Article

# Rome Establishes the Vision - Number Eight

Рим утвърждава видението — число осем

Foundations of Sand: The Rejection of Prophetic Truth in Laodicean Adventism

Основи от пясък: Отхвърлянето на пророческата истина в лаодикийския адвентизъм

Author

Jeff Pippenger

Published

August 18, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the last article we referenced the following words of Jesus.

В последната статия се позовахме на следните думи на Исус.

> Beware of false prophets, which come to you in sheep’s clothing, but inwardly they are ravening wolves. Ye shall know them by their fruits. Do men gather grapes of thorns, or figs of thistles? Even so every good tree bringeth forth good fruit; but a corrupt tree bringeth forth evil fruit. A good tree cannot bring forth evil fruit, neither can a corrupt tree bring forth good fruit. Every tree that bringeth not forth good fruit is hewn down, and cast into the fire. Wherefore by their fruits ye shall know them. Not everyone that saith unto me, Lord, Lord, shall enter into the kingdom of heaven; but he that doeth the will of my Father which is in heaven. Many will say to me in that day, Lord, Lord, have we not prophesied in thy name? and in thy name have cast out devils? and in thy name done many wonderful works? And then will I profess unto them, I never knew you: depart from me, ye that work iniquity. Therefore whosoever heareth these sayings of mine, and doeth them, I will liken him unto a wise man, which built his house upon a rock: And the rain descended, and the floods came, and the winds blew, and beat upon that house; and it fell not: for it was founded upon a rock. And every one that heareth these sayings of mine, and doeth them not, shall be likened unto a foolish man, which built his house upon the sand: And the rain descended, and the floods came, and the winds blew, and beat upon that house; and it fell: and great was the fall of it. Matthew 7:15–27.

> Пазете се от лъжепророци, които идват при вас в овчи дрехи, а отвътре са грабливи вълци. По плодовете им ще ги познаете. Берат ли хората грозде от тръни или смокини от бодили? Така всяко добро дърво дава добър плод, а лошото дърво дава лош плод. Доброто дърво не може да дава лош плод, нито лошото дърво може да дава добър плод. Всяко дърво, което не дава добър плод, се отсича и хвърля в огъня. И тъй, по плодовете им ще ги познаете. Не всеки, който Ми казва: Господи, Господи, ще влезе в небесното царство, а онзи, който върши волята на Моя Отец, Който е на небесата. Мнозина ще Ми кажат в онзи ден: Господи, Господи, не в Твоето ли име пророкувахме? и не в Твоето ли име бесове изгонвахме? и не в Твоето ли име извършихме много велики дела? И тогава ще им заявя: Никога не съм ви познавал; махнете се от Мен, вие, които вършите беззаконие. И тъй, всеки, който слуша тези Мои думи и ги изпълнява, ще оприлича на разумен човек, който е построил къщата си на канара; и заваля дъждът, придойдоха реките, духнаха ветровете и се устремиха върху онази къща; но тя не падна, защото беше основана на канара. А всеки, който слуша тези Мои думи и не ги изпълнява, ще се оприличи на безразсъден човек, който е построил къщата си на пясъка; и заваля дъждът, придойдоха реките, духнаха ветровете и връхлетяха върху онази къща; и тя падна; и падането ѝ беше голямо. Матей 7:15–27.

The rebellion of 1863 marks the beginning of Laodicean Seventh-day Adventism building a false foundation upon the sand. Sand represents the satanic principle of pluralism, in contrast with the Rock of absolute truth. Absolute truth is established upon two witnesses, and the truths represented upon the two sacred charts of Habakkuk, which Adventism has progressively set aside, are derived from the Bible and confirmed by the Spirit of Prophecy. Those truths are absolute.

Бунтът от 1863 година бележи началото на това как лаодикийският адвентизъм от седмия ден изгражда лъжлива основа върху пясъка. Пясъкът представлява сатанинския принцип на плурализма, в противоположност на Канарата на абсолютната истина. Абсолютната истина се установява върху двама свидетели, а истините, представени на двете свещени карти на Авакум, които адвентизмът постепенно е отстранил, са извлечени от Библията и потвърдени от Духа на пророчеството. Тези истини са абсолютни.

> “The enemy is seeking to divert the minds of our brethren and sisters from the work of preparing a people to stand in these last days. His sophistries are designed to lead minds away from the perils and duties of the hour. They estimate as of little value the light that Christ came from heaven to give to John for His people. They teach that the scenes just before us are not of sufficient importance to receive special attention. They make of no effect the truth of heavenly origin, and rob the people of God of their past experience, giving them instead a false science. ‘Thus saith the Lord: Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein.’ [Jeremiah 6:16.]

> „Врагът се стреми да отклони умовете на нашите братя и сестри от делото по приготвянето на народ, който да устои в тези последни дни. Неговите софизми са замислени да отвеждат умовете далеч от опасностите и задълженията на настоящия час. Те оценяват като маловажна светлината, която Христос дойде от небето да даде на Йоан за Своя народ. Те учат, че събитията, които са тъкмо пред нас, не са достатъчно важни, за да им се обърне особено внимание. Те обезсилват истината с небесен произход и ограбват Божия народ от миналата му опитност, като му дават вместо нея една лъжлива наука. „Тъй казва Господ: застанете по пътищата и вижте, и попитайте за древните пътеки, де е добрият път, и ходете по него.“ [Йеремия 6:16.]“

> “Let none seek to tear away the foundations of our faith,—the foundations that were laid at the beginning of our work, by prayerful study of the Word and by revelation. Upon these foundations we have been building for more than fifty years. Men may suppose that they have found a new way, that they can lay a stronger foundation than that which has been laid; but this is a great deception. ‘Other foundation can no man lay than that is laid.’ [1 Corinthians 3:11.] In the past, many have undertaken to build a new faith, to establish new principles; but how long did their building stand? It soon fell; for it was not founded upon the Rock.” Testimonies, volume 8, 296–297.

