Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Six

Книгата на Даниил — Осемдесет и шесто

The Prophetic Unveiling: Understanding the Increase of Knowledge and the Midnight Cry Message

Пророческото разкриване: Разбиране на нарастването на знанието и вестта на среднощния вик

Author

Jeff Pippenger

Published

February 19, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are dealing with the parallel between the movements of the first and third angels, in order to better understand what the increase of knowledge represents symbolically when it is unsealed at the time of the end. We are attempting to demonstrate that it represents an escalation of truth that ultimately climaxes as the latter rain, which is the message of the Midnight Cry. As a symbol, the “increase of knowledge” is derived from the book of Daniel, and it is there identified as the prophetic knowledge that tests and produces two classes of worshippers.

Ние разглеждаме паралела между движенията на първия и третия ангел, за да разберем по-добре какво символично представлява увеличението на знанието, когато то бъде разпечатано във времето на края. Стремим се да покажем, че то представлява ескалация на истината, която в крайна сметка достига своята кулминация като късния дъжд, който е вестта на Среднощния вик. Като символ „увеличението на знанието“ произхожда от книгата на Даниил и там е определено като пророческото познание, което изпитва и произвежда две категории поклонници.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> И той каза: Иди си, Данииле; защото думите са затворени и запечатани до времето на края. Мнозина ще се очистят, ще се избелят и ще бъдат изпитани; а нечестивите ще вършат нечестие; и никой от нечестивите няма да разбере; но разумните ще разберат. Даниил 12:9, 10.

In 1989 an “increase of knowledge” was unsealed that will ultimately demonstrate two classes of worshippers. Those two classes are illustrated in the context of how they relate to the message of the latter rain. The wicked do not recognize or receive the latter rain, and the wise do. The wicked therefore do not see when the latter rain begins to fall, and it began to fall when the nations were angered on September 11, 2001. We have been addressing the leadership of Laodicean Adventism as represented in Ezekiel chapters eight and nine, and also in Isaiah chapter twenty-eight. In Isaiah the “scornful men” “made lies” their “refuge” and “hid” themselves “under falsehood.”

През 1989 г. бе разпечатано едно „увеличаване на знанието“, което в крайна сметка ще разкрие две групи поклонници. Тези две групи са илюстрирани в контекста на това как се отнасят към вестта на късния дъжд. Нечестивите не разпознават и не приемат късния дъжд, а мъдрите го разпознават и приемат. Поради това нечестивите не виждат кога късният дъжд започва да пада, а той започна да пада, когато народите се разгневиха на 11 септември 2001 г. Ние разглеждахме ръководството на лаодикийския адвентизъм, представено в осма и девета глава на Езекиил, както и в двадесет и осма глава на Исая. В Исая „присмивателите“ бяха направили „лъжата“ свое „убежище“ и се бяха „скрили“ „под лъжата“.

> Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:14, 15.

> Затова чуйте словото на Господа, вие присмехулни мъже, които управлявате този народ, който е в Йерусалим. Понеже казахте: Съюз сключихме със смъртта и със ада сме в съглашение; когато премине преливащият бич, той няма да дойде върху нас; защото направихме лъжата наше убежище и под лъжата се скрихме. Исая 28:14, 15.

The ancient men of Jerusalem of the last days fail the test of “the rest and refreshing” that is represented by the methodology of “line upon line,” which allows the wise to recognize the latter rain of the last days, through the historical illustration of the latter rain in the Millerite history. The prophetic characteristic of “the scornful men” that Isaiah emphasizes in the passage, is the lies and falsehood that they hid under and made their refuge. Therefore, in connection with the test of the latter rain message (the rest and refreshing that they would not hear), the ancient men of Jerusalem have accepted a lie.

