Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty-Three

Книгата на Йоил и Лаодикийската адвентна църква от седмия ден – номер четиридесет и три

Number Forty-Three

Число четиридесет и три

Author

Jeff Pippenger

Published

February 9, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

A symbol of the eighty human priests combined with the Divine High Priest is the number “81,” which is where we find Miller’s Dream in the book Early Writings. In Revelation “81” we find that when the very last seal is removed, there is silence in heaven for half an hour. Habakkuk 2:20 says that all the earth should keep quiet when the Lord is in His holy temple.

Символ на осемдесетте човешки свещеници, съчетани с Божествения Първосвещеник, е числото „81“, където намираме Съня на Милър в книгата „Ранни писания“. В Откровение „81“ откриваме, че когато бъде снета и най-последната печат, настава мълчание на небето за половин час. Авакум 2:20 казва, че цялата земя трябва да мълчи, когато Господ е в Своя свят храм.

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. Revelation 8:1.

> И когато отвори седмия печат, настана мълчание на небето около половин час. Откровение 8:1.

The removing of the seventh seal takes place in the thirty days, for it is the final seal. On December 31, 2023, Ezekiel’s bones began the resurrection process. Christ then began to teach for forty days. That date marked the end of the 1,260 days since the disappointment of July 18, 2020, and John informs us in Revelation eleven that we are to measure the temple, but leave off the courtyard. The courtyard ends at the end of the scattering, for John informs us 1,260 is given to the Gentiles who are the courtyard. When measuring, that history is to be left off.

Премахването на седмия печат става в рамките на тридесетте дни, защото той е последният печат. На 31 декември 2023 г. костите на Езекиил започнаха процеса на възкресението. Тогава Христос започна да поучава в продължение на четиридесет дни. Тази дата отбеляза края на 1 260-те дни от разочарованието на 18 юли 2020 г., а Йоан ни известява в Откровение единадесета глава, че трябва да измерим храма, но да оставим външния двор. Дворът завършва в края на разпръскването, защото Йоан ни известява, че 1 260 са дадени на езичниците, които са дворът. При измерването тази история трябва да бъде оставена настрана.

When Miller awakens and sees the dirt brush man, the room is empty, and as he raises his voice, Miller is still in the wilderness. From the history of the resurrection until just before the Sunday law, Christ is raising the temple of the one hundred and forty-four thousand, as He did in the forty-six years from 1798 unto 1844.

Когато Милър се събужда и вижда човека с четката за прах, стаята е празна, и когато той повишава гласа си, Милър все още е в пустинята. От историята на възкресението до непосредствено преди неделния закон Христос издига храма на сто четиридесет и четирите хиляди, както направи през четиридесет и шестте години от 1798 до 1844.

When He begins to teach, He is working in His temple, especially during the thirty days. The angels then keep silent for thirty minutes, while He teaches His priests of three hundred Millerite preachers, or His army of Gideon’s three hundred, or while He publishes the three hundred 1843 charts; and He does all this during the thirty days from the end of the unleavened bread, unto the message of the trumpets. He is sweeping the floor of Miller’s room, but it is His floor, so Miller’s room is His temple. He is finishing the work of blotting out either the sins or the names of those who were called as candidates to be among the one hundred and forty-four thousand.

Когато Той започва да поучава, Той работи в Своя храм, особено през тридесетте дни. Тогава ангелите пазят мълчание в продължение на тридесет минути, докато Той поучава Своите свещеници от трите стотин милеритски проповедници, или Своята войска от Гедеоновите триста, или докато публикува трите стотин карти от 1843 г.; и всичко това Той върши през тридесетте дни от края на безквасните хлябове до вестта на тръбите. Той мете пода в стаята на Милър, но това е Неговият под, затова стаята на Милър е Неговият храм. Той завършва делото по заличаването или на греховете, или на имената на онези, които бяха призовани като кандидати да бъдат между сто четиридесет и четирите хиляди.

The trumpet message that comes five days before the ascension and ten days before judgment is the litmus test. What happens in the thirty minutes that heaven is quiet, or the thirty days of Christ teaching the priests has already produced two classes when the seal is impressed during the three steps of the trumpet, ascension and judgment. It is simple to see.

Вестта на тръбата, която идва пет дни преди възнесението и десет дни преди съда, е лакмусовият тест. Случващото се през тридесетте минути, когато небето е тихо, или през тридесетте дни на Христовото поучаване на свещениците, вече е породило две класи, когато печатът се налага по време на трите стъпки на тръбата, възнесението и съда. Лесно е да се види.

If you come to the point where you are to sound the message of the trumpet, and refuse to sound the message—you fail.

Ако стигнете до момента, когато трябва да възвестите вестта на тръбата, и откажете да възвестите вестта — вие претърпявате неуспех.

The three steps of ‘trumpet, ascension and judgment’ are one waymark in three steps, just as in the beginning of the history where one waymark was represented with the ‘death, burial and resurrection.’ The three step test at the end is the litmus test that precedes by five days the Pentecostal Sunday law.

Трите стъпки на „тръба, възнесение и съд“ са един ориентир в три стъпки, точно както в началото на историята един ориентир беше представен чрез „смърт, погребение и възкресение“. Тристепенният изпит в края е лакмусовият тест, който предхожда с пет дни петдесятния неделен закон.

