Article

# The Book of Daniel - Number Sixteen

Книгата на Даниил – Шестнадесета глава

Symbols

Символи

Author

Jeff Pippenger

Published

December 11, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Before we address chapter three of Daniel, we will consider some prophetic symbolism that might allow us to more fully understand the chapter. Daniel, Hananiah, Mishael and Azariah are employed by the Holy Spirit to represent specific prophetic symbols, based upon the context where they are employed. In chapter one, they are represented as four worthies, with no distinction, until the end of the chapter, where Daniel is identified as having the gift of “understanding in all visions and dreams.”

Преди да се обърнем към третата глава на Даниил, ще разгледаме някои пророчески символи, които биха могли да ни позволят да разберем по-пълно тази глава. Даниил, Анания, Мисаил и Азария са използвани от Светия Дух, за да представят конкретни пророчески символи, въз основа на контекста, в който са използвани. В първа глава те са представени като четирима достойни, без разграничение, до края на главата, където Даниил е посочен като имащ дара на „разбиране във всички видения и сънища“.

> As for these four children, God gave them knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams. Daniel 1:17.

> А що се отнася до тия четири деца, Бог им даде знание и разумение във всяко учение и мъдрост; а Даниил имаше разбиране за всякакви видения и сънища. Даниил 1:17.

In chapter one, as a symbol of ‘four’ they represent God’s people in the last days throughout the world. ‘Four’ is a symbol that represents worldwide, and all the prophets are speaking of the last days. The four worthies in chapter one represent God’s people of the last days, and in verse seventeen a distinction is first made between Daniel and the three worthies that represents the symbol of a “three-and-one combination.”

В първа глава, като символ на „четири“, те представляват Божия народ в последните дни по целия свят. „Четири“ е символ, който означава световен обхват, а всички пророци говорят за последните дни. Четиримата достойни в първа глава представляват Божия народ на последните дни, а в седемнадесети стих за пръв път се прави разграничение между Даниил и тримата достойни, което представлява символа на „съчетание от три и един“.

The symbol of a “three-and-one combination” is found repeatedly within the inspired word. It represents several truths, depending upon the context. It represents the history of the three angels’ messages that began at the “time of the end” in 1798, and that end at the close of probation. All three messages were represented in the movement of the first angel, and that movement is followed by the fourth angel of Revelation eighteen, thus a three-and-one combination.

Символът на „съчетание от три и едно“ се среща многократно в боговдъхновеното Слово. Той представя няколко истини в зависимост от контекста. Представя историята на вестите на трите ангела, които започнаха при „времето на края“ през 1798 година и завършват с приключването на благодатното време. И трите вести бяха представени в движението на първия ангел, а това движение е последвано от четвъртия ангел от Откровение осемнадесета глава; следователно — съчетание от три и едно.

In certain contexts, it can represent the movement of the first angel’s message of Millerite history with the number one, in combination with the movement of the third angel’s message with the number three. Thus, the “three-and-one combination” may also be represented as the “one-and-three combination”. The symbolic “three-one combination” works as a symbol by either the one—preceding the three, or the three—preceding the one. In Nebuchadnezzar’s furnace, in chapter three of Daniel, we first see the three worthies, and then a fourth like unto the Son of God.

В определени контексти то може да представлява движението на вестта на първия ангел от милеристката история с числото едно, в съчетание с движението на вестта на третия ангел с числото три. Следователно „съчетанието три-и-едно“ може също да бъде представено като „съчетанието едно-и-три“. Символичното „съчетание три-едно“ действа като символ, било когато едното предхожда трите, било когато трите предхождат едното. В огнената пещ на Навуходоносор, в трета глава на Даниил, най-напред виждаме тримата достойни мъже, а след това четвърти, подобен на Божия Син.

> And these three men, Shadrach, Meshach, and Abednego, fell down bound into the midst of the burning fiery furnace. Then Nebuchadnezzar the king was astonied, and rose up in haste, and spake, and said unto his counsellors, Did not we cast three men bound into the midst of the fire? They answered and said unto the king, True, O king. He answered and said, Lo, I see four men loose, walking in the midst of the fire, and they have no hurt; and the form of the fourth is like the Son of God. Daniel 3:23–25.

