Article

# Книгата на Даниил — Тридесет и трета

„Печатът“ на Бога, наложен при указа за Неделния закон: пророчески анализ на шеста глава от книгата на Даниил

Author

Jeff Pippenger

Published

December 28, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

„Печатът“ на Бога, който може да бъде видян, се отпечатва при постановяването на неделния закон.

> „Никой от нас никога няма да получи Божия печат, докато върху характера ни има и едно петно или недостатък. На нас е оставено да поправим недостатъците в характерите си, да очистим храма на душата от всяко осквернение. Тогава късният дъжд ще падне върху нас, както ранният дъжд падна върху учениците в деня на Петдесетница....“

> „Какво вършите, братя, в великото дело на приготовление? Онези, които се съединяват със света, приемат светския отпечатък и се подготвят за белега на звяра. Онези, които не се доверяват на себе си, които се смиряват пред Бога и очистват душите си чрез послушание към истината — те приемат небесния отпечатък и се подготвят за Божия печат на челата си. Когато указът бъде издаден и белегът бъде положен, техният характер ще остане чист и неопетнен през вечността.“ Свидетелства, том 5, 214, 216.

Даниил получава печата, който може да се види, когато е хвърлен в рова на лъвовете, така че главата представя указа за неделния закон.

> Тогава тези мъже се събраха при царя и казаха на царя: Знай, о, царю, че законът на мидяните и персите е такъв, че никакъв указ или постановление, което царят утвърждава, не може да бъде изменено. Тогава царят заповяда, и доведоха Данаил, и го хвърлиха в рова на лъвовете. А царят проговори и каза на Данаил: Твоят Бог, на Когото служиш постоянно, Той ще те избави. И донесоха камък и го положиха върху отвора на рова; и царят го запечата със собствения си печат и с печата на своите вельможи, за да не бъде променено решението относно Данаил. Данаил 6:15–17.

Разказът не свършва дотук, но завършва там, откъдето започва. Линията на Даниил, шеста глава, онагледява съюза, който бе воден предимно от сто и двадесетте князе и двамата по-нисши президенти, но включваше и съветниците, началниците и управителите. Този петкратен съюз бе образуван, за да измами царя и да го подтикне да преследва Даниил. Разказът завършва с техния съд, защото те онагледяват един особен съд, който настъпва при неделния закон; съд, който не е насочен срещу онези, които представляват Даниил или царя, а срещу онези, които измамиха царя.

> И царят заповяда, и доведоха онези мъже, които бяха наклеветили Даниил, и хвърлиха тях, децата им и жените им в рова на лъвовете; и лъвовете ги надвиха и строшиха всичките им кости, преди още да бяха стигнали дъното на рова. Даниил 6:24.

В пророческия сценарий винаги църквата е тази, която мами държавата, а шеста глава посочва измамата, извършена спрямо царя. След като Ахав бе станал свидетел на могъщото проявление на Божията сила на планината Кармил, Илия го поведе през дъжда обратно при Езавел. Ахав нямаше причина да мисли, че Езавел няма да бъде впечатлена от силното свидетелство за Божията сила, но Ахав бе измамен относно дълбоко вкоренената омраза на Езавел към Илия. Историята за Илия в сблъсък с Ахав и Езавел отново се повтаря в историята за Йоан Кръстител (който беше Илия), Ирод и Иродиада.

Когато на рождения си ден пияният Ирод обеща на Саломе (дъщерята на Иродиада) половината от царството си, той не очакваше, че Иродиада ще поиска главата на Йоан. Царете, било то Ахав, Ирод или Дарий, биват измамени от нечистата жена чрез танца на лъжепророците на Езавел, или чрез танца на дъщерята на Иродиада, или чрез петкратната конфедерация в историята на Данаил. Пилат също бе измамен от покварено свещенство, което представляваше юдейската „църква“, а църквата символизира жена.

