Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Six

Книгата на Даниил — Деветдесет и шеста

The Triple Application of Prophecy: Unlocking the Prophetic Framework for the Last Days

Тройното приложение на пророчеството: Разкриване на пророческата рамка за последните дни

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The framework of William Miller’s prophetic message was the two desolating powers of paganism followed by papalism, and the framework of Future for America’s prophetic message is the three desolating powers of paganism, followed by papalism, followed by apostate Protestantism, but all being concurrent at the end. A primary prophetic key for Miller’s prophetic understanding was that “the daily” in the book of Daniel was a symbol of paganism, for it established the connection of the two desolating powers which became his framework of prophetic understanding. A primary prophetic key for Future for America’s prophetic understanding is also that “the daily” in the book of Daniel is a symbol of paganism, for the historical fulfillment of paganism established the sequence of events in Daniel eleven verses forty and forty-one, which became the framework of Future for America’s prophetic understanding.

Рамката на пророческата вест на Уилям Милър бяха двете запустяващи сили на езичеството, последвани от папството; а рамката на пророческата вест на Future for America са трите запустяващи сили на езичеството, последвани от папството, последвани от отстъпническия протестантизъм, като в края всички те действат едновременно. Основен пророчески ключ за пророческото разбиране на Милър беше, че „ежедневната“ в книгата Даниил е символ на езичеството, защото това установяваше връзката между двете запустяващи сили, която стана рамката на неговото пророческо разбиране. Основен пророчески ключ и за пророческото разбиране на Future for America е, че „ежедневната“ в книгата Даниил е символ на езичеството, защото историческото изпълнение на езичеството установи последователността на събитията в Даниил единадесета глава, стихове четиридесет и четиридесет и първи, която стана рамката на пророческото разбиране на Future for America.

As is always the case with new light, the advancement of the truth unsealed in 1989 at the collapse of the Soviet Union was warred against by many various voices. The resistance brought against the truth invariably produced a clearer understanding of the truth. In those early controversies against the truth found in the last six verses of Daniel eleven, several prophetic rules that are located in the Bible were recognized as essential proofs to support the increase of knowledge that took place when the book of Daniel was unsealed in 1989. We are currently considering one of those rules, which we call “a triple application of prophecy.”

Както винаги става при нова светлина, напредъкът на истината, разпечатана през 1989 година при разпадането на Съветския съюз, бе оспорван от много и различни гласове. Съпротивата, издигната срещу истината, неизменно водеше до по-ясно разбиране на истината. В онези ранни спорове срещу истината, открита в последните шест стиха на Даниил единадесета глава, няколко пророчески правила, намиращи се в Библията, бяха разпознати като съществени доказателства в подкрепа на увеличението на познанието, което настъпи, когато книгата Даниил бе разпечатана през 1989 година. В момента разглеждаме едно от тези правила, което наричаме „тройно приложение на пророчеството“.

We began by looking at two triple applications that at one level are the same line, but at another level they are different. The first two manifestations of Rome (pagan and papal), establish the third manifestation of Modern Rome. The first two manifestations of Babylon (Babel and Babylon), established the third manifestation of Modern Babylon. Modern Rome is the beast of Revelation seventeen that Modern Babylon rides upon and reigns over. They are as distinct as is a cowboy from his horse, but they also commit spiritual fornication with each other, so at that level they are one. There are two other triple applications of prophecy which possess a similar relationship.

Започнахме, като разгледахме две тройни приложения, които на едно равнище представляват една и съща линия, но на друго равнище са различни. Първите две проявления на Рим (езическият и папският) установиха третото проявление — Модерния Рим. Първите две проявления на Вавилон (Бабел и Вавилон) установиха третото проявление — Модерния Вавилон. Модерният Рим е звярът от Откровение седемнадесета глава, върху когото Модерният Вавилон язди и над когото царува. Те са толкова различни, колкото е различен един каубой от своя кон, но също така извършват духовно блудство един с друг, така че на това равнище са едно. Има още две тройни приложения на пророчеството, които притежават подобна взаимовръзка.

The first two manifestations of Elijah (Elijah and John the Baptist), establish the third Elijah of the last days. Along with that the first two messengers who prepare the way for the Messenger of the Covenant (John the Baptist and William Miller), establish the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant in the last days. There are three important points to recognize with these two lines of triple applications of prophecy.