Древните мъже на Ерусалим в последните дни не издържат изпита на „покоя и освежаването“, представен чрез методологията на „ред по ред“, която позволява на мъдрите да разпознаят късния дъжд на последните дни чрез историческата илюстрация на късния дъжд в милеритската история. Пророческата характеристика на „присмехулните мъже“, която Исая подчертава в този пасаж, е лъжата и неистината, под които те се скриха и които направиха свое прибежище. Следователно, във връзка с изпита на вестта за късния дъжд („покоят и освежаването“, което те не поискаха да чуят), древните мъже на Ерусалим са приели лъжа.

The latter rain message arrives with a debate, as represented in Habakkuk chapter two, when the watchman there asks God what he should answer in the “debate” of his history, for the word “reproved” in verse one of chapter two means “argued with”.

Вестта за късния дъжд идва с един спор, както е представено във втора глава на Авакум, където стражът пита Бога какво трябва да отговори в „спора“ на своята история, защото думата „изобличен“ в първия стих на втора глава означава „спорено с“.

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. Habakkuk 2:1.

> Ще застана на стражата си и ще се поставя на кулата, и ще бдя, за да видя какво ще ми каже Той и какво да отговоря, когато бъда изобличен. Авакум 2:1.

The wise during the debate of the latter rain, present the truths represented as Miller’s jewels, which are also the foundational truths identified, established and presented by the Millerites. Those truths are represented as Christ, the Rock of Ages.

Мъдрите, по време на разискването за късния дъжд, представят истините, изобразени като скъпоценностите на Милър, които са също така основополагащите истини, разпознати, утвърдени и представени от милеритите. Тези истини са представени като Христос, Канарата на вековете.

> “Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> „Нека онези, които стоят като Божии стражи на стените на Сион, да бъдат мъже, които могат да виждат опасностите пред народа — мъже, които могат да различават между истината и заблудата, правдата и неправдата.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given.” Review and Herald, April 14, 1903.

> „Предупреждението дойде: Не бива да се допуска да проникне нищо, което би разклатило основата на вярата, върху която градим още откакто вестта дойде през 1842, 1843 и 1844 година. Аз бях в тази вест и оттогава стоя пред света, вярна на светлината, която Бог ни е дал. Не възнамеряваме да отместваме нозете си от платформата, на която бяха поставени, когато ден след ден търсехме Господа с усърдна молитва, търсейки светлина. Мислите ли, че бих могла да се откажа от светлината, която Бог ми е дал? Тя трябва да бъде като Канарата на вековете. Тя ме е водила, откакто ми беше дадена.“ Review and Herald, 14 април 1903 г.

The ancient men present a false latter rain message that is represented by Isaiah as a “lie” and a falsehood. In Ezekiel chapter eight, the history that identifies when the ancient men of Jerusalem are bowing to the sun, and are contrasted with those who receive the seal of God in the next chapter. The third abomination (generation), represents a false latter rain message, as represented by the “weeping for Tammuz.” In the third generation of Adventism, which began in 1919, a “lie” was introduced in connection with the false gospel publicly presented by W. W. Prescott at the 1919 Bible Conference. That “lie” is a specific subject of the third generation, and the “lie” is the false foundation of the false latter rain message, represented by the “weeping for Tammuz.”

Древните мъже представят една фалшива вест за късния дъжд, която Исая представя като „лъжа“ и неистина. В осма глава на Езекиил е представена историята, която посочва кога древните мъже на Ерусалим се покланят на слънцето, и те са противопоставени на онези, които получават Божия печат в следващата глава. Третата мерзост (поколение) представлява фалшива вест за късния дъжд, представена чрез „плача за Тамуз“. В третото поколение на адвентизма, което започна през 1919 г., беше въведена една „лъжа“ във връзка с фалшивото евангелие, публично представено от У. У. Прескот на Библейската конференция през 1919 г. Тази „лъжа“ е конкретен предмет на третото поколение и „лъжата“ е фалшивата основа на фалшивата вест за късния дъжд, представена чрез „плача за Тамуз“.