> „Нека никой не се стреми да отнеме основите на нашата вяра — основите, които бяха положени в началото на нашето дело чрез молитвено изучаване на Словото и чрез откровение. Върху тези основи ние градим вече повече от петдесет години. Хората може да предполагат, че са намерили нов път, че могат да положат по-здрава основа от онази, която е положена; но това е голяма измама. „Защото никой не може да положи друга основа освен тази, която е положена.“ [1 Коринтяни 3:11.] В миналото мнозина са се заемали да изградят нова вяра, да установят нови принципи; но колко дълго устоя тяхното строение? Скоро падна, защото не беше основано върху Канарата.“ Свидетелства, том 8, 296–297.

When September 11, 2001 arrived so did the rains of the Holy Spirit.

Когато настъпи 11 септември 2001 година, настъпиха и дъждовете на Светия Дух.

> “The latter rain is to fall upon the people of God. A mighty angel is to come down from heaven, and the whole earth is to be lighted with his glory.” Review and Herald, April 21, 1891.

> „Късният дъжд трябва да се излее върху Божия народ. Могъщ ангел трябва да слезе от небето и цялата земя да бъде озарена от неговата слава.“ Review and Herald, 21 април 1891 г.

When the great buildings of New York City were thrown down by a touch from God, the latter rain began to sprinkle. When September 11, 2001 arrived the floodgates of papal principles was released.

Когато великите сгради на Ню Йорк бяха съборени от едно докосване от Бога, късният дъжд започна да ръси. Когато настъпи 11 септември 2001 г., шлюзовете на папските принципи бяха отприщени.

> “In this time of prevailing iniquity, the Protestant churches that have rejected a ‘Thus saith the Lord,’ will reach a strange pass. They will be converted to the world. In their separation from God, they will seek to make falsehood and apostasy from God the law of the nation. They will work upon the rulers of the land to make laws to restore the lost ascendency of the man of sin, who sits in the temple of God, showing himself that he is God. The Roman Catholic principles will be taken under the protection of the state. The protest of Bible truth will no longer be tolerated by those who have not made the law of God their rule of life.” Review and Herald, December 21, 1897.

> „В това време на преобладаващо беззаконие протестантските църкви, които са отхвърлили едно „Тъй казва Господ“, ще достигнат до странно положение. Те ще се обърнат към света. В своето отделяне от Бога те ще се стремят да направят лъжата и отстъплението от Бога закон на нацията. Те ще въздействат върху управниците на страната, за да бъдат издадени закони за възстановяване на изгубеното надмощие на човека на греха, който седи в Божия храм и показва себе си, че е Бог. Принципите на Римокатолическата църква ще бъдат взети под закрилата на държавата. Протестът на библейската истина вече няма да бъде търпян от онези, които не са направили Божия закон правило на живота си.“ Review and Herald, 21 декември 1897 г.

The Patriot Act marks the beginning of the protection of Roman Catholic principles, that progressively leads to the soon-coming Sunday law. On September 11, 2001 the four winds that represent Islam of the third woe, began to blow.

„Патриотичният акт“ бележи началото на защитата на римокатолическите принципи, която постепенно води към скоро предстоящия неделен закон. На 11 септември 2001 г. четирите ветрове, които представляват исляма на третото горко, започнаха да духат.

> “Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> „Ангелите държат четирите ветрове, представени като разярен кон, който се стреми да се откъсне и да се понесе по лицето на цялата земя, носейки разрушение и смърт по пътя си.

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live. We need to see that the way is narrow, and the gate strait. But as we pass through the strait gate, its wideness is without limit.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> „Нима ще спим на самия праг на вечния свят? Нима ще бъдем вяли, студени и мъртви? О, дано в нашите църкви имаме Духа и диханието на Бога, вдъхнати в Неговия народ, за да може той да се изправи на краката си и да живее. Ние трябва да видим, че пътят е тесен и че вратата е тясна. Но когато преминаваме през тясната врата, нейната широта е без предел.“ Manuscript Releases, volume 20, 217.

The rain, wind, and flood arrived on September 11, 2001 and the Laodicean Seventh-day Adventist church was tested as were the Jews at the baptism of Christ, and as were the Protestants beginning on August 11, 1840. From that point until the rebellious prediction of July 18, 2020, the Laodicean Seventh-day Adventist house progressively fell, just as certainly as the Jew’s temple was pronounced desolate before the cross, and just as the Protestants transitioned unto apostate Protestantism at the first disappointment of April 19, 1844.

Дъждът, вятърът и потопът дойдоха на 11 септември 2001 г., и Лаодикийската църква на адвентистите от седмия ден бе изпитана, както бяха изпитани юдеите при кръщението на Христос и както бяха изпитани протестантите, започвайки от 11 август 1840 г. Оттогава до бунтовното предсказание от 18 юли 2020 г. домът на Лаодикийските адвентисти от седмия ден постепенно падаше, също така несъмнено, както храмът на юдеите бе обявен за пуст преди кръста, и както протестантите преминаха в отстъпнически протестантизъм при първото разочарование на 19 април 1844 г.

The Laodicean movement of the third angel then entered into its final testing process, and as with the testing that began on September 11, 2001 the virgins were called to return to the old paths, which were the foundational truths of not only the Millerite movement of the first and second angels, but also the foundational truths of the movement of the third angel.

Лаодикийското движение на третия ангел тогава навлезе в своя окончателен процес на изпитване; и както при изпитанието, започнало на 11 септември 2001 година, девиците бяха призовани да се върнат към древните пътища, които бяха основополагащите истини не само на милеристкото движение на първия и втория ангел, но и на основополагащите истини на движението на третия ангел.

The symbol of the rejection of those foundational truths in the context of the strong delusion is the message Paul recorded in Second Thessalonians. That message is symbolized by “the daily” in the book of Daniel, for it was in the passage of Thessalonians that William Miller came to understand that “the daily” in the book of Daniel represented pagan Rome.

Символът на отхвърлянето на онези основополагащи истини в контекста на силната заблуда е вестта, която Павел записва във Второ послание до солунците. Тази вест е символизирана чрез „ежедневната“ в книгата на Даниил, защото именно в пасажа от Посланието до солунците Уилям Милър стигна до разбирането, че „ежедневната“ в книгата на Даниил представлява езическия Рим.

