Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Seventy-Seven

Книгата на Даниил — номер сто седемдесет и седем

The Sealing of the 144,000: Insights from Daniel’s Vision and Prophetic Symbolism

Запечатването на 144 000: прозрения от видението на Даниил и пророческата символика

Author

Jeff Pippenger

Published

April 7, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel was touched three times in chapter ten, the first and last time by Gabriel and the middle touch was by Christ. It was the middle touch where Daniel most keenly felt his corruption, for the middle waymark of truth represents rebellion. It was Michael who touched Daniel the second time, for He had descended at the end of twenty-one days.

Данаил беше докоснат три пъти в десета глава, първия и последния път от Гавриил, а средното докосване беше от Христос. Именно при средното докосване Данаил най-остро почувства своето покварено състояние, защото средният ориентир на истината представлява бунт. Михаил беше Този, Който докосна Данаил втория път, защото Той беше слязъл в края на двадесет и един дни.

At the end of three and a half symbolic days, in which the two witnesses of Revelation chapter eleven lie dead in the street, a voice resurrects the two witnesses. It is the voice of the archangel that resurrects. The descent of Michael in Daniel chapter ten, at the twenty-second day aligns with the resurrection of the two witnesses in 2023. While the two witnesses were dead in the street, Ezekiel was shown their scattered bones and asked if he thought those dead dry bones in the valley could be resurrected, and all Ezekiel would answer is, “Lord thou knowest.”

В края на три и половина символични дни, през които двамата свидетели от Откровение, глава единадесета, лежат мъртви на улицата, глас възкресява двамата свидетели. Това е гласът на архангела, който възкресява. Слизането на Михаил в Даниил, глава десета, на двадесет и втория ден съответства на възкресението на двамата свидетели през 2023 година. Докато двамата свидетели бяха мъртви на улицата, на Езекиил бе показани разпръснатите им кости и той бе попитан дали смята, че онези мъртви сухи кости в долината могат да бъдат възкресени, а всичко, което Езекиил отговори, беше: „Господи, Ти знаеш.“

Ezekiel was then told to prophesy to the bones, which he did, and when he did, they were formed together, but were still not alive. Ezekiel’s first prophecy was gathering the bones together, but it would require a second prophecy to resurrect the bones as an army. The second prophecy of Ezekiel was the prophecy of the third woe, as represented by the four winds that brought the bones to life. The first Adam was created perfect, but afterwards sinned and passed death on to all his posterity. The resurrection of Ezekiel’s dead bones parallels the creation of Adam in his perfection, for Adam was first formed, and then the Lord breathed into him the breath of life.

Тогава на Езекиил бе заповядано да пророкува на костите; и той стори това, и когато го стори, те се събраха заедно, но все още не бяха живи. Първото пророчество на Езекиил беше събирането на костите заедно, но за да бъдат възкресени костите като войнство, щеше да бъде необходимо второ пророчество. Второто пророчество на Езекиил беше пророчеството за третото горко, представено чрез четирите ветрове, които върнаха костите към живот. Първият Адам беше създаден съвършен, но след това съгреши и предаде смъртта на цялото си потомство. Възкресението на мъртвите кости на Езекиил е паралел на сътворението на Адам в неговото съвършенство, защото Адам най-напред беше оформен, а после Господ вдъхна в него дихание за живот.

This is not to say that the two witnesses receive glorified bodies when they are brought back to life, for that doesn’t occur until the second coming, but their resurrection parallel’s Daniel’s vision of the causative “marah” vision, when they are changed into the image they then behold. Line upon line, the process of the sealing is very carefully laid out by the prophetic testimony.

Това не означава, че двамата свидетели получават прославени тела, когато бъдат върнати към живот, защото това не става до второто пришествие; но тяхното възкресение съответства на видението на Даниил за причинителното видение „marah“, когато те биват преобразени по образа, който тогава съзерцават. Ред след ред, процесът на запечатването е изложен с голяма прецизност от пророческото свидетелство.

In Revelation chapter eleven, “after three days and an half the Spirit of life from God entered” into the two witnesses, “and they” then “stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them,” and there was then “a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them.”

В единадесета глава на Откровение „след три дни и половина дух на живот от Бога влезе“ в двамата свидетели, „и те“ тогава „се изправиха на нозете си; и голям страх падна върху онези, които ги видяха“, и тогава се чу „силен глас от небето, който им каза: Възлезте тук. И те се възнесоха на небето в облак; и враговете им ги гледаха.“

First, the Spirit entered into them, then they stood upon their feet, and when they stood, fear fell upon their enemies who had previously rejoiced over their deaths. Then a voice calls them up, and their enemies witness the event. With Ezekiel, they are first identified as scattered and dead in the valley, then a prophecy is proclaimed that gathers them together, then the second prophecy causes them to stand up as a mighty army. With Daniel, he first sees the great vision that produces a separation of two classes, and he is then touched three times.