Five days after the resurrection the end of the feast of unleavened bread arrives, and that holy convocation marks the first and foundational test of 2024. Are you going to eat the Bread of Heaven or the bread of human reasoning? That test arrived in 2024, and it had been typified by the foundational rebellion of Adam and Eve, Nimrod, Aaron, Jeroboam, Korah and his rebels, the Protestants of Millerite history, the alpha rebellion of John Harvey Kellogg, the rebellion of 1888 and of course the rebellion of 9/11. The foundational rebellion of Cain, conveys the issue of jealousy against your brother, all down the line of foundational rebellions.

Пет дни след възкресението настъпва краят на празника на безквасните хлябове, и това свято събрание отбелязва първото и основополагащо изпитание на 2024 година. Ще ядете ли Хляба на Небето, или хляба на човешкото разсъждение? Това изпитание дойде през 2024 година и бе предобразено от основополагащия бунт на Адам и Ева, Нимрод, Аарон, Йеровоам, Корей и неговите бунтовници, протестантите от милеритската история, алфа-бунта на Джон Харви Келог, бунта от 1888 година и, разбира се, бунта на 11 септември. Основополагащият бунт на Каин предава въпроса за ревността срещу твоя брат по цялата линия на основополагащите бунтове.

All the illustrations of foundational rebellion are rebellion against God, but some; such as the rebels of 1888, and the rebels of Korah, include the fact that the chosen messenger is part of the test. The rejection of Miller’s identification that it is Rome that establishes the vision in Daniel 11:14, is a rejection of both the message and the messenger. The test is foundational for not only did Father Miller identify the robbers of verse fourteen as Rome, but also Miller’s son.

Всички илюстрации на основополагащ бунт са бунт против Бога, но някои, като бунтовниците от 1888 година и бунтовниците на Корей, включват и факта, че избраният вестител е част от изпита. Отхвърлянето на определението на Милър, че именно Рим установява видението в Даниил 11:14, е отхвърляне както на вестта, така и на вестителя. Изпитът е основополагащ, защото не само отец Милър определи грабителите от четиринадесети стих като Рим, но и синът на Милър.

Five days after the resurrection of December 31, 2023, Miller’s preparatory teaching ministry was taken over by the One who followed after John. For thirty days special instruction to the worshippers in the temple would be given “face to face” by Christ. That preparation was to prepare a priesthood of 80, to proclaim the warning message of the feast of trumpets.

Пет дни след възкресението на 31 декември 2023 г. подготвителното учителско служение на Милър бе поето от Онзи, Който дойде след Йоан. В продължение на тридесет дни на поклонниците в храма щеше да бъде давано специално наставление „лице в лице“ от Христос. Тази подготовка трябваше да подготви свещенство от 80 души, за да прогласи предупредителната вест на празника на тръбите.

That preparation of thirty days consists of a foundational first test in the beginning and a second temple test at the ending. The second temple test is finished before the trumpets are blown, and this detail is therefore represented in Miller’s dream when Christ cast the jewels into the casket. It is after He does this, that He invites Miller to “come and see.” It is from the trumpet warning, to the ascension unto judgment that the ensign is lifted up in advance of the Sunday law. The jewels are all in the temple, before Miller is called to “come and see,” and it is when the two witnesses are lifted up in the clouds, that their enemies behold them.

Тази подготовка от тридесет дни се състои от едно основополагащо първо изпитание в началото и второ храмово изпитание в края. Второто храмово изпитание завършва преди да бъдат затръбени тръбите и следователно тази подробност е представена в съня на Милър, когато Христос хвърли скъпоценните камъни в ковчежето. След като прави това, Той кани Милър да „дойде и да види“. Именно от предупреждението на тръбите до възнесението към съда знамето е издигнато преди неделния закон. Всички скъпоценни камъни са в храма, преди Милър да бъде призован да „дойде и да види“, и когато двамата свидетели са издигнати в облаците, тогава техните неприятели ги виждат.

Their prediction of an attack from Islam that failed in 2020, is to be repeated after it is corrected, as was the true Midnight Cry of Snow. Miller had an understanding that he identified as the Midnight Cry, but Samuel Snow corrected Miller’s Midnight Cry message, and for this reason, Snow’s Midnight Cry message is called the “true” Midnight Cry message in Millerite history. The message of the Midnight Cry is a message that has been corrected, and empowered by the correction.

Тяхното предсказание за нападение от исляма, което се провали през 2020 г., трябва да бъде повторено, след като бъде поправено, както беше истинският Среднощен вик на Сноу. Милър имаше разбиране, което той определяше като Среднощния вик, но Самуил Сноу поправи вестта на Милър за Среднощния вик и поради тази причина вестта на Сноу за Среднощния вик в милеритската история е наричана „истинската“ вест на Среднощния вик. Вестта на Среднощния вик е вест, която е била поправена и овластена чрез поправката.

> “The disappointed ones saw from the Scriptures that they were in the tarrying time, and that they must patiently wait the fulfillment of the vision. The same evidence which led them to look for their Lord in 1843, led them to expect Him in 1844.” Early Writings, 247.

