било там, където е днес. Едно нещо трябва да се извърши. Истината не бива да се премълчава пред служители или пред мъже, заемащи отговорни постове, от страх да не се навлече тяхното неодобрение. С нашите институции трябва да бъдат свързани мъже, които с кротост и мъдрост ще възвестяват целия Божий съвет. Божият гняв се разпалва против онези, които в плътска самоувереност и гордост са проявили презрение към Неговото ръководство. Те излагат на опасност благоденствието на делото.“

> “Every false way is a deception, and if sustained, will in the end bring destruction. Thus the Lord permits those who maintain false plans to be destroyed. At the very time when praise and adulation is heard, sudden destruction comes. There are those who, notwithstanding they know of the reproof received by others, because of unfaithfulness, turn away from admonition. These are doubly guilty. They knew the Lord’s will and did it not. Their punishment will be proportionate to their guilt. They would not take heed to the word of the Lord.” Kress Collection, 105, 106.

> „Всеки лъжлив път е измама и, ако бъде поддържан, накрая ще доведе до погибел. Така Господ допуска онези, които поддържат лъжливи планове, да бъдат погубени. Тъкмо в момента, когато се чуват хваление и ласкателство, идва внезапна погибел. Има такива, които, независимо че знаят за изобличението, отправено към други поради неверност, се отвръщат от увещанието. Те са двойно виновни. Знаеха волята на Господа и не я изпълниха. Наказанието им ще бъде съразмерно на вината им. Те не пожелаха да внимават в словото на Господа.“ Kress Collection, 105, 106.

Back to Articles