Измамата е характеристика на пророческия сценарий, а ислямът на третото „горко“ е лъжата, която се употребява, за да измами Обединените нации в последните дни чрез страх. И „измамата“, и „лъжата“, която поражда измамата, са посочени в Божието пророческо Слово. Ролята на исляма и папството, което става осмата глава от седемте глави, вече са били определени като част от вестта, която е разпечатана в последните дни, а именно Откровението на Исус Христос. Следователно разкриването на измамата на Дарий в шеста глава на Даниил е част от вестта, която съставя вестта на Среднощния вик. Измамата е елементът, който напълно изцелява смъртоносната рана, като по този начин възкресява папството като осмото и последно царство. В измамата на Дарий двамата президенти отстъпници и сто и двадесетте князе са представителите на съюза на измамата, които са противопоставени на Даниил.

Сто и двадесет е символ на Божиите ученици на Петдесетница.

> И в онези дни Петър стана посред учениците и рече: (а броят на имената заедно беше около сто и двадесет.) Деяния 1:15.

Петдесетница е прообраз на неделния закон, когато печатът се полага, а сто и двадесетте князе, които измамиха Дарий, са символ на лъжливо свещенство при неделния закон. Две категории от онези, които измамват царя, са представени чрез двамата отстъпнически президенти и сто и двадесетте отстъпнически князе. Двамата президенти са причислени към Данаил, който е пророкът. Двата класа, които измамват Дарий, представляват група лъжепророци и група покварени свещеници.

> Горко на пастирите, които погубват и разпръсват овцете на Моето пасбище! казва Господ. Затова тъй казва Господ, Израилевият Бог, против пастирите, които пасат народа Ми: Вие разпръснахте стадото Ми и ги пропъдихте, и не ги нагледахте; ето, Аз ще ви накажа за злото на делата ви, казва Господ. И Аз ще събера остатъка от стадото Си от всички страни, където съм ги прогонил, и ще ги върна в кошарите им; и те ще бъдат плодовити и ще се умножат. И ще поставя над тях пастири, които ще ги пасат; и те няма вече да се боят, нито да се смущават, нито ще липсва някоя от тях, казва Господ. Ето, идат дни, казва Господ, когато ще издигна на Давид праведен Отрасъл; и Цар ще царува и ще благоуспява, и ще извършва съд и правда по земята. В Неговите дни Юда ще бъде спасен и Израил ще живее безопасно; и това е името Му, с което ще се нарича: ГОСПОД НАША ПРАВДА. Затова, ето, идат дни, казва Господ, когато няма вече да казват: Жив е Господ, Който изведе израилевите чеда от Египетската земя; а: Жив е Господ, Който изведе и Който доведе потомството на Израилевия дом от северната земя и от всички страни, където бях ги прогонил; и те ще живеят в своята земя. Сърцето ми в мене е съкрушено поради пророците; всичките ми кости треперят; аз съм като пиян човек и като човек, когото виното е надвило, поради Господа и поради думите на Неговата святост. Защото земята е пълна с прелюбодейци; защото поради клетвата земята жали; изсъхнали са хубавите пасбища на пустинята, и техният път е зло, и силата им не е права. Защото и пророк, и свещеник са нечестиви; да, и в дома Ми намерих нечестието им, казва Господ. Затова пътят им ще им бъде като хлъзгави пътища в тъмнината; ще бъдат тласкани и ще паднат по тях; защото ще докарам върху тях зло, именно годината на тяхното наказание, казва Господ. Еремия 23:1–12.

„Годината на въздаянието“ у Еремия е съдът над заговорниците, които измамиха Дарий. Съдът над лъжепророците и свещениците е тема на пророческото Слово. И както едно покварено свещенство поведе и измами римските власти против Христос, така заговорът в шеста глава на Даниил засяга именно тази пророческа истина.

Пророческите линии на петата глава на Даниил представят изпълнителния съд, извършен над Републиканския рог и над народа на Съединените щати при неделния закон. Този съд се осъществява от исляма на третото „горко“, който се е промъкнал в царството през неохраняваната южна стена. Линията на неделния закон в третата глава на Даниил посочва, че Божият народ е издигнат като знаме пред целия свят именно в това време. Шестата глава се съсредоточава върху съда, извършен над лъжепророците в същата тази история.

