Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty-One

Книгата на Даниил — сто четиридесет и първа част

Unveiling the Prophetic Significance of the Papacy’s Return and the Eighth President

Разкриване на пророческото значение на завръщането на папството и осмия президент

Author

Jeff Pippenger

Published

March 17, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are currently looking very closely at the prophetic characteristics of the history where the papacy returns to the throne of the earth as the eighth head, that is of the seven heads. We are doing so, in order to carefully identify the prophetic characteristics of the history when the eighth president, that is of the seven presidents, fulfills the formation of the image of the papal beast. We have begun our considerations of these truths with Mount Carmel and Herod’s birthday. Both sacred illustrations represent the soon-coming Sunday law in the United States, which is also represented in verse forty-one of Daniel chapter eleven.

Понастоящем разглеждаме с голямо внимание пророческите характеристики на историята, в която папството се завръща на престола на земята като осмата глава, тоест една от седемте глави. Правим това, за да установим внимателно пророческите характеристики на историята, когато осмият президент, тоест един от седемте президенти, осъществява формирането на образа на папския звяр. Започнахме нашето разглеждане на тези истини с планината Кармил и рождения ден на Ирод. И двете свещени илюстрации представят скоро идващия неделен закон в Съединените щати, който е представен също и в четиридесет и първия стих на единадесета глава от книгата на Данаил.

> He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. Daniel 11:41.

> Ще влезе и в славната земя; и много страни ще бъдат повалени; но от ръката му ще се избавят тия: Едом, Моав и първенците на амонците. Даниил 11:41.

The counterfeit king of the north enters the glorious land in the verse. The glorious land in the history of ancient Israel was the land of Judah, and it was represented as a land flowing with milk and honey, and for this reason, among others, it was glorious. It was glorious because Christ chose its capital city Jerusalem, as the place of His temple, and the city where he chose to place His name.

Подправеният цар на север навлиза в славната земя в този стих. Славната земя в историята на древния Израил беше земята на Юда и беше представена като земя, в която текат мляко и мед, и поради тази, наред с други причини, тя беше славна. Тя беше славна, защото Христос избра нейната столица, град Ерусалим, за мястото на Своя храм и за града, където избра да положи името Си.

> Since the day that I brought forth my people out of the land of Egypt I chose no city among all the tribes of Israel to build an house in, that my name might be there; neither chose I any man to be a ruler over my people Israel: But I have chosen Jerusalem, that my name might be there; and have chosen David to be over my people Israel. 2 Chronicles 6:5, 6.

> От деня, когато изведох народа Си от Египетската земя, не избрах град измежду всичките Израилеви племена, за да се построи в него дом, та името Ми да бъде там; нито избрах човек, който да бъде владетел над Моя народ Израил. Но избрах Ерусалим, за да бъде името Ми там; и избрах Давид да бъде над Моя народ Израил. 2 Летописи 6:5, 6.

The literal land of Judah was the glorious land for literal ancient Israel, and the United States is the spiritual land of Judah, the glorious land for spiritual modern Israel.

Буквалната земя на Юда беше славната земя за буквалния древен Израил, а Съединените щати са духовната земя на Юда, славната земя за духовния съвременен Израил.

> “When the land which the Lord provided as an asylum for His people, that they might worship Him according to the dictates of their own consciences, the land over which for long years the shield of Omnipotence has been spread, the land which God has favored by making it the depository of the pure religion of Christ,—when that land shall, through its legislators, abjure the principles of Protestantism, and give countenance to Romish apostasy in tampering with God’s law,—it is then that the final work of the man of sin will be revealed.” Signs of the Times, June 12, 1893.

> „Когато земята, която Господ е предоставил като убежище за Своя народ, за да Му се покланят според повелите на собствената си съвест, земята, над която в продължение на дълги години е бил разпрострян щитът на Всемогъществото, земята, която Бог е облагодетелствал, като я е направил хранилище на чистата Христова религия — когато тази земя чрез своите законодатели се отрече от принципите на протестантизма и даде подкрепа на римското отстъпление чрез посегателство върху Божия закон, — тогава ще се разкрие последното дело на човека на греха.“ Signs of the Times, June 12, 1893.