It is important to spend time pinpointing the “lie” in prophecy, for the “lie” is the major reason Laodicean Adventism cannot see the increase of knowledge in 1989. The “lie” is that “the daily” in the book of Daniel represents Christ’s sanctuary ministry. Applying “the daily” prophetically as Christ’s sanctuary ministry is a false and incorrect prophetic application, but the “lie” is not simply identifying the false identification of “the daily” as a prophetic symbol, it also represents a “lie” that claims that Sister White agreed with the false application, and then using that falsehood to then establish the incorrect application as established truth.

Важно е да се отдели време, за да се посочи точно „лъжата“ в пророчеството, защото именно „лъжата“ е главната причина лаодикийският адвентизъм да не може да види увеличението на познанието през 1989 година. „Лъжата“ е, че „ежедневната“ в книгата на Даниил представлява Христовото служение в светилището. Пророческото прилагане на „ежедневната“ като Христовото служение в светилището е фалшиво и неправилно пророческо приложение, но „лъжата“ не се състои просто в това да се посочи погрешното отъждествяване на „ежедневната“ като пророчески символ; тя също така представлява и „лъжа“, която твърди, че сестра Уайт е била съгласна с това погрешно приложение, и след това използва тази неистина, за да утвърди неправилното приложение като установена истина.

The correct understanding of the last six verses of Daniel eleven, have been typified by verses thirty to thirty-six, and when Sister White identifies the complete fulfillment of Daniel chapter eleven, she states that “scenes similar to those described” in verses thirty to thirty-six “will be repeated.”

Правилното разбиране на последните шест стиха от Даниил единадесета глава е било типологично представено от стихове тридесет до тридесет и шест; и когато сестра Уайт посочва пълното изпълнение на единадесета глава на Даниил, тя заявява, че „сцени, подобни на описаните“ в стихове тридесет до тридесет и шест, „ще се повторят.“

Employing the false definition of “the daily,” produces a false historical structure. The history represented in Daniel chapter eleven, verses thirty to thirty-six, includes the taking away of “the daily.” “The daily” is either the Millerite application, or application of Prescott and Daniells. Depending on which application is chosen, two different historical structures will be produced.

Използването на фалшивото определение за „ежедневната“ поражда фалшива историческа структура. Историята, представена в единадесета глава на Даниил, стихове тридесет до тридесет и шест, включва отнемането на „ежедневната“. „Ежедневната“ е или според милеритското приложение, или според приложението на Прескот и Даниелс. В зависимост от това кое приложение бъде избрано, ще бъдат изградени две различни исторически структури.

> And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. Daniel 11:31.

> И войски ще застанат от негова страна, и ще осквернят светилището на силата, и ще отнемат постоянната жертва, и ще поставят мерзостта, която докарва запустение. Даниил 11:31.

According to inspiration the prophetic history represented in this verse, and including verse thirty, and verses thirty-two through thirty-six is to be repeated in verses forty through forty-five of Daniel eleven.

Според вдъхновението пророческата история, представена в този стих и включваща тридесети стих и стихове тридесет и втори до тридесет и шести, следва да бъде повторена в стихове четиридесети до четиридесет и пети на Даниил единадесета глава.

> “The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated. In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, [Daniel 11:30–36 quoted.]

> „Пророчеството в единадесета глава на Даниил е почти достигнало пълното си изпълнение. Голяма част от историята, която се е осъществила в изпълнение на това пророчество, ще се повтори. В тридесетия стих се говори за една сила, която „ще се наскърби, [Даниил 11:30–36 цитирано.]“

> “Scenes similar to those described in these words will take place.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> „Ще се разиграят сцени, подобни на описаните в тези думи.“ Manuscript Releases, number 13, 394.

The verse where we find “the daily,” is verse thirty-one.

Стихът, в който намираме „ежедневната“, е тридесет и първи стих.

> And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. Daniel 11:31.