Първите две проявления на Илия (Илия и Йоан Кръстител) установяват третия Илия на последните дни. Наред с това първите двама вестители, които приготвят пътя за Вестителя на завета (Йоан Кръстител и Уилям Милър), установяват вестителя, който приготвя пътя за Вестителя на завета в последните дни. Има три важни точки, които трябва да бъдат разпознати в тези две линии на тройно приложение на пророчеството.

A first point is that the actual historical representatives of the two lines of triple applications of prophecy are essentially the same historical figures, but their purpose in the two representations are distinctly different. The second point is recognizing what the distinction between the two closely related triple applications of prophecy is. The distinction is that Elijah represents an external work in the last days, and the messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant, represents an internal work in the last days.

Първата точка е, че действителните исторически представители на двете линии на тройно приложение на пророчеството по същество са едни и същи исторически личности, но тяхното предназначение в двете представяния е ясно различно. Втората точка е да се разпознае какво е различието между двете тясно свързани тройни приложения на пророчеството. Различието е, че Илия представлява външно дело в последните дни, а вестителят, който приготвя пътя за Вестителя на Завета, представлява вътрешно дело в последните дни.

The third point to take note of is that Jesus, as Alpha and Omega, identifies the third Elijah, and also the third messenger that prepares the way, with both a first and a last Elijah messenger, and a first and last messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant. The Elijah messenger of the first angel and the Elijah messenger of the third angel make up the third fulfillment of Elijah, and the messenger who prepares the way is represented as the messenger of the movements of both the first and third angels.

Третият момент, който трябва да се отбележи, е, че Исус, като Алфа и Омега, отъждествява третия Илия, а също и третия вестител, който приготвя пътя, както с първи, така и с последен Илия-вeстител, и с първи и последен вестител, който приготвя пътя за Вестителя на завета. Вестителят Илия на първия ангел и вестителят Илия на третия ангел съставляват третото изпълнение на Илия, а вестителят, който приготвя пътя, е представен като вестителя на движенията и на първия, и на третия ангел.

Elijah the prophet provides an illustration of the last-day confrontation between God’s people and the threefold union of Modern Rome in the confrontation at Mount Carmel.

Пророк Илия ни представя илюстрация на последния сблъсък между Божия народ и тройния съюз на съвременния Рим в конфронтацията на планината Кармил.

Mount Carmel is located in northern Israel, near the Mediterranean coast. It runs roughly northwest to southeast and forms a prominent ridge that extends for about 39 miles (63 kilometers). The Valley of Megiddo, also known as the Jezreel Valley, is located to the southeast of Mount Carmel. Mount Carmel and the Valley of Megiddo are relatively close to each other in terms of distance. The distance between them, in a straight line (as the crow flies), is approximately 20 to 25 miles (32 to 40 kilometers). To the west of Mount Carmel lies the Mediterranean Sea, and to the east of the Valley of Megiddo and the Jezreel Valley lies the Sea of Galilee, also known as Lake Tiberias or the Lake of Kinneret.

Планината Кармил се намира в северен Израил, близо до средиземноморското крайбрежие. Тя се простира приблизително от северозапад към югоизток и образува ясно изразен хребет, който се простира на около 39 мили (63 километра). Долината Мегидо, известна също като Изреелската долина, се намира на югоизток от планината Кармил. Планината Кармил и долината Мегидо са сравнително близо една до друга по отношение на разстоянието. Разстоянието между тях по права линия е приблизително 20 до 25 мили (32 до 40 километра). На запад от планината Кармил се намира Средиземно море, а на изток от долината Мегидо и Изреелската долина се намира Галилейското езеро, известно също като Тивериадското езеро или езерото Кинерет.

In the Revelation the battle of Armageddon is identifying the Valley of Megiddo, and inspiration did not want students of prophecy to believe that the book of Revelation was identifying its message in literal terms, so when it identified Armageddon (Megiddo) as Armageddon it used the word “har,” which means mountain to make it clear that the battle was a spiritual representation of the final battle which the dragon, beast and false prophet lead the world to.

В книгата Откровение битката при Армагедон посочва долината Мегидо и Вдъхновението не е желаело изучаващите пророчествата да вярват, че книгата Откровение определя своята вест в буквални понятия; затова, когато назовава Армагедон (Мегидо) като Армагедон, тя използва думата „хар“, която означава планина, за да стане ясно, че битката е духовно представяне на последната битка, към която змейът, звярът и лъжепророкът водят света.