After the counterfeit king of the north conquered the king of the south (the former Soviet Union), in verse forty, in 1989, it then conquers the glorious land (the United States). In verse forty-one the word “countries” is a supplied word, and is not fully accurate, for at the Sunday law, the “many” who are overthrown are a class of people who knew the distinction between the seventh-day Sabbath and the day of the sun, before the Sunday law arrived.

След като фалшивият цар на север победи царя на юг (бившия Съветски съюз) в стих четиридесети, през 1989 г., тогава той завладява и славната земя (Съединените щати). В стих четиридесет и първи думата „страни“ е добавена дума и не е напълно точна, защото при неделния закон „мнозината“, които биват повалени, са класа хора, които са познавали разликата между съботата на седмия ден и деня на слънцето, преди да настъпи неделният закон.

> “The change of the Sabbath is the sign or mark of the authority of the Roman church. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false Sabbath in the place of the true, are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. The mark of the beast is the papal Sabbath, which has been accepted by the world in the place of the day of God’s appointment.

> „Промяната на съботата е знакът или белегът на властта на Римската църква. Онези, които, разбирайки изискванията на четвъртата заповед, избират да спазват лъжливата събота вместо истинската, с това отдават почит на онази власт, чрез която единствено тя е постановена. Белегът на звяра е папската събота, която е била приета от света вместо деня, определен от Бога.

> “But the time to receive the mark of the beast, as designated in prophecy, has not yet come. The testing time has not yet come. There are true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion. None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit Sabbath, and when the loud cry of the third angel shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast in their foreheads or in their hands.

> „Но времето за приемане белега на звяра, както е обозначено в пророчеството, още не е дошло. Времето на изпитанието още не е настъпило. Има истински християни във всяка църква, без да се изключва и римокатолическото изповедание. Никой не е осъден, докато не е получил светлината и не е видял задължителната сила на четвъртата заповед. Но когато бъде издаден указът, налагащ фалшивата събота, и когато силният вик на третия ангел предупреди хората против поклонението на звяра и на неговия образ, тогава ясно ще бъде прокарана границата между лъжливото и истинното. Тогава онези, които продължават да престъпват, ще приемат белега на звяра на челата си или на ръцете си.

> “With rapid steps we are approaching this period. When Protestant churches shall unite with the secular power to sustain a false religion, for opposing which their ancestors endured the fiercest persecution, then will the papal Sabbath be enforced by the combined authority of church and state. There will be a national apostasy, which will end only in national ruin.” Bible Training School, February 2, 1913.

> „С бързи стъпки се приближаваме към този период. Когато протестантските църкви се съюзят със светската власт, за да поддържат една лъжлива религия, на която техните предци се противопоставяха с цената на най-ожесточени гонения, тогава папската събота ще бъде наложена чрез съвместната власт на църквата и държавата. Ще настъпи национално отстъпление, което ще завърши единствено с национална гибел.“ Bible Training School, February 2, 1913.

The class of “many” who are overthrown at the soon-coming Sunday law, are those who will be held accountable to the light of the Sabbath, which is the light that is given for that time, which is a turning point, and a crisis in the history of both the church and the nations. That class is the church of Laodicean Adventism that has reached their conclusion of wandering in the wilderness of rebellion. It is there that they are spewed out of the mouth of the Lord for eternity. Laodicean Adventism are those who were called unto the light of the third angel, either at the first Kadesh in the history of 1844, unto 1863, or at the second Kadesh in the history of 2001, unto the Sunday law.

Групата на „мнозината“, които биват повалени при скоро настъпващия неделен закон, са онези, които ще бъдат държани отговорни спрямо светлината за съботата — светлината, дадена за това време, което е повратна точка и криза в историята както на църквата, така и на народите. Тази група е църквата на лаодикийския адвентизъм, която е достигнала до своя край на скитането в пустинята на бунта. Именно там те биват избълвани от устата на Господа за вечността. Лаодикийският адвентизъм са онези, които бяха призовани към светлината на третия ангел — било при първия Кадис в историята от 1844 до 1863 година, било при втория Кадис в историята от 2001 година до неделния закон.