> И военни сили ще застанат от негова страна, и ще осквернят светилището на крепостта, и ще отнемат всекидневната жертва, и ще поставят мерзостта, която докарва запустение. Даниил 11:31.

The “arms” in the verse stand up on “his part.” The “arms” are a power, as is the one they “stand up” for. It is the “arms” in the verse that “stand on his part,” and the “arms” that “pollute the sanctuary of strength,” and the “arms” “take away the daily” and it is also the “arms” that “place the abomination that maketh desolate.” In Revelation chapter thirteen, the dragon, which is pagan Rome provides three things for the papacy.

„Мишците“ в стиха се издигат „от негова страна“. „Мишците“ са сила, както и онзи, за когото те „се издигат“. Именно „мишците“ в стиха „застават от негова страна“, и „мишците“ „оскверняват светилището на силата“, и „мишците“ „отнемат всекидневната жертва“, и също така именно „мишците“ „поставят мерзостта, която докарва запустение“. В тринадесета глава на Откровение змеят, който е езическият Рим, дава на папството три неща.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> И звярът, който видях, приличаше на леопард, и нозете му бяха като нозе на мечка, а устата му — като уста на лъв; и змеят му даде силата си, престола си и голяма власт. Откровение 13:2.

The leopard-like beast is identified by Sister White as the papacy, and in chapter twelve Sister White identifies that the dragon is both Satan, and also pagan Rome.

Звярът, подобен на леопард, е отъждествен от сестра Уайт с папството, а в дванадесета глава сестра Уайт посочва, че змейът е едновременно Сатана и езическият Рим.

> “Thus while the dragon, primarily, represents Satan, it is, in a secondary sense, a symbol of pagan Rome.” The Great Controversy, 439.

> „Така че, докато змейят, преди всичко, представя Сатана, той е, във вторичен смисъл, символ на езическия Рим.“ Великата борба, 439.

In verse two, of Revelation chapter thirteen, pagan Rome gave its military power, its “arms”, unto the papacy, beginning with Clovis king of the Franks (France), in the year 496. Pagan Rome gave papal Rome its seat of authority in the year 330, when the emperor Constantine vacated the city of Rome and moved the capitol of imperial Rome to the city of Constantinople. Pagan Rome gave the civil authority to the papacy in the year 533, when Justinian issued a decree identifying the papacy as the head of all the churches, and the corrector of heretics.

Във втория стих на тринадесета глава от Откровение езическият Рим даде на папството своята военна мощ, своите „оръжия“, започвайки с Хлодвиг, царя на франките (Франция), през 496 година. Езическият Рим даде на папския Рим неговия престол на власт през 330 година, когато император Константин напусна град Рим и премести столицата на императорския Рим в град Константинопол. Езическият Рим даде гражданската власт на папството през 533 година, когато Юстиниан издаде указ, който определяше папството като глава на всички църкви и изправител на еретиците.

In verse thirty-one the “arms” that stand up, are the military forces of pagan Rome, that stood up for the papacy beginning with Clovis in the year 496. For this act the papacy identifies France as the “first born of the Catholic church,” and sometimes as “the eldest daughter of the Catholic church.” In verse thirty-one, after Constantine passed a Sunday law in the year 321, and then moved the capital from the city of Rome unto the city of Constantinople in the year 330, the formerly invincible empire began to crumble, as the first four Trumpet powers of Revelation chapter eight began an ongoing warfare against the Roman empire. The focus of the attacks carried out by the Barbarians and Genseric were directed against the city of Rome, which before the year 330, had been the “sanctuary of strength” for the Roman empire. From the year 330 and onward invading barbarian warfare was to “pollute the sanctuary of strength,” until the “arms” of pagan Rome were to stand up for the papacy, beginning in the year 496.