By identifying Megiddo as Armageddon, John made sure it was not to be understood as a literal geographical location, for Megiddo is a valley and has no mountains. In close proximity is Mount Carmel where Elijah’s confrontation with Ahab and the prophets of Jezebel occurred, thus both Megiddo and Mount Carmel are both illustrations of the final battle of Armageddon.

Като отъждестви Мегидо с Армагедон, Йоан се погрижи да стане ясно, че то не бива да се разбира като буквално географско място, защото Мегидо е долина и няма планини. В непосредствена близост се намира планината Кармил, където се състоя сблъсъкът на Илия с Ахав и пророците на Езавел; така и Мегидо, и планината Кармил са образи на последната битка при Армагедон.

If you were to draw a triangle with Jerusalem, Mount Carmel, and the Valley of Megiddo, Jerusalem would be situated to the southeast corner of that triangle, with Mount Carmel to the northwest and the Valley of Megiddo to the northeast. The area that symbolically represents the battle of Armageddon is bordered by two seas, and the king of the north (the whore of Modern Babylon) comes to his end between the seas and the glorious holy mountain. And at that time human probation closes.

Ако начертаете триъгълник с Йерусалим, планината Кармил и долината Мегидо, Йерусалим ще се намира в югоизточния ъгъл на този триъгълник, планината Кармил — в северозападния, а долината Мегидо — в североизточния. Областта, която символично представя битката при Армагедон, е ограничена от две морета, и северният цар (блудницата на Съвременния Вавилон) стига до своя край между моретата и славната света планина. И в онова време човешкото изпитателно време приключва.

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. Daniel 11:44–12:1.

> Но известия от изток и от север ще го смутят; затова той ще излезе с голяма ярост, за да погубва и напълно да изтребва мнозина. И ще разположи шатри на своя дворец между моретата при славната свята планина; но ще дойде краят му, и никой няма да му помогне. И в онова време Михаил ще се надигне, великият княз, който стои за синовете на твоя народ; и ще настане време на скръб, каквато никога не е имало, откакто съществува народ, до онова време; и в онова време твоят народ ще бъде избавен — всеки, който се намери записан в книгата. Данаил 11:44–12:1.

The triple application of Elijah represents the external confrontation of God’s people with the king of the north, who is the head of the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet that leads the world to Armageddon. Elijah’s three enemies that typified the threefold union were Ahab, who was the king of the ten northern tribes representing the ten kings of Revelation seventeen, who commit fornication with the whore of Babylon, and who agree to give their kingdom to the whore for “one hour”, which is “the hour” of the Sunday law crisis. The whore of Babylon was represented by Jezebel, and Jezebel’s prophets of Baal and the priests of the grove represent the false prophet.

Тройното приложение на Илия представлява външното противопоставяне на Божия народ на северния цар, който е глава на тройния съюз на змея, звяра и лъжепророка, водещ света към Армагедон. Тримата врагове на Илия, които бяха прообраз на тройния съюз, бяха Ахав, който беше цар на десетте северни племена, представляващи десетте царе от Откровение седемнадесета глава, които блудстват с вавилонската блудница и се съгласяват да дадат царството си на блудницата за „един час“, който е „часът“ на кризата на неделния закон. Вавилонската блудница беше представена от Езавел, а пророците на Ваал и жреците на горичката на Езавел представляват лъжепророка.

The Sunday law crisis begins with the soon-coming Sunday law in the United States and ends when Michael stands up. When that Sunday law arrives the second voice of Revelation chapter eighteen, calls God’s other flock out of Babylon. The period of time from the call out of Babylon until the close of probation is the period of the judgment of the whore of Babylon. It is also the period of time when the Holy Spirit is poured out without measure. It is the “hour,” that the ten kings agree to co-rule with the whore of Tyre, who is no longer forgotten. It is the “hour,” of the great “earthquake” of Revelation eleven, when the one hundred and forty-four thousand are lifted up as an ensign.

Кризата на неделния закон започва с предстоящия неделен закон в Съединените щати и завършва, когато Михаил се изправи. Когато този неделен закон настъпи, вторият глас от осемнадесета глава на Откровение призовава другото Божие стадо да излезе от Вавилон. Периодът от време от призива да се излезе от Вавилон до приключването на благодатното време е периодът на съда над блудницата Вавилон. Това е и периодът, когато Светият Дух се излива без мярка. Това е „часът“, в който десетте царе се съгласяват да съвладетелстват с тирската блудница, която вече не е забравена. Това е „часът“ на големия „трус“ от Откровение единадесета глава, когато сто четиридесет и четирите хиляди са издигнати като знаме.

