Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Fifteen

Откровението на Исус Христос – номер петнадесет

The Seventh Seal and the Unsealing of Prophetic Truth

Седмият печат и разпечатването на пророческата истина

Author

Jeff Pippenger

Published

November 13, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. And I saw the seven angels which stood before God; and to them were given seven trumpets. And another angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand. And the angel took the censer, and filled it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake. Revelation 8:1–5.

> И когато отвори седмия печат, настана мълчание на небето около половин час. И видях седемте ангела, които стояха пред Бога; и на тях се дадоха седем тръби. И дойде друг ангел и застана при олтара, като имаше златна кадилница; и нему се даде много тамян, за да го принесе с молитвите на всички светии върху златния олтар, който беше пред престола. И димът от тамяна, който възлизаше с молитвите на светиите, се издигна пред Бога от ръката на ангела. И ангелът взе кадилницата, напълни я с огън от олтара и го хвърли на земята; и станаха гласове, гръмове, светкавици и земетресение. Откровение 8:1–5.

We are addressing the outpouring of holy fire from the heavenly sanctuary, during the history that the United States is going to bring down unholy fire from the first heaven. The revelation of what the seven thunders uttered in Revelation chapter ten, was to be sealed up until just before probation closed. Probation is also represented as on the verge of closing when the seventh seal is opened.

Ние разглеждаме изливането на свещен огън от небесното светилище през периода от историята, когато Съединените щати ще низведат несвят огън от първото небе. Откровението за онова, което изговориха седемте гръма в десета глава на Откровение, трябваше да бъде запечатано до тъкмо преди приключването на благодатното време. Благодатното време също е представено като стоящо на прага на приключване, когато се отваря седмият печат.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> И ми каза: Не запечатвай думите на пророчеството на тази книга, защото времето е близо. Който е неправеден, нека върши неправда още; и който е нечист, нека бъде нечист още; и който е праведен, нека върши правда още; и който е свят, нека бъде свят още. Откровение 22:10, 11.

The opening of the seventh seal takes place as the seven angels prepare to sound.

Отварянето на седмия печат става, когато седемте ангела се приготвят да затръбят.

> And the seven angels which had the seven trumpets prepared themselves to sound. Revelation 8:6.

> И седемте ангела, които имаха седемте тръби, се приготвиха да затръбят. Откровение 8:6.

When probation closes, “no man” is “able to enter the temple,” for the intercession of Christ for men’s sins has ended. Probation has closed, and the seven angels are commanded to pour out the vials of God’s wrath.

Когато благодатното време приключи, „никой“ не е „в състояние да влезе в храма“, защото ходатайственото служение на Христос за греховете на човеците е завършило. Благодатното време е приключило и на седемте ангели е заповядано да излеят чашите на Божия гняв.

> And the temple was filled with smoke from the glory of God, and from his power; and no man was able to enter into the temple, till the seven plagues of the seven angels were fulfilled. And I heard a great voice out of the temple saying to the seven angels, Go your ways, and pour out the vials of the wrath of God upon the earth. Revelation 15:8, 16:1.

> И храмът се изпълни с дим от славата на Бога и от Неговата сила; и никой не можеше да влезе в храма, докато не се изпълнят седемте язви на седемте ангели. И чух силен глас от храма, който казваше на седемте ангели: Идете по пътищата си и излейте на земята чашите на Божия гняв. Откровение 15:8; 16:1.

There is no indication that the seven angels that sound the seven trumpets in Revelation chapters nine through eleven, are different from the seven angels that pour out the seven last plagues. On the contrary, the prophetic characteristics of the judgments represented by the seven trumpets, parallel the location and the effects of the seven vials of God’s wrath in chapter sixteen. As a more direct linkage, the trumpet judgments are directly called plagues.

Няма никакво указание, че седемте ангели, които затръбяват със седемте тръби в Откровение, глави девета до единадесета, са различни от седемте ангели, които изливат седемте последни язви. Напротив, пророческите характеристики на съдбите, представени чрез седемте тръби, съответстват на мястото и въздействията на седемте чаши на Божия гняв в глава шестнадесета. Като още по-пряка връзка, съдбите на тръбите са пряко наречени язви.

> And the rest of the men which were not killed by these plagues yet repented not of the works of their hands, that they should not worship devils, and idols of gold, and silver, and brass, and stone, and of wood: which neither can see, nor hear, nor walk. Revelation 9:20.

> А останалите човеци, които не бяха избити от тези язви, пак не се покаяха за делата на ръцете си, та да не се покланят на бесове и на идоли от злато, сребро, мед, камък и дърво, които нито могат да виждат, нито да чуват, нито да ходят. Откровение 9:20.

The opening of the seventh seal is purposely set within the context of the nearness of the close of probation. The seventh seal represents a second witness, of what the seven thunders “uttered,” that John and also Paul were forbidden to write.

Отварянето на седмия печат е умишлено поставено в контекста на близостта на края на благодатното време. Седмият печат представлява второ свидетелство за онова, което седемте гръмотевици „изговориха“, а на Йоан, както и на Павел, бе забранено да запишат.

> And cried with a loud voice, as when a lion roareth: and when he had cried, seven thunders uttered their voices. And when the seven thunders had uttered their voices, I was about to write: and I heard a voice from heaven saying unto me, Seal up those things which the seven thunders uttered, and write them not. Revelation 10:3, 4.

> И извика със силен глас, както когато лъв рикае; и когато извика, седемте гръма проговориха с гласовете си. И когато седемте гръма проговориха с гласовете си, аз щях да пиша; и чух глас от небето, който ми казваше: Запечатай онова, което седемте гръма изговориха, и недей го писа. Откровение 10:3, 4.

What was “uttered” by the seven thunders was sealed up, and in chapter twenty-two, the prophecy that had been sealed up in the book of Revelation was to be unsealed, and as with the seventh seal, it was to be unsealed just before probation closed.

Онова, което бе „изговорено“ от седемте гръма, бе запечатано, а в двадесет и втора глава пророчеството, което бе запечатано в книгата Откровение, трябваше да бъде разпечатано; и както при седмия печат, то трябваше да бъде разпечатано непосредствено преди да се затвори благодатното време.