> И тези тримата мъже, Седрах, Мисах и Авденаго, паднаха вързани всред горящата огнена пещ. Тогава цар Навуходоносор се смая, стана бързо, проговори и каза на съветниците си: Не хвърлихме ли трима мъже вързани всред огъня? Те в отговор казаха на царя: Наистина, царю. Той в отговор каза: Ето, аз виждам четирима мъже развързани, които ходят всред огъня, и нямат никаква повреда; и образът на четвъртия е като Божия Син. Даниил 3:23–25.

There is no doubt a perfectly divine reason, and an accurate historical fact, that would inform us why Daniel was not represented in the golden image worship service of chapter three, but one prophetic reason is that if Daniel would have been in attendance, he would have destroyed the prophetic symbolism of the three-and-one combination in the fiery furnace. With Gideon, it was Gideon and his three bands of one hundred men. Christ was often with three disciples.

Няма съмнение, че съществува напълно божествена причина и точен исторически факт, които биха ни осведомили защо Даниил не беше представен при службата на поклонение пред златния образ в трета глава; но една пророческа причина е, че ако Даниил беше присъствал, той би разрушил пророческата символика на съчетанието три-и-едно в огнената пещ. При Гедеон това беше Гедеон и трите му дружини по сто души. Христос често беше с трима ученици.

> And after six days Jesus taketh Peter, James, and John his brother, and bringeth them up into an high mountain apart, And was transfigured before them: and his face did shine as the sun, and his raiment was white as the light. Matthew 17:1, 2.

> И след шест дни Иисус взема Петра, Якова и Йоан, неговия брат, и ги извежда насаме на една висока планина; и се преобрази пред тях: и лицето Му светна като слънцето, а дрехите Му станаха бели като светлината. Матей 17:1, 2.

One-and-three, or three-and-one; it is the same symbol, for they are all representing some prophetic element of the last days, and the last days are the days of judgment. The days of judgment began in 1798, with the pronouncement that the investigative judgment would commence on October 22, 1844 And the days of judgment continue until human probation begins to close at the soon-coming Sunday law, as God’s executive judgments begin and progressively escalate until probation completely closes and the seven last plagues take place. With Nebuchadnezzar’s furnace, the three worthies, that were afterwards joined by Christ, represent the ensign. At the dedication of the golden image all of the nations that made up Nebuchadnezzar’s empire were in attendance.

Едно-и-три, или три-и-едно; това е същият символ, защото всички те представят някакъв пророчески елемент на последните дни, а последните дни са дните на съда. Дните на съда започнаха през 1798 г., с провъзгласяването, че следственият съд ще започне на 22 октомври 1844 г. И дните на съда продължават, докато човешкото време на благодат започне да се затваря при скоро настъпващия неделен закон, когато Божиите изпълнителни съдби започват и постепенно се усилват, докато времето на благодатта напълно се затвори и настъпят седемте последни язви. При пещта на Навуходоносор тримата достойни мъже, към които по-късно се присъедини Христос, представляват знамето. При посвещаването на златния образ присъстваха всички народи, които съставяха империята на Навуходоносор.

> And he will lift up an ensign to the nations from far, and will hiss unto them from the end of the earth: and, behold, they shall come with speed swiftly. Isaiah 5:26.

> И ще издигне знаме към народите отдалеч и ще им подсвирне от края на земята; и ето, те ще дойдат бързо, стремително. Исая 5:26.

The seventy years of Daniel’s captivity is another essential symbol to recognize and it is found repeatedly in the inspired word. Jehoiakim to Cyrus represents the actual seventy years of Daniel’s captivity. In second Chronicles the seventy years represent the period that the land would rest and enjoy its sabbaths. In Isaiah twenty-three the seventy years represent the history of the United States from 1798, until the Sunday law, and in doing so, they also represent the parallel histories of the horn of Republicanism and the horn of true Protestantism. Sister White aligns the seventy years with the twelve-hundred-and-sixty years of the papal Dark Ages.