There have been books penned that address the definition of “the daily” in the book of Daniel. Most are erroneous, though if you wish to review a paper from an Adventist theologian that gets it right, you could locate, The Mystery of the Daily, by John W. Peters. I do not intend to address that element of “the daily,” in this article. There are also other books that cover the history of the “who, what and why” that the false view of “the daily” was ultimately established within Laodicean Seventh-day Adventism.

Написани са книги, които разглеждат определението на „ежедневната“ в книгата на Даниил. Повечето са погрешни, макар че, ако желаете да прегледате труд от адвентен богослов, който представя въпроса правилно, бихте могли да откриете „Тайната на ежедневната“ от John W. Peters. В тази статия нямам намерение да разглеждам този аспект на „ежедневната“. Има също и други книги, които проследяват историята на „кой, какво и защо“, чрез която лъжливият възглед за „ежедневната“ в крайна сметка бе установен в лаодикийския адвентизъм от седмия ден.

The definition of the Hebrew word translated as “the daily”, and the history of rebellion against the foundational truth of “the daily” that began in earnest in 1901, has been repeatedly set forth in Habakkuk’s Tables and also in the recent articles on the book of Daniel.

Определението на еврейската дума, преведена като „ежедневната“, и историята на бунта срещу основополагащата истина за „ежедневната“, който започна с пълна сила през 1901 г., бяха многократно изложени в „Таблиците на Авакум“, както и в неотдавнашните статии върху книгата Даниил.

I intend to keep the focus of “the daily” in this article on the prophetic characteristics associated with the symbol of Rome being rejected. Any who genuinely accept the authority of the writings of Ellen White simply need to read the following to know what is the correct understanding of “the daily.”

В тази статия възнамерявам да запазя съсредоточаването върху пророческите характеристики, свързани със символа на отхвърления Рим, по отношение на „ежедневната“. Всеки, който искрено приема авторитета на писанията на Елън Уайт, трябва просто да прочете следното, за да узнае кое е правилното разбиране за „ежедневната“.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Тогава видях по отношение на „Всекидневната“, че думата „жертва“ е била добавена от човешка мъдрост и не принадлежи на текста; и че Господ даде правилното разбиране за нея на онези, които възвестяваха вика за часа на съда. Когато съществуваше единство, преди 1844 г., почти всички бяха единни в правилното разбиране на „Всекидневната“; но след 1844 г., в объркването, бяха възприети други възгледи и последваха тъмнина и объркване.“ Review and Herald, 1 ноември 1850 г.

To reject William Miller’s understanding of “the daily” is to simultaneously reject the authority of the writings of Ellen White, for she saw “that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry.” She was also shown that the other views of “the daily” produced “darkness and confusion,” which are not attributes of Christ. Miller recognized “the daily” as pagan Rome when he studied Second Thessalonians.

Да се отхвърли разбирането на Уилям Милър за „всекидневната“ означава едновременно да се отхвърли и авторитетът на писанията на Елън Уайт, защото тя видя, „че Господ даде правилното разбиране за нея на онези, които възвестиха вика за часа на съда.“ Показано ѝ беше също, че другите възгледи за „всекидневната“ пораждат „тъмнина и объркване“, които не са свойства на Христос. Милър разпозна „всекидневната“ като езически Рим, когато изучаваше Второ послание към солунците.

> “I read on, and could find no other case in which it [the daily] was found, but in Daniel. I then [by the aid of a concordance] took those words which stood in connection with it, ‘take away;’ he shall take away the daily; ‘from the time the daily shall be taken away,’ etc. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thessalonians 2:7, 8. ‘For the mystery of iniquity doth already work; only he who now letteth will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ etc. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! That is the daily! Well, now, what does Paul mean by ‘he who now letteth,’ or hindereth? By ‘the man of sin,’ and the ‘wicked,’ Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, ‘the daily’ must mean Paganism.’—William Miller, Second Advent Manual, page 66.” Advent Review and Sabbath Herald, January 6, 1853.

> „Продължих да чета и не можах да намеря друг случай, в който то [ежедневното] да се среща, освен в Даниил. Тогава [с помощта на конкорданс] взех онези думи, които стояха във връзка с него: „отнема“; той ще отнеме ежедневното; „от времето, когато ежедневното бъде отнето“ и т.н. Продължих да чета и мислех, че няма да намеря никаква светлина върху текста; накрая стигнах до 2 Солунци 2:7, 8. „Защото тайната на беззаконието вече действа; само че онзи, който сега възпира, ще възпира, докле бъде отстранен, и тогава ще се яви онзи беззаконник“ и т.н. И когато стигнах до този текст, о, колко ясна и славна ми се яви истината! Ето го! Това е ежедневното! Добре тогава, какво има предвид Павел под „онзи, който сега възпира“, или пречи? Под „човека на греха“ и „беззаконника“ се има предвид папството. Добре, а кое е онова, което пречи папството да се яви? Ами че това е езичеството; следователно „ежедневното“ трябва да означава езичество.“ — Уилям Милър, Second Advent Manual, стр. 66. Advent Review and Sabbath Herald, 6 януари 1853 г.

Ultimately, Laodicean Adventism set aside the correct understanding which was given to Miller and those who gave the judgment hour cry, for apostate Protestantism’s erroneous idea that “the daily” represented Christ’s sanctuary ministry. That understanding is absurd on many levels, but more than being fallacious, it claims that a satanic symbol is a symbol of Christ.

В крайна сметка лаодикийският адвентизъм отхвърли правилното разбиране, което бе дадено на Милър и на онези, които възвестиха вика за часа на съда, и прие погрешната идея на отстъпническия протестантизъм, че „ежедневната“ представлява Христовото служение в светилището. Това разбиране е абсурдно на много равнища, но освен че е погрешно, то твърди, че един сатанински символ е символ на Христос.

> “Thus while the dragon, primarily, represents Satan, it is, in a secondary sense, a symbol of pagan Rome.” The Great Controversy, 439.

> „Така, макар драконът в първичен смисъл да представя Сатана, във вторичен смисъл той е символ на езическия Рим.“ Великата борба, 439.