Sister White identifies that the sealing up of what the seven thunders “uttered” represented the same action of the Lion of the tribe of Judah, as when He commanded Daniel to seal up his book, until the time of the end. The books of Daniel and Revelation are the same book, and in the Revelation Jesus is represented as the Lion of the tribe of Judah, when He unseals the book that was sealed with seven seals, so it was the Lion of the tribe of Judah, that also commanded Daniel to seal up his book until the time of the end. The Lion of the tribe of Judah is He who seals and unseals His Word, for He is the Word.

Сестра Уайт посочва, че запечатването на онова, което седемте гръмове „изговориха“, представляваше същото действие на Лъва от Юдовото племе, както когато Той заповяда на Данаил да запечата книгата си до времето на края. Книгите на Данаил и Откровение са една и съща книга, и в Откровение Исус е представен като Лъвът от Юдовото племе, когато разпечатва книгата, запечатана със седем печата; следователно именно Лъвът от Юдовото племе е Този, Който също заповяда на Данаил да запечата книгата си до времето на края. Лъвът от Юдовото племе е Този, Който запечатва и разпечатва Своето Слово, защото Той е Словото.

> “After these seven thunders uttered their voices, the injunction comes to John as to Daniel in regard to the little book: ‘Seal up those things which the seven thunders uttered.’” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> „След като тези седем гръмотевици изрекоха гласовете си, към Йоан идва повелението, както и към Даниил по отношение на малката книга: „Запечатай онова, което седемте гръмотевици изрекоха.““ The Seventh-day Adventist Bible Commentary, том 7, 971.

The internal evidence in the books of Daniel and Revelation identify that the unsealing of the seventh seal, is a second witness to the unsealing of what the seven thunders uttered. Both the unsealing of the book of Daniel and the unsealing of the book that was sealed with seven seals, identify that the truths that are revealed when a prophetic message is unsealed, is progressive in nature. This is why the book of Daniel identifies it as an increase of knowledge, and the book of Revelation portrays it as removing one seal after another.

Вътрешните доказателства в книгите Даниил и Откровение показват, че разпечатването на седмия печат е втори свидетел на разпечатването на онова, което изговориха седемте гръма. И разпечатването на книгата на Даниил, и разпечатването на книгата, запечатана със седем печата, показват, че истините, които се разкриват, когато едно пророческо послание бъде разпечатано, имат прогресивен характер. Ето защо книгата на Даниил го определя като увеличение на знанието, а книгата Откровение го представя като премахване на един печат след друг.

It is a light that grows brighter and brighter unto the perfect day.

Това е светлина, която става все по-ярка и по-ярка до съвършения ден.

> But the path of the just is as the shining light, that shineth more and more unto the perfect day. Proverbs 4:18.

> Но пътят на праведните е като сияйната светлина, която свети все по-ярко до пълния ден. Притчи 4:18.

When “truth” is unsealed, it is progressive.

Когато „истината“ бъде разпечатана, тя е прогресивна.

> “If it was necessary for God’s ancient people to often call to mind His dealings with them in mercy and judgment, in counsel and reproof, it is equally important that we contemplate the truths delivered to us in His Word,—truth which, if heeded, will lead us to humility and submission, and obedience to God. We are to be sanctified through the truth. The Word of God presents special truths for every age. The dealings of God with His people in the past should receive our careful attention. We should learn the lessons which they are designed to teach us. But we are not to rest content with them. God is leading out His people step by step. Truth is progressive. The earnest seeker will be constantly receiving light from heaven. What is truth? should ever be our inquiry.” Signs of the Times, May 26, 1881.

> „Ако за древния Божий народ е било необходимо често да си припомня Неговите отношения към тях — в милост и съд, в наставление и изобличение, — то е също тъй важно и ние да съзерцаваме истините, предадени ни в Неговото Слово, — истини, които, ако бъдат взети присърце, ще ни доведат до смирение, покорност и послушание към Бога. Ние трябва да бъдем осветени чрез истината. Божието Слово представя особени истини за всяка епоха. Отношенията на Бога с Неговия народ в миналото трябва да получат нашето внимателно внимание. Ние трябва да научим уроците, които те са предназначени да ни преподават. Но не бива да оставаме удовлетворени само с тях. Бог води Своя народ стъпка по стъпка. Истината е прогресивна. Искреният търсач непрестанно ще получава светлина от небето. „Що е истина?“ трябва винаги да бъде нашият въпрос.“ Signs of the Times, May 26, 1881.

At the end of July, 2023, the Revelation of Jesus Christ began to be unsealed.

В края на юли 2023 г. Откровението на Исус Христос започна да се разпечатва.

As with the seventh seal and also the utterings of the seven thunders, the Revelation of Jesus Christ, is unsealed just before probation closes. It provides a third witness of the same message represented by the removal of the seventh seal, and the seven thunders. Those three representations in the book of Revelation are three witnesses that combine to make up the message of the Revelation of Jesus Christ. The unsealing of these three witnesses is progressive. Its effects are also progressive.

Както при седмия печат, а също и при изричанията на седемте гръмове, Откровението на Исус Христос се разпечатва непосредствено преди да приключи времето на благодатта. То предоставя трето свидетелство за същата вест, представена чрез снемането на седмия печат и седемте гръмове. Тези три представяния в книгата Откровение са трима свидетели, които се съчетават, за да съставят вестта на Откровението на Исус Христос. Разпечатването на тези трима свидетели е постепенно. Неговите въздействия също са постепенни.

> “Obedience to the law of God is sanctification. There are many who have erroneous ideas in regard to this work in the soul, but Jesus prayed that His disciples might be sanctified through the truth, and added, ‘Thy word is truth’ ( John 17:17). Sanctification is not an instantaneous but a progressive work, as obedience is continuous. Just as long as Satan urges his temptations upon us, the battle for self-conquest will have to be fought over and over again; but by obedience, the truth will sanctify the soul. Those who are loyal to the truth will, through the merits of Christ, overcome all weakness of character that has led them to be molded by every varying circumstance of life.” Faith and Works, 85.