Първо Духът влезе в тях; после те се изправиха на нозете си; и когато се изправиха, страх падна върху враговете им, които преди това се бяха радвали на смъртта им. После глас ги призовава да се възкачат, и враговете им стават свидетели на това събитие. При Езекиил те най-напред са представени като разпръснати и мъртви в долината, после се изговаря пророчество, което ги събира заедно, а след това второто пророчество ги прави да се изправят като силна войска. При Даниил той първо вижда великото видение, което произвежда отделяне на две категории, а след това бива докоснат три пъти.

The first time he was touched he had no strength, he was in a deep sleep, and his face was towards the ground. Sleep represents death. Yet he heard the words spoken.

Първия път, когато бе докоснат, нямаше сила, беше в дълбок сън и лицето му беше към земята. Сънят представлява смъртта. И все пак той чу изговорените думи.

> Marvel not at this: for the hour is coming, in the which all that are in the graves shall hear his voice. John 5:28.

> Не се чудете на това; защото иде часът, когато всички, които са в гробовете, ще чуят гласа Му. Йоан 5:28.

Gabriel then brought Daniel to his hands and knees, and then commanded him to stand, which he did, though he was trembling. He then heard the words of Gabriel, but he was left dumb. Ezekiel had also seen the vision of Christ and it produced a similar sequence of events.

Тогава Гавриил постави Даниил на ръце и колене, а след това му заповяда да се изправи, което той и направи, макар и треперещ. След това той чу думите на Гавриил, но остана безмълвен. И Езекиил бе видял видението на Христос, и то предизвика подобна последователност от събития.

> And above the firmament that was over their heads was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it. And I saw as the colour of amber, as the appearance of fire round about within it, from the appearance of his loins even upward, and from the appearance of his loins even downward, I saw as it were the appearance of fire, and it had brightness round about. As the appearance of the bow that is in the cloud in the day of rain, so was the appearance of the brightness round about. This was the appearance of the likeness of the glory of the Lord. And when I saw it, I fell upon my face, and I heard a voice of one that spake. And he said unto me, Son of man, stand upon thy feet, and I will speak unto thee. And the spirit entered into me when he spake unto me, and set me upon my feet, that I heard him that spake unto me. Ezekiel 1:26–2:2.

> А над свода, който беше над главите им, имаше подобие на престол, на вид като сапфирен камък; и върху подобието на престола имаше подобие като образ на човек отгоре над него. И видях като цвят на кехлибар, като образ на огън наоколо вътре в него, от вида на бедрата Му нагоре; и от вида на бедрата Му надолу видях като че ли образ на огън, и имаше сияние наоколо. Какъвто е видът на дъгата, която е в облака в дъждовен ден, такъв беше видът на сиянието наоколо. Това беше видът на подобието на славата Господня. И когато го видях, паднах на лицето си и чух гласа на Един, Който говореше. И Той ми каза: Сине човешки, изправи се на нозете си, и Аз ще ти говоря. И духът влезе в мен, когато ми говореше, и ме изправи на нозете ми, та чух Онзи, Който ми говореше. Езекиил 1:26–2:2.

The vision caused both Ezekiel and Daniel to be humbled into dust, where they were prostrated upon the ground. In that condition they both still heard the word of the Lord, and they were both brought to a standing condition to hear the words that were spoken to them, and when they heard the words “the Spirit entered into” them. The combination of divinity is accomplished by the reception of the Word of God that is conveyed by the Holy Spirit. The “Word” is what transmits divinity into humanity. This truth must be recognized in order to understand the seriousness and significance of the prophetic history which Gabriel provides Daniel with in chapter eleven. The prophetic history represented in chapter eleven, is the conduit by which holy oil is conveyed to the wise virgins.

Видението доведе и Езекил, и Даниил до смирение в праха, където те бяха прострени на земята. В това състояние и двамата все още чуваха словото на Господа, и и двамата бяха изправени на нозе, за да чуят думите, които им бяха говорени, и когато чуха думите, „Духът влезе в“ тях. Съчетаването с Божествеността се осъществява чрез приемането на Божието Слово, предавано от Светия Дух. „Словото“ е това, което предава Божествеността в човечеството. Тази истина трябва да бъде призната, за да се разбере сериозността и значението на пророческата история, която Гавриил предоставя на Даниил в единадесета глава. Пророческата история, представена в единадесета глава, е проводникът, чрез който святото масло се предава на мъдрите девици.