Miller identified “the daily” as pagan Rome, the dragon, but Laodicean Adventism took the idea from fallen Protestantism that it represents Christ’s heavenly sanctuary ministry. The rejection of Miller’s identification of “the daily” as pagan Rome represents a rejection of a truth which is represented upon both the sacred charts that were a fulfillment of Habakkuk chapter two. It is therefore a rejection of a foundational truth, just as was the rejection of the seven times of Leviticus twenty-six.

Милър отъждестви „непрестанната“ с езическия Рим, дракона, но Лаодикийският адвентизъм възприе от падналия протестантизъм идеята, че тя представлява небесното светилищно служение на Христос. Отхвърлянето на Милъровото отъждествяване на „непрестанната“ с езическия Рим представлява отхвърляне на една истина, която е представена и на двете свещени карти, изпълнение на втора глава от Авакум. Следователно това е отхвърляне на една основополагаща истина, както беше и отхвърлянето на седемте времена от Левит двадесет и шеста глава.

To reject the truth that “the daily,” represents pagan Rome, is to reject the foundations of Adventism and the authority of the Spirit of Prophecy. Identifying a symbol of Satan as a symbol of Christ is parallel to identifying the work of Christ as the work of Satan.

Да се отхвърли истината, че „ежедневната“ представлява езическия Рим, означава да се отхвърлят основите на адвентизма и авторитетът на Духа на пророчеството. Да се отъждестви символ на Сатана със символ на Христос е равнозначно на това да се отъждестви делото на Христос с делото на Сатана.

> “In rejecting Christ the Jewish people committed the unpardonable sin; and by refusing the invitation of mercy, we may commit the same error. We offer insult to the Prince of life, and put Him to shame before the synagogue of Satan and before the heavenly universe when we refuse to listen to His delegated messengers, and instead listen to the agents of Satan, who would draw the soul away from Christ. So long as one does this, he can find no hope or pardon, and he will finally lose all desire to be reconciled to God.” The Desire of Ages, 324.

> „Като отхвърлиха Христос, еврейският народ извърши непростимия грях; и като отказваме поканата на милостта, ние можем да извършим същата грешка. Ние оскърбяваме Княза на живота и Го излагаме на позор пред сатанинската синагога и пред небесната вселена, когато отказваме да слушаме Неговите упълномощени вестители и вместо това слушаме оръдията на Сатана, които биха отклонили душата от Христос. Докато човек върши това, той не може да намери нито надежда, нито прошка, и накрая ще изгуби всяко желание да се примири с Бога.“ Копнежът на вековете, 324.

When Laodicean Adventism rejected the foundational understanding of “the daily” and the seven times, they not only rejected the authority of the Spirit of Prophecy, and the foundations, but they rejected the work of William Miller, who had been led to his understandings by the angel Gabriel and other angels.

Когато лаодикийският адвентизъм отхвърли основополагащото разбиране за „ежедневната“ и за седемте времена, той не само отхвърли авторитета на Духа на пророчеството и основите, но отхвърли и делото на Уилям Милър, който бе доведен до своите разбирания от ангела Гавриил и от други ангели.

> “God sent His angel to move upon the heart of a farmer who had not believed the Bible, to lead him to search the prophecies. Angels of God repeatedly visited that chosen one, to guide his mind and open to his understanding prophecies which had ever been dark to God’s people. The commencement of the chain of truth was given to him, and he was led on to search for link after link, until he looked with wonder and admiration upon the Word of God. He saw there a perfect chain of truth. That Word which he had regarded as uninspired now opened before his vision in its beauty and glory. He saw that one portion of Scripture explains another, and when one passage was closed to his understanding, he found in another part of the Word that which explained it. He regarded the sacred Word of God with joy and with the deepest respect and awe.” Early Writings, 230.

> „Бог изпрати Своя ангел, за да въздейства върху сърцето на един земеделец, който не бе вярвал на Библията, и да го поведе да изследва пророчествата. Божии ангели многократно посещаваха този избраник, за да направляват ума му и да откриват пред разбирането му пророчества, които винаги са били тъмни за Божия народ. На него бе дадено началото на веригата на истината и той бе воден да търси звено след звено, докато не погледна с удивление и възхищение върху Божието Слово. Там той видя съвършена верига на истината. Това Слово, което бе смятал за невдъхновено, сега се разкри пред погледа му в своята красота и слава. Той видя, че една част от Писанието обяснява друга, и когато един пасаж бе затворен за разбирането му, той намираше в друга част на Словото онова, което го обясняваше. Той приемаше святото Божие Слово с радост и с най-дълбоко уважение и благоговение.“ Ранни писания, 230.

“His angel” is an expression that identifies the angel Gabriel.

„Неговият ангел“ е израз, който обозначава ангела Гавриил.

> “The words of the angel, ‘I am Gabriel, that stand in the presence of God,’ show that he holds a position of high honor in the heavenly courts. When he came with a message to Daniel, he said, ‘There is none that holdeth with me in these things, but Michael [Christ] your Prince.’ Daniel 10:21. Of Gabriel the Saviour speaks in the Revelation, saying that ‘He sent and signified it by His angel unto His servant John.’ Revelation 1:1.” The Desire of Ages, 99.

> „Думите на ангела: „Аз съм Гавриил, който стоя пред Бога“ показват, че той заема положение на висока чест в небесните дворове. Когато дойде с вест до Даниил, той каза: „И няма нито един, който да ми съдейства в това, освен Михаил [Христос], вашият княз.“ Даниил 10:21. За Гавриил Спасителят говори в Откровението, като казва, че „Той го изпрати и го яви чрез Своя ангел на Своя слуга Йоан.“ Откровение 1:1.“ Копнежът на вековете, 99.

The identification of a satanic symbol as a symbol of Christ is not only a parallel to the unpardonable sin, but the unpardonable sin is also associated with the rejection of the messengers who Christ sends. “The daily” then becomes the symbol of the unpardonable sin, and when it is understood that the “chosen one,” William Miller was led to the correct understanding of that truth, and when it was thereafter rejected, it fits directly into Second Thessalonians, which is the very passage of Scripture where Miller made his discovery. To reject that truth, is evidence of not loving the truth, and that rebellion produces a removal of the Holy Spirit and the delivery of the unholy spirit of Satan, which Paul identifies as strong delusion.

