Article

# Бъдеще за Америка и 18 юли 2020 г. – Число седем

Стрелците

Author

Jeff Pippenger

Published

September 25, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Разгледахме „пророческото бреме за долината на видението“ от Исая двадесет и втора глава в една неотдавнашна статия. Там определихме „долината на видението“ като географски символ на разграничението между лаодикийците и филаделфийците в „последните дни“. Онова, което върза неразумните лаодикийски девици на снопове за огъня на унищожението, бяха „стрелците“. Стрелците в библейското пророчество представляват исляма.

> И Бог каза на Авраам: Да не ти бъде тежко поради момчето и поради слугинята ти; във всичко, което ти е казала Сара, послушай гласа ѝ; защото в Исаак ще се нарече твоето потомство. Но и от сина на слугинята ще направя народ, понеже и той е твое потомство. И Авраам стана рано сутринта, взе хляб и мях с вода и ги даде на Агар, като ги сложи на рамото ѝ, и даде ѝ и детето, и я отпрати; а тя тръгна и се луташе из пустинята Вирсавеева. И водата в мяха се свърши, и тя хвърли детето под един от храстите. После отиде и седна срещу него надалеч, колкото един изстрел с лък; защото каза: Да не видя смъртта на детето. И седна срещу него, и издигна гласа си, и плака. И Бог чу гласа на момчето; и Божият ангел извика на Агар от небето и ѝ каза: Какво ти е, Агар? Не бой се, защото Бог чу гласа на момчето там, където е. Стани, вдигни момчето и го дръж с ръката си; защото ще го направя велик народ. И Бог отвори очите ѝ, и тя видя кладенец с вода; и отиде, напълни мяха с вода и даде на момчето да пие. И Бог беше с момчето; и то порасна, и живееше в пустинята, и стана стрелец с лък. Битие 21:12–21.

Исмаил, синът на Агар, трябваше да стане баща на ислямската нация и беше представен като „стрелец“. Първото споменаване на Исмаил определя неговата роля в библейското пророчество.

> И ангелът Господен ѝ каза: Ето, ти си бременна и ще родиш син, и ще наречеш името му Исмаил; защото Господ чу страданието ти. И той ще бъде див човек; ръката му ще бъде против всеки човек и ръката на всеки човек — против него; и той ще живее пред лицето на всичките си братя. Битие 16:11, 12.

Народът на исляма ще „бъде против всеки човек“, и „ръката на всеки човек“ ще бъде „против него“. Думата, преведена като „див“, означава дивия арабски осел; следователно още от самото начало Исмаил, като символ на пророчеството, е свързан със „семейството на конете“ и ще събере всички народи на света против своя народ.

Милеритите разпознаха, че трите горко в Откровение девета глава представляват пророческата история на исляма, и по този начин те изобразиха исляма като кон и на двете свещени таблици на Авакум. Тези карти бяха „направлявани от ръката на Господа“ и бяха предсказани в Авакум, втора глава. Да се отхвърли истината, че ислямът е представен чрез трите горко в Откровение, осма глава, тринадесети стих, означава да се отхвърлят Духът на пророчеството и Авакум. Това е отхвърляне както на Библията, така и на Духа на пророчеството.

> И видях, и чух ангел, който летеше посред небето и казваше с висок глас: Горко, горко, горко на жителите на земята поради останалите гласове на тръбата на тримата ангели, които предстои още да затръбят! Откровение 8:13.

Да се отхвърли истината означава да бъдеш предопределен за огньовете на погибелта, а адвентизмът започна своето прогресивно отхвърляне на истината през 1863 година. Ислямът е въпросът, който събира всички народи на света по време на третото горко. Това единство бе илюстрирано на 11 септември 2001 година, което, като първия ориентир от седемте гръма, трябва също така да представлява и последния ориентир от седемте гръма. Последният ориентир от седемте гръма в „последните дни“ е неделният закон, а тогава третото горко идва скоро. Силата, която разгневява народите, е ислямът, и в последните дни ислямът разгневи народите на 11 септември 2001 година, но те едновременно бяха „удържани в възпиране“. В онова време късният дъжд започна да ръси предварително преди пълното изливане, което настъпва, когато невестата се приготви.

> „По онова време, докато делото на спасението се приближава към своя край, скръб ще идва върху земята и народите ще се разгневяват, но ще бъдат възпирани, за да не попречат на делото на третия ангел. По онова време ще дойде „късният дъжд“, или освежаване от присъствието на Господа, за да даде сила на силния глас на третия ангел и да приготви светиите да устоят в периода, когато ще бъдат излети седемте последни язви.“ Ранни писания, 85.

На 11 септември 2001 г. започна съдът над живите, народите се разгневиха поради нападението на исляма срещу Съединените щати и късният дъжд започна да се излива. Съдът започва с Божия дом, а съдът над Божия дом завършва при кризата на неделния закон; тогава започва съдът над другото Божие стадо. Много неща са свързани с тази най-важна истина, но тези истини са добре документирани в поредицата „Таблиците на Авакум“. Беше важно да изложим тези неща тук в статията, преди да се върнем към повествованието на единадесета глава от Откровение.