> And he saith unto him, Friend, how camest thou in hither not having a wedding garment? And he was speechless. Then said the king to the servants, Bind him hand and foot, and take him away, and cast him into outer darkness; there shall be weeping and gnashing of teeth. For many are called, but few are chosen. Matthew 22:12–14.

> А той му каза: Приятелю, как си влязъл тук, без да имаш сватбарска дреха? А той онемя. Тогава царят каза на слугите: Вържете му ръцете и нозете, отведете го и го хвърлете във външната тъмнина; там ще бъде плач и скърцане със зъби. Защото мнозина са призвани, а малцина избрани. Матей 22:12–14.

The voice of the third angel, either in 1844, or 2001, was a call unto the wedding. The “many” that are overthrown at the Sunday law, are the “many” who rejected the wedding garment of Christ’s righteousness, and instead become part of the marriage party of the ten kings unto the whore of Rome. For that marriage, a person can keep their own garments, for all they need to take away their reproach is to be called by the surname of the whore that reigns over the ten kings.

Гласът на третия ангел, било през 1844 г., или през 2001 г., беше призив към сватбата. „Многото“, които са повалени при неделния закон, са онези „много“, които отхвърлиха сватбената дреха на Христовата правда и вместо това станаха част от брачната дружина на десетте царе към римската блудница. За този брак човек може да запази собствените си дрехи, защото всичко, което му е нужно, за да отнеме укорът си, е да бъде наречен с името на блудницата, която царува над десетте царе.

> And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. Isaiah 4:1.

> И в онзи ден седем жени ще се хванат за един мъж и ще казват: Ние ще ядем своя хляб и ще носим своето облекло; само нека се наричаме с твоето име, за да се отнеме нашият укор. Исая 4:1.

They failed the first dietary test, for they chose to eat their own bread, instead of the bread of heaven. They failed the second test where they were to glorify God by manifesting His character, but they chose instead to wear their own garments. They failed the third litmus test, for they manifested the name (character) of the beast, for they chose to reject the name (character) of Christ. The purpose that Nimrod built a city (state), and a tower (church), in the first mention of Babylon, was that he might make himself a name.

Те не издържаха първото изпитание относно храната, защото избраха да ядат своя собствен хляб, вместо небесния хляб. Те не издържаха второто изпитание, в което трябваше да прославят Бога, като изявят Неговия характер, но вместо това избраха да носят свои собствени дрехи. Те не издържаха третото решаващо изпитание, защото изявиха името (характера) на звяра, тъй като избраха да отхвърлят името (характера) на Христос. Целта, поради която Нимрод построи град (държава) и кула (църква) при първото споменаване на Вавилон, беше да си направи име.

> And they said, Go to, let us build us a city and a tower, whose top may reach unto heaven; and let us make us a name, lest we be scattered abroad upon the face of the whole earth. Genesis 11:4.

> И рекоха: Хайде да си построим град и кула, чийто връх да стига до небето; и нека си създадем име, за да не бъдем разпръснати по лицето на цялата земя. Битие 11:4.

Name is a symbol of character, and the prophetic character of the eighth beast, that is of the seven, is the twofold nature of the combination of Church (tower) and State (city). In the crisis of the last days men will separate into two classes.

Името е символ на характера, а пророческият характер на осмия звяр, който е от седемте, е двойнственото естество на съчетанието между Църквата (кулата) и Държавата (града). В кризата на последните дни човеците ще се разделят на две класи.

> “There can be only two classes. Each party is distinctly stamped, either with the seal of the living God, or with the mark of the beast or his image. Each son and daughter of Adam chooses either Christ or Barabbas as his general. And all who place themselves on the side of the disloyal are standing under Satan’s black banner, and are charged with rejecting and despitefully using Christ. They are charged with deliberately crucifying the Lord of life and glory.” Review and Herald, January 30, 1900.

> „Може да има само две групи. Всяка страна е ясно белязана — или с печата на живия Бог, или с белега на звяра или на неговия образ. Всеки син и дъщеря на Адам избира или Христос, или Варава за свой водач. И всички, които застават на страната на неверните, стоят под черното знаме на Сатана и са обвинени, че отхвърлят Христос и се отнасят към Него с презрение. Те са обвинени, че съзнателно разпъват Господа на живота и славата.“ Review and Herald, January 30, 1900.