Отъждествяването на сатанински символ като символ на Христос е не само паралел на непростимия грях, но непростимият грях е свързан и с отхвърлянето на вестителите, които Христос изпраща. Тогава „ежедневната“ се превръща в символ на непростимия грях, и когато се разбере, че „избраният“, Уилям Милър, е бил воден към правилното разбиране на тази истина, а след това тя е била отхвърлена, това съответства пряко на Второ послание към солунците, което е именно пасажът от Писанието, в който Милър е направил своето откритие. Да се отхвърли тази истина е доказателство за липса на любов към истината, а този бунт води до оттегляне на Светия Дух и до предаване на нечистия дух на Сатана, което Павел определя като силна заблуда.

Just as “the robbers of thy people”, who “establish the vision”, “the daily” is a symbol of pagan Rome. In the context of Second Thessalonians, Paul teaches that the rejection of the message of chapter two is evidence that those who do so, do not love the truth. Because they do not love the truth represented in the chapter, they receive strong delusion.

Както „грабителите от твоя народ“, които „утвърждават видението“, така и „ежедневната“ е символ на езическия Рим. В контекста на Второ послание към солунците Павел учи, че отхвърлянето на посланието на втора глава е доказателство, че онези, които постъпват така, не любят истината. Понеже не любят истината, представена в тази глава, те приемат силно заблуждение.

All the prophets are addressing the last days, and previous inspired passages in this article identify that the strong delusion arrives upon those who do not love the truth during the outpouring of the Holy Spirit. One class is receiving the oil, and the other class is receiving strong delusion.

Всички пророци се обръщат към последните дни, а предишните вдъхновени пасажи в тази статия показват, че силната заблуда идва върху онези, които не обичат истината, по време на изливането на Светия Дух. Едната група приема маслото, а другата група приема силната заблуда.

The Holy Spirit is poured out during the history when the Holy Spirit is being removed from those who reject the increase of knowledge that is opened up during the two testing periods of the sealing time from September 11, 2001 to the soon-coming Sunday law. Repeating a prior passage:

Светият Дух се излива в течение на историята, когато Светият Дух бива отнеман от онези, които отхвърлят нарастването на познанието, което се разкрива през двата периода на изпитание в запечатващото време — от 11 септември 2001 г. до скоро предстоящия неделен закон. Повтаряйки един предишен пасаж:

> “Looking down to the last days, the same infinite power declares, concerning those who ‘received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘For this cause God shall send them strong delusion, that they should believe a lie: that they all might be damned who believed not the truth, but had pleasure in unrighteousness.’ As they reject the teachings of His Word, God withdraws His Spirit, and leaves them to the deceptions which they love.” Early Writings, 46.

> „Като се взира към последните дни, същата безкрайна сила заявява относно онези, които „не приеха любовта към истината, за да се спасят“: „И поради това Бог ще им изпрати силно заблуждение, за да повярват на лъжа, та да бъдат осъдени всички, които не повярваха на истината, а намериха удоволствие в неправдата.“ Понеже отхвърлят ученията на Неговото Слово, Бог оттегля Своя Дух и ги оставя на измамите, които обичат.“ Ранни писания, 46.

Line upon line, Daniel teaches that in the last days, it is the robbers of thy people, (a symbol of Rome) that establishes the vision. The robbers are also represented as “the daily.” Solomon teaches that in the last days those who do not have the vision, perish, which is to be naked. To be made naked is to be a Laodicean, and a Laodicean is a foolish virgin.

Ред по ред, Даниил учи, че в последните дни разбойниците от твоя народ (символ на Рим) утвърждават видението. Разбойниците са представени и като „ежедневната“. Соломон учи, че в последните дни онези, които нямат видението, загиват, което означава да бъдат голи. Да бъдеш направен гол е да бъдеш лаодикиец, а лаодикиец е неразумна девица.

> “The state of the Church represented by the foolish virgins, is also spoken of as the Laodicean state.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Състоянието на Църквата, представено чрез неразумните девици, е наречено също и лаодикийско състояние.“ Review and Herald, 19 август 1890 г.

To be a foolish virgin when the message of the Midnight Cry arrives is to manifest what John records in Revelation chapter sixteen as, “the shame of thy nakedness.” John’s warning in the sixth plague is in relation to the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet who, since 1989, are in the process of leading the world to Armageddon.

Да бъдеш неразумна девица, когато вестта на Среднощния вик пристигне, означава да проявиш онова, което Йоан записва в шестнадесетата глава на Откровение като „срама на твоята голота“. Предупреждението на Йоан в шестата язва е във връзка с тройния съюз на змея, звяра и лъжепророка, които от 1989 година насам са в процес на повеждане на света към Армагедон.

Paul’s message in Second Thessalonians is not simply about pagan Rome being represented by Daniel as “the daily,” but the chapter is emphasizing the relationship of pagan Rome to papal Rome. Pagan Rome restrained (withholdeth) the man of sin from coming to the throne of the earth in 538. Once pagan Rome was taken away, then “the mystery of iniquity,” “that wicked” who is the pope of Rome, is revealed. In the chapter Paul is identifying a specific prophetic relationship between pagan and papal Rome. To reject the teaching of the chapter is to reject the truth and receive strong delusion.

Посланието на Павел във Второ послание до солунците не е просто за това, че езическият Рим е представен от Данаил като „ежедневната жертва“, а главата подчертава връзката на езическия Рим с папския Рим. Езическият Рим възпираше (задържаше) човека на греха да се възкачи на престола на земята през 538 г. Щом езическият Рим бе отстранен, тогава се открива „тайната на беззаконието“, „онзи беззаконник“, който е римският папа. В тази глава Павел посочва една конкретна пророческа връзка между езическия и папския Рим. Да се отхвърли учението на тази глава означава да се отхвърли истината и да се приеме силно заблуждение.

