Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Ten

Книгата на Йоил и Лаодикийската църква на адвентистите от седмия ден — номер десет

Number Ten

Числото десет

Author

Jeff Pippenger

Published

December 14, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are addressing a portion of Isaiah’s vision which begins in chapter seven and continues on to the end of chapter twelve. We are doing so for in 1850 “the Lord stretched forth his hand a second time, to gather” His remnant people. We are putting the waymarks of 1844 to 1863 in place. ‘1850’ and the second gathering is one of those waymarks.

Разглеждаме една част от видението на Исая, която започва в седма глава и продължава до края на дванадесета глава. Правим това, защото през 1850 година „Господ простря ръката Си втори път, за да събере“ Своя остатъчен народ. Поставяме пътните знаци от 1844 до 1863 година на мястото им. „1850“ и второто събиране са един от тези пътни знаци.

Once the vision of Isaiah begins in verse one of chapter seven any time an expression similar to “in that day” is a reference, it is to be placed into the established prophetic setting of chapter seven. A key to rightly dividing the vision is to understand that prophecy operates upon the principles of repeat and enlarge, and this rule is active in the vision.

Щом видението на Исая започва в първия стих на седма глава, всеки път, когато се среща израз, подобен на „в онзи ден“, той представлява препратка и следва да бъде поставян в установената пророческа рамка на седма глава. Ключът към правилното разделяне на видението е да се разбере, че пророчеството действа според принципите на повторение и разширяване, и това правило е действено във видението.

The various prophetic truths that are identified in the vision of Isaiah, beginning in chapter six are to be approached from the perspective that “first and foremost”, Isaiah is representing a soul that has been anointed at 9/11 to proclaim that the latter rain has arrived. In that sanctified context, chapter seven of Isaiah illustrates the very fear which was represented by the prophet in chapter six when he asked the question, ‘“how long” he would need to give the message of 9/11 to an apostate church that ‘had eyes but refused to see and ears but refused to hear’?

Различните пророчески истини, които се открояват във видението на Исая, започвайки от шеста глава, трябва да бъдат разглеждани от гледната точка, че „преди всичко“, Исая представлява една душа, която е била помазана на 9/11, за да прогласи, че късният дъжд е настъпил. В този осветен контекст седма глава на Исая онагледява самия страх, който беше представен от пророка в шеста глава, когато той зададе въпроса: „докога“ ще трябва да предава вестта за 9/11 на една отстъпническа църква, която „имаше очи, но отказваше да вижда, и уши, но отказваше да чува“?

In the vision the wicked and foolish king Ahaz is the symbol of a Laodicean that will not receive the warning of the latter rain message as presented by the watchmen who confront the wicked and foolish Ahaz represented by Isaiah and his sons.

Във видението нечестивият и безумен цар Ахаз е символ на един лаодикиец, който няма да приеме предупреждението на вестта за късния дъжд, както то е представено от стражите, които се изправят срещу нечестивия и безумен Ахаз, представен от Исая и синовете му.

9/11 arrived in the prophetic history of Daniel eleven verse forty, so when Isaiah is located at 9/11 in chapter six, he is located prophetically within verse forty of Daniel eleven, but more significantly he is located within the ‘hidden history of verse forty.’ The hidden history of verse forty began when the verse was fulfilled in 1989 with the collapse of the Soviet Union. From 1989 unto the Sunday law of verse forty-one is the ‘hidden history of verse forty’ that is unsealed by the Lion of the tribe of Judah in that very ‘hidden history.’ What this identifies in our consideration of Isaiah representing a latter rain messenger after 9/11 is that one part of the latter rain message which Isaiah is proclaiming is—Daniel eleven, verses forty-one through forty-five.

11 септември настъпи в пророческата история на Даниил 11:40; следователно, когато Исая е поставен при 11 септември в шеста глава, той пророчески е поставен в рамките на четиридесети стих на Даниил 11, но още по-значимо — в „скритата история на четиридесети стих“. Скритата история на четиридесети стих започна, когато стихът се изпълни през 1989 година с разпадането на Съветския съюз. От 1989 година до неделния закон на четиридесет и първи стих се простира „скритата история на четиридесети стих“, която е разпечатана от Лъва от Юдовото племе в самата тази „скрита история“. Това, което се установява в нашето разглеждане на Исая като вестител на късния дъжд след 11 септември, е, че една част от вестта на късния дъжд, която Исая прогласява, е — Даниил 11:41–45.

Standing prophetically at 9/11 Isaiah in chapter ten, is presenting a warning that the very next event to happen is the “unrighteous decree” which is the Sunday law, and is represented in verse forty-one of Daniel eleven. Isaiah’s illustration of the latter rain message is set within the ‘hidden history’ of verse forty-post 9/11. The fulfillment of verse forty in 1989 places Isaiah after 1989, at 9/11 where he is anointed with coal from off the alter. Isaiah represents a messenger whose message includes the last six verses of Daniel eleven.

Стоейки пророчески при Исая 9/11, в десета глава, се представя предупреждение, че самото следващо събитие, което трябва да настъпи, е „неправедният указ“, който е неделният закон и е представен в четиридесет и първи стих на Даниил единадесета глава. Исайевото онагледяване на вестта за късния дъжд е поставено в рамките на „скритата история“ на четиридесети стих — след 9/11. Изпълнението на четиридесети стих през 1989 г. поставя Исая след 1989 г., при 9/11, където той е помазан с въглен, взет от олтара. Исая представлява вестител, чиято вест включва последните шест стиха на Даниил единадесета глава.