> „Разочарованите видяха от Писанията, че се намират във времето на забавянето и че трябва търпеливо да очакват изпълнението на видението. Същите доказателства, които ги бяха довели да очакват своя Господ през 1843 година, ги доведоха да Го очакват през 1844 година.“ Ранни писания, 247.

The phenomenon occurred at the end of the period of 1840 to 1844, and it also occurred at the beginning. Josiah Litch predicted a fulfillment of Islam in 1840. He put his prediction into the public record in 1838, and then corrected it ten days before August 11, 1840. The corrected prediction fulfillment empowered the first angel’s message. The second message was empowered by the corrected message of the Midnight Cry. Two witnesses from one history that are an alpha witness and an omega witness. Together they identify the empowerment of a message based upon the correction of a previous message.

Явлението се случи в края на периода от 1840 до 1844 г., а също се случи и в началото. Джосая Лич предсказа едно изпълнение, свързано с исляма, през 1840 г. Той внесе своето предсказание в публичния запис през 1838 г., а след това го поправи десет дни преди 11 август 1840 г. Изпълнението на поправеното предсказание даде сила на вестта на първия ангел. Втората вест получи сила чрез поправената вест на Среднощния вик. Двама свидетели от една и съща история, които са алфа свидетел и омега свидетел. Заедно те посочват овластяването на една вест, основано върху поправката на предишна вест.

The alpha identifies a prophecy of Islam and the omega identifies a prophecy of a shut door. Line upon line, Islam in 1840 and the shut door in 1844, identifies Islam and a shut door as the message of the Midnight Cry. At the beginning of the message Islam is loosed, as in Christ’s triumphal entry. At that point the door is closed in the parable of the ten virgins, as the door is closed upon the judgment of the house of God. At the conclusion of the message, Islam strikes again as the door is closed upon the United States.

Алфата обозначава пророчество за исляма, а омегата обозначава пророчество за затворена врата. Ред след ред, ислямът през 1840 година и затворената врата през 1844 година посочват исляма и затворената врата като вестта на Среднощния вик. В началото на вестта ислямът е развързан, както при тържественото влизане на Христос. В този момент вратата се затваря в притчата за десетте девици, както вратата се затваря при съда над Божия дом. В заключението на вестта ислямът нанася удар отново, когато вратата се затваря над Съединените щати.

It is important to see that the line produced by Leviticus twenty-three identifies the three steps of Passover at the beginning and the three steps of the priests at the end. The priests are lifted up as an offering at the Sunday law, but they are purified before that event. When they are lifted up, they are the ensign, and when Christ was lifted up in the three steps at the beginning of the line, He drew all the world unto Himself. The lifting up of the one hundred and forty-four thousand is the end of the line that began with the lifting up of Christ. In both the beginning and ending one waymark of three steps are identified.

Важно е да се види, че линията, очертана от Левит двадесет и трета глава, определя трите стъпки на Пасхата в началото и трите стъпки на свещениците в края. Свещениците са издигнати като принос при неделния закон, но преди това събитие те са очистени. Когато са издигнати, те са знамето; и когато Христос бе издигнат в трите стъпки в началото на линията, Той привлече целия свят при Себе Си. Издигането на сто четиридесет и четирите хиляди е краят на линията, която започна с издигането на Христос. И в началото, и в края е обозначен по един ориентир от три стъпки.

Three steps at the beginning that are followed by five days, and three steps at the ending that are followed by five days. From that point on, the story is about the great multitude, for the priesthood has been established as the ensign of the one hundred and forty-four thousand. The seven days of Tabernacles is a period for the Gentiles. If we leave off the time of the Gentiles that begins at the Sunday law, and leave off the three and a half days that ended in 2023, we have the temple of the one hundred and forty-four thousand represented within the fifty days of the Pentecostal season from December 31, 2023 unto the soon-coming Sunday law.

Три стъпки в началото, следвани от пет дни, и три стъпки в края, следвани от пет дни. От този момент нататък разказът е за голямото множество, защото свещенството е установено като знамето на сто четиридесет и четирите хиляди. Седемте дни на Шатроразпъването са период за езичниците. Ако изключим времето на езичниците, което започва при неделния закон, и изключим трите дни и половина, които завършиха през 2023 г., имаме храма на сто четиридесет и четирите хиляди, представен в рамките на петдесетте дни от сезона на Петдесетница — от 31 декември 2023 г. до скоро настъпващия неделен закон.

Five days from the resurrection for the virgins, thirty days that follow for the priests. Then five days of a trumpet message from the virgins, ending with their ascension when the forty days concludes, followed by five days unto judgment, followed by five days to the Sunday law. As a symbol of the virgins, the number “5” sets forth the footsteps of the one hundred and forty-four thousand, who are virgins and who are also priests.

Пет дни от възкресението за девиците, тридесет последващи дни за свещениците. След това пет дни на тръбна вест от девиците, завършващи с тяхното възнесение, когато четиридесетте дни се изпълнят, последвани от пет дни до съда, последвани от пет дни до неделния закон. Като символ на девиците, числото „5“ представя стъпките на сто четиридесет и четирите хиляди, които са девици и които са също и свещеници.