> And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. Revelation 18:9, 10.

> И земните царе, които блудстваха с нея и живяха разкошно с нея, ще я оплакват и ридаят за нея, когато видят дима от горенето ѝ, като стоят отдалеч поради страха от нейното мъчение и казват: Горко, горко, великий граде Вавилоне, силни граде! защото в един час дойде твоят съд. Откровение 18:9, 10.

Just as John identified Megiddo as the mountain (“har”) of Megiddo to identify a spiritual and not a literal truth, the judgment of the whore of Babylon and Tyre is identified as occurring during the “hour,” and also in a “day.”

Точно както Йоан определи Мегидо като планината („har“) на Мегидо, за да посочи една духовна, а не буквална истина, така и съдът над вавилонската блудница и Тир е представен като настъпващ в „час“, а също и в „ден“.

> Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. Revelation 18:8.

> Затова нейните язви ще дойдат в един ден: смърт, плач и глад; и тя ще бъде напълно изгорена с огън; защото силен е Господ Бог, Който я съди. Откровение 18:8.

After October 22, 1844 prophetic time is no longer to be applied prophetically and the judgment of the papal power is therefore represented as occurring in an “hour,” and also as in a “day.” The “hour” of her judgment is the prophetic period from the Sunday law in the United States until probation closes. It is important to mark this period when considering the Elijah of the last days, for Elijah’s battle of Mount Carmel follows the internal testing of God’s people of the last days, and the testing period for both the church and the world contain the same prophetic beginnings and endings.

След 22 октомври 1844 г. пророческото време вече не следва да се прилага пророчески и следователно съдът над папската власт е представен като настъпващ в „един час“, а също и в „един ден“. „Часът“ на нейния съд е пророческият период от неделния закон в Съединените щати до приключването на благодатното време. Важно е да се отбележи този период, когато се разглежда Илия от последните дни, защото битката на Илия на планината Кармил следва вътрешното изпитване на Божия народ от последните дни, а периодът на изпитване както за църквата, така и за света съдържа едни и същи пророчески начала и краища.

The two voices of Revelation eighteen, represent two distinct calls to two churches. The first church is the one hundred and forty-four thousand of Revelation chapter seven, and the second church that is called is the great multitude of Revelation chapter seven. The call to the one hundred and forty-four thousand is made while the Holy Spirit is being poured out in measure, and the call to the great multitude is made when the Holy Spirit is being poured out without measure.

Двата гласа от осемнадесета глава на Откровение представляват два отделни призива към две църкви. Първата църква е сто четиридесет и четирите хиляди от седма глава на Откровение, а втората църква, към която е отправен призивът, е голямото множество от седма глава на Откровение. Призивът към сто четиридесет и четирите хиляди се отправя, докато Светият Дух се излива с мярка, а призивът към голямото множество се отправя, когато Светият Дух се излива без мярка.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils” (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, “teaching for doctrines the commandments of men” (Matthew 15:9).

> „Пророкът казва: „И видях друг ангел да слиза от небето, който имаше голяма власт; и земята се освети от неговата слава. И извика мощно със силен глас, като каза: Падна, падна Вавилон великият и стана жилище на бесове“ (Откровение 18:1, 2). Това е същата вест, която бе дадена от втория ангел. Вавилон падна, „защото напои всичките народи с виното на яростта от своето блудстване“ (Откровение 14:8). Какво е това вино? — Нейните лъжливи учения. Тя е дала на света една фалшива събота вместо съботата на четвъртата заповед и е повторила лъжата, която Сатана най-напред каза на Ева в Едем — естественото безсмъртие на душата. Много сродни заблуди тя е разпространила надлъж и нашир, „като преподават за поучения човешки заповеди“ (Матей 15:9).“

> “When Jesus began His public ministry, He cleansed the Temple from its sacrilegious profanation. Among the last acts of His ministry was the second cleansing of the Temple. So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ (Revelation 18:4, 5).” Selected Messages, book 2, 118.