One class will represent the image of the beast, and the other class will represent the image of Christ. One will be wearing Christ’s wedding garment, and the other class will be wearing “their own apparel.” One class will be eating the heavenly diet, and the other will be eating their “own bread.” The class that eats their own bread, and retains their own apparel, represent the “many” who were called by the voice of the third angel, and they are the “many” who are overthrown at the soon-coming Sunday law. Their attempt to redeem their lost condition when their characters are manifested at the crisis of the Sunday law is the false hope that if they can accept the name of the whore of Rome, that doing so will take away their “reproach.”

Едната група ще представя образа на звяра, а другата група ще представя образа на Христос. Едната ще бъде облечена със сватбената дреха на Христос, а другата група ще бъде облечена със „своето собствено облекло“. Едната група ще се храни с небесната храна, а другата ще яде „своя собствен хляб“. Групата, която яде своя собствен хляб и запазва своето собствено облекло, представлява „мнозината“, които бяха призовани чрез гласа на третия ангел, и те са „мнозината“, които биват повалени при скоро идващия неделен закон. Техният опит да изкупят изгубеното си състояние, когато характерите им се разкрият в кризата на неделния закон, е лъжливата надежда, че ако могат да приемат името на римската блудница, това ще отнеме техния „укор“.

At that time, the few who are chosen are lifted up as the ensign of the one hundred and forty-four thousand, and there is then another group in verse forty-one who then “escape” the hand of the counterfeit king of the north. The Hebrew word translated as “escape,” in verse forty-one, means to escape as if by slipperiness, and the definition conveys the idea of holding a bar of soap in the water, and due to the slipperiness of the soap, it slips out of your hand. The primary element of the definition of the word, when it is employed in the Hebrew language is that whatever it is that escapes, is something that had, prior to the escape, been under the control of whatever it escapes from.

В онова време малцината, които са избрани, биват въздигнати като знаме на сто четиридесет и четирите хиляди, а след това в стих четиридесет и първи има и друга група, която тогава „избягва“ ръката на фалшивия северен цар. Еврейската дума, преведена като „избягва“ в стих четиридесет и първи, означава да се изплъзнеш сякаш поради хлъзгавина, и определението предава представата да държиш калъп сапун във водата и поради хлъзгавината на сапуна той да се изплъзне от ръката ти. Основният елемент в значението на думата, когато тя се употребява в еврейския език, е, че онова, което избягва, е нещо, което преди самото избягване е било под властта на онова, от което избягва.

In verse forty-one, the threefold union of the dragon, the beast and false prophet is accomplished.

В четиридесет и първия стих се осъществява тройният съюз на змея, звяра и лъжепророка.

> “The Protestants of the United States will be foremost in stretching their hands across the gulf to grasp the hand of Spiritualism; they will reach over the abyss to clasp hands with the Roman power; and under the influence of this threefold union, this country will follow in the steps of Rome in trampling on the rights of conscience.” The Great Controversy, 588.

> „Протестантите на Съединените щати ще бъдат най-напред в това да протегнат ръцете си през пропастта, за да хванат ръката на спиритизма; те ще се пресегнат над бездната, за да се ръкуват с римската власт; и под влиянието на този троен съюз тази страна ще последва стъпките на Рим, като потъпква правата на съвестта.“ Великата борба, 588.

When the United States joins hands with the United Nations, and the papacy at the Sunday law, there is a group of people who have previously been in the hand of the papacy, who then “escape” from the counterfeit king of the north’s hand. Those people were previously held in the grasp of the papal power. Those people are represented at Herod’s birthday party by John the Baptist, who was then in the captivity of the Roman dungeons, awaiting death or deliverance. The class of people who escape the captivity of the papacy at the Sunday law, are represented by three tribes, and thus symbolize the threefold makeup of modern Babylon.