При неделния закон в Съединените щати отстъпническият протестантски рог се състои от две класи: едната, която поддържа неделята като ден за богослужение, и другата, която напразно изповядва, че поддържа съботата като ден за богослужение. Техните съответствия в рамките на републиканския рог са Демократическата и Републиканската партии. Всеки от двата отстъпнически рога бе предобразен от садукеите и фарисеите по времето на Христос. Двамата отстъпнически президенти и сто и двадесетте князе в измамата спрямо Дарий също представляват двете категории на отстъпническия рог на протестантизма. Макар че в действителност те бяха политически фигури по времето, когато се е случил този разказ, пророческият контекст показва, че именно отстъпническата религиозна власт измамва държавата.

Разказът, както е илюстриран на планината Кармил, разкрива две категории лъжепророци: пророците на Ваал и пророците на горичката (Астарта). Заедно те олицетворяват съчетанието на църква и държава, понеже Ваал е мъжко божество, а Астарта е женско божество. Илия в крайна сметка погуби лъжепророците на планината Кармил, точно както съзаклятниците в Даниил, шеста глава, бяха хвърлени в рова с лъвовете.

> Илия им каза: Хванете пророците на Ваал; нека нито един от тях не се избави. И ги хванаха; и Илия ги сведе до потока Кисон и ги изби там. 3 Царе 18:40.

В същия разказ за планината Кармил, представен чрез Йоан Кръстител, измамващата сила е дъщерята. И двата разказа определят измамниците като танцуващи — било около своя принос на планината Кармил, било на пиянския рожден ден на Ирод, където Саломе изпълни своя танц на измама. Заедно двете линии посочват съчетанието на църква и държава, което е напълно оформено при неделния закон, и че отстъпническите църкви на Съединените щати са дъщерите на Иродиада, която е Езавел, като и двете представляват католицизма. Рожденият ден на Ирод бележи края на шестото царство на земния звяр, но едновременно с това бележи раждането на седмото царство на библейското пророчество (Обединените нации).

Още в самото обещание към Саломе Ирод се съгласява да даде на Саломе половината от царството си, като така посочва, че седмото царство представлява съчетание от една половина църква и една половина държава. Царството започва, когато главата на Йоан е предадена на Иродиада. Поради тази причина седмото царство е представено в Откровение, глава седемнадесета, като продължаващо само за кратко време. Именно при неделния закон се установява тройният съюз, защото там десетте царе се съгласяват да дадат своето краткотрайно царство на звяра за един „час“. Този един „час“ е „часът“ на кризата на неделния закон, която започва в Съединените щати и завършва, когато Михаил се надигне.

> И десетте рога, които видя, са десет царе, които още не са получили царство; но получават власт като царе за един час заедно със звяра. Те са на един ум и ще предадат силата и мощта си на звяра. Те ще воюват против Агнето, и Агнето ще ги победи; защото То е Господ на господарите и Цар на царете; и ония, които са с Него, са призвани, избрани и верни. Откровение 17:12–14.

Десетте царе, представени от Ирод, се съгласяват в рождения ден на седмото царство да дадат половината от царството си на звяра по време на кризата на неделния закон, която е представена като „един час“. В този „час“ надписът бива написан върху стената на Валтасар. В този „час“ Седрах, Мисах и Авденаго са хвърлени в пещта и биват издигнати в облак, както и двамата свидетели от единадесета глава на Откровение. Тройният съюз се осъществява чрез измамата, извършена от земния звяр, който сваля огън от небето пред очите на човеците.

> И видях друг звяр, който излизаше от земята; и той имаше два рога, подобни на агнешки, а говореше като змей. И той упражнява цялата власт на първия звяр пред него и прави така, че земята и живеещите на нея да се поклонят на първия звяр, чиято смъртоносна рана бе изцелена. И върши големи знамения, дотолкова че дори прави огън да слиза от небето на земята пред човеците, и мами живеещите на земята чрез онези чудеса, които му бе дадено да върши пред звяра; като казва на живеещите на земята да направят образ на звяра, който бе ранен с меч и оживя. Откровение 13:11–14.