Isaiah states directly that he and his children are for signs and wonders. In chapter seven verse three Isaiah and his son are by the conduit from the upper pool on the highway by the fuller’s field. Isaiah is presenting the message of the latter rain which he was anointed to proclaim in chapter six, and he is standing at three symbols of the latter rain as well as with his child Shearjashub. The upper pool’s conduit is a prophetic allusion to the two pipes filled with the golden oil that Zechariah identifies and Sister White comments on so often, identify the message that comes from the conduit of the upper pool in the message of the latter rain.

Исая заявява направо, че той и децата му са за знамения и чудеса. В седма глава, трети стих, Исая и синът му се намират при водопровода на горния водоем, на пътя към тепавичарската нива. Исая представя вестта на късния дъжд, която беше помазан да прогласява в шеста глава, и стои при три символа на късния дъжд, както и заедно с детето си Шеар-Яшув. Водопроводът на горния водоем е пророческа алюзия към двете тръби, пълни със златното масло, които Захария посочва и върху които сестра Уайт така често се спира; те отъждествяват вестта, която идва от водопровода на горния водоем, с вестта на късния дъжд.

Isaiah’s conduit connects with Zechariah’s two pipes, and Ellen White’s commentary ties Zechariah together with the parable of the ten virgins. Isaiah is humbled into the dust in chapter six when he sees the glory of the Lord. He agrees to carry the message represented in verse three as the message that lightens the earth with God’s glory. And he is purified with a coal off the altar and then is standing at the pool that is created by the water from the upper pool. In chapter twenty-eight Isaiah defines the latter rain message as “line upon line” and in verse three the upper pool represents several lines of prophecy.

Водопроводът на Исая се свързва с двете тръби на Захария, а коментарът на Елън Уайт свързва Захария с притчата за десетте девици. В шеста глава Исая е смирен до пръстта, когато вижда славата на Господа. Той се съгласява да понесе вестта, представена в трети стих, като вестта, която осветява земята с Божията слава. И е очистен с въглен от олтара, а след това стои при водоема, създаден от водата от горния водоем. В двадесет и осма глава Исая определя вестта на късния дъжд като „ред след ред“, а в трети стих горният водоем представлява няколко пророчески реда.

Isaiah, representing a soul at 9/11 would only be standing where the golden oil comes down from the upper pool if that soul had asked for the good way which leads to Jeremiah’s old path, which is Isaiah’s “highway (path) by the fuller’s field” where Jeremiah’s “rest” is found. Isaiah’s latter rain message is based not only upon the line of the ten virgins, Zechariah’s line of two golden pipes, Jeremiah’s line of the old path, and Isaiah is also standing at “the fuller’s field” where the Messenger of the Covenant is purifying and purging the sons of Levi as silver and gold.

Исая, представляващ една душа в 9/11, би стоял само там, където златното масло се спуска от горния водоем, ако тази душа бе поискала добрия път, който води към древната пътека на Еремия, която е Исайевият „път (пътека) при нивата на тепавичаря“, където се намира Еремиевият „покой“. Вестта на Исая за късния дъжд се основава не само върху линията на десетте девици, линията на двете златни тръби на Захария, линията на древната пътека на Еремия, но и на това, че Исая стои също и „при нивата на тепавичаря“, където Вестителят на завета очиства и претопява синовете на Левий като сребро и злато.

It is a very easy prophetic task to bring other lines into verse three of chapter seven. The oil of Zechariah and the ten virgins connects to Jacob’s ladder and the first two verses of Revelation for they are all addressing the communication process between God and man. Jeremiah’s old path includes the “watchman” that sound the trumpet which the wicked and foolish king Ahaz refuses to hear. That trumpet pulls all the trumpets of prophecy, as well as the prophetic watchmen into Isaiah’s “highway” where Isaiah and his son stand to convey a message to the leader of Laodicea.

Това е една много лесна пророческа задача — да се приведат други линии в трети стих на седма глава. Маслото на Захария и десетте девици се свързва със стълбата на Яков и първите два стиха на Откровение, понеже всички те разглеждат процеса на общуване между Бога и човека. Старият път на Еремия включва „стража“, който надува тръбата, но нечестивият и безумен цар Ахаз отказва да чуе. Тази тръба привлича към „пътя“ на Исая всички тръби на пророчеството, както и пророческите стражи, където Исая и синът му стоят, за да предадат вест на водача на Лаодикия.

Isaiah and his son Shearjashub, which means “a remnant shall return” are standing together and they are illustrating the proclamation of the latter rain message that arrived at 9/11. They go to meet wicked king Ahaz and as father and son they represent a symbol of alpha and omega the primary rule of “line upon line” methodology. “Line upon line” is the rule that was typified by the Millerite “day/year” principle.

Исая и синът му Шеар-Ясув, чието име означава „остатък ще се върне“, стоят заедно и онагледяват прогласяването на вестта на късния дъжд, която дойде на 11 септември. Те отиват да посрещнат нечестивия цар Ахаз и като баща и син представляват символ на алфа и омега — първичното правило на методологията „ред след ред“. „Ред след ред“ е правилото, което бе предобразено чрез милеритския принцип „ден/година“.

On August 11, 1840 a prophecy of Islam of the second woe of Revelation nine was fulfilled and the Millerite “day/year” principle was confirmed, thus empowering Miller’s prediction about 1843 that was based upon the day/year principle. On September 11, 2001 a prophecy of Islam of the third woe of Revelation nine, ten and eleven was fulfilled and the principle of alpha (8-11-1840) and omega (9/11) was confirmed as the mighty angel of Revelation eighteen descended when the great buildings of New York came down—just as the mighty angel of Revelation ten had came down on August 11, 1840 when the alpha that typified the omega was fulfilled.