Когато Съединените щати се съюзят с Организацията на обединените нации и с папството при неделния закон, има една група хора, която преди това е била в ръката на папството и която тогава „избягва“ от ръката на фалшивия цар на север. Тези хора по-рано са били държани в хватката на папската власт. Тези хора са представени на рождения пир на Ирод от Йоан Кръстител, който тогава е бил в плен на римските тъмници, очаквайки смърт или избавление. Групата хора, която избягва от пленничеството на папството при неделния закон, е представена от три племена и по този начин символизира троичния състав на съвременния Вавилон.

At that very time, the second voice of Revelation chapter eighteen, calls those people to flee out of Babylon, that they not partake of her judgments that are then to begin. That second voice, is the voice of Christ, but it represents the voice of the one hundred and forty-four thousand who are then proclaiming the third angels’ message with a loud voice. When those who escape the hand (a symbol of submission), they escape the hand of the counterfeit king of the north, and they then find the hand of the true king of the north.

Именно в това време вторият глас от осемнадесета глава на Откровение призовава тези хора да излязат от Вавилон, за да не участват в нейните съдби, които тогава предстои да започнат. Този втори глас е гласът на Христос, но той представя гласа на сто четиридесет и четирите хиляди, които тогава прогласяват с висок глас вестта на третия ангел. Когато онези, които се спасяват от ръката (символ на подчинение), избягат от ръката на фалшивия северен цар, тогава те намират ръката на истинския северен цар.

At Mount Carmel the prophets of Baal were slain, and as the masculine false deity they represent the State, and the prophets of Ashtaroth represent the Church. Elijah slew the prophets of Baal, thus identifying the end of the sixth kingdom, though the religion of apostate Protestantism as represented by Salome, was still represented. Salome, Apostate Protestantism, as Salome, seduces Herod, and the ten kings agree to enter into a Church and State alliance with the eighth head, that was of the seven heads. Salome is the one who the incestuous Herod lusts after in his heart.

На планината Кармил пророците на Ваал бяха избити, и като мъжкото лъжливо божество те представляват Държавата, а пророците на Астарот представляват Църквата. Илия изби пророците на Ваал, като по този начин обозначи края на шестото царство, макар че религията на отстъпилото протестантство, представена чрез Саломе, все още беше налице. Саломе, отстъпило протестантство, като Саломе, съблазнява Ирод, и десетте царе се съгласяват да влязат в съюз между Църква и Държава с осмата глава, която беше от седемте глави. Саломе е онази, която кръвосмесителният Ирод пожелава в сърцето си.

> But I say unto you, That whosoever looketh on a woman to lust after her hath committed adultery with her already in his heart. Matthew 5:28.

> Но Аз ви казвам, че всеки, който гледа жена, за да я пожелае, вече е прелюбодействал с нея в сърцето си. Матей 5:28.

Herod’s incestuous lust in his heart, joined their flesh together in his heart, and he therefore became one with Salome.

Кръвосмесителната похот на Ирод в сърцето му съедини плътта им в сърцето му и затова той стана едно със Саломе.

> Therefore shall a man leave his father and his mother, and shall cleave unto his wife: and they shall be one flesh. Genesis 2:24.

> Затова ще остави човек баща си и майка си и ще се привърже към жена си; и те ще бъдат една плът. Битие 2:24.

At Herod’s birthday party, Herod and Salome became united, and Herod, who was typified by Ahab, is the head of the ten kings of the northern kingdom. At the soon coming Sunday law, the sixth kingdom of the earth beast ends when the horns that had become one horn representing the combination of the horns of Church and State (the image of the beast), is slain by Elijah. Salome then seduces Herod, becomes one with him, and convinces him to give half his kingdom (the world-wide State) to her mother (the world-wide Church). Salome has then taken control of Ahab and his ten tribes, for the ten kings all agree with each other.

На рождения ден на Ирод Ирод и Саломия се обединиха, и Ирод, който беше предобразен чрез Ахав, е главата на десетте царе на северното царство. При скоро настъпващия неделен закон шестото царство на земния звяр завършва, когато роговете, които бяха станали един рог, представящ съчетанието на роговете на Църквата и Държавата (образът на звяра), биват убити от Илия. Тогава Саломия съблазнява Ирод, става едно с него и го убеждава да даде половината от царството си (световната Държава) на майка ѝ (световната Църква). Тогава Саломия е поела властта над Ахав и неговите десет племена, защото десетте царе всички са в съгласие помежду си.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. Revelation 17:12, 13.