With Ezekiel, he is immediately instructed that he is to present a message to Laodicean Adventism, though Ezekiel is informed from the outset that Laodicean Adventism will not hear his words, for they are a rebellious house. Ezekiel’s experience is Isaiah’s experience in chapter six, and therefore upon two witnesses when God awakens Daniel from sleep, which is a symbol of death, Daniel is given a message for the rebellious house of Laodicean Adventism, but they will not hear.

При Езекиил той веднага е наставен, че трябва да представи вест на Лаодикийския адвентизъм, макар че още от самото начало Езекиил е уведомен, че Лаодикийският адвентизъм няма да чуе думите му, защото те са бунтовен дом. Опитността на Езекиил е опитността на Исая в шеста глава и следователно, според двама свидетели, когато Бог събужда Даниил от сън, който е символ на смъртта, на Даниил е дадена вест за бунтовния дом на Лаодикийския адвентизъм, но те няма да чуят.

Daniel is then touched a second time, by Christ Himself, who touches Daniel’s lips, just as he had touched Isaiah’s lips with a coal from the altar. Then Daniel could speak, but he was still without strength, and still had no breath. According to Ezekiel the breath comes with the message of the “four winds”, which was Ezekiel’s second prophecy. Ezekiel’s prophecy of the four winds aligns with Daniel’s third touch, for it is then that breath comes into the bones and they stand as a mighty army. It is in Daniel’s third touch that he is strengthened.

След това Даниил е докоснат втори път от Самия Христос, Който докосва устните на Даниил, както бе докоснал устните на Исая с въглен от олтара. Тогава Даниил можеше да говори, но все още бе без сила и все още нямаше дихание. Според Езекиил диханието идва с вестта за „четирите ветрове“, която беше второто пророчество на Езекиил. Пророчеството на Езекиил за четирите ветрове съответства на третото докосване на Даниил, защото тогава в костите влиза дихание и те се изправят като могъща войска. Именно при третото докосване Даниил бива укрепен.

On July 18, 2020, God’s last-day people were scattered and entered into the tarrying time of the parable. The history of the sealing was illustrated in the history of October 22, 1844, unto the rebellion of 1863. The line of history there represented overlays with September 11, 2001, unto the Sunday law, but it also overlays with the history of July 18, 2020, unto the Sunday law. This prophetic phenomenon is based upon the fact that symbols have more than one meaning, and the meaning is to be determined by the context where they are applied.

На 18 юли 2020 г. Божият народ в последните дни бе разпръснат и навлезе във времето на забавянето от притчата. Историята на запечатването бе илюстрирана в историята от 22 октомври 1844 г. до бунта от 1863 г. Линията на историята, представена там, се наслагва върху периода от 11 септември 2001 г. до неделния закон, но също така се наслагва и върху историята от 18 юли 2020 г. до неделния закон. Това пророческо явление се основава на факта, че символите имат повече от едно значение, а значението следва да се определя от контекста, в който се прилагат.

When we consider the arrival and work of any of the three angels they are governed by the same sequence of events. They arrive at the point when the prediction associated with them is unsealed. That prediction is structured upon three steps. Its arrival, its empowerment and the closed door at its end. There are other waymarks within the history, but the three testing waymarks of the arrival of any of the three angels is the first waymark where a prophecy is unsealed. The message that is unsealed is empowered through a confirmation, and that confirmation and empowerment then tests the men and women of that history. The conclusion of the history produces a litmus test which demonstrates whether those standing at the third test are wise or foolish.

Когато разглеждаме идването и делото на който и да е от тримата ангели, те се управляват от една и съща последователност от събития. Те идват в момента, когато предсказанието, свързано с тях, бива разпечатано. Това предсказание е устроено върху три стъпки: неговото идване, неговото овластяване и затворената врата в края му. В рамките на тази история има и други ориентири, но трите изпитващи ориентири при идването на който и да е от тримата ангели са следните: първият ориентир е мястото, където едно пророчество бива разпечатано. Посланието, което е разпечатано, бива овластено чрез потвърждение, а това потвърждение и овластяване след това изпитва мъжете и жените от тази история. Заключението на историята произвежда лакмусов тест, който показва дали онези, които стоят при третото изпитание, са мъдри или неразумни.