During the thirty days of teaching, the final and seventh seal is removed, and it is in that period that Miller sees the jewels being restored. “Come and see” is a symbol based upon the first four seals, so when the seventh seal was opened, Miller was told to “come and see,” but the angels in heaven all just watch on in silence. Miller’s dream is identifying the sealing of the jewels who are the one hundred and forty-four thousand, while also identifying the jewels that are the message of the Midnight Cry. That message conveys the power to the virgins that accomplishes the sealing, and the dirt brush man identifies the One who controls both the messengers and the message.

През тридесетте дни на поучение последният, седмият печат бива снет, и именно в този период Милър вижда как скъпоценните камъни се възстановяват. „Ела и виж“ е символ, основан върху първите четири печата, така че, когато седмият печат бе отворен, на Милър бе казано: „Ела и виж“, но ангелите на небето всички само наблюдават в мълчание. Сънят на Милър посочва запечатването на скъпоценните камъни, които са сто четиридесет и четирите хиляди, като същевременно посочва и скъпоценните камъни, които са вестта на Среднощния вик. Тази вест предава силата на девиците, която извършва запечатването, а човекът с четката за прах посочва Онзи, Който владее както вестителите, така и вестта.

2024 represents the foundational test, and now in 2026 the temple test has arrived. We are now in the thirty-day period where Christ is teaching, and to not recognize this fact is fatal.

2024 представлява основополагащото изпитание, а сега, през 2026, е настъпило изпитанието на храма. Сега се намираме в тридесетдневния период, през който Христос поучава, и да не се разпознае този факт е фатално.

Recognizing the message and the messenger was an element of the foundational test represented by Rome establishing the vision, and is an element of the story of Elijah and Ahab.

Разпознаването на вестта и вестителя беше елемент от основополагащото изпитание, представено чрез това, че Рим установява видението, и е елемент от разказа за Илия и Ахав.

> And in the thirty and eighth year of Asa king of Judah began Ahab the son of Omri to reign over Israel: and Ahab the son of Omri reigned over Israel in Samaria twenty and two years. And Ahab the son of Omri did evil in the sight of the Lord above all that were before him. And it came to pass, as if it had been a light thing for him to walk in the sins of Jeroboam the son of Nebat, that he took to wife Jezebel the daughter of Ethbaal king of the Zidonians, and went and served Baal, and worshipped him. And he reared up an altar for Baal in the house of Baal, which he had built in Samaria. And Ahab made a grove; and Ahab did more to provoke the Lord God of Israel to anger than all the kings of Israel that were before him. In his days did Hiel the Bethelite build Jericho: he laid the foundation thereof in Abiram his firstborn, and set up the gates thereof in his youngest son Segub, according to the word of the Lord, which he spake by Joshua the son of Nun. And Elijah the Tishbite, who was of the inhabitants of Gilead, said unto Ahab, As the Lord God of Israel liveth, before whom I stand, there shall not be dew nor rain these years, but according to my word. 1 Kings 16:29–17:1.

> И в тридесет и осмата година на Аса, царя на Юда, Ахав, синът на Амврий, започна да царува над Израил; и Ахав, синът на Амврий, царува над Израил в Самария двадесет и две години. И Ахав, синът на Амврий, вършеше зло пред Господа повече от всички, които бяха преди него. И стана така, като че ли бе малко нещо за него да ходи в греховете на Еровоам, Наватовия син, че той взе за жена Езавел, дъщерята на Етваал, царя на сидонците, и отиде да служи на Ваала и му се поклони. И издигна олтар за Ваала в дома на Ваала, който беше построил в Самария. Ахав направи и ашера; и Ахав стори повече, за да разгневи Господа, Израилевия Бог, от всички израилеви царе, които бяха преди него. В неговите дни хелецът от Ветил Ахиил съгради Ерихон: положи основите му с цената на Авирама, първородния си син, и постави портите му с цената на най-малкия си син Сегув, според словото на Господа, което Той беше изговорил чрез Исус Навиевия син. А Илия Тесвиецът, който беше от жителите на Галаад, каза на Ахава: Заклевам се в живота на Господа, Израилевия Бог, пред Когото стоя: през тия години няма да има ни роса, ни дъжд, освен според моето слово. 3 Царе 16:29–17:1.

The numbers associated with Ahab add to the context of the passage. “Thirty-eight” represents a “rising up.” Israel was commanded to “rise up” and enter the Promised Land in the thirty-eighth year.

Числата, свързани с Ахав, допринасят към контекста на този пасаж. „Тридесет и осем“ представлява „издигане“. На Израил бе заповядано да „се издигне“ и да влезе в Обетованата земя в тридесет и осмата година.

> Now rise up, said I, and get you over the brook Zered. And we went over the brook Zered. And the space in which we came from Kadeshbarnea, until we were come over the brook Zered, was thirty and eight years; until all the generation of the men of war were wasted out from among the host, as the Lord sware unto them. Deuteronomy 2:13, 14.

> „Сега станете, казах аз, и преминете потока Зеред. И ние преминахме потока Зеред. А времето, през което пътувахме от Кадис-варни до преминаването ни през потока Зеред, беше тридесет и осем години, докато цялото поколение на воюващите мъже не изчезна измежду стана, както Господ им беше се заклел.“ Второзаконие 2:13, 14.

Jesus healed the crippled man who was thirty-eight years old when He told him to “rise.”