> И десетте рога, които си видял, са десет царе, които още не са получили царство; но заедно със звяра приемат власт като царе за един час. Те са единомислени и ще предадат своята сила и власт на звяра. Откровение 17:12, 13.

The beast they give their power and strength unto is the beast that the whore rides upon. The beast represents the character of the image, which is the combination of Church and State, with the woman (Church) in control of the relationship, for it is a Latin marriage, where the surname is the name of the wife, and where the woman rules over the man, in rebellion against the true marriage relationship.

Звярът, на когото те отдават своята сила и мощ, е звярът, върху когото язди блудницата. Звярът представлява характера на образа, който е съчетанието на Църква и държава, като жената (Църквата) управлява това взаимоотношение; защото това е латински брак, при който фамилното име е името на съпругата и при който жената властва над мъжа — в бунт против истинските брачни отношения.

> Unto the woman he said, I will greatly multiply thy sorrow and thy conception; in sorrow thou shalt bring forth children; and thy desire shall be to thy husband, and he shall rule over thee. Genesis 3:16.

> На жената каза: Ще преумножа многократно скръбта ти и зачеването ти; със скръб ще раждаш деца; и към мъжа ти ще бъде влечението ти, и той ще владее над тебе. Битие 3:16.

The ten kings are of one mind, and one heart.

Десетте царе са единомислени и с едно сърце.

> “Revelation 17:13–14 quoted. ‘These have one mind.’ There will be a universal bond of union, one great harmony, a confederacy of Satan’s forces. ‘And shall give their power and strength unto the beast.’ Thus is manifested the same arbitrary, oppressive power against religious liberty, freedom to worship God according to the dictates of conscience, as was manifested by the papacy, when in the past it persecuted those who dared to refuse to conform with the religious rites and ceremonies of Romanism.

> „Откровение 17:13–14 е цитирано. „Тези са единомислени.“ Ще има всеобща връзка на съюз, една велика хармония, конфедерация на сатанинските сили. „И ще предадат силата и властта си на звяра.“ Така се проявява същата произволна, потисническа власт срещу религиозната свобода, свободата да се покланяме на Бога според повелите на съвестта, каквато бе проявена от папството, когато в миналото то преследваше онези, които се осмеляваха да откажат да се съобразят с религиозните ритуали и обреди на римокатолицизма.

> “In the warfare to be waged in the last days there will be united, in opposition to God’s people, all the corrupt powers that have apostatized from allegiance to the law of Jehovah. In this warfare the Sabbath of the fourth commandment will be the great point at issue; for in the Sabbath commandment the great Law-giver identifies Himself as the Creator of the heavens and the earth.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, 983.

> „Във войната, която ще се води в последните дни, срещу Божия народ ще се обединят всички покварени сили, които са отстъпили от вярност към закона на Йехова. В тази война съботата на четвъртата заповед ще бъде великият спорен въпрос; защото в заповедта за съботата великият Законодател се отъждествява като Творец на небесата и земята.“ The Seventh-day Adventist Bible Commentary, 983.

The ten kings, whose leader is Ahab, or Herod, have been seduced by Salome, the daughter of Herodias. The United Nations, who at the Sunday law is seduced by Salome, the false religion of apostate Protestantism, and who was formerly the sixth kingdom of Bible prophecy, takes control of the kingdom of ten kings, who all agree to give half their kingdom unto the religion of Catholicism. They make this unanimous decision, for all the kings were seduced by Salome’s seductive dance. They agree to place their united strength into the work of killing those represented by John the Baptist.

Десетте царе, чийто водач е Ахав, или Ирод, са били съблазнени от Саломия, дъщерята на Иродиада. Организацията на обединените нации, която при неделния закон е съблазнена от Саломия — лъжливата религия на отстъпническия протестантизъм — и която по-рано е била шестото царство в библейското пророчество, поема властта над царството на десетте царе, които всички се съгласяват да дадат половината от царството си на религията на католицизма. Те вземат това единодушно решение, защото всички царе са били съблазнени от съблазнителния танц на Саломия. Те се съгласяват да вложат обединената си сила в делото по избиването на онези, представени от Йоан Кръстител.