Within the history of September 11, 2001 unto the Sunday law you can identify three angels. The first arrived on September 11, 2001, the second arrived on July 18, 2020, and the third arrives at the soon coming Sunday law (the litmus test). October 22, 1844 aligns with September 11, 2001, and 1856 aligns with July 18, 2020, and 1863 aligns with the Sunday law. That being said, October 22, 1844 to 1863 also aligns with July 18, 2020, unto the Sunday law, for July 18 was the arrival of the second angel of the history of the sealing. The following history is still correctly identified as simply the waymarks of any angel.

В рамките на историята от 11 септември 2001 г. до неделния закон могат да се разграничат три ангела. Първият дойде на 11 септември 2001 г., вторият дойде на 18 юли 2020 г., а третият идва при скоро настъпващия неделен закон (лакмусовият тест). 22 октомври 1844 г. съответства на 11 септември 2001 г., 1856 г. съответства на 18 юли 2020 г., а 1863 г. съответства на неделния закон. Като се има предвид това, периодът от 22 октомври 1844 г. до 1863 г. също съответства на периода от 18 юли 2020 г. до неделния закон, защото 18 юли беше идването на втория ангел в историята на запечатването. Следната история все още правилно се определя просто като жалоните на всеки ангел.

On July 18, 2020, there was a truth unsealed that was to test that generation. The second step in that history is when the two witnesses are resurrected. They are then tested as to whether they will accept the light then revealed, which is going on now. Then at the Sunday law (the litmus test), it will be revealed who is and who isn’t a wise virgin. When we consider the history as simply the structure of a singular angel and then lay October 22, 1844, through to the rebellion of 1863, over the history of July 18, 2020 unto the Sunday law, we find that in 1849, Sister White identified that the Lord had stretched forth His hand again to gather the remnant of His people.

На 18 юли 2020 г. беше разпечатана една истина, която трябваше да изпита онова поколение. Втората стъпка в тази история е, когато двамата свидетели биват възкресени. Тогава те биват изпитани дали ще приемат светлината, разкрита тогава, което става сега. После, при неделния закон (лакмусовия тест), ще се разкрие кой е и кой не е разумна девица. Когато разглеждаме историята просто като структурата на един единствен ангел и след това наложим периода от 22 октомври 1844 г. до бунта от 1863 г. върху историята от 18 юли 2020 г. до неделния закон, откриваме, че през 1849 г. сестра Уайт посочва, че Господ отново е прострял ръката Си, за да събере остатъка от Своя народ.

From October 22, 1844 to 1849, God’s people had been scattered. In 1850 they produced the second of the two tables of Habakkuk. In January of 1851 they were advertising the new chart in the Review. God’s people were scattered, and the third angel arrived with light. Then God began to gather them again, and He then provided a visual representation of the message they were to proclaim, as He had done in 1842. The light that arrived on October 22, 1844 was an increase of knowledge and it continued, under His direction to develop, and in 1856 the capstone of that light was introduced. That light was upon the “seven times,” which was the first light recognized by William Miller, and which was represented as one of the prophecies that was fulfilled on October 22, 1844.

От 22 октомври 1844 г. до 1849 г. Божият народ бе разпръснат. През 1850 г. те изработиха втората от двете таблици на Авакум. През януари 1851 г. те рекламираха новата карта в Review. Божият народ бе разпръснат и третият ангел дойде със светлина. Тогава Бог започна отново да ги събира и след това им предостави нагледно представяне на вестта, която трябваше да проповядват, както бе сторил през 1842 г. Светлината, която дойде на 22 октомври 1844 г., беше умножаване на знанието и тя продължи под Неговото ръководство да се развива, а през 1856 г. бе представен крайъгълният камък на тази светлина. Тази светлина бе върху „седемте времена“, което бе първата светлина, разпозната от Уилям Милър, и което бе представено като едно от пророчествата, изпълнили се на 22 октомври 1844 г.

The light of the “seven times,” in 1856, was both the ending of the increase of knowledge given to Miller, the messenger of the first angel, but it was also the ending light of the third angel that was given on October 22, 1844. The rejection of the light in 1856, was both a rejection of the increase of knowledge that was unsealed in 1798, but also the increase of knowledge that was unsealed on October 22, 1844, and it was rejected by those who then and there transitioned from the experience of Philadelphia unto the experience of Laodicea. The rebellion of 1863, was the third, and litmus test, which was demonstrated by a counterfeit chart that removed the light of the “seven times.”