В тридесет и първи стих „мишците“, които се надигат, са военните сили на езическия Рим, които се надигнаха в подкрепа на папството, започвайки с Хлодвиг през 496 година. Поради този акт папството определя Франция като „първородната на Католическата църква“, а понякога и като „най-голямата дъщеря на Католическата църква“. В тридесет и първи стих, след като Константин издаде неделен закон през 321 година, а след това премести столицата от град Рим в град Константинопол през 330 година, някога непобедимата империя започна да се разпада, тъй като първите четири тръбни сили от осма глава на Откровение започнаха непрестанна война срещу Римската империя. Насочеността на нападенията, извършвани от варварите и Гензерих, беше отправена срещу град Рим, който преди 330 година беше „светилището на силата“ за Римската империя. От 330 година нататък нахлуващата варварска война трябваше да „осквернява светилището на силата“, докато „мишците“ на езическия Рим не се надигнат в подкрепа на папството, започвайки през 496 година.

Not only did pagan Rome provide three things for the papal power, by giving it the military power, the civil authority and the seat of the city of Rome, but it also removed three horns for papal Rome.

Езическият Рим не само предостави на папската власт три неща — като ѝ даде военната мощ, гражданската власт и престола на града Рим, — но също така премахна и три рога за папския Рим.

> I considered the horns, and, behold, there came up among them another little horn, before whom there were three of the first horns plucked up by the roots: and, behold, in this horn were eyes like the eyes of man, and a mouth speaking great things. Daniel 7:8.

> Вгледах се в роговете, и ето, между тях се издигна друг малък рог, пред който три от първите рогове бяха изтръгнати с корените си; и ето, в този рог имаше очи като човешки очи и уста, говореща високомерни неща. Даниил 7:8.

The three horns that were to be “plucked up” in Daniel chapter seven, represented three primary powers that were resisting the rise of the papacy to power. The last of those three horns was removed when the Goths were driven from the city of Rome in the year 538. They were driven out of the city by the “arms” of pagan Rome, for those “arms” were to place the papacy (the abomination of desolation), on the throne of the then-known world in the year 538.

Трите рога, които трябваше да бъдат „изтръгнати“ в седмата глава на Даниил, представляваха три главни сили, които се съпротивляваха на въздигането на папството на власт. Последният от тези три рога бе отстранен, когато готите бяха прогонени от града Рим в 538 година. Те бяха прогонени от града чрез „мишците“ на езическия Рим, защото тези „мишци“ трябваше да поставят папството (мерзостта на запустението) на престола на тогавашния познат свят в 538 година.

Verse thirty-one of Daniel eleven, identifies four things the “arms” (pagan Rome), were going to do. They were to “stand up” for the papacy, as they did in the year 496. They were to pollute the “sanctuary of strength” as represented by the military struggles that were carried out upon the city of Rome for roughly two centuries. They were to “place” the papacy on the throne of the earth in the year 538, and they were also to “take away the daily.”

Тридесет и първи стих на Даниил единадесета глава посочва четири неща, които „мишците“ (езическият Рим) щяха да извършат. Те трябваше да „се изправят“ в подкрепа на папството, както направиха през 496 година. Те трябваше да осквернят „светилището на силата“, както е представено чрез военните борби, водени върху град Рим в продължение на приблизително два века. Те трябваше да „поставят“ папството на трона на земята през 538 година, а също така трябваше и да „отнемат ежедневната“.

The Hebrew word translated as “take away” in the verse (sur), means “to remove”. By the year 508, the resistance from paganism that existed in the Roman empire, that had been working to prevent the rise of the papacy to power, had been fully brought into subjection or eliminated.

Еврейската дума, преведена в стиха като „премахне“ (sur), означава „отстрани“. До 508 година съпротивата от страна на езичеството, съществувала в Римската империя и действаща, за да възпрепятства възкачването на папството на власт, бе напълно подчинена или премахната.