На 11 август 1840 г. се изпълни пророчество относно исляма — за второто горко от Откровение 9 — и бе потвърден милеритският принцип „ден/година“, като по този начин бе утвърдено предсказанието на Милър за 1843 г., основано върху принципа ден/година. На 11 септември 2001 г. се изпълни пророчество относно исляма — за третото горко от Откровение 9, 10 и 11 — и бе потвърден принципът за алфа (11.08.1840) и омега (9/11), тъй като могъщият ангел от Откровение 18 слезе, когато великите сгради на Ню Йорк паднаха — точно както могъщият ангел от Откровение 10 бе слязъл на 11 август 1840 г., когато се изпълни алфата, която предобразяваше омегата.

Not only do Isaiah and his son represent the primary principle of “line upon line,” but they represent the Elijah message which represents a message that is portrayed with the relationship of a father and his children. The Elijah message which is proclaimed just before the great and terrible day of the Lord, identifies a message that arrives just before God’s executive judgment begins. God’s executive judgments represent a period that is “the great and terrible day of the Lord.” That period begins at the Sunday law and continues on to the seven last plagues. The period begins with the Sunday law and ends with the seven last plagues. The Elijah message is therefore premised upon the principle of alpha and omega, coupled with the warning of approach of the close of probation. With the message of Elijah is also the various prophetic lines that are based upon Elijah, for Elijah, according to Jesus represented John the Baptist and both Elijah and John, according to Sister White represented William Miller, and together Elijah and John the Baptist represent both the one hundred and forty-four thousand (Elijah), and the great multitude in Revelation seven (John).

Не само Исая и синът му представляват основния принцип на „ред след ред“, но те представляват и вестта на Илия, която е вест, изобразена чрез взаимоотношението между баща и неговите чеда. Вестта на Илия, която се прогласява непосредствено преди великия и страшен ден Господен, посочва вест, която идва точно преди да започне Божият изпълнителен съд. Божиите изпълнителни съдби представляват период, който е „великият и страшен ден Господен“. Този период започва със закона за неделята и продължава до седемте последни язви. Периодът започва със закона за неделята и завършва със седемте последни язви. Следователно вестта на Илия се основава на принципа на алфа и омега, съчетан с предупреждението за приближаването на края на благодатното време. С вестта на Илия са свързани и различните пророчески линии, които се основават на Илия; защото Илия, според Исус, представляваше Йоан Кръстител, а и Илия, и Йоан, според Сестра Уайт, представляваха Уилям Милър; и заедно Илия и Йоан Кръстител представляват както сто четиридесет и четирите хиляди (Илия), така и голямото множество в Откровение седма глава (Йоан).

Isaiah and his son are standing at the old paths, which are the foundations and they are receiving the golden oil, for they are wise virgins who are going through the purification process of the fuller that was fulfilled on October 22, 1844, typifying the Sunday law. Isaiah and the remnant who return, (for that is what his son’s Shearjashub’s name means), represent the remnant that “return” to the old paths at 9/11. The father remnant relationship, which is also the alpha and omega relationship, which is also the Elijah “hearts of the fathers and children” relationship identifies that Father Miller and his relationship to a remnant movement of the first angel was the alpha movement of Philadelphia. In the alpha movement Father Miller was identified as Elijah and John the Baptist who Jesus identified as the messenger who prepared the way for the Messenger of the Covenant. All of those prophetic fulfillments in the alpha history of the first and second angels is repeated in the history of the omega of the third angel.

Исая и синът му стоят при древните пътеки, които са основите, и приемат златното масло, защото са мъдри девици, които преминават през очистителния процес на тепавичаря, изпълнен на 22 октомври 1844 г., предобразяващ неделния закон. Исая и остатъкът, който се завръща, (защото това означава името на сина му Шеар-ясув), представляват остатъка, който „се завръща“ към древните пътеки на 11 септември. Взаимоотношението баща—остатък, което е също и взаимоотношението алфа и омега, което е също и отношението на Илия „сърцата на бащите и децата“, установява, че отец Милър и неговото отношение към едно движение на остатъка на първия ангел е било алфа-движението на Филаделфия. В алфа-движението отец Милър беше отъждествен като Илия и Йоан Кръстител, когото Исус определи като вестителя, който приготви пътя за Вестителя на Завета. Всички тези пророчески изпълнения в алфа-историята на първия и втория ангел се повтарят в историята на омегата на третия ангел.

There are more important facts about Isaiah’s illustration in the vision, but here we are simply identifying that Isaiah is specifically identifying the various truths that make up the heart of the latter rain message of 9/11. All of these lines we have just discussed, and of course many more are located in verse three of chapter seven.

Съществуват и по-важни факти относно Исайевата илюстрация във видението, но тук ние просто установяваме, че Исая конкретно посочва различните истини, които съставляват сърцевината на вестта за късния дъжд на 9/11. Всички тези линии, които току-що разгледахме, а разбира се и много други, се намират в трети стих на седма глава.

In verse eight prophetic truth intensifies as it identifies the key that unlocks the “hidden history of verse forty” and amazingly that key is identified within the very same verse that the beginning of both 2520-year time prophecies are marked.

В осми стих пророческата истина се задълбочава, като посочва ключа, който отключва „скритата история на четиридесети стих“, и поразително е, че този ключ е посочен в самия стих, в който е отбелязано началото и на двете времеви пророчества от 2520 години.

> For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. And the head of Ephraim is Samaria, and the head of Samaria is Remaliah’s son.