Светлината за „седемте времена“ през 1856 г. беше както завършекът на нарастването на познанието, дадено на Милър, вестителя на първия ангел, така и заключителната светлина на третия ангел, която беше дадена на 22 октомври 1844 г. Отхвърлянето на светлината през 1856 г. беше както отхвърляне на нарастването на познанието, разпечатано през 1798 г., така и на нарастването на познанието, разпечатано на 22 октомври 1844 г.; и то беше отхвърлено от онези, които тогава и там преминаха от опитността на Филаделфия към опитността на Лаодикия. Бунтът от 1863 г. беше третото и лакмусово изпитание, което беше проявено чрез един фалшифициран пророчески график, премахнал светлината за „седемте времена“.

The first disappointment of April 19, 1844, was brought upon the Philadelphian movement of the first angel by God holding His hand over a mistake in some of the figures on the 1843 pioneer chart. The first disappointment of July 18, 2020, was brought upon the Laodicean movement of the third angel by men disregarding that on October 22, 1844, Christ had lifted up His hand to heaven and swore that time should be no longer. On July 18, 2020, a message was unsealed that was to test this generation of virgins. As in 1850, the Lord in 2023, stretched out His hand a second time to gather together Ezekiel’s dead bones that had been dead in the street since July 18, 2020. By 1851, there was a new visual representation of the message that was a fulfillment of the prophecy of Habakkuk chapter two, thus identifying that after 2023, the Lord will have a new living ensign to lift up that is typified by Habakkuk’s two tables.

Първото разочарование на 19 април 1844 г. бе доведено върху филаделфийското движение на първия ангел от Бога, Който държеше ръката Си над една грешка в някои от числата на пионерската карта от 1843 г. Първото разочарование на 18 юли 2020 г. бе доведено върху лаодикийското движение на третия ангел от човеци, които пренебрегнаха, че на 22 октомври 1844 г. Христос бе издигнал ръката Си към небето и се бе заклел, че време вече не ще има. На 18 юли 2020 г. бе разпечатана една вест, която трябваше да изпита това поколение девици. Както през 1850 г., така и през 2023 г. Господ простря ръката Си втори път, за да събере заедно мъртвите кости на Езекиил, които бяха мъртви на улицата от 18 юли 2020 г. До 1851 г. вече имаше ново визуално представяне на вестта, което бе изпълнение на пророчеството от втора глава на Авакум, като по този начин се посочва, че след 2023 г. Господ ще има ново живо знаме, което да издигне, предобразено от двете плочи на Авакум.

Habakkuk’s two tables were typified by the two tables of the Ten Commandments and also by the two wave loaves in the feast of Pentecost. The one hundred and forty-four thousand are identified as a first-fruit offering, and they are those in Malachi that represent the offering as “in days of old, as in former years.” They are lifted up as a wave offering that all the world will see.

Двете плочи на Авакум бяха предобразени от двете плочи на Десетте заповеди, а също и от двата възвявани хляба на празника Петдесетница. Сто четиридесет и четирите хиляди са определени като принос на първи плодове и те са онези в Малахия, които представят приноса „както в древните дни, както в предишните години“. Те са издигнати като възвяван принос, който целият свят ще види.

The awakening of the one hundred and forty-four thousand begins with the gathering together, and that gathering is accomplished by the Word of God, for Ezekiel’s dead bones are gathered by hearing the Word of God, while they are still dead. Ezekiel represents the human instrument that proclaims the message that gathers the bones, when the Lord stretches forth His hand a second time to gather His remnant. Isaiah, Jeremiah, Daniel, John and Ezekiel all identify the human element that conveys the divine message to the dead dry bones.

Събуждането на сто четиридесет и четирите хиляди започва със събирането заедно, а това събиране се осъществява чрез Божието Слово, защото мъртвите кости на Езекиил биват събрани чрез слушането на Божието Слово, докато все още са мъртви. Езекиил представлява човешкия инструмент, който възвестява вестта, събираща костите, когато Господ простре ръката Си втори път, за да събере Своя остатък. Исая, Еремия, Даниил, Йоан и Езекиил всички посочват човешкия елемент, който предава божествената вест на мъртвите сухи кости.

Once the bones are gathered the Lord reveals the increase of knowledge that is unsealed just before probation closes, and that knowledge is represented by “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days.” In Ezekiel’s second prophecy, the light that is unsealed is the third woe, which is the message of the east wind that breathes life into the bones and causatively causes them to stand as a mighty army. The light that is revealed to Daniel is the light represented by the king of the north in chapter eleven. Together Ezekiel and Daniel represent “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days,” which is the tidings of the (east) wind and king of the (north).