> Let no man deceive you by any means: for that day shall not come, except there come a falling away first, and that man of sin be revealed, the son of perdition; Who opposeth and exalteth himself above all that is called God, or that is worshipped; so that he as God sitteth in the temple of God, shewing himself that he is God. Remember ye not, that, when I was yet with you, I told you these things? And now ye know what withholdeth that he might be revealed in his time. For the mystery of iniquity doth already work: only he who now letteth will let, until he be taken out of the way. And then shall that Wicked be revealed, whom the Lord shall consume with the spirit of his mouth, and shall destroy with the brightness of his coming: Even him, whose coming is after the working of Satan with all power and signs and lying wonders, And with all deceivableness of unrighteousness in them that perish; because they received not the love of the truth, that they might be saved. And for this cause God shall send them strong delusion, that they should believe a lie: That they all might be damned who believed not the truth, but had pleasure in unrighteousness. 2 Thessalonians 2:3–12.

> Никой да не ви мами по никакъв начин; защото този ден няма да дойде, докле не дойде първом отстъплението и не се открие човекът на греха, синът на погибелта, който се противи и превъзнася над всичко, що се нарича Бог или на което се отдава поклонение, тъй щото той като Бог сяда в Божия храм, представяйки себе си за Бог. Не помните ли, че още когато бях при вас, ви казвах това? И сега знаете онова, което го възпира, за да се открие в своето време. Защото тайната на беззаконието вече действа; само че има Един, Който сега възпира, докле бъде отстранен. И тогава ще се открие беззаконникът, когото Господ ще погуби с дъха на устата Си и ще унищожи с блясъка на Своето пришествие: онзи, чието идване е по действието на Сатана, с всякаква сила, знамения и лъжливи чудеса, и с всяка измама на неправдата между онези, които погиват, защото не приеха любовта към истината, за да се спасят. И затова Бог ще им изпрати силно заблуждение, за да повярват на лъжата, та да бъдат осъдени всички, които не повярваха на истината, а благоволиха в неправдата. 2 Солунци 2:3–12.

Why are these last-day people “damned?” Why are they sent “strong delusion?” Why do they “perish” and thus reveal the shame of their nakedness? The passage states it is because they do not love the truth, and the truth set forth in the chapter identifies that pagan Rome, the fourth kingdom of Bible prophecy, would prevent papal Rome, the fifth kingdom of Bible prophecy, from ascending to the throne until paganism was taken away.

Защо тези хора от последните дни са „осъдени“? Защо им се изпраща „силна заблуда“? Защо те „погиват“ и така разкриват срама на своята голота? Откъсът заявява, че това е така, защото те не обичат истината, а истината, изложена в главата, установява, че езическият Рим, четвъртото царство в библейското пророчество, ще възпрепятства папския Рим, петото царство в библейското пророчество, да се възкачи на престола, докато езичеството не бъде отстранено.

The relationship between pagan and papal Rome that is identified in the chapter is also identified by John with the relationship of the church of Pergamos and the church of Thyatira. Pergamos aligns with pagan Rome and Thyatira is papal Rome. Paul and John provide two witnesses of the relationship of the two powers, as does the book of Daniel.

Връзката между езическия и папския Рим, която е посочена в главата, е посочена от Йоан и чрез връзката между църквата в Пергам и църквата в Тиатир. Пергам съответства на езическия Рим, а Тиатир е папският Рим. Павел и Йоан дават две свидетелства за връзката между двете власти, както прави и книгата на Даниил.

In the book of Daniel, the relationship of pagan Rome with papal Rome is repeatedly set forth. In Daniel two, it is represented by the mixture of iron with miry clay. In Daniel seven both pagan and papal Rome are the “diverse” kingdoms, and though Daniel two illustrates the two powers as a mixture, chapter seven identifies that the papal power proceeds out of the ten horned kingdom of pagan Rome. In Daniel eight the little horn of verses nine through twelve is Rome in both its phases. Verses nine and eleven are the little horn in the masculine tense, thus identifying pagan Rome, and verses ten and twelve are the little horn in the feminine tense, thus identifying papal Rome.

В книгата на Даниил връзката между езическия Рим и папския Рим многократно е представена. Във втора глава на Даниил тя е изобразена чрез смесването на желязото с кал. В седма глава на Даниил както езическият, така и папският Рим са „различните“ царства; и макар че втора глава на Даниил представя двете сили като смес, седма глава посочва, че папската власт произлиза от десетрогото царство на езическия Рим. В осма глава на Даниил малкият рог от стихове девет до дванадесет е Рим и в двете му фази. Стихове девет и единадесет представят малкия рог в мъжки род, като по този начин посочват езическия Рим, а стихове десет и дванадесет представят малкия рог в женски род, като по този начин посочват папския Рим.

In Daniel chapter eight, verse thirteen, pagan and papal Rome are portrayed as two desolating powers. Pagan Rome is “the daily” desolating power, and papal Rome is the transgression desolating power. In chapter eleven, verse thirty-one “the daily” desolating power of pagan Rome places the abomination desolating power, which is the papal power. In chapter twelve, verse eleven “the daily” desolating power of pagan Rome is removed in order to set up the abomination desolating power of the papacy.

В осмата глава на Даниил, тринадесети стих, езическият и папският Рим са представени като две опустошаващи сили. Езическият Рим е „всекидневната“ опустошаваща сила, а папският Рим е престъплението, което опустошава. В единадесета глава, тридесет и първи стих, „всекидневната“ опустошаваща сила на езическия Рим поставя мерзостта, която опустошава, а именно папската власт. В дванадесета глава, единадесети стих, „всекидневната“ опустошаваща сила на езическия Рим е отстранена, за да бъде установена мерзостта, която опустошава — папството.

The relationship of the two desolating powers of Rome is a primary theme of the books of Daniel and Revelation, and that relationship is what Paul identifies as the truth that must be loved if a person will shun the strong delusion that is produced by believing a lie. God is never redundant, and each representation of the relationship of pagan Rome with papal Rome provides its own special testimony upon the subject, but to reject the symbol of Rome in the last days, is to reject the latter rain and receive strong delusion in its place. It is to be forever identified as a naked Laodicean.