Светът е измамен не толкова чрез чудесата, колкото чрез „средствата на тези чудеса“, които той имаше власт да върши. Изразът „средствата на тези чудеса“ е добавена фраза, но тя поставя правилното ударение върху чудесата, което трябва внимателно да се отбележи. Начинът, по който лъжливото послание (огън от небето) мами света, е важно да бъде разпознат, защото сега се намираме тъкмо в онази история, в която населението на планетата Земя бива хипнотизирано чрез една „информационна супермагистрала“, която се контролира и манипулира от глобалистките търговци на земята. Тази тема ще оставим за по-късни статии, но засега просто отбелязваме, че измамата на президентите и князете, извършена спрямо Дарий, е специфичен пророчески предмет, съдържащ няколко свързани елемента, които трябва да бъдат разпознати.

Тройният съюз се събира чрез измамата на сладострастния танц на Саломе пред управниците на рождения празник на Ирод. Измамата, която бе наложена на Пилат, беше двояка по своята природа: обвинението, че Христос причинява и насърчава бунт срещу държавната власт, а също и че богохулства против религиозната власт. В тази история три противостоящи сили се събраха заедно. Римската власт (държавата), Варава, лъжехристосът (лъжепророкът), и отстъпилата юдейска църква (звярът). Отстъпилата църква измами римската власт (държавата) с двояката лъжа за бунт и богохулство.

Когато Дарий най-сетне бива пробуден за подбудите на своите измамници, той е принуден да хвърли Даниил в рова с лъвовете. Даниил наруши закона на държавата чрез своето послушание към Божия закон. Лъжата, представена пред Дарий, бе осъществена чрез възвеличаването на гордостта на Дарий, като така му бе попречено да разпознае подбудите на своите измамници. Лъжата и измамата в разказа за Даниил и рова с лъвовете определят послушанието към Бога като богохулство и метеж, което беше същата двойна измама при кръста, а ориентирът на кръста се съгласува с ориентира на неделния закон.

Наказанието на религиозната измамна сила е предмет на библейското пророчество, както и фактът, че религиозната сила мами държавната власт.

> „Хората виждат, че са били измамени. Обвиняват се един друг, че са ги довели до погибел; но всички заедно изливат най-горчивото си осъждане върху служителите. Неверни пастири са пророкували угодни неща; те са подтиквали слушателите си да обезсилят Божия закон и да преследват онези, които биха го пазили свят. А сега, в своето отчаяние, тези учители изповядват пред света делото си на измама. Множествата са изпълнени с ярост. „Ние сме изгубени! — викат те, — и вие сте причината за нашата гибел“; и се нахвърлят върху лъжливите пастири. Именно онези, които някога най-много са им се възхищавали, ще произнесат над тях най-ужасните проклятия. Именно ръцете, които някога са ги увенчавали с лаври, ще се вдигнат за тяхното унищожение. Мечовете, които трябваше да поразят Божия народ, сега се употребяват, за да погубят техните врагове. Навсякъде има борба и кръвопролитие.“ Великата борба, 655.

Религиозните водачи биват нападнати, след като изпитателното време приключи, защото стадата им разпознават, че са били измамени чрез лъжа, разпространявана от религиозните водачи. Президентите и князете, заедно със семействата си, всички понесоха същия възмезден съд за лъжата, която разпространяваха. Когато Илия уби лъжепророците на планината Кармил, същото възмездие е представено при „големия трус“ от единадесета глава на Откровение, когато „седем хиляди“ биват повалени.

> И в същия час настана голямо земетресение; и десетата част от града падна; и при земетресението бяха убити седем хиляди души; а останалите се уплашиха и въздадоха слава на небесния Бог. Откровение 11:13.

При изпълнението на голямото земетресение на Френската революция седемте хиляди, които бяха убити, представляваха кралската власт на Франция. В „часа“ на голямото земетресение, тоест неделния закон, седемте хиляди, които са убити, представляват адвентистите от седмия ден, които се покланят на Рим, защото само онези, които разбират отговорността по отношение на съботата на седмия ден, приемат белега на звяра, когато настъпи неделният закон.