To identify “the daily,” as Christ’s sanctuary ministry is a false application, but the actual work that was accomplished in Laodicean Adventist history that identified the false application as the truth, was based upon a specific “lie” that was accomplished in the third generation of Adventism. Sister White’s direction that the history of verses thirty to thirty-six will be repeated in the final fulfillment of Daniel eleven, made it impossible for “the scornful men” that rule Jerusalem to place an interpretation upon verse thirty-one without simultaneously rejecting the Spirit of Prophecy.

Да се отъждествява „ежедневната“ със служенето на Христос в светилището е лъжливо приложение; но действителното дело, извършено в лаодикийската история на адвентизма, което утвърди това лъжливо приложение като истина, се основаваше върху определена „лъжа“, осъществена в третото поколение на адвентизма. Напътствието на сестра Уайт, че историята на стихове тридесет до тридесет и шест ще се повтори в окончателното изпълнение на Даниил единадесета глава, направи невъзможно „присмивателните мъже“, които управляват Ерусалим, да наложат тълкуване върху стих тридесет и първи, без същевременно да отхвърлят Духа на пророчеството.

The “scornful men” teach that the papacy took away the true understanding of Christ’s sanctuary ministry, by the introduction of the papal mass, which is a counterfeit of Christ’s work in the heavenly sanctuary. If this were the actual meaning of “the daily,” then the “arms” that stood up in verse thirty-one would be the papacy, for the grammatical structure of the verse demands that the “arms” are the power that takes away “the daily.”

„Присмивателите“ учат, че папството е отнело истинското разбиране за служението на Христос в светилището чрез въвеждането на папската меса, която е фалшификат на Христовото дело в небесното светилище. Ако това беше действителното значение на „всекидневната“, тогава „мишците“, които се издигнаха в тридесет и първи стих, биха били папството, защото граматическата структура на стиха изисква „мишците“ да са силата, която отнема „всекидневната“.

In order to uphold their dish of fables, they argue that the papacy (arms) polluted Christ’s heavenly sanctuary. The Hebrew word translated as “sanctuary (miqdash) of strength” is either a pagan sanctuary or God’s sanctuary. If Daniel wanted to convey that God’s sanctuary was to be polluted by the papacy, he would have employed the Hebrew word “qodesh”, which can only represent God’s sanctuary. So where is it recorded in the Bible or the Spirit of Prophecy that the heavenly sanctuary ever was or ever will be, polluted by the papacy?

За да поддържат своето блюдо от басни, те твърдят, че папството (мишците) оскверни Христовото небесно светилище. Еврейската дума, преведена като „светилище (miqdash) на сила“, означава или езическо светилище, или Божието светилище. Ако Даниил е искал да предаде мисълта, че Божието светилище щеше да бъде осквернено от папството, той би употребил еврейската дума „qodesh“, която може да обозначава единствено Божието светилище. И тъй, къде е записано в Библията или в Духа на пророчеството, че небесното светилище някога е било или някога ще бъде осквернено от папството?

Certainly, the sins of Christians are registered in the books of the heavenly sanctuary, but that representation does not mean God’s sanctuary was polluted. The cleansing of the sanctuary represented the cleansing of the record books that are located in the sanctuary. Furthermore, the papal power has never been Christian, so it has never been entered into the books of the investigative judgment. The only judgment identified for the papacy is the executive judgment of God’s wrath.

Разбира се, греховете на християните са вписани в книгите на небесното светилище, но това представяне не означава, че Божието светилище е било осквернено. Очистването на светилището представляваше очистването на записните книги, които се намират в светилището. Освен това папската власт никога не е била християнска, така че тя никога не е била вписвана в книгите на следствения съд. Единственият съд, определен за папството, е изпълнителният съд на Божия гняв.

The “arms” also were to “place the abomination that maketh desolate,” which would be what power? What power did the papacy place? And what power is it, in the very opening of verse thirty-one that the papacy stood up for?

„Мишците“ също трябваше да „поставят мерзостта, която докарва запустение“ — коя власт би била това? Коя власт постави папството? И коя е тази власт, за която папството се застъпи още в самото начало на тридесет и първи стих?