> „Послушанието към Божия закон е освещение. Има мнозина, които имат погрешни представи относно това дело в душата, но Исус се молеше Неговите ученици да бъдат осветени чрез истината и добави: „Твоето слово е истина“ (Йоан 17:17). Освещението не е мигновено, а постепенно дело, както и послушанието е непрекъснато. Докато Сатана ни притиска със своите изкушения, борбата за себенадмогване ще трябва да се води отново и отново; но чрез послушание истината ще освещава душата. Онези, които са верни на истината, чрез заслугите на Христос ще победят всяка слабост на характера, която ги е довела дотам да бъдат оформяни от всяко променливо житейско обстоятелство.“ Вяра и дела, 85.

The progressive development of the understanding of the Revelation of Jesus Christ began to be published at the end of July, 2023. The process of understanding the truths that began to be published at that time, began shortly after July 18, 2020.

Постепенното развитие на разбирането на Откровението на Исус Христос започна да се публикува в края на юли 2023 г. Процесът на разбиране на истините, които започнаха да се публикуват по онова време, започна малко след 18 юли 2020 г.

The truth that is identified in the message of the unsealing of the seventh seal is addressing the waymark of the Midnight Cry. The Midnight Cry in the Millerite history was a progressive development of truth, and that fact can be demonstrated by a historical review of the work of Samuel Snow. Jesus illustrates the movement of the third angel with the movement of the first angel, for he always illustrates the end with the beginning.

Истината, която е разпозната в вестта за разпечатването на седмия печат, се отнася до ориентирния белег на Среднощния вик. Среднощният вик в милеритската история беше прогресивно развитие на истината, и този факт може да бъде показан чрез исторически преглед на делото на Самуил Сноу. Исус илюстрира движението на третия ангел чрез движението на първия ангел, защото Той винаги илюстрира края с началото.

The truths that come together to form the Midnight Cry message are an understanding of who God is, and how His character is represented in his Word. Those truths include a very detailed description of the historical process that those who ultimately proclaim the Midnight Cry message will fulfill. The hidden history of the seven thunders is what identifies that historical process. The seventh seal is a part of that detailed historical process, but its revelation is directed at the period of time that begins when the Midnight Cry message is finalized, thus marking when the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished. The progressive removal of the seventh seal begins when the message of the Midnight Cry is fully developed, as illustrated by the Exeter camp meeting in the summer of 1844. These articles represent your personal invitation to come to the Exeter camp meeting.

Истините, които се събират заедно, за да образуват вестта на Среднощния вик, представляват разбиране за това кой е Бог и как Неговият характер е представен в Неговото Слово. Тези истини включват и едно много подробно описание на историческия процес, който онези, които в крайна сметка ще прогласят вестта на Среднощния вик, ще изпълнят. Скритата история на седемте гръма е онова, което определя този исторически процес. Седмият печат е част от този подробен исторически процес, но неговото разкриване е насочено към периода от време, който започва, когато вестта на Среднощния вик бъде завършена, като по този начин отбелязва кога се осъществява запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди. Постепенното снемане на седмия печат започва, когато вестта на Среднощния вик е напълно развита, както е илюстрирано от лагерното събрание в Ексетър през лятото на 1844 година. Тези статии представляват вашата лична покана да дойдете на лагерното събрание в Ексетър.

When the seventh seal is opened, fire from the altar is cast unto the earth, and there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” A “voice” represents a trumpet.

Когато седмият печат бъде отворен, огън от олтара се хвърля на земята и настава „гласове, и гръмове, и светкавици, и трус“. „Глас“ представлява тръба.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Викай с пълен глас, не се въздържай; издигни гласа си като тръба и покажи на Моя народ престъплението му, и на дома Яковов — греховете му. Исая 58:1.

The voice of a trumpet identifies a message that is warning of impending judgment. When Isaiah commands God’s people to lift up their voice like a trumpet, they are to “cry” aloud. The Midnight Cry message is unsealed just before the hour of the earthquake of the Sunday law. The Midnight Cry message which is unsealed just before the soon coming Sunday law, is the message that swells into a loud cry. When Isaiah says, “Cry aloud,” he is referencing a combination of the loud cry of the third angel, which is the second voice that joins the Midnight Cry message. The loud Midnight Cry message is a warning of the seventh trumpet, which is the third woe. God’s people must understand that when that trumpet message is blown, they are in the final moments of their probationary time. Therefore Isaiah’s command is a warning to prepare for the close of probation, a warning that the trumpet judgment of the third woe of Islam is about to strike the United States for rejecting God’s Sabbath. At the Sunday law, the Midnight Cry, which is the first of the two “voices” in Revelation chapter eighteen, swells to a loud cry. As God’s other children that are still in Babylon are called out.

Гласът на тръба обозначава вест, която предупреждава за надвисващ съд. Когато Исая повелява на Божия народ да издигне гласа си като тръба, те трябва да „викат“ високо. Вестта на Среднощния вик се разпечатва непосредствено преди часа на земетресението на неделния закон. Вестта на Среднощния вик, която се разпечатва непосредствено преди скоро идващия неделен закон, е вестта, която нараства до силен вик. Когато Исая казва: „Викай с пълен глас“, той има предвид съчетание с силния вик на третия ангел, който е вторият глас, присъединяващ се към вестта на Среднощния вик. Могъщата вест на Среднощния вик е предупреждение за седмата тръба, която е третото горко. Божият народ трябва да разбере, че когато тази тръбна вест бъде възвестена, те се намират в последните мигове на своето благодатно време. Следователно повелята на Исая е предупреждение да се приготвят за приключването на благодатното време, предупреждение, че тръбният съд на третото горко на исляма е на път да порази Съединените щати за това, че са отхвърлили Божията събота. При неделния закон Среднощният вик, който е първият от двата „гласа“ в Откровение, осемнадесета глава, нараства до силен вик, докато другите Божии чада, които все още са във Вавилон, бъдат призовани да излязат.

> “The truth for this time, the third angel’s message, is to be proclaimed with a loud voice, meaning with increasing power, as we approach the great final test.” The 1888 Materials, 710.

> „Истината за настоящето време, вестта на третия ангел, трябва да бъде прогласявана със силен глас, тоест с нарастваща сила, когато се приближаваме към великото последно изпитание.“ The 1888 Materials, 710.

