Article

# Паниум — Номер две

Възходът и падението на южния цар

Author

Jeff Pippenger

Published

February 27, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

Завършихме предишната статия, като написахме: „Стихове 10–15 представят три прокси войни, осъществени от северния цар, папската власт, от 1989 г. до неделния закон.“ Тези три прокси войни започват с идентифицирането на Съединените щати в стих 40 като „колесници, кораби и конници“.

Следващата война чрез посредници, представена от стих 11 и своето историческо изпълнение в битката при Ра́фия през 217 г. пр. Хр., беше между Птолемей IV Филопатор, южния цар на Египет, и Антиох Велики, наричан още Антиох Магнус, от Селевкидската империя. Антиох беше изпълнил стих 10, когато отвърна на Египет за поражението на своето северно царство и за загубата на владенията му, като си възвърна цялата земя, която южното царство преди това бе отнело от неговото царство. Той направи това, но спря при границата на Египет, като по този начин изпълни стих 10 и предобрази 1989 г.

> Но синовете му ще се раздвижат и ще съберат множество от големи сили; и единият непременно ще дойде, ще прелее и ще премине; после ще се върне и ще се раздвижи, чак до крепостта му. Даниил 11:10.

Втората война чрез пълномощници беше битката при Рафия. Рафия означава гранична земя. Това бойно поле бележи мястото, където Антиох бил прекратил предишното си нашествие от стих 10. Трите войни чрез пълномощници се управляват от истината в смисъл, че първата война чрез пълномощници съответства на последната война чрез пълномощници. И трите войни — стихове 10, 11 и след това третата война от стихове 13–15 — се водят от една и съща историческа личност в първоначалното им изпълнение. Антиох Велики присъства във всяка от трите битки, пророчески свързвайки ги заедно в една линия. Антиох печели първата и последната битка, но не и средната, където южният цар надделява.

Както Ра́фия означава гранична област, така и Украйна. Втората война чрез пълномощници, първоначално изпълнена чрез битката при Ра́фия, сега се изпълнява във войната в Украйна. Владимир Путин е царят на юга, пророческият потомък на първия съвременен цар на юга, Владимир Ленин. Путин нееднократно е твърдял, че отговорът на Русия спрямо Украйна се основава на оспорвано споразумение, според което при обединението на Германия НАТО не би се разширявало по-нататък в територията на бившия СССР. Подбудата на Путин отразява тази на Птолемей в стихове 5–9 и тази на Наполеон през 1797 г. И тримата южни царе оправдават действията си срещу северния цар въз основа на нарушен договор.

Според Исая 23 блудницата Тир, представляваща папската власт, щеше да бъде забравена за седемдесет години, както дните на един цар — период, многократно показван като времето, когато шестото царство на библейското пророчество, земният звяр от Откровение 13 (Съединените щати), управлява.

> И в онзи ден Тир ще бъде забравен седемдесет години, според дните на един цар; а след изтичането на седемдесетте години Тир ще пее като блудница. Вземи арфа, обиколи града, ти, забравена блуднице; свири сладкозвучно, пей много песни, за да бъдеш спомнена. И след изтичането на седемдесетте години Господ ще посети Тир; и той ще се върне към своята печалба и ще блудства с всички царства на света по лицето на земята. Исая 23:15–17.

Символичният седемдесетгодишен период се простира от 1798 година до неделния закон, което е историята, представена от стих 40. Едва при завършека на седемдесетте години, или при приближаването на неделния закон, блудницата се появява отново. Поради тази причина войната на трите битки в стихове 10–15 се води чрез представител на папската власт, защото през този период тя е пророчески забравена.

В първата и последната опосредствана битка северният цар надделява над южния цар. В средната битка южният цар надделява над северния цар. Битката при Ра̀фия беше първоначалното историческо изпълнение на стих 11, а стихът и неговото историческо изпълнение съставляват двама свидетели, които трябва да бъдат съчетани с паралелните пасажи за трите и половина пророчески дни на господството на папския Рим. Така два библейски пасажа в Даниил 11, придружени от своите исторически изпълнения, излагат пророческите характеристики на битката за граничната земя в стих 11, изпълнена първо при Битката при Ра̀фия, а след това отново във времето на края през 1798 г.