Седемдесетте години на Данииловия плен са друг съществен символ, който трябва да бъде разпознат, и той се среща многократно във вдъхновеното слово. Периодът от Йоаким до Кир представлява действителните седемдесет години на Данииловия плен. Във Втора книга на Летописите седемдесетте години представляват периода, през който земята ще си почива и ще се наслаждава на своите съботи. В Исая 23 седемдесетте години представляват историята на Съединените щати от 1798 година до неделния закон, и по този начин те също така представят успоредните истории на рога на Републиканизма и рога на истинския Протестантизъм. Сестра Уайт съпоставя седемдесетте години с хилядата двеста и шестдесетте години на папските Тъмни векове.

> “Today the church of God is free to carry forward to completion the divine plan for the salvation of a lost race. For many centuries God’s people suffered a restriction of their liberties. The preaching of the gospel in its purity was prohibited, and the severest of penalties were visited upon those who dared disobey the mandates of men. As a consequence, the Lord’s great moral vineyard was almost wholly unoccupied. The people were deprived of the light of God’s word. The darkness of error and superstition threatened to blot out a knowledge of true religion. God’s church on earth was as verily in captivity during this long period of relentless persecution as were the children of Israel held captive in Babylon during the period of the exile.” Prophets and Kings, 714.

> „Днес Божията църква е свободна да доведе до завършек божествения план за спасението на един погинал човешки род. В продължение на много векове Божият народ търпеше ограничаване на своите свободи. Проповядването на евангелието в неговата чистота беше забранено и най-тежки наказания бяха налагани на онези, които се осмеляваха да не се покорят на човешките повели. Вследствие на това великото нравствено лозе на Господа остана почти съвсем необработвано. Народът беше лишен от светлината на Божието слово. Мракът на заблудата и суеверието заплашваше да заличи познанието за истинската религия. Божията църква на земята беше наистина в плен през този дълъг период на безпощадно преследване, както израилевите чеда бяха държани в плен във Вавилон по време на изгнанието.“ Пророци и царе, 714.

Once it is understood that as a symbol the seventy years also represent the twelve-hundred-and-sixty years of the Dark Ages, then the illustration of the “three and a half years”, or “forty-two months”, or “times, times and dividing of time” that symbolically represent the Dark Ages, expand the meaning and application of the symbolic seventy years.

Щом се разбере, че като символ седемдесетте години представляват също и хилядата двеста и шестдесет години на Тъмните векове, тогава образът на „три години и половина“, или „четиридесет и два месеца“, или „време, времена и половин време“, които символично представят Тъмните векове, разширява значението и приложението на символичните седемдесет години.

In the book of Daniel, the seventy years are identified as the period from the empowerment of the first message until the judgment. That period exists in every sacred reform movement, and in so doing, the seventy years represent other lines of truth that are not emphasizing the element of time, but address the purpose of the period. For example, the period of seventy years is represented by Malachi as the period when the messenger of the covenant purifies the sons of Levi. Sister White associated Malachi’s cleansing of the Levites with Christ’s two temple cleansings. That same period is the period of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. It is also the period when the latter rain is progressively poured out. The same period is also the testing time of the image of the beast, which leads to the mark of the beast. The period is also the prophetic “day of preparation”, that leads to the Sunday law, which is also the “day of the Sabbath”. The period contains scattering times, and gathering times, which are both elements of the “seven times.”

В книгата на Даниил седемдесетте години са определени като периода от упълномощаването на първата вест до съда. Този период съществува във всяко свещено реформаторско движение и по този начин седемдесетте години представят други линии на истина, които не подчертават елемента на времето, а разглеждат целта на периода. Например периодът от седемдесет години е представен от Малахия като периода, когато вестителят на завета очиства левиевите синове. Сестра Уайт свързва очистването на левитите у Малахия с двете очиствания на храма от Христос. Същият този период е и времето на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди. Той е също и периодът, когато късният дъжд се излива прогресивно. Същият период е също и времето на изпитанието на образа на звяра, което води до белега на звяра. Периодът е също и пророческият „ден на приготовление“, който води до неделния закон, който е също и „денят на съботата“. Периодът съдържа времена на разпръскване и времена на събиране, които и двете са елементи на „седемте времена“.