> И в същия час настана голямо земетресение; и падна десетата част от града; и в земетресението бяха избити седем хиляди души; а останалите се уплашиха и въздадоха слава на небесния Бог. Второто горко премина; и ето, третото горко иде скоро. Откровение 11:13, 14.

„Големият трус“, който беляза събарянето на френската нация във Френската революция, представлява събарянето на Съединените щати при неделния закон. Националното отстъпление трябва да бъде последвано от национална гибел, и когато Съединените щати бъдат съсипани, цялата земя ще бъде разтърсена до самите си основи; затова е използван символът на „труса“. В този момент „третото горко иде скоро“. Ислямът е посочен върху двете свещени таблици като първото и второто горко от Откровение девета глава, и ако първото горко е ислямът и второто горко е ислямът, тогава и третото горко трябва да бъде ислямът, защото по свидетелството на двама едно нещо се утвърждава. Съединените щати ще бъдат поразени отново от исляма при неделния закон.

Говорейки за долината на костите на Езекиил, сестра Уайт записва следното.

> „Ангелите задържат четирите ветрове, представени като разгневен кон, който се стреми да се откъсне и да се втурне по лицето на цялата земя, носейки разрушение и смърт по пътя си.

> „Нима ще спим на самия праг на вечния свят? Нима ще бъдем вяли, студени и мъртви? О, дано в нашите църкви имаме Духа и диханието Божие, вдъхнати в Неговия народ, за да застанат на нозете си и да живеят. Нужно е да видим, че пътят е тесен и вратата — тясна. Но когато преминем през тясната врата, нейната широта е без предел.“ Manuscript Releases, volume 20, 217.

Вестта за „четирите ветрове“, която издига двамата пророци от единадесета глава на Откровението, е вестта на гневния кон от библейското пророчество, както е представена в цялото библейско свидетелство, но също и както е нагледно представена върху двете свещени плочи на Авакум. Вестта, която изправя Илия и Мойсей на нозете им, е вестта на третото горко, което идва скоро, след като те са изправени на нозете си; защото, когато неделният закон настъпи и ислямът отново нанесе удар, Мойсей и Илия са издигнати като знаме за народите.

Третото горко на исляма е също и седмата тръба. Началото на затръбяването на седмата тръба беше на 22 октомври 1844 г., когато започна съдът.

> Но в дните, когато седмият ангел издаде гласа си, когато започне да затръбява, тайната Божия ще се изпълни, както Той възвести на Своите слуги пророците. Откровение 10:7.

„дните на гласа на седмия ангел“ са дните на следствения съд, който започна на 22 октомври 1844 г. Тогава започна съдът над мъртвите. Щом третото горко дойде бързо, прозвучаването на седмата тръба отново е отбелязано. Това прозвучаване не е началото на следствения съд, а краят на съда над Божия дом и началото на съда над другото Божие стадо.

> И седмият ангел затръби; и в небето се разнесоха силни гласове, които казваха: Царствата на този свят станаха царства на нашия Господ и на Неговия Христос; и Той ще царува до вечни векове. И двадесет и четиримата старци, които седяха пред Бога на престолите си, паднаха ничком и се поклониха на Бога, казвайки: Благодарим Ти, Господи Боже Всемогъщи, Който си, и Който си бил, и Който идваш; защото Ти взе Своята велика сила и възцари се. Откровение 11:15–17.

„Тайната Божия“ е Христос във вас, надеждата на славата, която се завършва в периода от време, когато Моисей и Илия се изправят и биват възкресени чрез послание от Божието Слово, което разпознава исляма. Ако посланието бъде прието, то обвързва една душа за небесната житница; а за онези, които отхвърлят посланието, то е посланието на стрелците на исляма, което ги връзва на снопове, за да бъдат изгорени в огньовете на погибелта. Посланието на седмата тръба запечатва сто четиридесет и четирите хиляди преди те да бъдат издигнати като знаме, за да приведат Божието друго стадо. Двамата възкресени пророци трябва най-напред да бъдат запечатани, преди светът да може да бъде предупреден.

> „Делото на Светия Дух е да убеди света за грях, за правда и за съд. Светът може да бъде предупреден единствено когато вижда онези, които вярват в истината, осветени чрез истината, действащи според възвишени и святи принципи, като по висок и възвишен начин показват разграничителната линия между онези, които пазят Божиите заповеди, и онези, които ги тъпчат под краката си. Освещението чрез Духа отбелязва различието между онези, които имат Божия печат, и онези, които спазват един лъжлив ден за почивка. Когато дойде изпитанието, ясно ще се покаже какъв е белегът на звяра. Това е спазването на неделята. Онези, които, след като са чули истината, продължават да считат този ден за свят, носят белега на човека на греха, който помисли да промени времена и закони. Bible Training School, 1 декември 1903 г.“

Когато сто четиридесет и четирите хиляди бъдат издигнати като знаме пред народите, народите ще се разгневят. Силата, която разгневява народите в библейското пророчество, е ислямът. Ислямът отново ще порази Съединените щати при неделния закон.