> „Когато Исус започна Своето обществено служение, Той очисти храма от неговото светотатствено осквернение. Сред последните дела на Неговото служение беше второто очистване на храма. Така и в последното дело за предупреждението на света към църквите се отправят два отделни призива. Вестта на втория ангел е: „Падна, падна Вавилон, онзи велик град, защото напои всички народи с виното на яростта на своето блудстване“ (Откровение 14:8). И в силния вик на вестта на третия ангел се чува глас от небето, който казва: „Излезте от нея, люде Мои, за да не участвате в греховете ѝ и да не приемете от язвите ѝ. Защото греховете ѝ стигнаха до небето, и Бог си спомни нейните беззакония“ (Откровение 18:4, 5).“ Избрани вести, книга 2, 118.

The mighty angel came down in fulfillment of Revelation chapter eighteen, when the great buildings of New York City were brought down on September 11, 2001, with the arrival of the “east wind” of Islam. He then cried “mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils.” And then in verse four another voice “is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people.’” Those two voices are “two distinct calls made to the churches.” The two distinct churches of God in the last days are identified as the one hundred and forty-four thousand and the great multitude.

Могъщият ангел слезе в изпълнение на Откровение, осемнадесета глава, когато великите сгради на Ню Йорк бяха сринати на 11 септември 2001 г. с идването на „източния вятър“ на исляма. Тогава той извика „силно с мощен глас, казвайки: Падна, падна Вавилон великият и стана жилище на бесове.“ А след това, в четвърти стих, друг глас „се чува от небето и казва: „Излезте от нея, люде Мои.““ Тези два гласа са „два отделни призива, отправени към църквите“. Двете отделни Божии църкви в последните дни са определени като сто четиридесет и четирите хиляди и голямото множество.

The testing period for the one hundred and forty-four thousand begins with Islam of the third Woe, which Isaiah identifies as the “day of the east wind.” That testing period ends with the soon-coming Sunday law in the United States and the enforcement of the mark of the beast. The beast is the counterfeit king of the north, the head of modern Babylon. Babylon is the lion in Daniel chapter seven, and the disobedient prophet from Judah, who represents Laodicean Adventism, that dies in the period that begins with the “ass” of Islam (September 11, 2001), and ends with the “lion,” (Modern Babylon).

Изпитателният период за сто четиридесет и четирите хиляди започва с исляма на третото „Горко“, който Исая определя като „деня на източния вятър“. Този изпитателен период завършва с скоро предстоящия неделен закон в Съединените щати и с налагането на белега на звяра. Звярът е фалшивият цар на севера, главата на съвременния Вавилон. Вавилон е лъвът в седмата глава на Даниил, а непокорният пророк от Юда, който представлява лаодикийския адвентизъм, умира в периода, който започва с „осела“ на исляма (11 септември 2001 г.) и завършва с „лъва“ (съвременния Вавилон).

In the period of time represented as “the tomb” of the disobedient prophet of Laodicean Adventism, the latter rain is measured out, as a distinct call is made to the church of the one hundred and forty-four thousand. When that period ends, at the “hour” of the “great earthquake”, representing the Sunday law in the United States; the period of the second voice of Revelation eighteen, arrives with the implementation of the mark of the beast, which is the mark of the king of the north. At the same time Islam of the third Woe is used to bring a progressive escalating judgment upon an apostate world. The message proclaimed by the “ensign” of the one hundred and forty-four thousand during that second distinct call to the church of the “great multitude” identifies the “mark” of the “king of the north”, and the role of Islam of the third Woe, represented as the “children of the east”.

В периода от време, представен като „гроба“ на непокорния пророк на Лаодикийския адвентизъм, късният дъжд се отмерва, докато се отправя отделен призив към църквата на сто четиридесет и четирите хиляди. Когато този период завърши, в „часа“ на „голямото земетресение“, представляващ неделния закон в Съединените щати, настъпва периодът на втория глас от Откровение осемнадесета глава с налагането на белега на звяра, който е белегът на северния цар. В същото време ислямът на третото „горко“ се използва, за да донесе прогресивно нарастващ съд над един отстъпнически свят. Вестта, прогласявана от „знамето“ на сто четиридесет и четирите хиляди по време на този втори отделен призив към църквата на „голямото множество“, посочва „белега“ на „северния цар“ и ролята на исляма на третото „горко“, представен като „чедата на изтока“.