The “increasing power” of the “loud cry” of the third angel was typified at Sinai when the Ten Commandments were proclaimed by Jehovah himself. The trumpet in that history increased in power as the mountain quaked and turned to smoke. The fear was so great, that even Moses greatly quaked. The people then raised their “voices” in fear, asking that God’s “voice” would cease to sound.

„Нарастващата сила“ на „силния вик“ на третия ангел беше предобразена при Синай, когато Десетте заповеди бяха прогласени от самия Йехова. Тръбата в тази история нарастваше в сила, докато планината се тресеше и се превръщаше в дим. Страхът беше толкова голям, че дори Моисей силно трепереше. Тогава народът издигна своите „гласове“ в страх, молейки Божият „глас“ да престане да звучи.

> And the sound of a trumpet, and the voice of words; which voice they that heard entreated that the word should not be spoken to them any more: (For they could not endure that which was commanded, And if so much as a beast touch the mountain, it shall be stoned, or thrust through with a dart: And so terrible was the sight, that Moses said, I exceedingly fear and quake:). Hebrews 12:19–21.

> И звук от тръба, и глас на думи; чийто глас онези, които го чуха, се помолиха словото да не им се говори вече повече; (защото не можеха да понесат това, което бе заповядано: „И ако дори звяр се допре до планината, ще бъде убит с камъни или пронизан със стрела“; и тъй страшно беше видението, че Моисей каза: „Изключително много се боя и треперя“). Евреи 12:19–21.

The “voice” “they” had “heard” represents the “voice” of the warning message of the third angel. In fearful anguish they responded with their own “voices.” The voices at the Sunday law are also represented by the foolish virgins who are asking for oil, and the voices of the wise virgins tell them to go and buy for themselves. At the close of human probation, the “voices” of those that recognize they are lost, as do the foolish Adventist virgins at the Sunday law, cry out for the rocks and mountains to fall upon them. The Sunday law is typified by the giving of the law at Mount Sinai.

„Гласът“, който „те“ бяха „чули“, представлява „гласа“ на предупредителната вест на третия ангел. В ужасна мъка те отвърнаха със собствените си „гласове“. Гласовете при неделния закон са представени също и от неразумните девици, които искат масло, а гласовете на мъдрите девици им казват да идат и да си купят за себе си. При приключването на благодатното време за човечеството „гласовете“ на онези, които осъзнават, че са изгубени, както и неразумните адвентни девици при неделния закон, викат към канарите и планините да паднат върху тях. Неделният закон е предобразен чрез даването на закона на планината Синай.

> “At the wonderful manifestations of divine power upon that solemn occasion,—the mysterious trumpet tones waxing louder and more terrible, the peals of thunder reverberating from every mountain side, the lightning’s flash illuminating the stern and solemn heights, and on Sinai’s summit, amid cloud, and tempest, and thick darkness, the glory of God as a devouring fire,—at these tokens of Jehovah’s presence, the hearts of Israel failed with fear, and the whole congregation ‘stood afar off.’ Even Moses exclaimed, ‘I exceedingly fear and quake.’ Then above the warring elements was heard the voice of Jehovah, speaking the ten precepts of his law.

> „При чудните проявления на божествената сила в онзи тържествен случай — тайнствените звуци на тръбата, които ставаха все по-силни и по-страшни, тътненето на гръмотевиците, отекващо от всяка планинска страна, блясъкът на мълниите, осветяващ строгите и тържествени висини, и на върха на Синай, сред облак, и буря, и гъст мрак, славата Божия като пояждащ огън — при тези знамения на присъствието на Йехова сърцата на Израил отпаднаха от страх и цялото общество „застана надалеч“. Дори Моисей възкликна: „Прекомерно много се боя и треперя.“ Тогава над бушуващите стихии се чу гласът на Йехова, изговарящ десетте предписания на Своя закон.

> “As God’s great mirror revealed to the people of Israel their true condition, their souls were overwhelmed with terror. The awful power of God’s utterances seemed more than their quaking frames could bear. They entreated Moses, ‘Speak thou with us, and we will hear; but let not God speak with us, lest we die.’ As God’s great rule of right was presented before them, they realized, as never before, the offensive character of sin, and their own guilt, in the sight of a pure and holy God.” Signs of the Times, March 3, 1881.

> „Когато великото Божие огледало разкри на израилевия народ истинското им състояние, душите им бяха обзети от ужас. Страшната сила на Божиите изречения им се струваше повече, отколкото треперещите им тела можеха да понесат. Те умоляваха Моисей: „Говори ти с нас, и ние ще слушаме; но Бог да не говори с нас, да не би да умрем.“ Когато пред тях беше представено великото Божие правило на правдата, те осъзнаха, както никога преди, оскърбителния характер на греха и собствената си вина пред един чист и свят Бог.“ Signs of the Times, March 3, 1881.

When the fire from the altar is cast unto the earth, there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” “Thundering and lightning” are symbols of God’s judgments. At the Sunday law, the United States will have fully filled its “cup of iniquity,” and “national apostasy, will be followed by national ruin.” The “cup of iniquity” becomes full in the fourth generation, for both horns of the earth beast progress through four generations of escalating rebellion. The Sunday law marks where God’s judgments, represented by “thunderings and lightnings” are delivered, and they are delivered unto the fourth generation.

Когато огънят от олтара бъде хвърлен на земята, има „гласове, и гръмотевици, и светкавици, и земетресение“. „Гърменето и светкавиците“ са символи на Божиите съдби. При неделния закон Съединените щати ще са изпълнили докрай своята „чаша на беззаконието“ и „националното отстъпление ще бъде последвано от национална разруха“. „Чашата на беззаконието“ се изпълва в четвъртото поколение, защото и двата рога на земния звяр преминават през четири поколения на нарастващ бунт. Неделният закон отбелязва момента, в който Божиите съдби, представени чрез „гръмотевици и светкавици“, се изливат и те се изливат върху четвъртото поколение.

> “Of the Amorites the Lord said: ‘In the fourth generation they shall come hither again: for the iniquity of the Amorites is not yet full.’ Although this nation was conspicuous because of its idolatry and corruption, it had not yet filled up the cup of its iniquity, and God would not give command for its utter destruction. The people were to see the divine power manifested in a marked manner, that they might be left without excuse. The compassionate Creator was willing to bear with their iniquity until the fourth generation. Then, if no change was seen for the better, His judgments were to fall upon them.