> „Промяната на съботата е знакът или белегът на властта на Римската църква. Онези, които, разбирайки изискванията на четвъртата заповед, избират да спазват лъжливата събота вместо истинската, с това отдават почит на онази власт, чрез която единствено тя е постановена. Белегът на звяра е папската събота, която е била приета от света на мястото на деня, определен от Бога.

> „Но времето за приемането на белега на звяра, както е определено в пророчеството, още не е дошло. Времето на изпитанието още не е настъпило. Във всяка църква има истински християни, включително и в Римокатолическата църква. Никой не е осъден, докато не е получил светлината и не е видял задължителността на четвъртата заповед. Но когато излезе указът, налагащ фалшивата събота, и когато силният вик на третия ангел предупреди хората против поклонението на звяра и неговия образ, разграничителната линия между лъжливото и истинното ще бъде ясно прокарана. Тогава онези, които все още продължават в престъпление, ще приемат белега на звяра на челата си или на ръцете си.“

> „С бързи стъпки ние се приближаваме към този период. Когато протестантските църкви се съюзят със светската власт, за да поддържат една лъжлива религия, на която техните предци се противопоставяха с цената на най-ожесточено гонение, тогава папската събота ще бъде наложена чрез съвместната власт на църквата и държавата. Ще настъпи национално отстъпление, което ще завърши единствено в национална гибел.“ Bible Training School, February 2, 1913.

„Седемте хиляди“, които са повалени в „часа“ на големия трус, тоест в неделния закон, също са паралел на „седемте хиляди“, които отказаха да се поклонят на Езавел по времето на Илия.

> Но оставих за Себе Си в Израил седем хиляди — всички колене, които не са се преклонили пред Ваал, и всяка уста, която не го е целунала. 3 Царе 19:18.

Първото споменаване на седем хиляди обозначава вярна група, която отказа да се поклони на Езавел, а последното споменаване представя остатък, който се покланя на Езавел. Когато папството завладява славната земя (земният звяр от Откровение тринадесета глава), при неделния закон, една класа бива „повалена“, а друга класа се избавя от ръката на вавилонския контрол, защото тогава започва вестта да се излезе от Вавилон.

> И той ще влезе и в славната земя, и много страни ще бъдат повалени; но тези ще се избавят от ръката му: Едом, и Моав, и първенците на амонците. Даниил 11:41.

Думата „страни“ е добавена дума, защото много страни не са „повалени“ при неделния закон, а мнозина отделни адвентисти от седмия ден са, понеже в този момент единствено те са държани отговорни пред светлината на третия ангел. Те са „многото“, защото бяха онези, призовани да бъдат между онези, които получиха Божия печат, но отхвърлиха този призив.

> И той му казва: Приятелю, как си влязъл тук, без да имаш сватбена премяна? А той онемя. Тогава царят рече на слугите: Вържете му ръцете и нозете, вдигнете го и го хвърлете във външната тъмнина; там ще бъде плач и скърцане със зъби. Защото мнозина са призвани, а малцина избрани. Матей 22:12–14.

Измамата на князете и управителите в шеста глава на Данаил посочва наказанието на религиозната власт, която мами държавната власт.

> И царят заповяда, и доведоха онези мъже, които бяха наклеветили Даниил; и хвърлиха тях, децата им и жените им в рова с лъвовете; и лъвовете ги надвиха и строшиха всичките им кости, още преди да стигнат до дъното на рова. Даниил 6:24.

Ще продължим книгата на Даниил в следващата статия.

> И какво още да кажа? Защото не би ми стигнало времето да разкажа за Гедеон, и за Варак, и за Самсон, и за Ефтай, а също и за Давид, и Самуил, и за пророците, които чрез вяра покоряваха царства, вършеха правда, получаваха обещания, затуляха устата на лъвове. Евреи 11:32, 33.

Back to Articles