> Защото главата на Сирия е Дамаск, и главата на Дамаск е Рецин; и след шестдесет и пет години Ефрем ще бъде съкрушен, тъй щото да не бъде народ. И главата на Ефрем е Самария, и главата на Самария е синът на Ремалия.

> If ye will not believe, surely ye shall not be established. Isaiah 7:8, 9.

> Ако не повярвате, наистина няма да се утвърдите. Исая 7:8, 9.

Isaiah’s illustration of the latter rain message includes Moses’ “seven times,” for the sixty-five-year prophecy of verse eight identifies the starting point for both the northern and southern kingdoms of Israel’s scattering of 2520 years. In the very same verse, the key that turns the three prophetic lines of Daniel eleven verse forty’s collapse of the Soviet Union in 1989, together with verse ten of Daniel eleven, along with verse eight of Isaiah eight. With these three lines (Isaiah 8:8, Daniel 11:10, 40). The key is the “heads” of verses eight and nine. When the key of the “heads” is applied to those three parallel verses the door to the history of the Ukrainian War and soon coming World War III is unlocked. When that prophetic door is unlocked, verse eleven through sixteen of Daniel eleven are then seen to be parallel history to verse forty of Daniel eleven post 1989’s collapse of the Soviet Union. The unlocking of the “hidden history of verse forty” is a truth that is one of a select few that are identified as being unsealed in connection with the unsealing of the Revelation of Jesus Christ just before probation closes.

Илюстрацията на Исая за вестта на късния дъжд включва Моисеевото „седем пъти“, защото шестдесет и петгодишното пророчество в осми стих определя началната точка и за двете 2520-годишни разпръсвания на северното и южното царство на Израил. В същия този стих се намира ключът, който отключва трите пророчески линии на срива на Съветския съюз през 1989 г. в Даниил 11:40, заедно с Даниил 11:10, както и с Исая 8:8. С тези три линии (Исая 8:8, Даниил 11:10, 40) ключът са „главите“ от осми и девети стих. Когато ключът на „главите“ бъде приложен към тези три успоредни стиха, вратата към историята на Украинската война и на скоро предстоящата Трета световна война се отключва. Когато тази пророческа врата бъде отключена, тогава Даниил 11:11–16 се вижда като успоредна история на Даниил 11:40 след срива на Съветския съюз през 1989 г. Отключването на „скритата история на четиридесети стих“ е истина, която е една от малкото избрани, за които е посочено, че биват разпечатани във връзка с разпечатването на Откровението на Исус Христос непосредствено преди приключването на благодатното време.

Verse one of chapter eight of Isaiah begins with the word, “Moreover,” identifying that chapter eight is to go over the top of chapter seven. Beyond the first word being “moreover,” chapter eight verse three is tied together with verse three of chapter seven as a second witness that the two chapters are to be applied line upon line. Both verse ‘threes’ identify one of Isaiah’s sons, whose names both speak to the prophetic message within the story. Shearjashub means ‘a remnant shall return’ and Mahershalalhashbaz means ‘quick to the spoil.’ Shearjashub is first mentioned, then Mahershalalhashbaz (which is the longest name in the Bible). The alpha represented by “1” is smaller, and in this case even identified as a “remnant,” and the omega represented by “22” is larger, and is represented by the largest name in the Bible while symbolizing the Sunday law’s rapid movements.

Първият стих от осма глава на Исая започва с думата „Още“, с което се посочва, че осма глава трябва да надгради седма глава. Освен че първата дума е „още“, осма глава, трети стих, е свързан с трети стих на седма глава като второ свидетелство, че двете глави трябва да бъдат прилагани ред по ред. И двата трети стиха назовават един от синовете на Исая, чиито имена и двете говорят за пророческата вест в разказа. Шеар-ясув означава „остатък ще се върне“, а Махер-шалал-хаш-баз означава „бърз към плячката“. Първо се споменава Шеар-ясув, а след това Махер-шалал-хаш-баз (което е най-дългото име в Библията). Алфата, представена чрез „1“, е по-малка и в този случай дори е определена като „остатък“, а омегата, представена чрез „22“, е по-голяма и е представена чрез най-голямото име в Библията, като същевременно символизира бързите движения на неделния закон.

The alpha remnant, represented by Shearjashub is with his father Isaiah in verse three. Together they are an alpha and an omega, and they are standing in a place which is made up of three distinct references to the latter rain.

Алфа-остатъкът, представен чрез Шеар-Яшув, е с баща си Исая в трети стих. Заедно те са Алфа и Омега и стоят на място, съставено от три отделни препратки към късния дъжд.

> Then said the Lord unto Isaiah, Go forth now to meet Ahaz, thou, and Shearjashub thy son, at the end of the conduit of the upper pool in the highway of the fuller’s field. Isaiah 7:3.

> Тогава Господ каза на Исая: Излез сега да посрещнеш Ахаз, ти и синът ти Сеар-Ясув, при края на водопровода на горния водоем, на пътя към полето на тепавичаря. Исая 7:3.

Isaiah is a symbol of the one hundred and forty-four thousand and in representing the call of 9/11, Isaiah is also representing the call of July 2023. At 9/11 Isaiah is a Laodicean represented by Jacob the supplanter, who was going to take Esau’s birthright as Adventism is spewed out of the mouth of the Lord, and in 2023 Isaiah represents Israel the overcomer. Isaiah represents one who was presenting God’s message who is awakened to the fact that he is a Laodicean and then has a coal purify him into a Philadelphian.

Исая е символ на сто четиридесет и четирите хиляди и, като представя призива от 11/9, Исая представя също и призива от юли 2023 г. При 11/9 Исая е лаодикиец, представен чрез Яков измамника, който щеше да отнеме първородството на Исав, докато адвентизмът е избълван от устата на Господа, а през 2023 г. Исая представя Израил — победителя. Исая представя един, който е представял Божията вест, който бива събуден за факта, че е лаодикиец, и след това въглен го очиства, превръщайки го във филаделфиец.