> И народите се разгневиха, и дойде Твоят гняв, и времето да бъдат съдени мъртвите, и да въздадеш награда на Твоите слуги пророците, и на светиите, и на онези, които се боят от Твоето име, малки и големи; и да погубиш онези, които погубват земята. И Божият храм на небето се отвори, и в Неговия храм се видя ковчегът на Неговия завет; и настанаха светкавици, и гласове, и гръмове, и земетръс, и голяма градушка. Откровение 11:18, 19.

След този пореден низ от пророчески събития Йоан представя църквата, която трябва да бъде знаме.

> И яви се голямо знамение на небето: жена, облечена в слънцето, и луната под нозете ѝ, и на главата ѝ венец от дванадесет звезди. И тя, като беше непразна, викаше в родилни болки и се мъчеше да роди. Откровение 12:1.

Тук църквата, която беше убита, стъпкана, възкресена и след това е грабната в небето, докато Божието знаме сияе със славата на слънцето. Те стоят върху луната, представляваща сянката на дванадесетте звезди върху техния венец. Сянката са дванадесетте племена на древния Израил, които предобразяваха и отразяваха дванадесетте ученици, които са дванадесетте звезди в нейния венец. Началото на древния Израил предобразява края на древния Израил в тази илюстрация.

Жената е на път да роди дете, което обозначава раждането на Христос в края на древния Израил, но сега представлява раждането на езичниците, които излизат от Вавилон и се присъединяват към сто четиридесет и четирите хиляди. Щом Илия и Моисей бъдат издигнати като знаме, тя ражда другото Божие стадо, което ще откликне на знамето.

„Светът може да бъде само предупреден“, като види сто четиридесет и четирите хиляди издигнати като знаме по време на кризата, която започва с неделния закон в Съединените щати. Онези, които излизат от Вавилон и застават със сто четиридесет и четирите хиляди, са представени като голямото множество. Тези две групи, посочени в Откровение 7, са представени от Моисей и Илия на планината на Преображението, а Божията тържествуваща църква, която е възкресена и издигната като знаме, се съединява с другото Божие стадо, което тогава все още е във Вавилон, през онова последно време на криза.

> Чуйте словото Господне, вие, които треперите пред словото Му: Вашите братя, които ви намразиха, които ви отхвърлиха заради Моето име, казваха: Нека се прослави Господ; но Той ще се яви за ваша радост, а те ще бъдат посрамени. Глас на шум от града, глас от храма, гласът на Господа, Който въздава отплата на враговете Си. Преди да се мъчи, тя роди; преди да дойдат болките ѝ, се избави с мъжко дете. Кой е чул такова нещо? Кой е видял подобни неща? Ще се роди ли земя за един ден? Или ще се роди народ изведнъж? Защото щом Сион се замъчи, роди децата си. Аз ли ще доведа до раждане и няма да дам да се роди? казва Господ; Аз ли, Който давам да се ражда, ще затворя утробата? казва твоят Бог. Радвайте се с Ерусалим и веселете се с него всички, които го любите; радвайте се с него с голяма радост всички, които жалеете за него; за да сучете и да се наситите от гърдите на утешенията му; за да бозаите и да се наслаждавате на изобилието на славата му. Защото така казва Господ: Ето, ще простра към него мир като река и славата на народите като преливащ поток; тогава ще сучете, ще бъдете носени на бедро и люшкани на колене. Както някого утешава майка му, така ще утеша и Аз вас; и в Ерусалим ще бъдете утешени. И когато видите това, сърцето ви ще се зарадва и костите ви ще разцъфтят като трева; и ръката Господня ще се познае към слугите Му, а негодуванието Му — към враговете Му. Исая 66:5–14.

Онези, които се раждат, когато възлизат на небето, са онези, които са били изхвърлени от своите братя, които са ги намразили. Техните братя, които са ги намразили и са се радвали на смъртта им, са онези, които казват, че са юдеи, но не са. Те са от сатанинската синагога, които пророчески ще се поклонят при нозете на знамето, състоящо се от „изгнаниците на Израил“.

> И Той ще издигне знаме за народите, и ще събере изгонените от Израил, и ще събере разпръснатите от Юда от четирите краища на земята. Исая 11:12.

> „Вие мислите, че онези, които се покланят пред нозете на светиите (Откровение 3:9), накрая ще бъдат спасени. Тук трябва да се размина с вас; защото Бог ми показа, че тази група бяха изповядващи се адвентисти, които бяха отпаднали и „отново разпъвали за себе си Божия Син и Го излагали на открит позор“. И в „часа на изкушението“, който още предстои, за да се изяви истинският характер на всекиго, те ще узнаят, че са завинаги изгубени, и, обзети от душевна скръб, ще се поклонят пред нозете на светиите.“ Word to the Little Flock, 12.

Който има ухо, нека слуша какво Духът говори на църквите.

Back to Articles