След като костите бъдат събрани, Господ разкрива увеличението на познанието, което се разпечатва тъкмо преди да се затвори времето на благодатта, и това познание е представено чрез „онази част от пророчеството на Даниил, която се отнася до последните дни“. Във второто пророчество на Езекиил светлината, която се разпечатва, е третото горко, което е вестта на източния вятър, дишащ живот в костите и причинно ги правещ да застанат като могъща войска. Светлината, която е разкрита на Даниил, е светлината, представена чрез северния цар в единадесета глава. Заедно Езекиил и Даниил представят „онази част от пророчеството на Даниил, която се отнася до последните дни“, която е вестта за (източния) вятър и царя на (севера).

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. Daniel 11:44.

> Но вести от изток и от север ще го смутят; затова ще излезе с голяма ярост, за да погубва и съвсем да изтребва мнозина. Даниил 11:44.

In 1856, the Lord purposed to finish His work of sealing his people, but they rebelled. The message He intended to employ to bring them out of their Laodicean condition was the “seven times” of Leviticus twenty-six. When the Lord began to gather His people in July, 2023, He presented them once again with the message of the “seven times,” and among other things, identified that on the antitypical Day of Atonement the Jubilee trumpet was to sound, which is also when the seventh trumpet was also to sound. The Jubilee trumpet is a symbol of the “seven times,” and the seventh trumpet is the third woe. When Michael descended in Daniel chapter ten. Daniel represented those who obtain the experience of those who pray the prayer of Leviticus twenty-six, and those who seek to understand the prophetic secret of Daniel chapter two.

През 1856 г. Господ възнамеряваше да завърши делото Си по запечатването на Своя народ, но те се разбунтуваха. Вестта, която Той възнамеряваше да употреби, за да ги изведе от тяхното лаодикийско състояние, беше „седемте времена“ от Левит двадесет и шеста глава. Когато Господ започна да събира Своя народ през юли 2023 г., Той отново им представи вестта за „седемте времена“ и, наред с други неща, посочи, че в прообразния Ден на умилостивението юбилейната тръба трябваше да затръби, което е и времето, когато трябваше да затръби и седмата тръба. Юбилейната тръба е символ на „седемте времена“, а седмата тръба е третото горко. Когато Михаил слезе в десетата глава на Даниил, Даниил представляваше онези, които придобиват опитността на онези, които се молят с молитвата на Левит двадесет и шеста глава и които търсят да разберат пророческата тайна на втората глава на Даниил.

Daniel represents those who have been gathered by the voice of God, and then stand upon their feet strengthened to proclaim the message of the east and the north. They proclaim that message until the soon coming Sunday law. The process of raising up that army is a very detailed subject of prophecy, and the point when Divinity begins to be combined with humanity in fulfillment with the sealing of the one hundred and forty-four thousand began in the history that is represented in verse eleven of Daniel eleven. The history represented from verse one of Daniel eleven until verse sixteen fills up the hidden history of verse forty, that is “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days.”

Даниил представя онези, които са били събрани чрез гласа на Бога и след това застават на нозете си, укрепени да прогласят вестта от изток и от север. Те прогласяват тази вест до скоро настъпващия неделен закон. Процесът на издигането на тази войска е много подробен пророчески предмет и моментът, в който Божествеността започва да се съчетава с човечеството в изпълнение на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди, започна в историята, представена в единадесети стих на Даниил 11. Историята, представена от първи стих на Даниил 11 до шестнадесети стих, изпълва скритата история на четиридесети стих, тоест „онази част от пророчеството на Даниил, отнасяща се до последните дни“.

As we begin to consider verses thirteen to fifteen of Daniel eleven, that was first fulfilled at the Battle of Panium in 200 BC, it is essential to understand the significance of these verses. Panium is the third of three proxy wars. The first battle concluded with victory for the papacy and its proxy army the United States in 1989. The next battle, represented by verses eleven and twelve, which was fulfilled by the Battle of Raphia, the king of the south (Russia), will defeat the king of the north and its proxy army in the Ukraine. The third battle will be as the first with the papacy (the king of the north) prevailing over Communism (the United Nations), with its proxy army (the United States). But the third proxy war which is the Battle of Panium, will also initiate World War III.

Когато започваме да разглеждаме стихове тринадесет до петнадесет от Даниил единадесета глава, които първо се изпълниха в битката при Паниум през 200 г. пр. Хр., съществено е да разберем значението на тези стихове. Паниум е третата от три войни чрез пълномощници. Първата битка завърши с победа за папството и неговата пълномощна армия — Съединените щати — през 1989 г. Следващата битка, представена чрез стихове единадесет и дванадесет, която се изпълни чрез битката при Рафия, царят на юга (Русия), ще победи царя на севера и неговата пълномощна армия в Украйна. Третата битка ще бъде като първата, като папството (царят на севера) ще надделее над комунизма (Обединените нации) чрез своята пълномощна армия (Съединените щати). Но третата война чрез пълномощници, която е битката при Паниум, също така ще постави началото на Третата световна война.