> “Isaiah had a wonderful view of God’s glory. He saw the manifestation of God’s power, and after beholding His majesty, a message came to him to go and do a certain work. He felt wholly unworthy for the work. What made him esteem himself unworthy? Did he think himself unworthy before he had a view of God’s glory?—No; he imagined himself in a righteous state before God; but when the glory of the Lord of hosts was revealed to him, when he beheld the inexpressible majesty of God, he said, ‘I am undone; because I am a man of unclean lips, and I dwell in the midst of a people of unclean lips; for mine eyes have seen the King, the Lord of hosts. Then flew one of the seraphim unto me, having a living coal in his hands, which he had taken with the tongs from off the altar, and he laid it upon my mouth, and said, Lo, this hath touched thy lips; and thine iniquity is taken away, and thy sin purged.’ This is the work that as individuals we need to have done for us. We want the living coal from off the altar placed upon our lips. We want to hear the word spoken, ‘Thine iniquity is taken away, and thy sin purged’” Review and Herald, June 4, 1889.

> „Исая имаше чудно видение за Божията слава. Той видя проявлението на Божията сила и след като съзря Неговото величие, до него дойде вест да отиде и да извърши определено дело. Той се почувства напълно недостоен за това дело. Какво го накара да се смята за недостоен? Мислеше ли се за недостоен, преди да е имал видение за Божията слава? — Не; той се смяташе за праведен пред Бога; но когато му се откри славата на Господа на Силите, когато съзря неизразимото Божие величие, той каза: „Загинах; защото съм човек с нечисти устни и живея сред народ с нечисти устни; понеже очите ми видяха Царя, Господа на Силите. Тогава към мене долетя един от серафимите, като в ръката си държеше жив въглен, който бе взел с щипци от олтара; и допря го до устата ми и каза: Ето, това се допря до устните ти; и беззаконието ти се отне, и грехът ти се очисти.“ Това е делото, което трябва да бъде извършено за нас като личности. Ние желаем живият въглен от олтара да бъде положен върху устните ни. Ние желаем да чуем изреченото слово: „Беззаконието ти се отне, и грехът ти се очисти““ Review and Herald, 4 юни 1889 г.

How long in Isaiah chapter six is a symbol of 9/11 unto the Sunday law, and chapter six is a representation of 9/11. Chapters seven through nine present the message which Isaiah gave to the apostate leadership of Judah, and the illustration that takes place during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand when the drunkards of Ephraim stumble. In the same vision Isaiah records:

„Докога“ в Исая, шеста глава, е символ от 11 септември до неделния закон, а шеста глава е представяне на 11 септември. Глави седма до девета представят вестта, която Исая даде на отстъпническото ръководство на Юда, и илюстрацията, която се разиграва по време на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди, когато пияниците на Ефрем се препъват. В същото видение Исая записва:

> Behold, I and the children whom the Lord hath given me are for signs and for wonders in Israel from the Lord of hosts, which dwelleth in mount Zion. Isaiah 8:18.

> Ето, аз и децата, които Господ ми е дал, сме за знамения и за чудеса в Израиля от Господа на Силите, Който обитава на хълма Сион. Исая 8:18.

Isaiah and his children are signs within the enigmas found in chapters seven through nine. Chapters seven through nine are the point of reference of the entire vision, in terms of any reference to “that day” or “that time.” Verse eighteen identifies that Isaiah and his sons are signs, and the verses that surround verse eighteen identify the period of time that the signs are to be recognized.

Исая и неговите деца са знамения в загадките, които се намират в глави седма до девета. Глави седма до девета са отправната точка на цялото видение по отношение на всяко споменаване на „онзи ден“ или „онова време“. Стих осемнадесети посочва, че Исая и неговите синове са знамения, а стиховете около стих осемнадесети определят периода от време, в който тези знамения трябва да бъдат разпознати.

> And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken. Bind up the testimony, seal the law among my disciples. And I will wait upon the Lord, that hideth his face from the house of Jacob, and I will look for him.

> И мнозина между тях ще се препънат, и ще паднат, и ще се строшат, и ще се уловят в примка, и ще бъдат хванати. Завържи свидетелството, запечатай закона между Моите ученици. И аз ще чакам Господа, Който скрива лицето Си от дома на Яков, и ще Го очаквам.

> Behold, I and the children whom the Lord hath given me are for signs and for wonders in Israel from the Lord of hosts, which dwelleth in mount Zion. Isaiah 8:15–18.

> Ето, аз и децата, които Господ ми е дал, сме за знамения и за чудеса в Израил от Господа на Силите, Който обитава на хълма Сион. Исая 8:15–18.

Those who “wait upon the Lord” are represented by Isaiah and his two sons. They are those upon whom the Lord had hid “his face,” which is an attribute that those who awaken to the demands of the Leviticus twenty-six prayer, post-July 2023. They awaken to the fact that their confession must include that the Lord had walked contrary to them, which is to say that he hid his face from them.

Онези, които „чакат Господа“, са представени от Исая и двамата му синове. Те са онези, от които Господ бе скрил „лицето Си“ — белег, присъщ на онези, които след юли 2023 г. се пробуждат за изискванията на молитвата от Левит двадесет и шеста глава. Те осъзнават, че тяхната изповед трябва да включва и това, че Господ е постъпвал спрямо тях противно, сиреч че е скрил лицето Си от тях.