Исус изцели тридесет и осемгодишния сакат човек, когато му каза: „Стани.“

> And a certain man was there, which had an infirmity thirty and eight years. When Jesus saw him lie, and knew that he had been now a long time in that case, he saith unto him, Wilt thou be made whole? The impotent man answered him, Sir, I have no man, when the water is troubled, to put me into the pool: but while I am coming, another steppeth down before me. Jesus saith unto him, Rise, take up thy bed, and walk. And immediately the man was made whole, and took up his bed, and walked: and on the same day was the sabbath. John 5:5–9.

> И там имаше един човек, който беше недъгав от тридесет и осем години. Когато Исус го видя да лежи и разбра, че вече дълго време е в това състояние, каза му: Искаш ли да оздравееш? Болният Му отговори: Господине, нямам човек, който, когато се раздвижи водата, да ме спусне в къпалнята; а докато аз ида, друг слиза преди мене. Исус му каза: Стани, вдигни постелката си и ходи. И веднага човекът оздравя, вдигна постелката си и ходеше; а същият ден беше събота. Йоан 5:5–9.

Josiah Litch made a prediction in 1838, that he fine-tuned in 1840. The thirty-eighth year Moses references in Deuteronomy, was also the fortieth year. Josiah Litch’s two-step process paralleled the two-step revival of his namesake, king Josiah. The numbers of 38 and 40 in relation to one another, represent a rising up, which is what happens to the two witnesses when they are lifted up into the clouds.

Джозая Лич направи едно предсказание през 1838 г., което прецизира през 1840 г. Тридесет и осмата година, за която Моисей споменава във Второзаконие, беше също и четиридесетата година. Двуетапният процес на Джозая Лич беше успореден на двуетапното възраждане на неговия съименник, цар Йосия. Числата 38 и 40, разглеждани във взаимоотношение едно към друго, представляват издигане, което е онова, което се случва с двамата свидетели, когато биват издигнати в облаците.

With Litch, the lifting up was accomplished by the message of Islam of the second woe. The lifting up that is marked by Christ’s ascension, comes after the trumpet message of Islam. Those first two steps of the waymark of trumpet, ascension and judgment was typified by Litch, whose two steps were typified by king Josiah’s two step revival and reformation. In Deuteronomy the command was to rise up and go into the Promised Land, and the lifting up of the ensign at the Sunday law is the identical promise.

При Лич издигането бе осъществено чрез вестта за исляма на второто горко. Издигането, което е отбелязано от Христовото възнесение, настъпва след тръбната вест за исляма. Тези първи две стъпки от ориентировъчния белег на тръба, възнесение и съд бяха предобразени чрез Лич, чиито две стъпки бяха предобразени от двустепенното съживление и реформация на цар Йосия. Във Второзаконие заповедта беше да станат и да влязат в Обетованата земя, а издигането на знамето при неделния закон е същото това обещание.

Ahab reigned twenty-two years, thus he reigns during the period when Divinity is combined with humanity, which is the period of thirty days that precedes the trumpet message. Ahab is Trump, who will marry Jezebel in the very near future. In the period of Trump, only Elijah has a message of rain. This fact is foundational, for the movement of the one hundred and forty-four thousand is the movement of the methodology of line upon line; and that methodology is based upon the foundational truth that the reform movement of the one hundred and forty-four thousand has been typified by every reform movement of sacred history. In each of those movements the leaders were part of the testing process. Every time.

Ахаав царува двадесет и две години; следователно той царува през периода, когато Божествеността е съчетана с човечността, което е периодът от тридесет дни, предхождащ вестта на тръбата. Ахаав е Тръмп, който в най-близко бъдеще ще се ожени за Езавел. В периода на Тръмп единствено Илия има вест за дъжд. Този факт е основополагащ, защото движението на сто четиридесет и четирите хиляди е движението на методологията „ред по ред“; а тази методология се основава върху основополагащата истина, че реформаторското движение на сто четиридесет и четирите хиляди е било предобразено от всяко реформаторско движение в свещената история. Във всяко едно от тези движения водачите са били част от процеса на изпитване. Всеки път.

Ahab is the seventh king from Jeroboam, and we have repeatedly shown how Ahab is the state during the Sunday law crisis. We have shown how the Laodicean Seventh-day Adventist church rebuilt Jericho in 1863, costing the Whites their oldest and youngest sons, and typifying Jericho at the Sunday law. 1863 typifies the Sunday law.

Ахав е седмият цар от Йеровоам насетне и ние многократно сме показвали как Ахав представлява държавата по време на кризата на неделния закон. Показвали сме как лаодикийската Църква на адвентистите от седмия ден възстанови Йерихон през 1863 година, струвайки на семейство Уайт най-големия и най-малкия им син, и предобразявайки Йерихон при неделния закон. 1863 година е предобраз на неделния закон.

The passage is full of symbolism identifying the period as the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and in that time period to reject Miller’s understanding of a truth that was placed upon Habakkuk’s 1843 table is foundational rebellion, that includes a disregard for God’s chosen messenger under the same pretext as Korah’s rebels and the rebels of 1888, who claimed that all the congregation is holy.