The beast (the United Nations) is governed by a premier king (the daughter of Jezebel). Jezebel had directed her daughter to initiate the adulterous and incestuous relationship with Herod and the other kings, for she is the mother of harlots. She is the pimp of her own daughter. Herod, Ahab and the United Nations were seduced by the false prophet, who is the United States. The United States, ceases to be the sixth kingdom when the prophets of Baal were slain, and the prophets of Ashtaroth (Salome) immediately become the governing power of the seventh kingdom, as it duplicates in the world, what it just accomplished in the United States.

Звярът (Организацията на обединените нации) се управлява от върховен цар (дъщерята на Езавел). Езавел бе насочила дъщеря си да започне прелюбодейната и кръвосмесителна връзка с Ирод и с другите царе, защото тя е майката на блудниците. Тя е сводница на собствената си дъщеря. Ирод, Ахав и Организацията на обединените нации бяха съблазнени от лъжепророка, който е Съединените щати. Съединените щати престават да бъдат шестото царство, когато пророците на Ваал бяха избити, а пророците на Астарта (Саломе) незабавно стават управляващата сила на седмото царство, като възпроизвеждат в света онова, което току-що извършиха в Съединените щати.

The beast is the kings who are in a relationship with the whore’s daughter, and the whore is the woman that rules over the beast. Jesus illustrates the end of a thing, with the beginning of a thing. Just as Revelation chapter seventeen’s illustration of eight kingdoms unsealed the eight kingdoms of Daniel chapter two, the beast and the woman that rides upon the beast unseals another prophetic truth, that is based upon the first representing the last.

Звярът са царете, които са във взаимоотношение с дъщерята на блудницата, а блудницата е жената, която властва над звяра. Исус онагледява края на едно нещо чрез началото на едно нещо. Точно както илюстрацията в седемнадесета глава на Откровение за осем царства разпечата осемте царства от втора глава на Даниил, така звярът и жената, която язди звяра, разпечатват друга пророческа истина, основана върху това, че първото представя последното.

Revelation chapter seventeen is the last reference to the kingdoms of Bible prophecy, and therefore demands that Daniel chapter two, which is the first reference to the kingdoms of Bible prophecy, of prophetic necessity must also represent eight kingdoms, of which the eighth kingdom was of the seven. So too, the judgment of the woman and the beast she rides upon in chapter seventeen, must be represented in the first judgment of the whore in 1798.

Седемнадесета глава на Откровение е последното споменаване на царствата в библейското пророчество и следователно изисква втора глава на Даниил, която е първото споменаване на царствата в библейското пророчество, по пророческа необходимост също да представя осем царства, от които осмото царство беше от седемте. Така и съдът над жената и звяра, върху когото тя язди, в седемнадесета глава трябва да бъде представен в първия съд над блудницата през 1798 година.

The angel informed John at the opening of chapter seventeen, that he was going to show the judgment of the great whore and of the beast she rides upon. The first time the whore was judged has been correctly understood as 1798 when the papacy received its deadly wound, and the time of the end arrived. Yet when a “time of the end” is represented in prophetic history there are always two waymarks symbolized by people. The birth of Aaron and his brother Moses was the time of the end in that history. Those two waymarks typified the birth of John the Baptist, and sixth months later his cousin Jesus, thus marking the time of the end for that history. At the end of the seventy-year captivity, which typifies the time of the end in 1798, Darius and his nephew Cyrus are the two waymarks of the time of the end. Together, they typify Reagan and Bush the first, in the time of the end of 1989.