To “bind up the testimony, seal the law” is the sealing of the one hundred and forty-four thousand who are contrasted with “many.” “Many” are called, but few are chosen. Many are contrasted with Isaiah and his two sons, represented as the few. The “many” are the five foolish virgins and for this reason five things happen to them, they “stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.” They stumble because they have rejected the latter rain message.

„Да се превърже свидетелството и да се запечата законът“ е запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди, които са противопоставени на „мнозина“. „Мнозина“ са призовани, но малцина са избрани. Мнозина са противопоставени на Исая и двамата му синове, представени като малцината. „Мнозина“ са петте неразумни девици и поради тази причина с тях се случват пет неща: те „ще се препънат и ще паднат, и ще се разбият, и ще бъдат уловени в примка, и ще бъдат хванати“. Те се препъват, защото са отхвърлили вестта на късния дъжд.

> For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Isaiah 28:11–13.

> Защото със заекващи устни и с друг език ще говори на този народ. На когото рече: Ето покоят, с който можете да успокоите уморения; и ето освежаването; но те не искаха да чуят. Затова словото Господне стана за тях: заповед върху заповед, заповед върху заповед; правило върху правило, правило върху правило; тук малко и там малко; за да отидат и да паднат назад, и да бъдат съкрушени, и уловени в примка, и пленени. Исая 28:11–13.

In the sealing time of chapter eight Isaiah describes the fall of the wicked, typified by Ahaz, and he identifies the same group in verse thirteen of chapter twenty-eight. The reason they “fall” is they reject the latter rain message which was to them “line upon line” and presented by those represented as having stammering lips. The quibbling Jews at Pentecost charged the disciples with drunkenness for they could not understand the message. In their minds it was being presented by stammering lips.

Във времето на запечатването в осма глава Исая описва падането на нечестивите, прообразно представени чрез Ахаз, и той посочва същата група в тринадесети стих на двадесет и осма глава. Причината те да „паднат“ е, че отхвърлят вестта на късния дъжд, която за тях беше „правило върху правило“ и беше представена от онези, които са изобразени като имащи заекващи устни. Придирчивите юдеи на Петдесетница обвиниха учениците в пиянство, защото не можеха да разберат вестта. В техните умове тя беше представяна от заекващи устни.

In verse three of chapter seven, Isaiah the prophetic alpha to his son Shearjashub, who in turn is the omega in relation to his father, but also the alpha in the relation to his brother. As representatives of Alpha and Omega they stand where the two golden pipes from the heavenly sanctuary are creating a pool, right at the highway of Jeremiah’s old path in the field where linen gets changed from stains to pure white as the Messenger of the Covenant purifies the sons of Levi, as well as Isaiah and Shearjashub. Once there he presents wicked and foolish king Ahaz with Moses’ old path message of Leviticus twenty-six’s “seven times,” which establishes in the same verse that a “head” is a king, or the kingdom of the king, or the capital city of a kingdom.

В третия стих на седма глава Исая е пророческата алфа за своя син Сираясув, който от своя страна е омега по отношение на баща си, но също и алфа по отношение на своя брат. Като представители на Алфа и Омега те стоят там, където двете златни тръби от небесното светилище образуват водоем, тъкмо при пътя на стария път на Еремия в полето, където ленът бива променян от петна в чиста белота, когато Вестителят на Завета очиства синовете на Левий, както и Исая и Сираясув. Щом се озовава там, той представя на нечестивия и безумен цар Ахаз вестта за стария път на Мойсей от Левит двадесет и шеста глава за „седемте времена“, която установява в същия стих, че „глава“ е цар, или царството на царя, или столичният град на едно царство.

That key opens the light of God’s Word so that the Ukrainian War that began in 2014 could be seen as a subject of Bible prophecy that is represented as taking place during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand and the history of the last three presidents of the United States. The latter rain message is represented by Isaiah in chapters ten and eleven, and it describes the internal and external history of the last six verses of Daniel eleven. The first verse, verse forty, is illustrated by Isaiah in chapters six through nine, and then in chapters ten and eleven the message that was unsealed in 1989’s internal and external histories are set forth. Every major element of the latter rain message is represented in the vision.

Този ключ отваря светлината на Божието Слово, така че Украинската война, започнала през 2014 година, да може да бъде видяна като предмет на библейското пророчество, представен като протичащ по време на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди и в историята на последните трима президенти на Съединените щати. Вестта на късния дъжд е представена от Исая в десета и единадесета глава и описва вътрешната и външната история на последните шест стиха от Даниил единадесета глава. Първият стих, стих четиридесети, е илюстриран от Исая в шеста до девета глава, а след това в десета и единадесета глава са изложени вътрешната и външната история на вестта, която бе разпечатана през 1989 година. Всеки основен елемент на вестта на късния дъжд е представен във видението.

The last verses of chapter ten identify the same prophetic history that the last verses of chapter eleven represent. Chapter ten is the external and eleven is the internal. In the book of Revelation, the seven churches are the internal and the seals are the external. In chapter ten’s final verses, the papal power is shaking its hand against Jerusalem in a parallel passage to the papal power coming to its end with none to help in verse forty-five of Daniel eleven.

Последните стихове на десета глава посочват същата пророческа история, която представят и последните стихове на единадесета глава. Десета глава е външното, а единадесета — вътрешното. В книгата Откровение седемте църкви са вътрешното, а печатите — външното. В заключителните стихове на десета глава папската власт размахва ръка срещу Ерусалим в успореден пасаж на папската власт, която достига своя край, и няма кой да ѝ помогне, в четиридесет и пети стих на Даниил единадесета глава.