Взаимоотношението между двете опустошаващи сили на Рим е основна тема в книгите на Даниил и Откровение, и именно това взаимоотношение Павел посочва като истината, която трябва да бъде възлюбена, ако човек желае да избегне силната заблуда, която се поражда от вярването в лъжата. Бог никога не е излишно повторителен и всяко представяне на взаимоотношението между езическия Рим и папския Рим дава свое особено свидетелство по този въпрос; но да се отхвърли символът на Рим в последните дни означава да се отхвърли късният дъжд и да се приеме на негово място силна заблуда. Това означава човек завинаги да бъде определен като гол Лаодикиец.

The Laodicean Adventist historians, though manifesting no sacred respect for the role and work of William Miller, do identify that it was his recognition of the relationship of pagan and papal Rome that was the prophetic structure which he built “all” of his prophetic applications. Gabriel and the other angels led Miller to understand the relationship of pagan and papal Rome, but in his history, he did not see Rome as a threefold entity consisting of the dragon, the beast and the false prophet.

Лаодикийските адвентни историци, макар и да не проявяват никакво свято уважение към ролята и делото на Уилям Милър, все пак признават, че именно неговото разбиране за взаимовръзката между езическия и папския Рим е било пророческата структура, върху която той е изградил „всичките“ си пророчески приложения. Гавриил и другите ангели водиха Милър да разбере взаимовръзката между езическия и папския Рим, но в своята история той не видя Рим като тройна същност, състояща се от змея, звяра и лъжепророка.

In his time the United States had not yet begun its role as the false prophet, for the Protestants of the United States did not become the daughters of Rome until 1844, and the foundational work of Miller had already been located upon the 1843 chart which was produced in May of 1842.

В неговото време Съединените щати още не бяха започнали своята роля на лъжепророк, защото протестантите в Съединените щати не станаха дъщери на Рим до 1844 година, а основополагащото дело на Милър вече бе поставено върху картата от 1843 година, изработена през май 1842 година.

In 1989 the last six verses of Daniel chapter eleven were unsealed, and the messenger for that period of time recognized that there were three powers whose prophetic activities ran through verses forty to forty-five of chapter eleven. The king of the south in verse forty is the dragon power, the king of the north is the papal power who had been delivered its deadly wound in the beginning of the verse in 1798, at the hands of the dragon power of Napoleonic France. In the verse the papal power begins the work of healing its deadly wound. In 1989 the king of the north retaliates against the dragon power of the Soviet Union, who had then become the king of the south. When the beast of Catholicism retaliated against the Soviet Union it came with the proxy army of the United States, the false prophet of Revelation chapter sixteen. The dragon king of the south, the beast king of the north and the false prophet of chariots, horsemen and ships are all illustrated in verse forty, and the prophetic line ends in verse forty-five, when the papal power “comes to his end with none to help.”

През 1989 г. последните шест стиха на единадесета глава на Даниил бяха разпечатани и вестителят за този период от време разпозна, че има три сили, чиито пророчески дейности преминават през стихове четиридесет до четиридесет и пети от единадесета глава. Южният цар в стих четиридесети е силата на змея, северният цар е папската сила, която в началото на стиха през 1798 г. беше получила смъртоносната си рана от силата на змея — Наполеонова Франция. В този стих папската сила започва делото по изцеляването на смъртоносната си рана. През 1989 г. северният цар отвръща на удара срещу драконовата сила на Съветския съюз, който тогава бе станал южният цар. Когато звярът на католицизма отвърна на удара срещу Съветския съюз, той дойде с прокси-армията на Съединените щати, лъжепророка от Откровение, шестнадесета глава. Драконовият южен цар, звярът — северен цар, и лъжепророкът на колесниците, конниците и корабите са всички представени в стих четиридесети, а пророческата линия завършва в стих четиридесет и пети, когато папската сила „идва към своя край, и не ще има кой да ѝ помогне“.

Armageddon, in Revelation sixteen is a symbolic geographical area identifying the rebellion of mankind that precedes the return of Christ. Armageddon is a symbol of the word is made from two words, “Har” meaning mountain, and “Megiddo,” which is the valley of Jezreel. The fact that John combined a mountain with Megiddo, when Megiddo is a valley, informs the student of prophecy that Armageddon is a symbol, which contains a geographical reference, for there is no mountain in the valley of Jezreel.

Армагедон, в Откровение шестнадесета глава, е символична географска област, обозначаваща бунта на човечеството, който предшества завръщането на Христос. Армагедон е символ; думата е съставена от две думи: „Har“, означаваща планина, и „Megiddo“, което е долината Езраел. Фактът, че Йоан е съчетал планина с Мегидо, при положение че Мегидо е долина, известява изучаващия пророчествата, че Армагедон е символ, който съдържа географска препратка, защото в долината Езраел няма планина.

The Jezreel Valley is situated between the three seas (Mediterranean Sea, Sea of Galilee, and Dead Sea) and Jerusalem. It is relatively central in northern Israel, with these three bodies of water and Jerusalem located around it in different directions. Verse forty-five of Daniel eleven is where the king of the north comes to his end with none to help, and the verse identifies his geographical end as between the seas and the glorious holy mountain of Jerusalem. Verse forty of Daniel eleven introduces the three powers that are the subjects of the healing of the deadly wound of the papal power and its ultimate end.

Долината Езраел се намира между трите морета (Средиземно море, Галилейско море и Мъртво море) и Йерусалим. Тя е сравнително централно разположена в северен Израил, като тези три водни басейна и Йерусалим се намират около нея в различни посоки. Четиридесет и пети стих на единадесета глава на Даниил е мястото, където северният цар стига до своя край, без никой да му помогне, и стихът определя географския му край като между моретата и славната свята планина на Йерусалим. Четиридесети стих на единадесета глава на Даниил въвежда трите сили, които са предмет на изцелението на смъртоносната рана на папската власт и на нейния окончателен край.

The first phrase of the verses identifies the time of the end in 1798, when the papacy received its deadly wound and verse forty-five identifies its permanent deadly wound. The prophetic history between the first and last death of the papal power identifies the rebellion of mankind as they restore the ascendancy of the papal power, when its deadly wound is healed in advance of the papal power’s ultimate demise. The six verses bear the signature of truth, for the beginning and end are both the death of the papal power, and the middle verses are the rebellion of mankind as the first deadly wound is healed.