We will continue this study in the next article.

Ще продължим това изследване в следващата статия.

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> „Както колелоподобните механизми бяха под ръководството на ръката под крилата на херувимите, така и сложното преплитане на човешките събития е под Божествен контрол. Сред раздора и смутовете на народите Този, Който седи над херувимите, все още направлява делата на земята.“

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> „Историята на народите, които един след друг са заемали определеното им време и място, като несъзнателно са свидетелствали за истината, чийто смисъл самите те не са разбирали, говори на нас. На всеки народ и на всеки човек днес Бог е отредил място в Своя велик план. Днес хората и народите биват измервани с отвеса в ръката на Онзи, Който не греши. Всички чрез собствения си избор решават своята участ, а Бог управлява всичко така, че да се осъществят Неговите намерения.“

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.

> „Историята, която великият АЗ СЪМ е очертал в Своето слово, свързвайки звено след звено в пророческата верига от вечността в миналото до вечността в бъдещето, ни казва къде се намираме днес в шествието на вековете и какво може да се очаква във времето, което предстои. Всичко, за което пророчеството е предсказало, че ще се изпълни, до настоящото време е проследено по страниците на историята, и ние можем да бъдем уверени, че всичко, което още предстои, ще се изпълни по реда си.“

> “The final overthrow of all earthly dominions is plainly foretold in the word of truth. In the prophecy uttered when sentence from God was pronounced upon the last king of Israel is given the message:

> „Окончателното съкрушаване на всички земни владичества е ясно предсказано в словото на истината. В пророчеството, изречено, когато Божията присъда бе произнесена над последния цар на Израил, е дадена вестта:“

> “‘Thus saith the Lord God; Remove the diadem, and take off the crown: … exalt him that is low, and abase him that is high. I will overturn, overturn, overturn, it: and it shall be no more, until He come whose right it is; and I will give it Him.’ Ezekiel 21:26, 27.

> „Тъй казва Господ Йехова: Снеми митрата и свали короната: … възвиси оногова, който е низък, и смири оногова, който е висок. Ще преобърна, ще преобърна, ще преобърна това; и то няма да бъде вече, докле дойде Оня, Комуто принадлежи по право; и ще Му го дам.“ Езекиил 21:26, 27.

> “The crown removed from Israel passed successively to the kingdoms of Babylon, Medo-Persia, Greece, and Rome. God says, ‘It shall be no more, until He come whose right it is; and I will give it Him.’

> „Короната, отнета от Израил, премина последователно към царствата Вавилон, Мидо-Персия, Гърция и Рим. Бог казва: „Няма вече да бъде, докле дойде Оня, Комуто принадлежи по право; и Аз ще Му я дам.“

> “That time is at hand. Today the signs of the times declare that we are standing on the threshold of great and solemn events. Everything in our world is in agitation. Before our eyes is fulfilling the Saviour’s prophecy of the events to precede His coming: ‘Ye shall hear of wars and rumors of wars…. Nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places.’ Matthew 24:6, 7.

> „Това време е близо. Днес знаменията на времето заявяват, че стоим на прага на велики и тържествени събития. Всичко в нашия свят е в смут. Пред очите ни се изпълнява пророчеството на Спасителя за събитията, които ще предшестват Неговото пришествие: „Ще чуете за войни и военни слухове…. Защото ще се повдигне народ против народ, и царство против царство; и на разни места ще има глад, мор и трусове.“ Матей 24:6, 7.

> “The present is a time of overwhelming interest to all living. Rulers and statesmen, men who occupy positions of trust and authority, thinking men and women of all classes, have their attention fixed upon the events taking place about us. They are watching the strained, restless relations that exist among the nations. They observe the intensity that is taking possession of every earthly element, and they recognize that something great and decisive is about to take place—that the world is on the verge of a stupendous crisis.

> „Настоящето е време на изключителен интерес за всички живеещи. Владетели и държавници, мъже, заемащи положения на доверие и власт, мислещи мъже и жени от всички съсловия, са насочили вниманието си към събитията, които се разиграват около нас. Те наблюдават напрегнатите, неспокойни отношения, които съществуват между народите. Те виждат силното напрежение, което обзема всеки земен елемент, и разпознават, че предстои да се случи нещо велико и решително — че светът е на прага на величествена криза.“

> “Angels are now restraining the winds of strife, that they may not blow until the world shall be warned of its coming doom; but a storm is gathering, ready to burst upon the earth; and when God shall bid His angels loose the winds, there will be such a scene of strife as no pen can picture.