> As yet shall he remain at Nob that day: he shall shake his hand against the mount of the daughter of Zion, the hill of Jerusalem. Behold, the Lord, the Lord of hosts, shall lop the bough with terror: and the high ones of stature shall be hewn down, and the haughty shall be humbled. And he shall cut down the thickets of the forest with iron, and Lebanon shall fall by a mighty one. Isaiah 10:32–34.

> Още в Ноб ще остане той през оня ден; ще размахва ръката си против хълма на дъщерята Сионова, против възвишението на Йерусалим. Ето, Господ, Йехова на Силите, ще отсече клоните със страшна сила; и високите на ръст ще бъдат отсечени, и надменните ще бъдат смирени. И ще изсече гъсталаците на гората с желязо, и Ливан ще падне от могъщия. Исая 10:32–34.

The end of chapter ten is the close of human probation, and that is where the end of Daniel eleven also closes.

Краят на десета глава е завършекът на човешкото изпитателно време, и именно там завършва и краят на Данаил единадесета глава.

> And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. Daniel 11:45, 12:1.

> И ще постави шатри на своя царски стан между моретата при славната свята планина; но ще стигне до своя край, и никой няма да му помогне. И в онова време ще се издигне Михаил, великият княз, който стои за чадата на твоя народ; и ще настане време на скръб, каквото никога не е имало, откакто съществува народ, дори до онова време; и в онова време твоят народ ще бъде избавен — всеки, който се намери записан в книгата. Даниил 11:45; 12:1.

Chapter ten begins in verse one with the “unrighteous decree” which Sister White identifies as the Sunday law.

Десета глава започва в първи стих с „неправедния указ“, който сестра Уайт определя като неделния закон.

> Woe unto them that decree unrighteous decrees, and that write grievousness which they have prescribed. Isaiah 10:1.

> Горко на онези, които постановяват неправедни постановления и които пишат угнетение, което са предписали. Исая 10:1.

Chapter ten begins at the Sunday law, which aligns with verse forty-one of Daniel chapter eleven, and it ends with a parallel to Michael standing up in the history of verse forty-five of Daniel eleven.

Десета глава започва при неделния закон, който съответства на четиридесет и първи стих от единадесета глава на Данаил, и завършва с паралел на изправянето на Михаил в историята на четиридесет и пети стих от Данаил 11.

> “An idol sabbath has been set up, as the golden image was set up in the plains of Dura. And as Nebuchadnezzar, the king of Babylon, issued a decree that all who would not bow down and worship this image should be killed, so a proclamation will be made that all who will not reverence the Sunday institution will be punished with imprisonment and death. Thus the Sabbath of the Lord is trampled underfoot. But the Lord has declared, ‘Woe unto them that decree unrighteous decrees, and write grievousness which they have prescribed’ [Isaiah 10:1]. [Zephaniah 1:14–18; 2:1–3, quoted.]” Manuscript Releases, volume 14, 91.

> „Издигната е идолска събота, както златният образ беше издигнат в полето Дура. И както Навуходоносор, царят на Вавилон, издаде указ, че всички, които не се поклонят и не почетат този образ, трябва да бъдат убити, така ще бъде направено и прогласяване, че всички, които не отдадат почит на неделната институция, ще бъдат наказани със затвор и смърт. Така съботата на Господа се потъпква. Но Господ е заявил: „Горко на ония, които постановяват неправедни постановления и на писарите, които пишат угнетение, което са предписали“ [Исая 10:1]. [Цитирани са Софония 1:14–18; 2:1–3.]“ Manuscript Releases, том 14, 91.

In Revelation eleven’s “great earthquake,” representing the Sunday law in verse thirteen, there are three symbols of Islam connected with the “earthquake” that shakes the earth beast of Revelation thirteen, when it speaks as a dragon. In Isaiah chapter ten, the Sunday law is represented as an “unrighteous decree” that has a “woe” pronounced upon it. In Revelation eleven’s “great earthquake” from verse thirteen through to verse eighteen Islam of the third woe is identified with four symbols of Islam and the strike it makes against the United States at the Sunday law; “And the same hour was there a great earthquake,” and “the second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded” “and the nations were angry.”

В „голямото земетресение“ на Откровение единадесета глава, което в тринадесети стих представя неделния закон, има три символа на исляма, свързани със „земетресението“, което разтърсва земния звяр от Откровение тринадесета глава, когато той проговорва като змей. В Исая, десета глава, неделният закон е представен като „неправеден указ“, над който е произнесено „горко“. В „голямото земетресение“ на Откровение единадесета глава, от тринадесети до осемнадесети стих, ислямът на третото горко е отъждествен с четири символа на исляма и с удара, който той нанася срещу Съединените щати при неделния закон; „И на същия час стана голям трус“, и „второто горко премина; и ето, третото горко иде скоро. И седмият ангел затръби“ „и народите се разгневиха.“

Chapter ten is portraying the papal power from verse forty-one in Daniel eleven unto verse forty-five when the papacy comes to its end. Verse forty is not part of the narrative in chapter ten, for Isaiah is illustrating verse forty’s ‘hidden history’ when the latter rain message is presented to an apostate church represented by Ahaz. Chapter eleven’s conclusion is showing the deliverance from the papal power in the same history.

Десета глава представя папската власт от стих четиридесет и първи в Даниил единадесета до стих четиридесет и пети, когато папството стига до своя край. Стих четиридесети не е част от повествованието в десета глава, защото Исая изобразява „скритата история“ на стих четиридесети, когато вестта за късния дъжд е представена на отстъпила църква, представена чрез Ахаз. Заключението на единадесета глава показва избавлението от папската власт в същата история.