Първата фраза на стиховете определя времето на края през 1798 г., когато папството получи своята смъртоносна рана, а четиридесет и пети стих посочва неговата постоянна смъртоносна рана. Пророческата история между първата и последната смърт на папската власт разкрива бунта на човечеството, когато то възстановява надмощието на папската власт, при което нейната смъртоносна рана е изцелена преди окончателната гибел на папската власт. Шестте стиха носят печата на истината, защото и началото, и краят са смъртта на папската власт, а средните стихове представляват бунта на човечеството, докато първата смъртоносна рана бива изцелена.

Miller was given light from heavenly angels upon the relation of pagan and papal Rome. The key for Miller’s understanding of the prophetic model, which he employed for all of his prophetic applications, was “the daily” in Second Thessalonians. “The daily” in that chapter is pagan Rome, which is what established the vision that William Miller came to understand, for it is Rome, the robbers of thy people in verse fourteen of chapter eleven, that establishes the vision.

На Милър бе дадена светлина от небесни ангели относно връзката между езическия и папския Рим. Ключът за разбирането на Милър за пророческия модел, който той използваше във всички свои пророчески приложения, беше „ежедневната“ във Второ послание към солуняните. „Ежедневната“ в тази глава е езическият Рим, което установява видението, до което Уилям Милър достигна в разбирането си; защото именно Рим, разбойниците от твоя народ в четиринадесетия стих на единадесета глава, установява видението.

The messenger raised up to understand the increase of knowledge in 1989 came to understand the threefold nature of Rome. Miller was the messenger of the first and second angels, and he understood the first and second manifestations of Rome to establish the vision he presented to the world. The messenger of the third angel came to understand all three manifestations of Rome in order to establish the vision he was given to proclaim to the world.

Вестителят, издигнат, за да разбере увеличаването на знанието през 1989 година, дойде до разбиране на тройната природа на Рим. Милър беше вестителят на първия и втория ангел и разбираше първото и второто проявление на Рим, за да утвърди видението, което представи на света. Вестителят на третия ангел дойде до разбиране и на трите проявления на Рим, за да утвърди видението, което му беше дадено да прогласи на света.

The first manifestation of Rome was pagan Rome. Out of pagan Rome came papal Rome, the second manifestation. Out of the first two manifestations came modern Rome, the threefold alliance of the dragon, the beast and false prophet.

Първото проявление на Рим беше езическият Рим. От езическия Рим произлезе папският Рим, второто проявление. От първите две проявления произлезе съвременният Рим — тройният съюз на змея, звяра и лъжепророка.

We will continue the line of the controversy of “the daily” in Advent history in the next article.

В следващата статия ще продължим разглеждането на спора относно „всекидневната“ в адвентната история.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> „Онзи, Който вижда под повърхността, Който чете сърцата на всички човеци, казва за онези, които са имали голяма светлина: „Те не са наскърбени и смаяни поради своето нравствено и духовно състояние.“ Да, те избраха своите собствени пътища и душата им се наслаждава в мерзостите им. „И Аз ще избера тяхното заблуждение и ще докарам върху тях онова, от което се боят; защото, когато виках, никой не отговаряше; когато говорех, те не слушаха; но вършеха зло пред очите Ми и избраха онова, в което не благоволих.“ „Бог ще им изпрати силно заблуждение, за да повярват на лъжата“, защото не приеха любовта към истината, за да се спасят, „а намираха удоволствие в неправдата“. Исая 66:3, 4; 2 Солунци 2:11, 10, 12.

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’

> „Небесният Учител попита: „Каква по-силна заблуда може да измами ума от преструвката, че градите върху правилната основа и че Бог приема делата ви, когато в действителност извършвате много неща според светската политика и съгрешавате против Йехова? О, това е голяма измама, омайваща заблуда, която завладява умовете, когато човеци, които някога са познали истината, бъркат формата на благочестие с неговия дух и сила; когато си въобразяват, че са богати, забогатели и нямат нужда от нищо, а в действителност имат нужда от всичко.“

> “God has not changed toward His faithful servants who are keeping their garments spotless. But many are crying, ‘Peace and safety,’ while sudden destruction is coming upon them. Unless there is thorough repentance, unless men humble their hearts by confession and receive the truth as it is in Jesus, they will never enter heaven. When purification shall take place in our ranks, we shall no longer rest at ease, boasting of being rich and increased with goods, in need of nothing.

> „Бог не се е променил спрямо Своите верни служители, които пазят дрехите си неопетнени. Но мнозина викат: „Мир и безопасност“, докато ги постига внезапна погибел. Ако не настъпи пълно покаяние, ако хората не смирят сърцата си чрез изповед и не приемат истината такава, каквато е в Исус, те никога няма да влязат в небето. Когато в нашите среди настъпи очистване, ние вече няма да почиваме безгрижно, хвалейки се, че сме богати и забогатели, и нямаме нужда от нищо.“

> “Who can truthfully say: ‘Our gold is tried in the fire; our garments are unspotted by the world’? I saw our Instructor pointing to the garments of so-called righteousness. Stripping them off, He laid bare the defilement beneath. Then He said to me: ‘Can you not see how they have pretentiously covered up their defilement and rottenness of character? ‘How is the faithful city become an harlot!’ My Father’s house is made a house of merchandise, a place whence the divine presence and glory have departed! For this cause there is weakness, and strength is lacking.’” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> „Кой може истинно да каже: „Нашето злато е пречистено в огъня; нашите дрехи са неопетнени от света“? Видях нашия Наставник да посочва дрехите на тъй наречената праведност. Като ги смъкна, Той откри осквернението отдолу. Тогава ми каза: „Не виждаш ли как те лицемерно са прикрили своето осквернение и гнилост на характера? „Как верният град стана блудница!“ Домът на Моя Отец е превърнат в тържище, място, откъдето Божественото присъствие и слава са се оттеглили! Поради това има слабост и липсва сила.““ Свидетелства, том 8, 249, 250.

Back to Articles