Пасажът е изпълнен със символика, която определя този период като запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди; и в този времеви период да се отхвърли разбирането на Милър за една истина, поставена върху таблицата на Авакум от 1843 г., е основополагащ бунт, включващ пренебрегване на Божия избран вестител под същия предлог като бунтовниците на Корей и бунтовниците от 1888 г., които твърдяха, че цялото събрание е свято.

We are now in the test of the temple when the windows of heaven are opened along with a dispensational door. The dispensational door marks the transition for the priests from Laodicea unto the priests of Philadelphia. It marks the separation of the counterfeit and true jewels of Miller’s dream. The windows identify a curse or a blessing. Malachi three, premises the test upon returning. Miller’s dream emphasizes the restoration of both the priesthood and the message. Revelation nineteen identifies the army of the Lord that is raised up when a prediction of a trumpet message of Islam is fulfilled.

Сега се намираме в изпита на храма, когато небесните прозорци се отварят заедно с една диспенсационна врата. Диспенсационната врата бележи прехода за свещениците от Лаодикия към свещениците на Филаделфия. Тя бележи отделянето на фалшивите и истинските скъпоценности от съня на Милър. Прозорците означават проклятие или благословение. Малахия 3 поставя изпита върху завръщането. Сънят на Милър подчертава възстановяването както на свещенството, така и на вестта. Откровение 19 посочва Господната войска, която бива издигната, когато се изпълни предсказанието за тръбна вест на исляма.

The test that precedes the litmus test of the trumpet message is the second and it is the temple test. Miller’s dream produces a doubling, that is always associated with the second test, for Miller’s dream uses jewels as both the messages and the messengers. The temple test involves the application of the line upon line methodology of the latter rain. It requires the priests to see the temple in the various lines of prophecy in order to align the messages. The dirt brush man’s larger casket is the temple of the one hundred and forty-four thousand, and Malachi’s storehouse is the same. The heart of the temple furnishing is the ark of the covenant, which the covering cherubim’s continually look to, thus emphasizing the focus of all holy beings. The holy in this history need to look unto the temple and gaze into the ark.

Изпитът, който предхожда лакмусовия изпит на вестта на тръбата, е вторият, и това е храмовият изпит. Сънят на Милър поражда удвояване, което винаги е свързано с втория изпит, защото сънят на Милър използва скъпоценни камъни както като вестите, така и като вестителите. Храмовият изпит включва прилагането на методологията „ред след ред“ на късния дъжд. Той изисква от свещениците да виждат храма в различните пророчески линии, за да съгласуват вестите. По-големият ковчег на човека с четката за пръст е храмът на сто четиридесет и четирите хиляди, а складът на Малахия е същият. Сърцето на храмовото обзавеждане е ковчегът на завета, към който покриващите херувими непрестанно гледат, като по този начин се подчертава средоточието на всички святи същества. Святите в тази история трябва да гледат към храма и да се взират в ковчега.

The temple of the one hundred and forty-four thousand is the subject of Leviticus twenty-three and it presents a historical line that was fulfilled in the time of Christ with what Sister White calls “the Pentecostal season.” From the resurrection unto Pentecost, or from December 31, 2023 unto the Sunday law Leviticus twenty-three’s prophetic line represents the temple of the one hundred and forty-four thousand. That history begins with a waymark of three steps followed by five days and it ends with a waymark of three steps followed by five days. In the middle of the alpha and omega histories is the thirty days of sealing the priests. That overall line begins with the seventh-day Sabbath and ends with the seventh-year Sabbath. At this level the temple of the one hundred and forty-four thousand is the ark that will carry 8 souls to the earth made new, and it is also the ark of the covenant that is shadowed by two angels, just as the two Sabbaths shadow the temple of the priesthood of the one hundred and forty-four thousand represented with the Pentecostal season.

Храмът на сто четиридесет и четирите хиляди е предметът на Левит двадесет и трета глава и представя историческа линия, която се изпълни във времето на Христос чрез онова, което сестра Уайт нарича „петдесятния сезон“. От възкресението до Петдесятница, или от 31 декември 2023 г. до неделния закон, пророческата линия на Левит двадесет и трета глава представя храма на сто четиридесет и четирите хиляди. Тази история започва с ориентир от три стъпки, последван от пет дни, и завършва с ориентир от три стъпки, последван от пет дни. В средата на историите на алфата и омегата се намират тридесетте дни на запечатването на свещениците. Тази цялостна линия започва със съботата на седмия ден и завършва със съботата на седмата година. На това равнище храмът на сто четиридесет и четирите хиляди е ковчегът, който ще пренесе 8 души в обновената земя, и също така е ковчегът на завета, засенчван от два ангела, както и двете съботи засенчват храма на свещенството на сто четиридесет и четирите хиляди, представен чрез петдесятния сезон.

Leviticus twenty-three is about the priesthood of the one hundred and forty-four thousand during the final manifestation of the Pentecostal season that began at Christ’s resurrection and continued until fifty days later at the Day of Pentecost. The Pentecostal season is established when the first twenty-two verses of Leviticus twenty-three is aligned with the last twenty-two verses. William Miller’s dream identifies that the jewels of God’s word are both the message and the messengers.