In the book of Daniel, Jehoiakim is a symbol of the empowerment of the first message. In relation to the two kings which follow him, he is simply the first of three angels that lead to, and end, at judgment. Cyrus is a symbol of not only the Sunday law, but he is also a “sign” of deliverance. Daniel is an element of the three-and-one combination, and also part of the fourfold worldwide representation of God’s people. Daniel is also a symbol of the Elijah messenger and he also typifies John in the book of Revelation. He is also a symbol of those that receive the seal of God. The name “Daniel” means “the judge of God”, or “the God of judgment”, so he is therefore a symbol of judgment, and also of Laodicea, for Laodicea means “a people judged” or “a people under judgment”. The judgment of Laodicea is ultimately premised upon their rejection of the knowledge that is unsealed in the book of Daniel.

В книгата на Даниил Йоаким е символ на овластяването на първата вест. Във връзка с двамата царе, които го следват, той е просто първият от трите ангела, които водят към съда и завършват със съд. Кир е символ не само на неделния закон, но той е и „знак“ за избавление. Даниил е елемент от съчетанието три-и-едно, а също и част от четирикратното световно представителство на Божия народ. Даниил е също така символ на Илия-вещестител и също така предобразява Йоан в книгата Откровение. Той е също така символ на онези, които приемат Божия печат. Името „Даниил“ означава „съдията на Бога“ или „Богът на съда“, следователно той е символ на съда, а също и на Лаодикия, защото Лаодикия означава „народ съден“ или „народ под съд“. Съдът над Лаодикия в крайна сметка се основава на нейното отхвърляне на познанието, което е разпечатано в книгата на Даниил.

Nebuchadnezzar is a symbol of both the Republican and true Protestant horn of the United States, and he is also a symbol of the United States from its beginning to its end. When we arrive at Daniel chapters four and five, we will find that Nebuchadnezzar represents “the time of the end” in 1798, and Belshazzar represents the Sunday law. Nebuchadnezzar became, at the end of “seven times” of punishment, a converted lamb-like ruler, but his son ends up speaking as a dragon, just before his destruction.

Навуходоносор е символ както на Републиканския, така и на истинския протестантски рог на Съединените щати, и той е също така символ на Съединените щати от тяхното начало до техния край. Когато стигнем до четвърта и пета глава на Даниил, ще установим, че Навуходоносор представя „времето на края“ през 1798 г., а Валтасар представя неделния закон. Навуходоносор стана, в края на „седем времена“ на наказание, обърнат, подобен на агне владетел, но неговият син накрая започва да говори като змей, тъкмо преди своето унищожение.

> “To the last ruler of Babylon, as in type to its first, had come the sentence of the divine Watcher: ‘O king, . . . to thee it is spoken; The kingdom is departed from thee.’ Daniel 4:31.” Prophets and Kings, 533.

> „До последния владетел на Вавилон, както в прообраз и до първия му, бе дошла присъдата на божествения Страж: „О, царю, ... на тебе се казва: Царството се отне от тебе.“ Даниил 4:31.“ Пророци и царе, 533.

Daniel chapter one represents the history of the Millerite movement from August 11, 1840 through to October, 22, 1844. It also represents September 11, 2001 through to the Sunday law. It also represents the first of the three angels’ messages that also represent a second prophetic symbol of the history of the United States from 1798 through to the Sunday law.

Първа глава на книгата на Данаил представлява историята на милеритското движение от 11 август 1840 г. до 22 октомври 1844 г. Тя също така представлява периода от 11 септември 2001 г. до неделния закон. Тя също така представлява първата от вестите на трите ангела, които също така представляват втори пророчески символ на историята на Съединените щати от 1798 г. до неделния закон.

Perhaps the most important representation of Daniel chapter one, is that it is the first thing mentioned in the prophetic book that is made up of the book of Daniel and the book of Revelation together. It is the first of three prophetic tests for a student of prophecy to master. It is what must be “eaten” in order to pass the following tests.

Може би най-важното значение на първа глава от Даниил е, че тя е първото нещо, споменато в пророческата книга, която се състои заедно от книгата на Даниил и книгата Откровение. Тя е първото от трите пророчески изпитания, които един изследовател на пророчеството трябва да овладее. Това е онова, което трябва да бъде „изядено“, за да бъдат издържани следващите изпитания.