Тези свидетелски линии поддържат разбирането, че Владимир Путин е последният Владимир на съвременния южен цар. „Владимир“ често се определя като означаващо „владетел на света“, но думата mir правилно означава и „общност“. Следователно Владимир означава „владетел на общността“ или „владетел на комунизма“. Путин определя своето участие в Украйна като основано на нарушено споразумение, отнасящо се до неговите опасения относно навлизането на НАТО отвъд границите, договорени след обединението на Германия. Насочеността на Путин е съсредоточена срещу НАТО и ЕС не по-малко, отколкото срещу Зеленски и Украйна. Навлизането на НАТО и ЕС в територия, за която Путин настоява, че е трябвало да остане свободна от НАТО, съответства на яростта на Птолемей, когато селевкидският цар отстранил египетската принцеса-невеста в полза на предишната си съпруга. Това нарушено споразумение сочело напред към нарушения Толентински договор през 1797 г. В Даниил 11, когато южният цар надделява над северния цар, това включва нарушен договор.

Този нарушен договор се отнася до нежеланието на ЕС да ограничи разширяването на НАТО отвъд неговите граници, когато Германия бе обединена. В този смисъл Путин, южният цар, е в битка срещу северния цар, представен чрез своята прокси сила. Както нацистите от Втората световна война бяха прокси на Католическата църква, така и нацистите в Украйна стават символ на втората прокси война в стихове 10–15. Три световни войни и три прокси войни — и в двете линии нацистите са прокси представителят на Католическата църква по време на средния конфликт.

В трите първоначални исторически изпълнения на тези войни чрез пълномощници Антиох Велики присъстваше във всяка битка. Често е било показвано как етимологията на „Антиох“ и символиката, свързана със Селевкидското царство като царя на север, определят Антиох като символ на антихриста — папата на Рим. Но в историята на трите войни чрез пълномощници тирската блудница е забравена, така че символът на „папата“, представен в името „Антиох“, обозначава неговата пълномощна сила. В първата и последната битка именно Съединените щати открито изпълняват поръченията на Рим. В стих 11 пълномощната сила е нацизмът на Украйна, но именно корабите и колесниците на Съединените щати поддържаха и все още поддържат Зеленски във войната. На повърхността на втората война чрез пълномощници Съединените щати са скрити, както е скрит и папата през седемдесетте години на Исая 23. Съединените щати са скрити именно в самата история, в която развиват всички белези на звяра, което прави пророчески уместно, щом втората война чрез пълномощници вече е започнала, Съединените щати да бъдат прикрити от пълномощната сила на нацизма в Украйна, макар да остават военната и икономическата мощ на земния звяр, която поддържа Украйна до тяхната гибел.

Когато южният цар отиде във Вавилон и плени северния цар, а също и когато генерал Бертие плени папата, той влезе направо във Ватикана, като загатваше, че украинската война ще завърши с победата на Путин в момент, когато всяка съпротива от страна на Украйна е отстранена. Царството, което Птолемей плени, беше Вавилон, а царството, което Наполеон плени, беше духовният Вавилон. Така царството на Зеленски е представено чрез онези поданици, които му оказват подкрепа. Сега, когато Тръмп е оттеглил подкрепата на колесниците, конниците и корабите на земния звяр, подкрепата на Украйна е ЕС — именно групата, която не желаеше да чуе твърденията на Путин относно нарушения договор, свързан с настъплението на НАТО.

Философията, която ръководи еврочиновниците на ЕС, е движението „Грийнпийс“. Поради тази причина Зеленски означава „зелен“. Зеленски е символичният глава на военнолюбците в ЕС, които се ръководят от безумната глобална програма на екологизма. Когато войната в Украйна приключи, Путин ще отпразнува не само победа над Украйна, но и над целия ЕС и НАТО.

Следователно трите прокси войни носят белега на истината. В първата и в последната прокси война южният цар е победен чрез съюз между морския звяр и земния звяр от Откровение тринадесета глава. В началото победата за северния цар бе осъществена чрез съюз с консервативен папа от Първия Ватикански събор, който в контекста на тайните на Фатима в преданието на католицизма е белият, или добрият, папа. Настоящият папа, който към момента на написването на това е на смъртно легло, е либерален папа на Втория Ватикански събор, който в контекста на тайните на Фатима е черният, или лошият, папа.

Четиринадесети стих посочва, че когато „разбойниците от твоя народ“, които се превъзнасят и падат, навлязат в пророческата история, видението се утвърждава. При изпълнението на стихове тринадесет до петнадесет в битката при Паниум през 200 г. пр. Хр. езическият Рим се намесва във въпросите, свързани именно с тази битка. В трите стиха, които разглеждат битката при Паниум, четиринадесети стих посочва, че видението се утвърждава чрез Рим.

В историята на Битката при Паний един консервативен бял папа от Ватикан I ще обедини сили с последния от осемте президенти, започнали в периода на Рейгън, който преди това е образувал съюз с консервативен папа от Ватикан I. Те сториха това през 1989 г., за да свалят бившия СССР, а накрая ще сторят това, за да свалят последния владетел на същото това царство.