The message that enrages the papal power in verse forty-four of Daniel chapter eleven, and the message that initiates the final papal bloodbath, is represented as “tidings out of the east” (Islam) and “the north” (the mark of the beast). In that period, as with the previous period, Islam of the “east wind” brings judgment upon the United States to begin the period, and the period ends when the king of the north comes to his end, “between the seas and the glorious holy mountain”, in the valley of Megiddo and the Mount at Carmel.

Вестта, която разярява папската власт в четиридесет и четвъртия стих на единадесета глава от Даниил и която поставя началото на последното папско кръвопролитие, е представена като „слухове от изток“ (исляма) и от „север“ (белегът на звяра). В този период, както и в предишния, ислямът на „източния вятър“ донася съд над Съединените щати, за да започне периода, а периодът завършва, когато царят на север дойде до своя край „между моретата и славната света планина“, в долината Мегидо и планината Кармил.

The judgment period for modern Babylon that represents her deathbed (tomb), begins with the symbol of the east and ends with the symbol of the north, just as the deathbed for the disobedient Laodicean prophet ended in the first distinct call to the churches. The tomb (deathbed) that both the lying prophet of Bethel and the disobedient prophet of Judah are buried in is represented between an “ass” and a “lion”.

Периодът на съда над съвременния Вавилон, който представлява нейното смъртно легло (гроб), започва със символа на изтока и завършва със символа на севера, точно както смъртното легло на непокорния лаодикийски пророк завърши при първия отчетлив призив към църквите. Гробът (смъртното легло), в който са погребани както лъжливият пророк от Ветил, така и непокорният пророк от Юда, е представен между „осел“ и „лъв“.

Elijah represents God’s last day people who were confronted with a threefold enemy represented by Ahab, Jezebel and Jezebel’s prophets. Jezebel is the symbol of the papal power in the fourth church of Thyatira, and her prophets at Carmel were represented by the prophets of Baal and the priests of the grove. Baal represents a male deity and the priests of the grove represented Ashtaroth, a female deity, thus Jezebel’s false prophets consisted of male and female, representing the combination of Church and State that is represented by the image of the beast in the book of Revelation.

Илия представлява Божия народ на последните дни, който бе изправен пред троен враг, представен от Ахав, Езавел и пророците на Езавел. Езавел е символ на папската власт в четвъртата църква — Тиатир, а нейните пророци при Кармил бяха представени от пророците на Ваал и жреците на ашерите. Ваал представлява мъжко божество, а жреците на ашерите представляваха Астарта, женско божество; така лъжепророците на Езавел се състояха от мъже и жени, представлявайки съчетанието на Църква и Държава, което е представено от образа на звяра в книгата Откровение.

It is the United States that first erects an image of the beast in the United States and thereafter in the world, and it is the United States that is the false prophet of the threefold union. Ahab, the king of the ten tribes, represents the ten kings of Revelation seventeen, that is the dragon, and Jezebel is the beast. Elijah was in confrontation with the threefold union of Modern Babylon, at Mount Carmel, where the whore of Babylon comes to her end with none to help. The triple application of Elijah represents the external confrontation which is brought against God’s last-day people, and Elijah represents the prophet that is in direct confrontation with those three powers.

Именно Съединените щати първо издигат образ на звяра в Съединените щати, а след това и в света, и именно Съединените щати са лъжепророкът на тройния съюз. Ахав, царят на десетте племена, представлява десетте царе от Откровение седемнадесета глава, тоест змея, а Езавел е звярът. Илия беше в противоборство с тройния съюз на съвременния Вавилон на планината Кармил, където вавилонската блудница идва до своя край и няма никой да ѝ помогне. Тройното приложение на Илия представлява външното противоборство, което се изправя срещу Божия народ в последните дни, и Илия представлява пророка, който е в пряко противоборство с тези три сили.

An important element of Elijah’s story is the “rain,” which represents the latter rain that is poured out in the history of the confrontation. Leading up to the confrontation at Mount Carmel, Elijah has plainly stated that there would be no rain, except at his word. The period that leads up to the “hour” of Jezebel’s judgment is the period represented by the first distinct “voice” given to the churches. That “voice” arrived on September 11, 2001, and in that period the “rain” was only “measured”, and in that period, there were two competing latter rain messages that were involved with Habakkuk’s debate. One was the counterfeit message of weeping for Tammuz, that represented a “peace and safety message”, and the other was the true message of the third Woe of Islam.