> „За аморейците Господ каза: „В четвъртото поколение те ще се върнат тук; защото беззаконието на аморейците още не се е изпълнило.“ Макар този народ да се отличаваше със своето идолопоклонство и поквара, той още не бе препълнил чашата на своето беззаконие и Бог не щеше да даде заповед за пълното му изтребление. На народа трябваше да бъде дадена възможност да види Божествената сила, проявена по явен начин, за да остане без извинение. Състрадателният Създател бе готов да търпи тяхното беззаконие до четвъртото поколение. Ала ако не се забележеше промяна към по-добро, Неговите съдби щяха да паднат върху тях.“

> “With unerring accuracy the Infinite One still keeps an account with all nations. While His mercy is tendered with calls to repentance, this account will remain open; but when the figures reach a certain amount which God has fixed, the ministry of His wrath commences. The account is closed. Divine patience ceases. There is no more pleading of mercy in their behalf.” Testimonies, volume 5, 208.

> „С безпогрешна точност Безкрайният все още държи сметка на всички народи. Докато Неговата милост се предлага с призиви към покаяние, тази сметка ще остане отворена; но когато числата достигнат определена сума, която Бог е определил, започва служението на Неговия гняв. Сметката се затваря. Божественото дълготърпение престава. Няма вече ходатайство на милост в тяхна полза.“ Свидетелства, том 5, 208.

Sister White identifies the judgments that begin at the Sunday law as “God’s destructive judgments.” She teaches that it is too late for the foolish Laodicean Adventists, who had an opportunity to prepare for the crisis at midnight, but had refused to do so. That time of destructive judgments for the foolish virgins, is “a time of mercy” for those who had not yet heard the truth.

Сестра Уайт определя присъдите, които започват със закона за неделята, като „Божиите унищожителни съдби“. Тя учи, че за неразумните лаодикийски адвентисти е твърде късно — за онези, които са имали възможност да се приготвят за кризата в среднощния вик, но са отказали да направят това. Това време на унищожителни съдби за неразумните девици е „време на милост“ за онези, които все още не са чули истината.

> “Oh, that the people might know the time of their visitation! There are many who have not yet heard the testing truth for this time. There are many with whom the Spirit of God is striving. The time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; His hand is still stretched out to save, while the door is closed to those who would not enter.” Testimonies, volume 9, 97.

> „О, да би народът познал времето на своето посещение! Има мнозина, които още не са чули изпитващата истина за това време. Има мнозина, с които Божият Дух се бори. Времето на Божиите разрушителни съдби е време на милост за онези, които не са имали възможност да узнаят какво е истината. Господ нежно ще ги погледне. Неговото милостиво сърце е трогнато; ръката Му е още простряна, за да спасява, докато вратата е затворена за онези, които не пожелаха да влязат.“ Свидетелства, том 9, 97.

When the seventh seal is opened there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” The “hour” when the “earthquake” of Revelation eleven was first fulfilled was the French Revolution, and the perfect fulfillment of that “hour” is the “quake” of the “earth” beast, at the soon-coming Sunday law. It is in that “hour,” that the seventh seal is fully opened. The cross typifies the Sunday law, and there was a great earthquake at the cross.

Когато се отвори седмият печат, има „гласове, и гръмове, и светкавици, и земетресение“. „Часът“, когато „земетресението“ от Откровение единадесета глава беше изпълнено за пръв път, беше Френската революция, а съвършеното изпълнение на този „час“ е „трусът“ на звяра от „земята“ при скоро идващия неделен закон. Именно в този „час“ седмият печат се отваря напълно. Кръстът е предобраз на неделния закон, и при кръста стана голямо земетресение.

> Jesus, when he had cried again with a loud voice, yielded up the ghost. And, behold, the veil of the temple was rent in twain from the top to the bottom; and the earth did quake, and the rocks rent. Matthew 25:51.

> А Исус, като извика отново със силен глас, предаде духа Си. И ето, завесата на храма се раздра на две отгоре до долу; и земята се потресе, и скалите се разцепиха. Матей 25:51.

At the cross, a satanic kingdom was overthrown, as it will be at the Sunday law.

На кръста едно сатанинско царство бе съборено, както ще бъде и при неделния закон.

> “Christ did not yield up His life till He had accomplished the work which He came to do, and with His parting breath He exclaimed, ‘It is finished.’ John 19:30. The battle had been won. His right hand and His holy arm had gotten Him the victory. As a Conqueror He planted His banner on the eternal heights. Was there not joy among the angels? All heaven triumphed in the Saviour’s victory. Satan was defeated, and knew that his kingdom was lost.” The Desire of Ages, 758.

> „Христос не предаде живота Си, докато не извърши делото, за което бе дошъл да стори, и с последния Си дъх възкликна: „Свърши се.“ Йоан 19:30. Битката бе спечелена. Неговата десница и Неговата свята мишца Му извоюваха победата. Като Победител Той постави знамето Си на вечните висоти. Нямаше ли радост сред ангелите? Цялото небе тържествуваше в победата на Спасителя. Сатана бе победен и знаеше, че царството му е изгубено.“ Копнежът на вековете, 758.

The earthquake of the cross is a representation of “truth,” which is Alpha and Omega. “Truth” is the beginning, the middle and the ending; it is the Hebrew word that was created by bringing together the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet. There was an earthquake when Christ died and then another earthquake at His resurrection. At the cross there was a first earthquake, then the grave and then the earthquake at His resurrection. At both earthquakes graves were opened.

Земетресението на кръста е представяне на „истината“, която е Алфа и Омега. „Истината“ е началото, средата и краят; това е еврейската дума, която е образувана чрез събирането на първата, тринадесетата и последната буква от еврейската азбука. Имаше земетресение, когато Христос умря, а след това и друго земетресение при Неговото възкресение. При кръста имаше първо земетресение, после гробът, а след това земетресението при Неговото възкресение. И при двете земетресения гробове се отвориха.