През годините на Рейгън и с оглед на съюза между папа Йоан Павел II и САЩ, Йоан Павел II стигна до убеждението, че е добрият папа от пророчествата на Фатима. Подбуден от това убеждение, той започна да пътува по света, за да насърчава онова, което разбираше като изпълнение на предсказанията на Фатима. По този начин той стана най-пътувалият папа в историята, както и най-разпознаваемият папа на всички времена, докато изпълняваше предсказанието на Откровение 13, че ще дойде време, когато целият свят ще се чуди след звяра. Публичният образ на папа Йоан Павел II е типичен за консервативния папа от Ватикан I, който влиза в съюз с последния президент на САЩ.

Следователно една от пророческите характеристики на съвременния папа в епохата на Рейгън е, че съществува момент, в който неговият обществен образ е отбелязан като ориентир. Този белег е в стих четиринадесети, когато разбойниците от твоя народ утвърждават видението. Папа Йоан Павел II изпълнява пророческата характеристика да бъде папата, на когото се почуди целият свят, като по този начин сочи напред към консервативния ватикански папа на Ватикан I в края на времето, който влиза в съюз с Тръмп. Когато това стане, видението се утвърждава, а онова, което утвърждава видението, е вмъкването на папата в историята на Паниум и в годината 200 пр. Хр.

Началото на осемте президенти илюстрира края на осемте президенти и непосредствено преди неделния закон от стих шестнадесети блудницата от Тир, която е била забравена, се завръща в откритата история, когато образува съюз с паралела на Рейгън — Доналд Тръмп. Заедно, както е представено чрез съюза на Антиох и Филип Македонски, те повалят последното поколение на южното царство, представено чрез детето цар Птолемей. Дете в библейското пророчество е символ на последното поколение, и след войната в Украйна Путин ще повтори историята на южните царе, които се въздигат чрез военни победи и изгубват пътя си в някакъв вид дилема между църква и държава.

И така, стих десети, представляващ 1989 г. и първата прокси война, е началото, или първата буква от еврейската азбука. Битката при Рафиа в стих единадесети, представляваща войната в Украйна, е тринадесетата буква в еврейската азбука. Числото 13 е символ на бунт, а прокси армията във войната в Украйна са нацистите — върховният символ на бунт в съвременния свят. Паниум е последната буква в еврейската азбука, която се състои от двадесет и две букви. Следователно еврейската дума за истина, която се образува чрез събирането на първата, тринадесетата и двадесет и втората буква от азбуката, за да се образува еврейската дума „истина“, определя структурата на тези три прокси войни като истина. Двадесет и втората и последна буква от еврейската азбука е символ на съчетаването на божественото с човешкото, а изпълнението на Битката при Паниум в близкото бъдеще се случва по време на президентството на Тръмп. Тръмп е двадесет и вторият президент, който е служил два мандата.

Паниум носи двойно свидетелство за двоен съюз и и в двата случая съюзът представлява съюз, който обозначава йерархично взаимоотношение между две страни. Съюзът между Филип и Антиох беше стратегически, насочен към противодействие на птолемеевското и римското влияние в източното Средиземноморие. Тяхното сътрудничество обаче не беше съсредоточено върху самата битка при Паниум — Антиох водеше този поход самостоятелно, без пряко военно участие от страна на Филип. Ролята на Филип беше по-скоро косвена, като оказваше политическа и стратегическа подкрепа, задържайки римските и птолемеевските съюзници в Гърция и Егейско море, което позволяваше на Антиох да съсредоточи вниманието си върху Койлесирия. Всички историци посочват, че Антиох беше по-могъщият в съюза и че единствено Антиох действително води битката. Техният съюз засягаше по-широката област, свързана с бившето царство на Александър. Следователно съюзът има върховен водач и по-нисш подчинен, както е представено чрез името Кесария Филипова — името на Паниум, когато Христос ходеше между човеците. Следователно Кесария Филипова съответства на Антиох и Филип, защото Кесарят беше по-могъщият в съюза, символизиран едновременно от кесар Август и Ирод Филип, тетрарха.

Думата „тетрарх“ означава владетел над една четвърт. Цезар управляваше цялото царство, а Филип управляваше над една четвърт от една област, като по този начин поставяше символа на Филип в субективно взаимоотношение в съюзите на Паниум и Кесария-Филипова. В Ирод Филип виждаме символа на две кръвни линии, които и двете са символи на нарушено заветно взаимоотношение с Бога. Виждаме също и отгласи от една четвърт от разделянето на царството на Александър на четири части, или четири тетрархии. Филип означава любител на коне.