> And the Lord shall utterly destroy the tongue of the Egyptian sea; and with his mighty wind shall he shake his hand over the river, and shall smite it in the seven streams, and make men go over dryshod. And there shall be an highway for the remnant of his people, which shall be left, from Assyria; like as it was to Israel in the day that he came up out of the land of Egypt. Isaiah 11:15, 16.

> И Господ съвсем ще изсуши залива на Египетското море; и със силния Си вятър ще замахне с ръката Си над реката, и ще я порази в седем потока, и ще направи така, че човеците да преминават обути. И ще има друм за остатъка от Неговия народ, който ще остане от Асирия, както беше за Израил в деня, когато излезе от Египетската земя. Исая 11:15, 16.

Isaiah chapter ten is the external and chapter eleven is the internal of the same history. The external and internal parallels abound in God’s Word, and these two parallel chapters represent the warning of the third angel as represented by Isaiah. The warning of the third angel has been summarized in many ways through inspiration, but a very helpful breakdown of the warning of the third angel is that it represents the events connected with the close of probation and it also emphasizes the need of personal preparation. Isaiah ten are the events, and chapter eleven in the preparation.

Десета глава на Исая е външното, а единадесета глава е вътрешното на същата история. Външното и вътрешното изобилстват като паралели в Божието Слово и тези две успоредни глави представят предупреждението на третия ангел, както е представено от Исая. Предупреждението на третия ангел е било обобщавано по много начини чрез вдъхновение, но едно много полезно разграничаване на предупреждението на третия ангел е, че то представя събитията, свързани с приключването на благодатното време, и също така подчертава нуждата от лична подготовка. Исая 10 са събитията, а глава 11 — подготовката.

> “The events connected with the close of probation and the work of preparation for the time of trouble, are clearly presented. But multitudes have no more understanding of these important truths than if they had never been revealed. Satan watches to catch away every impression that would make them wise unto salvation, and the time of trouble will find them unready.

> „Събитията, свързани с приключването на благодатното време и делото на подготовка за време на скръб, са ясно представени. Но множествата нямат по-голямо разбиране за тези важни истини, отколкото ако никога не бяха им били открити. Сатана бди, за да отнеме всяко впечатление, което би ги направило мъдри за спасение, и времето на скръб ще ги завари неподготвени.

> “When God sends to men warnings so important that they are represented as proclaimed by holy angels flying in the midst of heaven, He requires every person endowed with reasoning powers to heed the message. The fearful judgments denounced against the worship of the beast and his image (Revelation 14:9–11), should lead all to a diligent study of the prophecies to learn what the mark of the beast is, and how they are to avoid receiving it. But the masses of the people turn away their ears from hearing the truth and are turned unto fables. The apostle Paul declared, looking down to the last days: ‘The time will come when they will not endure sound doctrine.’ 2 Timothy 4:3. That time has fully come. The multitudes do not want Bible truth, because it interferes with the desires of the sinful, world-loving heart; and Satan supplies the deceptions which they love.

> „Когато Бог изпраща на хората предупреждения, тъй важни, че са представени като прогласявани от свети ангели, летящи посред небето, Той изисква от всеки човек, надарен с разумни способности, да внимава на вестта. Страшните съдби, произнесени срещу поклонението на звяра и на неговия образ (Откровение 14:9–11), би трябвало да подтикнат всички към усърдно изучаване на пророчествата, за да узнаят що е белегът на звяра и как да избегнат приемането му. Но народните множества отвръщат ушите си от слушане на истината и се обръщат към басни. Апостол Павел заяви, отправяйки поглед към последните дни: „Ще дойде време, когато няма да търпят здравото учение.“ 2 Тимотей 4:3. Това време е напълно дошло. Множествата не желаят библейската истина, защото тя се намесва в желанията на греховното, светолюбиво сърце; и Сатана им доставя измамите, които обичат.“

> “But God will have a people upon the earth to maintain the Bible, and the Bible only, as the standard of all doctrines and the basis of all reforms. The opinions of learned men, the deductions of science, the creeds or decisions of ecclesiastical councils, as numerous and discordant as are the churches which they represent, the voice of the majority—not one nor all of these should be regarded as evidence for or against any point of religious faith. Before accepting any doctrine or precept, we should demand a plain ‘Thus saith the Lord’ in its support.

> „Но Бог ще има на земята народ, който да поддържа Библията, и само Библията, като мерило за всички учения и основа на всички реформи. Мненията на учените мъже, заключенията на науката, вероизповеданията или решенията на църковните събори, тъй многобройни и разноречиви, колкото са и църквите, които те представляват, гласът на мнозинството — нито едно от тези, нито всички те заедно, не бива да бъдат приемани като доказателство за или против който и да е въпрос на религиозната вяра. Преди да приемем каквото и да е учение или предписание, трябва да изискваме в негова подкрепа ясно: „Тъй казва Господ.“

> “Satan is constantly endeavoring to attract attention to man in the place of God. He leads the people to look to bishops, to pastors, to professors of theology, as their guides, instead of searching the Scriptures to learn their duty for themselves. Then, by controlling the minds of these leaders, he can influence the multitudes according to his will.” The Great Controversy, 594, 595.

> „Сатана непрестанно се стреми да насочи вниманието към човека вместо към Бога. Той кара хората да гледат на епископи, на пастори, на професори по богословие като на свои водачи, вместо сами да изследват Писанията, за да научат дълга си. Тогава, като владее умовете на тези водачи, той може да влияе на множествата според волята си.“ Великата борба, 594, 595.

We will continue this study in the next article.

Ще продължим това изследване в следващата статия.

Back to Articles