Ангелът извести на Йоан в началото на седемнадесета глава, че щеше да му покаже съда над голямата блудница и над звяра, на когото тя язди. Първият път, когато блудницата бе съдена, правилно е бил разбран като 1798 г., когато папството получи смъртоносната си рана и настъпи времето на края. Но когато едно „време на края“ е представено в пророческата история, винаги има два ориентири, символизирани чрез личности. Раждането на Аарон и на брат му Мойсей беше времето на края в онази история. Тези два ориентира предобразяваха раждането на Йоан Кръстител и шест месеца по-късно на неговия братовчед Исус, като по този начин отбелязваха времето на края за онази история. В края на седемдесетгодишния плен, който предобразява времето на края през 1798 г., Дарий и неговият племенник Кир са двата ориентира на времето на края. Заедно те предобразяват Рейгън и Буш-старши във времето на края от 1989 г.

1798, which was the time of the end when the book of Daniel was unsealed in Millerite history, identified the prophetic death of the political element of the beast of Catholicism. Napoleon’s general Berthier walked right into the Vatican, arrested the pope and ended the political authority of the beast of Catholicism. A year later, in 1799, the woman who had ridden that beast through the centuries, represented by the pope, died in captivity. The judgment of the whore, includes the judgment upon the beast she employed to govern the nations. Revelation chapter seventeen identifies both the judgment of the beast, and also the whore who rules over and rides upon the beast.

1798 г., което бе времето на края, когато в милеритската история книгата на Даниил бе разпечатана, отбеляза пророческата смърт на политическия елемент на звяра на католицизма. Генералът на Наполеон, Бертие, влезе направо във Ватикана, арестува папата и сложи край на политическата власт на звяра на католицизма. Една година по-късно, през 1799 г., жената, която през вековете бе яздила този звяр, представена от папата, умря в плен. Съдът над блудницата включва и съда над звяра, който тя използваше, за да управлява народите. Седемнадесета глава на Откровение посочва както съда над звяра, така и над блудницата, която владее над звяра и го язди.

> “The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses.” Testimonies, volume 7, 182.

> „Светът е изпълнен с буря, война и раздор. И все пак под едно глава — папската власт — народите ще се обединят, за да се противопоставят на Бога в лицето на Неговите свидетели.“ Свидетелства, том 7, с. 182.

The eighth head, that is of the seven, is the papal power that reigns over the beast that is made up of ten kings who are governed by the daughter of the whore who rides upon the beast. The elements of the eighth kingdom, that is of the seven must be seen in the eighth and last president, who is of the seven presidents, when the image of the beast is formed within the United States. The combination of the apostate horns of Republicanism and Protestantism must have a “head” that rules over the image of the beast, and that ruler will be a dictator extraordinaire.

Осмата глава, която е от седемте, е папската власт, която царува над звяра, съставен от десет царе, управлявани от дъщерята на блудницата, която язди върху звяра. Елементите на осмото царство, което е от седемте, трябва да се видят в осмия и последен президент, който е от седемте президенти, когато образът на звяра се образува в рамките на Съединените щати. Съчетанието на отстъпническите рога на републиканизма и протестантизма трябва да има „глава“, която да управлява над образа на звяра, и този владетел ще бъде изключителен диктатор.

We will continue this study in the next article.

Ще продължим това изследване в следващата статия.

> A Song or Psalm of Asaph. Keep not thou silence, O God: hold not thy peace, and be not still, O God. For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. For they have consulted together with one consent: they are confederate against thee: The tabernacles of Edom, and the Ishmaelites; of Moab, and the Hagarenes; Gebal, and Ammon, and Amalek; the Philistines with the inhabitants of Tyre; Assur also is joined with them: they have holpen the children of Lot. Selah. Psalms 83:1–8.

> Песен или псалом на Асаф. Не мълчи, Боже; не премълчавай и не оставай безмълвен, Боже. Защото, ето, Твоите врагове се вълнуват и ония, които Те мразят, надигнаха глава. Лукаво се съвещават против Твоя народ и се наговарят против Твоите скрити люде. Казаха: Дойдете, нека ги изтребим, та да не бъдат вече народ, и името на Израил да не се помни вече. Защото се съвещаваха заедно единодушно; съюзиха се против Тебе: шатрите на Едом и исмаилтяните, Моав и агаряните, Гевал, Амон и Амалик, филистимците с тирските жители; Асур също се присъедини към тях; те станаха помощ на синовете Лотови. Села. Псалми 83:1–8.

Back to Articles