В битката при Панион, която ще се изпълни при заключението на украинската война, Антиох Велики, Съединените щати, ще победи Русия и ще влезе в съюз с по-малък участник, представен от Филип. Този по-малък участник ще бъде въвлечен, но не пряко в битката. Битката ще бъде между САЩ и Путин, очевидно пряко свързана с религиозен спор, породен от раздразнението и гордостта на Путин, както е илюстрирано както от Птолемей IV Филопатор след битката при Рафия, така и от цар Озия Юдейски. Птолемей и Озия бяха южни царе, възгордени от военния си успех, които след това пожелаха да се заемат със свещено дело, което трябваше да бъде извършвано единствено от свещениците. Озия получи проказа за усилията си, а Птолемей в ярост уби 50 000 юдеи в Александрия.

Стих тринадесет посочва битката между последното поколение на съвременния цар на общността, или комунизма, Русия на Владимир Путин, и САЩ. Тръмп надделява в битката, но прави това със съюзник от четвърта част на царството, който всъщност не присъства в самата битка. Ние сме близо до заключението на стих единадесет, както свидетелстват настоящите събития. Путин ще бъде победоносен над Украйна, както е представено от Рафа. След това той ще започне своето постепенно падение, представено от Озия, който е поставен в дом до смъртта си поради проказа. След победата си при Рафа през 217 г. пр. Хр. управлението на Птолемей IV Филопатор се влошава поради поквара, разточителство и зависимост от безскрупулни съветници. Той умира през 204 г. пр. Хр., вероятно убит или отровен от своите министри Сосибий и Агатокъл, като част от заговор за осигуряване на властта за младия му син Птолемей V. Този бурен край отразява нестабилността и интригите, обичайни за елинистическите царски дворове, и бележи значителен повратен момент в упадъка на Птолемеев Египет.

Характерна черта на духовното изпълнение на южния цар, което бе предобразено от буквалните изпълнения, състояли се в борбата за световно господство след смъртта на Александър, е „революцията“. Франция става духовният южен цар в периода на Френската революция. Съвременният южен цар, Русия, се ражда в Руската революция. Тъй като философията, въведена във Френската революция, узря от анархията на Френската революция до комунизма на Съветската революция, това е характерна черта на южния цар. Комунизмът се разпространи по света чрез революции.

В съвременните времена ЦРУ, чрез използването на неправителствени агенции, е действало за свалянето на правителства и режими по целия свят, а поетапният план, който те многократно са прилагали, е това, което се нарича цветни революции. Южният цар е драконова сила, а глобалистите също са драконовата сила, и цветните революции на ЦРУ са белези на драконова сила. Историята на Франция като духовния южен цар притежава уникална история, която отбелязва завършека на тази конкретна пророческа линия.

Този завършек е представен от Наполеон. Френската революция бележи началото на Франция като царя на юга, а Наполеон бележи нейния край. Историците определят поредица от стъпки, които доведоха Наполеон до неговия Ватерло, като по този начин посочват един постепенен край на първия духовен цар на юга, за разлика от Вавилон и Валтасар, които бяха превзети в една нощ. Първият Владимир на съвременния цар на юга, Владимир Ленин, умря в продължение на двегодишен период вследствие на поредица от инсулти. Някои предполагат, че Йосиф Сталин го е отровил, както някои предполагат, че Птолемей IV е бил отровен от своите съветници. Краят на съвременния цар на юга, представен чрез Съветския съюз, също беше осъществен чрез революция.

Протестът в Москва, който допринесе за гибелта на СССР, беше масовата обществена съпротива по време на Августовския преврат от 1991 г. (19–21 август 1991 г.). Това събитие, съсредоточено около защитата на Белия дом и ръководството на Борис Елцин, пряко подкопа съветските твърдолинейни среди, разкри крехкостта на режима и ускори разпадането на СССР. Макар че по-ранните протести в Москва (напр. 1987–1990 г.) и Балтийският път (1989 г.) създадоха инерция, протестите през август 1991 г. бяха решаващата преломна точка в Москва, довела до разпускането на Съветския съюз до края на 1991 г. Началото на Русия като южния цар започва и завършва в революция. Краят на СССР беше постепенно разпадане на царството, както беше и при Птолемей, Озия, Наполеон и дори Владимир Ленин. Краят на Путин е постепенно падение, което започва веднага щом войната в Украйна приключи. Неговият край настъпва в битката при Паний, когато САЩ поема контрола над царството, като същевременно получава подкрепа от съюзник, който всъщност не присъства в самата битка.

Ще продължим тези мисли в следващата статия.

Back to Articles