In Early Writings, as already cited more than once in these articles, Sister White identifies the three-step testing process of Christ’s history in a paragraph, and then in the next paragraph she identifies the three-step testing process of Millerite history. She identifies that those in the time of Christ who rejected the message of John, could not be benefitted by the teachings of Jesus. The next paragraph allows one who wishes to see, that the first test for the Millerites was William Miller, who Sister White identifies was typified by both John the Baptist and Elijah. Those two witnesses of the first test establish that Daniel chapter one is the Elijah message. If chapter one is rejected, there cannot be any benefit from chapters two and three.

В „Ранни писания“, както вече бе цитирано неведнъж в тези статии, сестра Уайт в един абзац посочва тристепенния процес на изпитване в историята на Христос, а след това в следващия абзац посочва тристепенния процес на изпитване в историята на милеритите. Тя посочва, че онези по времето на Христос, които отхвърлиха вестта на Йоан, не можеха да се възползват от учението на Исус. Следващият абзац дава възможност на онзи, който желае да види, да разбере, че първото изпитание за милеритите беше Уилям Милър, когото сестра Уайт определя като предобразен едновременно от Йоан Кръстител и Илия. Тези двама свидетели на първото изпитание установяват, че първа глава на Данаил е Илиевата вест. Ако първа глава бъде отхвърлена, не може да има никаква полза от втора и трета глава.

Jesus and the second angel followed John the Baptist and the first angel in their respective histories. After Jesus was the judgment of the cross, and the third angel arrived when the investigative judgment commenced. The disappointment of the disciples at the cross typifies the great disappointment of October 22, 1844. Daniel chapter one is Elijah, as represented by John the Baptist and William Miller, but it cannot be separated from chapters two and three. Together those chapters are the everlasting gospel, which is always a three-step prophetic testing message that produces and then separates two classes of worshipers. Therefore, if those three chapters were to be separated it would be another gospel.

Исус и вторият ангел последваха Йоан Кръстител и първия ангел в съответните им истории. След Исус настъпи съдът на кръста, а третият ангел се яви, когато започна следственият съд. Разочарованието на учениците при кръста е образ на великото разочарование от 22 октомври 1844 г. Първата глава на Данаил е Илия, представен чрез Йоан Кръстител и Уилям Милър, но тя не може да бъде отделена от втора и трета глава. Заедно тези глави са вечното благовестие, което винаги е тристъпкова пророческа изпитваща вест, която формира, а след това разделя две категории поклонници. Следователно, ако тези три глави бъдат отделени една от друга, това би било друго благовестие.

> But though we, or an angel from heaven, preach any other gospel unto you than that which we have preached unto you, let him be accursed. As we said before, so say I now again, If any man preach any other gospel unto you than that ye have received, let him be accursed. Galatians 1:8, 9.

> Но дори ако ние, или ангел от небето, ви проповядва друго благовестие освен онова, което ви проповядвахме, нека бъде анатема. Както сме казвали и преди, така казвам и сега отново: ако някой ви проповядва друго благовестие освен онова, което сте приели, нека бъде анатема. Галатяни 1:8, 9.

Daniel chapter one prepares the way for the messenger of the covenant to suddenly come to his temple, and it also represents the voice that is crying in the wilderness. The wilderness is represented as a period of scattering, where the sanctuary and the host are being trodden under foot. In Daniel chapter one, Daniel is in the wilderness, scattered and enslaved. The message of chapter one, prepares the way for the message of chapter two, where Christ purifies and enters into covenant with the sons of Levi. The sons of Levi are identified as the symbol of God’s chosen people, for they stood faithfully with Moses in the crisis of Aaron’s golden image, and chapter three of Daniel is also the crisis of the golden image.

Първата глава на Даниил подготвя пътя за вестителя на завета да дойде внезапно в Своя храм и също така представя гласа на онзи, който вика в пустинята. Пустинята е представена като период на разпръсване, когато светилището и множеството биват тъпкани под нозете. В първата глава на Даниил Даниил е в пустинята — разпръснат и поробен. Вестта на първата глава подготвя пътя за вестта на втората глава, където Христос очиства и влиза в завет със синовете на Левий. Синовете на Левий са определени като символ на Божия избран народ, защото застанаха вярно с Моисей в кризата с Аароновия златен образ, а третата глава на Даниил също е кризата на златния образ.