> “When Jesus, as He hung upon the cross, cried out, ‘It is finished’, the rocks rent, the earth shook, and some of the graves were opened. When He arose a victor over death and the grave, while the earth was reeling and the glory of heaven shone around the sacred spot, many of the righteous dead, obedient to His call, came forth as witnesses that He had risen. Those favored, risen saints came forth glorified. They were chosen and holy ones of every age, from creation down even to the days of Christ. Thus while the Jewish leaders were seeking to conceal the fact of Christ’s resurrection, God chose to bring up a company from their graves to testify that Jesus had risen, and to declare His glory.” Early Writings, 184.

> „Когато Исус, докато висеше на кръста, извика: „Свърши се“, скалите се разцепиха, земята се разтресе и някои от гробовете се отвориха. Когато Той възкръсна като Победител над смъртта и гроба, докато земята се люлееше и славата на небето сияеше около свещеното място, мнозина от праведните мъртви, покорни на Неговия призив, излязоха като свидетели, че Той е възкръснал. Тези удостоени с благоволение, възкръснали светии излязоха прославени. Те бяха избрани и свети люде от всички векове, от сътворението чак до дните на Христос. Така, докато юдейските водачи се стремяха да прикрият факта на Христовото възкресение, Бог избра да изведе от гробовете им една група, за да засвидетелства, че Исус е възкръснал, и да възвести Неговата слава.“ Ранни писания, 184.

At the first earthquake graves were opened, and at the last earthquake the grave of Christ was opened. In Revelation eleven, the two witnesses come out of their graves in the same hour as the earthquake. The earthquake is the Sunday law, which is typified by the cross. There is to be therefore two resurrections in the hour of the Sunday law. The first represents the birth of the one hundred and forty-four thousand that occurs before the woman travails, the second takes place in her travail. The woman of Revelation twelve first births the man child that is to rule the nations with a rod of iron, without any labor pains. Then at the Sunday law, her travails begin and she brings forth the second child. First, she births Elijah, and last she births Moses. The Sunday law is the hour of the resurrection of the twins of Revelation seven.

При първото земетресение гробове се отвориха, а при последното земетресение беше отворен гробът на Христос. В Откровение единадесета глава двамата свидетели излизат от гробовете си в същия час, когато става земетресението. Земетресението е неделният закон, който е предобразен от кръста. Следователно в часа на неделния закон трябва да има две възкресения. Първото представлява раждането на сто четиридесет и четирите хиляди, което настъпва преди жената да започне да се мъчи, а второто става в нейните родилни мъки. Жената от Откровение дванадесета глава първо ражда мъжкото дете, което ще управлява народите с железен жезъл, без никакви родилни болки. После, при неделния закон, нейните мъки започват и тя ражда второто дете. Първо тя ражда Илия, а накрая ражда Моисей. Неделният закон е часът на възкресението на близнаците от Откровение седма глава.

When the seventh seal is fully opened at the Sunday law, there is silence in heaven for half an hour.

Когато седмият печат се отвори напълно при неделния закон, на небето настъпва мълчание за половин час.

> “But God suffered with His Son. Angels beheld the Saviour’s agony. They saw their Lord enclosed by legions of satanic forces, His nature weighed down with a shuddering, mysterious dread. There was silence in heaven. No harp was touched. Could mortals have viewed the amazement of the angelic host as in silent grief they watched the Father separating His beams of light, love, and glory from His beloved Son, they would better understand how offensive in His sight is sin.” The Desire of Ages, 693.

> „Но Бог страдаше със Своя Син. Ангелите съзерцаваха агонията на Спасителя. Те видяха своя Господ, обкръжен от легиони сатанински сили, Неговото естество притиснато от потреперващ, тайнствен ужас. На небето цареше мълчание. Нито една арфа не беше докосната. Ако смъртните биха могли да видят удивлението на ангелското войнство, когато в безмълвна скръб те наблюдаваха как Отец отдръпваше Своите лъчи на светлина, любов и слава от Своя възлюбен Син, те биха разбрали по-добре колко оскърбителен е грехът в Неговите очи.“ Копнежът на вековете, 693.

The first half an hour of the hour of the earthquake, represents the first birth or resurrection of the two witnesses. In that half an hour, the two witnesses are sealed. They must be sealed in advance of the Sunday law, for they are the ensign that calls the other child, out of the grave during the remaining half an hour. The second child can only be brought to life by seeing men and women with the seal of God during the travails of the Sunday law crisis.

Първият половин час от часа на земетресението представлява първото раждане или възкресение на двамата свидетели. В този половин час двамата свидетели са запечатани. Те трябва да бъдат запечатани предварително, преди неделния закон, защото са знамето, което призовава другото дете от гроба през оставащия половин час. Второто дете може да бъде приведено към живот единствено чрез това да види мъже и жени с Божия печат по време на мъчителните страдания на кризата на неделния закон.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> „Делото на Светия Дух е да убеди света за грях, за правда и за съд. Светът може да бъде предупреден само когато види онези, които вярват в истината, осветени чрез истината, да действат според високи и святи принципи, като ясно и възвишено показват разграничителната линия между онези, които пазят Божиите заповеди, и онези, които ги тъпчат под нозете си. Освещението чрез Духа ознаменува разликата между онези, които имат Божия печат, и онези, които пазят един фалшив ден за почивка. Когато дойде изпитанието, ясно ще се покаже какво е белегът на звяра. Това е пазенето на неделята. Онези, които, след като са чули истината, продължават да смятат този ден за свят, носят знака на човека на греха, който е помислил да промени времена и закони.“ Bible Training School, 1 декември 1903 г.

The first born of the woman are the one hundred and forty-four thousand that are identified as the first fruits in the book of Revelation. They represent the sign which the other flock must recognize in the crisis and conflict of the Sunday law battle. That sign is the Sabbath, that the one hundred and forty-four thousand uphold in the time when it is unlawful to do so. Sister White calls their ensign the “blood-stained banner of Prince Emmanuel.”

Първородните на жената са сто четиридесет и четирите хиляди, които в книгата Откровение са определени като първите плодове. Те представляват знамението, което другото стадо трябва да разпознае в кризата и конфликта на борбата около неделния закон. Това знамение е съботата, която сто четиридесет и четирите хиляди отстояват във време, когато е незаконно да се прави това. Сестра Уайт нарича тяхното знаме „окървавеният стяг на Княз Емануил“.