> „Ангели сега възпират ветровете на раздора, за да не задухат, докато светът не бъде предупреден за надвисващата над него гибел; но събира се буря, готова да се излее върху земята; и когато Бог заповяда на Своите ангели да отпуснат ветровете, ще настане такава сцена на раздор, каквато никое перо не може да опише.

> “The Bible, and the Bible only, gives a correct view of these things. Here are revealed the great final scenes in the history of our world, events that already are casting their shadows before, the sound of their approach causing the earth to tremble and men’s hearts to fail them for fear.

> „Библията, и само Библията, дава правилен възглед за тези неща. Тук са разкрити великите заключителни сцени в историята на нашия свят, събития, които още отсега хвърлят сенките си напред, а звукът от тяхното приближаване кара земята да трепери и сърцата на човеците да премаляват от страх.“

> “‘“Behold, the Lord maketh the earth empty, and maketh it waste, and turneth it upside down, and scattereth abroad the inhabitants thereof…. They have transgressed the laws, changed the ordinance, broken the everlasting covenant. Therefore hath the curse devoured the earth, and they that dwell therein are desolate…. The mirth of tabrets ceaseth, the noise of them that rejoice endeth, the joy of the harp ceaseth.’ Isaiah 24:1–18.

> „„Ето, Господ изпразва земята и я опустошава, и я преобръща наопаки, и разпръсва жителите ѝ навред…. Те престъпиха законите, измениха наредбата, нарушиха вечния завет. Затова проклятието погълна земята и живеещите на нея са опустошени…. Веселието на тъпанчетата престава, шумът на ликуващите свършва, радостта на арфата престава.“ Исая 24:1–18.

> “‘“Alas for the day! for the day of the Lord is at hand, and as a destruction from the Almighty shall it come…. The seed is rotten under their clods, the garners are laid desolate, the barns are broken down; for the corn is withered. How do the beasts groan! the herds of cattle are perplexed, because they have no pasture; yea, the flocks of sheep are made desolate.’ ‘The vine is dried up, and the fig tree languisheth; the pomegranate tree, the palm tree also, and the apple tree, even all the trees of the field, are withered: because joy is withered away from the sons of men.’ Joel 1:15–18, 12.

> „‘О, горко на този ден! защото денят Господен е близо и ще дойде като опустошение от Всемогъщия…. Семето изгни под буците си, житниците запустяха, хамбарите се събориха; защото житото изсъхна. Как стенат животните! Говедовите стада са смутени, защото нямат паша; да, и овчите стада са запустени.’ ‘Лозата изсъхна и смоковницата повехна; нарът, палмата и ябълката, всичките полски дървета, изсъхнаха; защото радостта изсъхна отсред човешките синове.’ Йоил 1:15–18, 12.

> “‘I am pained at my very heart; … I cannot hold my peace, because thou hast heard, O my soul, the sound of the trumpet, the alarm of war. Destruction upon destruction is cried; for the whole land is spoiled.’

> „Сърцето ми! Сърцето ми! Свива ме в самото ми сърце; … не мога да мълча, защото ти, душо моя, чу звука на тръбата, боевия вик. Гибел след гибел се възгласява; защото цялата земя е опустошена.“

> “‘I beheld the earth, and, lo, it was without form, and void; and the heavens, and they had no light. I beheld the mountains, and, lo, they trembled, and all the hills moved lightly. I beheld, and, lo, there was no man, and all the birds of the heavens were fled. I beheld, and, lo, the fruitful place was a wilderness, and all the cities thereof were broken down.’ Jeremiah 4:19, 20, 23–26.

> „Погледнах земята, и ето, тя беше неустроена и пуста; и небесата — и те нямаха светлина. Погледнах планините, и ето, те трепереха, и всички хълмове се поклащаха. Погледнах, и ето, нямаше човек, и всички небесни птици бяха отлетели. Погледнах, и ето, плодородното място беше пустиня, и всичките му градове бяха съборени.“ Еремия 4:19, 20, 23–26.

> “‘Alas! for that day is great, so that none is like it: it is even the time of Jacob’s trouble; but he shall be saved out of it.’ Jeremiah 30:7.” Education, 178–181.

> „Уви! защото онзи ден е велик, такъв, че няма подобен нему; той е време на Якововата скръб; но той ще бъде избавен от нея.“ Еремия 30:7. Възпитание, 178–181.

Back to Articles