Shadrach, Meshach and Abednego are like the Levites that have been purified in advance of the “image of the beast” test of the golden idol. At the ceremony Nebuchadnezzar provides the orchestra, the whore of Tyre sings the songs, and apostate spiritual Israel bows down and then dances naked to the music around the golden idol.

Седрах, Мисах и Авденаго са като левитите, които са били очистени предварително за изпитанието с „образа на звяра“ чрез златния идол. На церемонията Навуходоносор осигурява оркестъра, тирската блудница пее песните, а отстъпилият духовен Израил се покланя и после танцува гол около златния идол под звуците на музиката.

The books of Daniel and Revelation are the same book, and Christ as the Alpha and Omega is now unsealing the book that represents the Revelation of Jesus Christ. The very first truth that He places in that book is the three angels’ messages. The first three chapters of Daniel, are the three angels’ messages. The truths connected to those three angels’ messages in Revelation chapter fourteen, are brought to perfection when it is recognized that they were first mentioned in the first three chapters of Daniel. In Revelation fourteen they are identified as the everlasting gospel, and they are flying in the heavens, thus identifying the message that is presented to the entire world in the last days. In Daniel’s first three chapters, the experience of the men and women that carry that message to the world is illustrated. Revelation fourteen is the external line of truth, representing with symbols, the message of the three angels. The everlasting gospel, and the message of each of the three angels, is brought to perfection by the internal line of truth represented in Daniel’s first three chapters.

Книгите на Даниил и Откровение са една и съща книга, и Христос като Алфа и Омега сега разпечатва книгата, която представлява Откровението на Исус Христос. Самата първа истина, която Той полага в тази книга, е вестта на трите ангела. Първите три глави на Даниил са вестта на трите ангела. Истините, свързани с тази вест на трите ангела в четиринадесета глава на Откровение, се довеждат до съвършенство, когато се признае, че те най-напред са били споменати в първите три глави на Даниил. В Откровение 14 те са определени като вечното благовестие и летят сред небето, като по този начин се посочва вестта, която е представена на целия свят в последните дни. В първите три глави на Даниил е онагледен опитът на мъжете и жените, които носят тази вест на света. Откровение 14 е външната линия на истината, която чрез символи представя вестта на трите ангела. Вечното благовестие и вестта на всеки от тримата ангели се довеждат до съвършенство чрез вътрешната линия на истината, представена в първите три глави на Даниил.

The first three chapters represent many wonderful truths, and one of those truths is that the three messages are a three-step testing process consisting of a dietary test, followed by a visual test, that is followed by a litmus test. There are, no doubt, other ways to label those three tests, but those labels can easily be seen in chapter one, and they can again be seen in chapters one through three. The three chapters must be recognized together as one symbol.

Първите три глави представят много чудесни истини, и една от тези истини е, че трите вести са тристепенен изпитателен процес, състоящ се от изпит по отношение на храненето, последван от зрителен изпит, а след него — лакмусов изпит. Без съмнение съществуват и други начини да бъдат обозначени тези три изпита, но тези обозначения могат лесно да се видят в първа глава и отново могат да се видят в глави първа до трета. Трите глави трябва да бъдат разпознати заедно като един символ.

> “The first and second messages were given in 1843 and 1844, and we are now under the proclamation of the third; but all three of the messages are still to be proclaimed. It is just as essential now as ever before that they shall be repeated to those who are seeking for the truth. By pen and voice we are to sound the proclamation, showing their order, and the application of the prophecies that bring us to the third angel’s message. There cannot be a third without the first and second. These messages we are to give to the world in publications, in discourses, showing in the line of prophetic history the things that have been and the things that will be.” Selected Messages, book 2, 104, 105.