> “In vision I saw two armies in terrible conflict. One army was led by banners bearing the world’s insignia; the other was led by the blood-stained banner of Prince Emmanuel. Standard after standard was left to trail in the dust, as company after company from the Lord’s army joined the foe, and tribe after tribe from the ranks of the enemy united with the commandment-keeping people of God. An angel flying in the midst of heaven put the standard of Emmanuel into many hands, while a mighty general cried out with a loud voice: ‘Come into line. Let those who are loyal to the commandments of God and the testimony of Christ now take their position. Come out from among them, and be ye separate, and touch not the unclean, and I will receive you, and will be a Father unto you, and ye shall be My sons and daughters. Let all who will, come up to the help of the Lord, to the help of the Lord against the mighty.’” Testimonies, volume 8, 41.

> „Във видение видях две войски в страшен конфликт. Едната войска беше водена от знамена, носещи знаците на света; другата беше водена от окървавеното знаме на Княз Емануил. Знаме след знаме бе оставяно да се влачи в праха, докато рота след рота от Господната войска преминаваше към врага, а племе след племе от редиците на неприятеля се присъединяваше към пазещия Божиите заповеди Божий народ. Ангел, летящ всред небето, поставяше знамето на Емануил в много ръце, докато един могъщ военачалник извикваше със силен глас: „Стройте се! Нека онези, които са верни на Божиите заповеди и на свидетелството за Христос, сега заемат мястото си. Излезте отсред тях и се отделете, и не се допирайте до нечистото, и Аз ще ви приема, и ще ви бъда Отец, а вие ще Ми бъдете синове и дъщери. Нека всички, които желаят, се притекат в помощ на Господа, в помощ на Господа против силните.““ Свидетелства, том 8, 41.

The blood-stained banner is what God’s other flock must see in the time of the Sunday law crisis. The banner is a rising light carried by the one hundred and forty-four thousand. That banner is red in color, for it is a blood-stained banner. That banner was typified in the battle of Jericho, when Rahab received and protected the spies, and then acknowledged her submission to Joshua’s army by placing a scarlet thread out of her window. Rahab represents God’s second born children in the Sunday law crisis, who see and accept the scarlet sign, and come into obedience to Joshua’s army. The scarlet thread that was used by Rahab, was a sign for the army of Joshua not to destroy Rahab’s household.

Окървавеното знаме е онова, което другото Божие стадо трябва да види във времето на кризата на неделния закон. Знамето е възходяща светлина, носена от сто четиридесет и четирите хиляди. Това знаме е червено на цвят, защото е окървавено знаме. Това знаме бе предобразено в битката при Йерихон, когато Раав прие и закриляше съгледвачите, а след това призна своето подчинение на Иисусовата войска, като постави алена нишка на прозореца си. Раав представлява Божиите второродни деца в кризата на неделния закон, които виждат и приемат аления знак и идват в послушание към Иисусовата войска. Алената нишка, която бе използвана от Раав, беше знак за Иисусовата войска да не унищожава дома на Раав.

Rahab represents those that are still in Babylon at the Sunday law crisis and Joshua’s army represents the first born of the one hundred and forty-four thousand. The scarlet thread is the symbol of God’s Sabbath. The scarlet thread was the command of the spies given to Rahab that she must follow if she would obtain God’s protection.

Раав представлява онези, които все още се намират във Вавилон по време на кризата, свързана със закона за неделята, а войската на Исус Навин представлява първородните от сто четиридесет и четирите хиляди. Аленият шнур е символът на Божията събота. Аленият шнур беше заповедта на съгледвачите, дадена на Раав, която тя трябваше да изпълни, ако желаеше да получи Божията закрила.

> Behold, when we come into the land, thou shalt bind this line of scarlet thread in the window which thou didst let us down by: and thou shalt bring thy father, and thy mother, and thy brethren, and all thy father’s household, home unto thee. Joshua 2:8.

> Ето, когато влезем в земята, ще привържеш този ален шнур на прозореца, през който ни спусна; и ще прибереш при себе си в дома си баща си, майка си, братята си и целия дом на баща си. Исус Навин 2:8.

The sign that those still in Babylon must see is represented by the scarlet thread, which is the Sabbath, but which also identifies the distinction between the two twins. The first born twin is the one hundred and forty-four thousand, for they bear the blood-stained banner of Prince Emmanuel in their hands.

Знакът, който онези, които все още са във Вавилон, трябва да видят, е представен чрез алената нишка, която е съботата, но която също така обозначава разграничението между двамата близнаци. Първородният близнак е сто четиридесет и четирите хиляди, защото те носят в ръцете си обагреното с кръв знаме на Княз Емануил.

> And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. The envy also of Ephraim shall depart, and the adversaries of Judah shall be cut off: Ephraim shall not envy Judah, and Judah shall not vex Ephraim. But they shall fly upon the shoulders of the Philistines toward the west; they shall spoil them of the east together: they shall lay their hand upon Edom and Moab; and the children of Ammon shall obey them. Isaiah 11:12–14.

> И ще издигне знаме за народите, и ще събере изгонените от Израил, и ще събере разпръснатите от Юда от четирите краища на земята. И завистта на Ефрем ще се отмахне, и противниците на Юда ще бъдат отсечени; Ефрем няма да завижда на Юда, и Юда няма да притеснява Ефрем. Но те ще налетят върху плещите на филистимците към запад; заедно ще ограбят източните; ще прострат ръка върху Едом и Моав; и амонците ще им се покорят. Исая 11:12–14.

The first-born twin has the scarlet sign, which is the scarlet thread that marks the first born. The first born twin is Zarah, and the second born is Pharez.

Първородният близнак носи аления белег, тоест алената връв, която обозначава първородния. Първородният близнак е Зара, а второродният е Фарес.

> And it came to pass in the time of her travail, that, behold, twins were in her womb. And it came to pass, when she travailed, that the one put out his hand: and the midwife took and bound upon his hand a scarlet thread, saying, This came out first. And it came to pass, as he drew back his hand, that, behold, his brother came out: and she said, How hast thou broken forth? this breach be upon thee: therefore his name was called Pharez. And afterward came out his brother, that had the scarlet thread upon his hand: and his name was called Zarah. Genesis 38:27–30.