The unlearned in Laodicean Adventism who have placed their eternal life into the hands of men who have been identified as being unable to read the book that is sealed, may be comfortable having their itching ears soothed with that type of corrupted biblical application, but it is even more absurd to try and take the history they must identify to uphold their error, and align it with the last six verses of Daniel eleven.

Неуките в лаодикийския адвентизъм, които са положили вечния си живот в ръцете на човеци, за които е било посочено, че не са способни да прочетат запечатаната книга, може и да се чувстват удобно, когато гъделичкащите им уши биват успокоявани с такъв вид покварено библейско приложение, но е още по-нелепо да се опитват да вземат историята, която трябва да установят, за да поддържат заблудата си, и да я съгласуват с последните шест стиха на Даниил единадесета глава.

In the history leading up to the collapse of the Soviet Union, which can be shown to be represented as the King of the South in verse forty of Daniel eleven, the military strength of the United States stood up for the papacy, as Ronald Reagan formed a secret alliance with the antichrist of Bible prophecy. In so doing, it signaled that any Protestant resistance to the rise of the papacy had been subdued in the United States, as typified by the removal of the resistance of paganism in the year 508. The King of the North (the papacy) in the passage first swept away the Soviet Union in 1989, and did so in partnership with “chariots” and “horseman,” representing the military strength of the United States, and also with the economic strength of the United States as represented by the “ships.”

В историята, довела до разпадането на Съветския съюз, за който може да се покаже, че е представен като Южния цар в четиридесетия стих на Даниил 11, военната мощ на Съединените щати застана в подкрепа на папството, когато Роналд Рейгън сключи таен съюз с антихриста от библейското пророчество. С това бе даден знак, че всяка протестантска съпротива срещу възхода на папството е била усмирена в Съединените щати, както е предобразено чрез премахването на съпротивата на езичеството през 508 година. Северният цар (папството) в този пасаж първо помете Съветския съюз през 1989 г. и стори това в съюз с „колесници“ и „конници“, представляващи военната мощ на Съединените щати, а също и с икономическата мощ на Съединените щати, представена чрез „корабите“.

The United States was the “arms” that stood up for the papacy. Protestantism was taken away, just as the resistance of paganism was subdued by the year 508. In verse forty-one the United States will be conquered by the papacy, and the Constitution of the United States, which is the “sanctuary of strength” of the United States will be overturned as the United States places the King of the North (the papacy), upon the throne of the earth, as did pagan Rome in 538. If you are reading the articles on this website, then you can download The Time of the End magazine, and read a more thorough presentation of the last six verses of Daniel eleven, but we are now simply identifying that the identification of “the daily,” as Christ’s sanctuary ministry is a false application of the symbol. We are doing this in order to show that the false application was brought upon Laodicean Adventism by a purposeful lie.

Съединените щати бяха „мишците“, които се издигнаха в подкрепа на папството. Протестантизмът беше отстранен, точно както съпротивата на езичеството беше покорена до 508 година. В четиридесет и първия стих Съединените щати ще бъдат завладени от папството и Конституцията на Съединените щати, която е „светилището на силата“ на Съединените щати, ще бъде съборена, когато Съединените щати поставят Царя на Севера (папството) върху престола на земята, както направи езическият Рим през 538 година. Ако четете статиите на този уебсайт, можете да изтеглите списание The Time of the End и да прочетете по-обстойно изложение на последните шест стиха от Даниил единадесета глава, но сега ние просто посочваме, че отъждествяването на „ежедневната“ със служенето на Христос в светилището е погрешно приложение на символа. Правим това, за да покажем, че това погрешно приложение е било наложено върху лаодикийския адвентизъм чрез преднамерена лъжа.

We will continue to consider the prophetic lie in the next article.

Ще продължим да разглеждаме пророческата лъжа в следващата статия.

> “We have no time to lose. Troublous times are before us. The world is stirred with the spirit of war. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place. The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated.