Левит, двадесет и трета глава, е за свещенството на сто четиридесет и четирите хиляди по време на последното проявление на Петдесетническия период, който започна при възкресението на Христос и продължи до петдесет дни по-късно — в Деня на Петдесетница. Петдесетническият период се установява, когато първите двадесет и два стиха на Левит, двадесет и трета глава, се съпоставят с последните двадесет и два стиха. Сънят на Уилям Милър посочва, че скъпоценните камъни на Божието слово са както вестта, така и вестителите.

> “I have had precious opportunities to obtain an experience. I have had an experience in the first, second, and third angels’ messages. The angels are represented as flying in the midst of heaven, proclaiming to the world a message of warning, and having a direct bearing upon the people living in the last days of this earth’s history. No one hears the voice of these angels, for they are a symbol to represent the people of God who are working in harmony with the universe of heaven. Men and women, enlightened by the Spirit of God, and sanctified through the truth, proclaim the three messages in their order.” Life Sketches, 429.

> „Имал съм скъпоценни възможности да придобия опитност. Имам опитност в първата, втората и третата ангелска вест. Ангелите са представени като летящи посред небето, прогласяващи на света вест на предупреждение и имащи пряко отношение към хората, живеещи в последните дни от историята на тази земя. Никой не чува гласа на тези ангели, защото те са символ, представящ Божия народ, който работи в хармония с небесната вселена. Мъже и жени, просветени от Божия Дух и осветени чрез истината, прогласяват трите вести в техния ред.“ Life Sketches, 429.

The angels are symbols of God’s people who proclaim the message represented by the angel.

Ангелите са символи на Божия народ, който прогласява вестта, представена от ангела.

> “Time is short. The first, second, and third angel’s messages are the messages to be given to the world. We hear not literally the voice of the three angels, but these angels in Revelation represent a people who will be upon the earth and give these messages.

> „Времето е кратко. Първата, втората и третата ангелска вест са вестите, които трябва да бъдат дадени на света. Ние не чуваме буквално гласа на трите ангела, но тези ангели в Откровение представляват народ, който ще бъде на земята и ще даде тези вести.

> “John saw ‘Another angel come down from heaven, having great power; and the whole earth was lightened with his glory.’ Revelation 18:1. That work is the voice of the people of God proclaiming a message of warning to the world.” The 1888 Materials, 926.

> „Йоан видя „друг ангел да слиза от небето, който имаше голяма власт; и цялата земя се освети от славата му“. Откровение 18:1. Това дело е гласът на Божия народ, който възвестява на света предупредителна вест.“ The 1888 Materials, 926.

Angels represent the people who give the messages represented by the angels. William Miller is represented prophetically in a multitude of applications. One of those applications is that Miller is represented by the first and the last time prophecies he was led to proclaim. The seven times or 2,520 years that ended in 1798, was Miller’s alpha discovery and the cleansing of the sanctuary at the end of 2,300 evenings and mornings on October 22, 1844 was Miller’s omega discovery. Millerite history is represented from 1798 to 1844, and though it was the history of the first and second angels’ it is called by the name of the messenger of that history. Millerite history identifies that Miller was the “voice” proclaiming the first and second angels’ message, and the first angel announced the beginning of judgment on October 22, 1844, and the first angel arrived at the time of the end in 1798, at the conclusion of the “seven times” scattering of the kingdom of Israel. Miller is a symbol of both the 2,520-year prophecy and the 2,300-year prophecy.

Ангелите представляват хората, които дават вестите, представени от ангелите. Уилям Милър е представен пророчески в множество приложения. Едно от тези приложения е, че Милър е представен чрез първото и последното времево пророчество, които бе воден да прогласи. Седемте времена, или 2520 години, които завършиха през 1798 г., бяха алфа-откритието на Милър, а очистването на светилището в края на 2300 денонощия на 22 октомври 1844 г. беше омега-откритието на Милър. Милеритската история е представена от 1798 до 1844 г., и макар да беше историята на първия и втория ангел, тя се нарича с името на вестителя на тази история. Милеритската история показва, че Милър беше „гласът“, който прогласяваше вестта на първия и втория ангел, а първият ангел извести началото на съда на 22 октомври 1844 г., и първият ангел дойде във времето на края през 1798 г., при завършека на разпръсването на царството Израилево през „седемте времена“. Милър е символ както на пророчеството за 2520 години, така и на пророчеството за 2300 години.

The first waymark of 1798 announced that the judgment would begin when the 2,300-years ended on October 22, 1844. Then the Lord opened up the light of the seventh-day Sabbath, and it was His intent to finish the work, so He attempted to open up further light upon the seven times in 1856, but rebellion was manifested, instead of faith. The seven times is the alpha of Millerite history and the 2,300 is the omega.

Първият ориентир от 1798 г. възвести, че съдът ще започне, когато 2300-те години завършат на 22 октомври 1844 г. Тогава Господ разкри светлината за съботата на седмия ден и Неговото намерение беше да завърши делото, затова Той се опита да разкрие по-нататъшна светлина относно седемте времена през 1856 г., но вместо вяра се прояви бунт. Седемте времена са алфата на милеритската история, а 2300-те са омегата.

The seven times is represented by the seventh-year Sabbath and the 2,300 is represented by the seventh-day Sabbath. Millerite history is represented by 1798 and 1844, and 1798 represents the seven times and 1844 represents the 2,300 years. Those two Sabbaths are the bookends to the history represented in Leviticus twenty-three. Those two Sabbaths represent two messages, that make one message. Those two messages represent the Millerites, for the people that proclaim the messages represent the angels that symbolize the message. 1798 the first angel arrived and in 1844 the third angel arrived.