> И когато настъпи времето да роди, ето, в утробата ѝ имаше близнаци. И когато раждаше, единият подаде ръката си; и бабата взе и върза на ръката му алена нишка, като каза: Този излезе пръв. И стана така, че когато той дръпна ръката си назад, ето, брат му излезе; и тя каза: Как си си пробил път? Нека този пробив бъде върху тебе; затова му бе дадено името Фарес. А след това излезе брат му, на чиято ръка беше алената нишка; и името му беше Зара. Битие 38:27–30.

Zarah means a rising light, and Pharez means to break out. When the twin Pharez sees the rising light of the sign of the scarlet thread on the hand of his twin brother Zarah, he “breaks out,” or comes out of Babylon. Zarah’s recognition of the rising light of the scarlet thread identifies the submission of the last born twin to the first born twin.

Зара означава изгряваща светлина, а Фарес означава да пробие. Когато близнакът Фарес види изгряващата светлина на знака на алената нишка върху ръката на своя брат близнак Зара, той „пробива“, или излиза от Вавилон. Разпознаването от страна на Зара на изгряващата светлина на алената нишка установява подчинението на последно родения близнак на първородния близнак.

> And they shall come from the east, and from the west, and from the north, and from the south, and shall sit down in the kingdom of God. And, behold, there are last which shall be first, and there are first which shall be last. Luke 13:29, 30.

> И ще дойдат от изток и от запад, и от север, и от юг, и ще насядат в Божието царство. И ето, има последни, които ще бъдат първи, и има първи, които ще бъдат последни. Лука 13:29, 30.

The hidden history of the seven thunders identifies three waymarks. The first and the last waymarks are disappointments. The period between the first disappointment and the message of the Midnight Cry is the tarrying time. From the Midnight Cry, which is the second waymark, the period of time is the sealing time. The period that is the sealing time ends at the last disappointment.

Скритата история на седемте гръма определя три ориентирни белега. Първият и последният ориентирен белег са разочарования. Периодът между първото разочарование и вестта на Среднощния вик е времето на забавянето. От Среднощния вик, който е вторият ориентирен белег, периодът от време е времето на запечатването. Периодът, който е времето на запечатването, завършва при последното разочарование.

The hidden history of the seven thunders identifies three waymarks. The first and the last waymarks are the opening of the graves at an earthquake. The period between the opening of the first grave and the message of the Midnight Cry is the tarrying time. From the Midnight Cry, which is the second waymark, the period of time is the sealing time. The period that is the sealing time ends at the opening of the last grave.

Скритата история на седемте гръма определя три ориентировъчни белега. Първият и последният ориентировъчни белези са отварянето на гробовете при земетресение. Периодът между отварянето на първия гроб и вестта на Среднощния вик е времето на забавянето. От Среднощния вик, който е вторият ориентировъчен белег, периодът от време е времето на запечатването. Периодът, който е времето на запечатването, завършва с отварянето на последния гроб.

These two witnesses of the three steps of the hidden history of the seven thunders are also testified to by Christ’s death and resurrection. The first opening of the grave was symbolized with Christ’s baptism into the watery grave, the last grave was the cross. Between the baptism of Christ and the cross, Christ proclaimed His message, that typified the Midnight Cry. He accomplished that proclamation in twelve hundred and sixty days. After the cross, in the person of His disciples, the Midnight Cry message was repeated for twelve hundred and sixty days until the death of Stephen.

Тези двама свидетели на трите стъпки от скритата история на седемте гръмове са засвидетелствани също и чрез смъртта и възкресението на Христос. Първото отваряне на гроба беше символизирано чрез Христовото кръщение във водния гроб, а последният гроб беше кръстът. Между кръщението на Христос и кръста Христос прогласяваше Своята вест, която беше предобраз на Среднощния вик. Той извърши това прогласяване за хиляда двеста и шестдесет дни. След кръста, в лицето на Своите ученици, вестта на Среднощния вик беше повторена в продължение на хиляда двеста и шестдесет дни до смъртта на Стефан.

The two witnesses of Revelation eleven were empowered to give the message of the Midnight Cry for twelve hundred and sixty days. They were then slain, and laid in the streets for twelve hundred and sixty days, until they were brought back to life, and empowered.

Двамата свидетели от единадесета глава на Откровение бяха упълномощени да дадат вестта на Среднощния вик в продължение на хиляда двеста и шестдесет дни. След това те бяха убити и оставени на улиците за хиляда двеста и шестдесет дни, докато не бяха върнати към живот и упълномощени.

We will continue to investigate these truths in the next article.

Ще продължим да изследваме тези истини в следващата статия.

> “Unless there is genuine conversion of the soul to God; unless the vital breath of God quickens the soul to spiritual life; unless the professors of truth are actuated by heaven-born principle, they are not born of the incorruptible seed which liveth and abideth forever. Unless they trust in the righteousness of Christ as their only security; unless they copy His character, labor in His spirit, they are naked, they have not on the robe of His righteousness. The dead are often made to pass for the living; for those who are working out what they term salvation after their own ideas, have not God working in them to will and to do of His good pleasure.

> „Освен ако не настъпи истинско обръщане на душата към Бога; освен ако жизненото дихание на Бога не съживи душата за духовен живот; освен ако изповядващите истината не бъдат движени от роден от небето принцип, те не са родени от нетленното семе, което живее и пребъдва довека. Освен ако не се уповават на правдата на Христос като на единствената си сигурност; освен ако не подражават на Неговия характер, не се трудят в Неговия дух, те са голи, те не са облекли одеждата на Неговата правда. Мъртвите често биват представяни за живи; защото онези, които изработват това, което наричат спасение, според собствените си представи, нямат Бога да действа в тях и да ги прави искащи и действащи според Неговото благоволение.“

> “This class is well represented by the valley of dry bones Ezekiel saw in vision.” Review and Herald, January 17, 1893.

> „Тази група е добре представена чрез долината на сухите кости, която Езекиил видя във видение.“ Review and Herald, 17 януари 1893 г.

Back to Articles