> „Първата и втората вест бяха дадени през 1843 и 1844 година, а сега ние сме под прогласяването на третата; но и трите вести все още трябва да бъдат прогласявани. Сега е също тъй съществено, както и когато и да било преди, те да бъдат повтаряни на онези, които търсят истината. С перо и глас ние трябва да разнасяме прогласяването, като показваме техния ред и приложението на пророчествата, които ни довеждат до вестта на третия ангел. Не може да има трета без първата и втората. Тези вести ние трябва да дадем на света чрез публикации, чрез беседи, като показваме по линията на пророческата история нещата, които са били, и нещата, които ще бъдат.“ Selected Messages, book 2, 104, 105.

It does not matter if there was only one day, or one week, or twenty years between the actual history of chapters two and three, they are symbolically illustrating the progressive testing of three tests. Nebuchadnezzar was dazzled and amazed that God, through the prophet Daniel could know his dream, and provide such a sound interpretation of the dream that it could only be understood as truth. Yet in chapter three, Nebuchadnezzar failed the second test of chapter two, for he determined to place his own prideful human desire above the wonderful manifestation of the power of God, which identified the divine meaning of the secret dream.

Няма значение дали между действителната история на втора и трета глава е имало само един ден, или една седмица, или двадесет години; те символично илюстрират последователното изпитване чрез три изпита. Навуходоносор бе заслепен и поразен от това, че Бог, чрез пророка Даниил, можа да узнае съня му и да даде тъй здраво тълкувание на съня, че то можеше да бъде разбрано единствено като истина. И все пак в трета глава Навуходоносор не издържа втория изпит от втора глава, защото реши да постави собственото си горделиво човешко желание над чудното проявление на Божията сила, което разкри божествения смисъл на тайния сън.

In erecting the golden image in chapter three, he failed the third—litmus test. Shadrach, Meshach and Abednego passed the litmus test. Nebuchadnezzar received the mark of the beast and the three worthies received the seal of God. The first three chapters of Daniel, must be understood in the context of the three angels of Revelation fourteen. As simple as the three chapters are, for they are so clear that they are commonly used as stories for Christian children, they actually represent, perhaps, the most profound three chapters in God’s Word.

Като издигна златния образ в трета глава, той не издържа третото лакмусово изпитание. Седрах, Мисах и Авденаго издържаха лакмусовото изпитание. Навуходоносор прие белега на звяра, а тримата достойни мъже получиха Божия печат. Първите три глави на Даниил трябва да бъдат разбрани в контекста на трите ангела от Откровение четиринадесета глава. Колкото и прости да са тези три глави, понеже са толкова ясни, че обикновено се използват като разкази за християнски деца, те всъщност представляват, може би, най-дълбоките три глави в Божието Слово.

We will continue with Daniel chapter three in the next article.

Ще продължим с трета глава на Даниил в следващата статия.

> “The vainglory and oppression seen in the course pursued by the heathen king, Nebuchadnezzar, is being and will continue to be manifested in our day. History will repeat itself. In this age the test will be on the point of Sabbath observance. The heavenly universe behold men trampling upon the law of Jehovah, making the memorial of God, the sign between him and his commandment-keeping people, a thing of naught, something to be despised, while a rival sabbath is exalted as was the great golden image in the plain of Dura. Men claiming to be Christians will call upon the world to observe this spurious sabbath that they have made. All who refuse will be placed under oppressive laws. This is the mystery of iniquity, the devising of satanic agencies, carried into effect by the man of sin.” The Youth’s Instructor, July 12, 1904.

> „Суетната слава и потисничеството, проявени в поведението, следвано от езическия цар Навуходоносор, се проявяват и ще продължат да се проявяват в нашите дни. Историята ще се повтори. В този век изпитът ще бъде по въпроса за спазването на съботата. Небесната вселена наблюдава как хората тъпчат закона на Йехова, като превръщат Божия възпоменателен знак, белега между Него и Неговия народ, който пази Неговите заповеди, в нещо нищожно, в нещо за презрение, докато една съперничеща събота се възвеличава, както беше възвеличен големият златен образ в полето Дура. Хора, които претендират, че са християни, ще призоват света да спазва тази подправена събота, която те са създали. Всички, които откажат, ще бъдат поставени под потиснически закони. Това е тайната на беззаконието — замисълът на сатанински сили, приведен в изпълнение чрез човека на греха.“ The Youth’s Instructor, 12 юли 1904 г.

Back to Articles