Важен елемент от историята на Илия е „дъждът“, който представлява късния дъжд, изливан в историята на това противопоставяне. В навечерието на противопоставянето на планината Кармил Илия ясно е заявил, че няма да има дъжд, освен по неговото слово. Периодът, който предхожда „часа“ на съда над Йезавел, е периодът, представен от първия отличителен „глас“, даден на църквите. Този „глас“ дойде на 11 септември 2001 г., и през този период „дъждът“ беше само „измерван“, и през този период имаше две съперничещи си вести за късния дъжд, които бяха свързани с дебата на Авакум. Едната беше фалшивата вест за плача за Таммуз, която представляваше „вест за мир и безопасност“, а другата беше истинската вест за третото горко на исляма.

The true “latter rain” message was based upon the role of Islam of the third Woe. That message originated at one source (which was Future for America), and the two messages contended for supremacy until history confirmed the validity of the true message, and also confirmed the foolishness of a “peace and safety” message in such a time as this.

Истинската вест за „късния дъжд“ се основаваше върху ролята на исляма в третото Горе. Тази вест произхождаше от един източник (който беше Future for America), и двете вести се бореха за надмощие, докато историята не потвърди валидността на истинската вест, а също и не потвърди безумието на една вест за „мир и безопасност“ в такова време като това.

> “The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> „Пророчествата на Даниил и на Йоан трябва да бъдат разбрани. Те се тълкуват взаимно. Те дават на света истини, които всеки трябва да разбира. Тези пророчества трябва да бъдат свидетелство в света. Чрез своето изпълнение в тези последни дни те ще се обяснят сами.“ Kress Collection, 105.

The first fulfillment of Elijah in the triple application of Elijah, is confirmed by the second Elijah, who Jesus identified as John the Baptist. Together those two witnesses establish the third Elijah.

Първото изпълнение на Илия в тройното приложение на Илия се потвърждава от втория Илия, когото Исус посочи като Йоан Кръстител. Заедно тези двама свидетели установяват третия Илия.

> And as they departed, Jesus began to say unto the multitudes concerning John, What went ye out into the wilderness to see? A reed shaken with the wind? But what went ye out for to see? A man clothed in soft raiment? behold, they that wear soft clothing are in kings’ houses. But what went ye out for to see? A prophet? yea, I say unto you, and more than a prophet. For this is he, of whom it is written, Behold, I send my messenger before thy face, which shall prepare thy way before thee. Verily I say unto you, Among them that are born of women there hath not risen a greater than John the Baptist: notwithstanding he that is least in the kingdom of heaven is greater than he. And from the days of John the Baptist until now the kingdom of heaven suffereth violence, and the violent take it by force. For all the prophets and the law prophesied until John. And if ye will receive it, this is Elias, which was for to come. He that hath ears to hear, let him hear. Matthew 11:7–15.

> И когато те си отиваха, Иисус започна да говори на множествата относно Иоан: Какво излязохте в пустинята да видите? Тръстика, люлеяна от вятъра ли? Но какво излязохте да видите? Човек, облечен в меки дрехи ли? Ето, онези, които носят меки дрехи, са в царските дворци. Но какво излязохте да видите? Пророк ли? Да, казвам ви, и повече от пророк. Защото това е онзи, за когото е писано: „Ето, Аз изпращам Моя вестител пред лицето Ти, който ще приготви Твоя път пред Тебе.“ Истина ви казвам: между родените от жени не се е издигнал по-голям от Иоан Кръстител; но и най-малкият в небесното царство е по-голям от него. А от дните на Иоан Кръстител досега небесното царство търпи насилие, и насилници го грабят. Защото всички пророци и законът пророкуваха до Иоан. И ако искате да приемете това, той е Илия, който трябваше да дойде. Който има уши да слуша, нека слуша. Матей 11:7–15.

We will continue this study in the next article.

Ще продължим това изследване в следващата статия.

> “Today, in the spirit and power of Elias and of John the Baptist, messengers of God’s appointment are calling the attention of a judgment-bound world to the solemn events soon to take place in connection with the closing hours of probation and the appearance of Christ Jesus as King of kings and Lord of lords. Soon every man is to be judged for the deeds done in the body. The hour of God’s judgment has come, and upon the members of His church on earth rests the solemn responsibility of giving warning to those who are standing as it were on the very brink of eternal ruin. To every human being in the wide world who will give heed must be made plain the principles at stake in the great controversy being waged, principles upon which hang the destinies of all mankind.