> „Нямаме време за губене. Пред нас са смутни времена. Светът е раздвижен от духа на войната. Скоро ще се разиграят сцените на скръб, за които се говори в пророчествата. Пророчеството в единадесетата глава на Даниил е достигнало почти до пълното си изпълнение. Голяма част от историята, която се е случила в изпълнение на това пророчество, ще се повтори.

> “In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, and return, and have indignation against the holy covenant: so shall he do; he shall even return, and have intelligence with them that forsake the holy covenant. And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. And such as do wickedly against the covenant shall he corrupt by flatteries: but the people that do know their God shall be strong, and do exploits. And they that understand among the people shall instruct many: yet they shall fall by the sword, and by flame, by captivity, and by spoil, many days. Now when they shall fall, they shall be holpen with a little help: but many shall cleave to them with flatteries. And some of them of understanding shall fall, to try them, and to purge, and to make them white, even to the time of the end: because it is yet for a time appointed. And the king shall do according to his will; and he shall exalt himself, and magnify himself above every god, and shall speak marvellous things against the God of gods, and shall prosper till the indignation be accomplished: for that that is determined shall be done.’ Daniel 11:30–36.

> „В тридесетия стих се говори за една сила, която „ще се наскърби, ще се върне и ще негодува против светия завет; така ще постъпи; дори ще се върне и ще встъпи в съглашение с онези, които изоставят светия завет. И войски ще застанат на негова страна, и те ще осквернят светилището-крепост и ще премахнат всекидневната жертва, и ще поставят мерзостта, която докарва запустение. А онези, които вършат нечестие против завета, той ще разврати с ласкателства; но людете, които познават своя Бог, ще се укрепят и ще вършат подвизи. И разумните между людете ще вразумяват мнозина; но ще падат от меч и от огън, чрез плен и чрез грабеж, много дни. А когато падат, ще им се помага с малко помощ; но мнозина ще се прилепят към тях с ласкателства. И някои от разумните ще паднат, за да бъдат изпитани, очистени и избелени до времето на края; защото то е още за определеното време. И царят ще постъпва според волята си; и ще се възвеличава и ще се превъзнася над всеки бог, и ще говори чудновати неща против Бога на боговете, и ще благоденства, докато се изпълни негодуванието; защото определеното ще се извърши.“ Даниил 11:30–36.

> “Scenes similar to those described in these words will take place. We see evidence that Satan is fast obtaining the control of human minds who have not the fear of God before them. Let all read and understand the prophecies of this book, for we are now entering upon the time of trouble spoken of:

> „Ще се разиграят сцени, подобни на описаните в тези думи. Виждаме доказателства, че Сатана бързо завладява умовете на хора, които нямат страх от Бога пред себе си. Нека всички да прочетат и разберат пророчествата на тази книга, защото сега навлизаме във времето на скръбта, за което е говорено:“

> “‘And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. And many of them that sleep in the dust of the earth shall awake, some to everlasting life, and some to shame and everlasting contempt. And they that be wise shall shine as the brightness of the firmament; and they that turn many to righteousness as the stars for ever and ever. But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased.’ Daniel 12:1–4.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> „И в онова време Михаил ще се надигне, великият княз, който стои за чадата на твоя народ; и ще настане време на скръб, каквото не е имало, откакто съществува народ до онова време; и в онова време твоят народ ще бъде избавен — всеки, който се намери записан в книгата. И мнозина от онези, които спят в пръстта на земята, ще се събудят — едни за вечен живот, а други за позор и вечно презрение. И разумните ще сияят като светлината на небесния свод; и онези, които обръщат мнозина към правда — като звездите до вечни векове. А ти, Данииле, затвори думите и запечатай книгата до времето на края: мнозина ще тичат насам-натам и знанието ще се умножи.“ Даниил 12:1–4. Manuscript Releases, number 13, 394.

Back to Articles