> „Днес, в духа и силата на Илия и на Йоан Кръстител, вестители, определени от Бога, привличат вниманието на един свят, обречен на съд, към тържествените събития, които скоро ще се случат във връзка с последните часове на благодатното време и явяването на Христос Исус като Цар на царете и Господ на господарите. Скоро всеки човек ще бъде съден за делата, извършени в тялото. Настанал е часът на Божия съд и върху членовете на Неговата църква на земята лежи тържествената отговорност да отправят предупреждение към онези, които стоят, тъй да се каже, на самия ръб на вечната погибел. На всяко човешко същество по целия свят, което ще обърне внимание, трябва ясно да бъдат представени принципите, поставени на карта във великата борба, която се води — принципи, от които зависят съдбините на цялото човечество.״

> “In these final hours of probation for the sons of men, when the fate of every soul is so soon to be decided forever, the Lord of heaven and earth expects His church to arouse to action as never before. Those who have been made free in Christ through a knowledge of precious truth, are regarded by the Lord Jesus as His chosen ones, favored above all other people on the face of the earth; and He is counting on them to show forth the praises of Him who hath called them out of darkness into marvelous light. The blessings which are so liberally bestowed are to be communicated to others. The good news of salvation is to go to every nation, kindred, tongue, and people.

> „В тези последни часове на благодатното време за човешките чада, когато участта на всяка душа съвсем скоро ще бъде решена завинаги, Господ на небето и земята очаква Неговата църква да се събуди за действие както никога преди. Онези, които са били направени свободни в Христос чрез познанието на скъпоценната истина, са считани от Господ Исус за Негови избрани, облагодетелствани повече от всички други люде по лицето на земята; и Той разчита на тях да възвестяват хвалите на Онзи, Който ги е призовал от тъмнината в Своята чудна светлина. Благословенията, които тъй щедро се изливат, трябва да бъдат предавани на други. Благата вест за спасението трябва да отиде до всеки народ, племе, език и люде.“

> “In the visions of the prophets of old the Lord of glory was represented as bestowing special light upon His church in the days of darkness and unbelief preceding His second coming. As the Sun of Righteousness, He was to arise upon His church, ‘with healing in His wings.’ Malachi 4:2. And from every true disciple was to be diffused an influence for life, courage, helpfulness, and true healing.

> „Във виденията на пророците от древността Господ на славата бе представен като даряващ особена светлина на Своята църква в дните на мрак и неверие, предшестващи Неговото второ пришествие. Като Слънцето на правдата Той трябваше да изгрее над Своята църква „с изцеление в крилете Си“. Малахия 4:2. И от всеки истински ученик трябваше да се разпространява влияние за живот, смелост, помощ и истинско изцеление.

> “The coming of Christ will take place in the darkest period of this earth’s history. The days of Noah and of Lot picture the condition of the world just before the coming of the Son of man. The Scriptures, pointing forward to this time, declare that Satan will work with all power and ‘with all deceivableness of unrighteousness.’ 2 Thessalonians 2:9, 10. His working is plainly revealed by the rapidly increasing darkness, the multitudinous errors, heresies, and delusions of these last days. Not only is Satan leading the world captive, but his deceptions are leavening the professed churches of our Lord Jesus Christ. The great apostasy will develop into darkness deep as midnight. To God’s people it will be a night of trial, a night of weeping, a night of persecution for the truth’s sake. But out of that night of darkness God’s light will shine.” Prophets and Kings, 716, 717.

> „Идването на Христос ще стане в най-мрачния период от историята на тази земя. Дните на Ной и на Лот представят състоянието на света непосредствено преди идването на Човешкия Син. Писанията, сочейки напред към това време, заявяват, че Сатана ще действа с всякаква сила и „с всяко неправедно заблуждение“. 2 Солунци 2:9, 10. Неговото действие ясно се разкрива чрез бързо нарастващия мрак, многобройните заблуди, ереси и измами на тези последни дни. Сатана не само води света в плен, но и неговите измами проникват като квас в църквите, които изповядват нашия Господ Исус Христос. Голямото отстъпление ще се развие в тъмнина, дълбока като среднощ. За Божия народ това ще бъде нощ на изпитание, нощ на плач, нощ на гонение заради истината. Но от тази нощ на мрак Божията светлина ще засияе.“ Пророци и царе, 716, 717.

Back to Articles