Седемте времена са представени чрез съботата на седмата година, а 2 300 са представени чрез съботата на седмия ден. Милеристката история е представена чрез 1798 и 1844 година, като 1798 представлява седемте времена, а 1844 представлява 2 300 години. Тези две съботи са подпорите на историята, представена в Левит двадесет и трета глава. Тези две съботи представляват две вести, които съставят една вест. Тези две вести представляват милеристите, защото хората, които прогласяват вестите, представляват ангелите, които символизират вестта. През 1798 г. пристигна първият ангел, а през 1844 г. пристигна третият ангел.

Leviticus twenty-three has seven feasts and seven holy convocations, though every feast is not a holy convocation and vise versa. The feasts all fall between the first and the last holy convocation, which is the seventh-day Sabbath in the beginning and the seventh-year Sabbath at the end. The history of the feasts is bookended with the two Sabbaths that represent William Miller and the Millerites.

Левит двадесет и трета глава съдържа седем празника и седем свети събрания, макар че не всеки празник е свето събрание и обратно. Всички празници се разполагат между първото и последното свето събрание, които са съботата на седмия ден в началото и съботата на седмата година в края. Историята на празниците е оградена от двете съботи, които представляват Уилям Милър и милеритите.

When the first twenty-two verses and the last twenty-two verses are combined in Leviticus twenty-three the Pentecostal season is identified. The structure that is established by bringing the lines together is absolutely divine. The Pentecostal season of the structure clearly illustrates the three steps of the three angels. It bears the signature of “Truth.” It bears the signature of Alpha and Omega. It bears the signature of Palmoni. It leads a student to the very heart of the Most Holy Place. It identifies the temple of the one hundred and forty-four thousand. It extends all the way to the earth made new.

Когато първите двадесет и два стиха и последните двадесет и два стиха в Левит, двадесет и трета глава, се съчетаят, петдесятният период се разпознава. Структурата, която се установява чрез събирането на редовете, е абсолютно божествена. Петдесятният период на тази структура ясно илюстрира трите стъпки на трите ангела. Той носи подписа на „Истината“. Той носи подписа на Алфа и Омега. Той носи подписа на Палмони. Той води изучаващия до самото сърце на Пресветото място. Той посочва храма на сто четиридесет и четирите хиляди. Той се простира чак до новата земя.

This truth of Leviticus twenty-three is now being unsealed in connection with the temple test that precedes the litmus and third test. The third angel arrived in 1844, and then again at 9/11 and then again in 2023. When the third angel arrived in 1844 the faithful were to by faith follow Christ into the Most Holy Place. Leviticus twenty-three is the path into the Most Holy Place and represents an element of the temple test. John was told to measure the temple and also the worshippers therein.

Тази истина от Левит двадесет и трета глава сега се разпечатва във връзка с храмовия изпит, който предхожда лакмусовия и третия изпит. Третият ангел пристигна през 1844 г., а след това отново на 11 септември и после отново през 2023 г. Когато третият ангел пристигна през 1844 г., верните трябваше чрез вяра да последват Христос в Пресветото място. Левит двадесет и трета глава е пътят към Пресветото място и представлява елемент от храмовия изпит. На Йоан бе казано да измери храма, а също и поклонниците в него.

Miller’s casket is the temple and the jewels are the worshippers therein. Malachi’s storehouse is the temple and the tithes are the worshippers therein. The Pentecostal season, as represented in the line upon line application of Leviticus twenty-three represents the temple of the one hundred and forty-four thousand. More directly it illustrates the ark of the covenant, with the covering cherubs looking at the Ten Commandments, Aaron’s rod that budded and the golden pot of manna.

Ковчегът на Милър е храмът, а скъпоценните камъни са поклонниците в него. Съкровищницата на Малахия е храмът, а десятъците са поклонниците в него. Петдесятният период, както е представен в приложението „ред по ред“ на Левит двадесет и трета глава, представлява храма на сто четиридесет и четирите хиляди. Още по-пряко той илюстрира ковчега на завета, с покривните херувими, които гледат Десетте заповеди, жезъла на Аарон, който се раззеленя, и златната стомна с манна.

The covering cherubs are angels, and angels represent a message and the messenger. The message that is the alpha message of Leviticus twenty-three is the seventh-day Sabbath, and the omega message is the seventh-year Sabbath. Both are messages, and they are also the alpha and omega messages of William Miller and the Millerites, with the fulfillment of the “seven times,” in 1798, a symbol of the seventh-year Sabbath, and in 1844, God led His people into the Most Holy Place, where they discovered the seventh-day Sabbath. Those two Sabbaths are the first and last holy convocations in Leviticus twenty-three, and the Pentecostal season is positioned between them both, just as the ark was positioned between the two covering cherubs.

Покриващите херувими са ангели, а ангелите представляват вест и вестителя. Вестта, която е алфа-вeстта на Левит двадесет и трета глава, е съботата на седмия ден, а омега-вeстта е съботата на седмата година. И двете са вести, и те са също така алфа- и омега-вeстите на Уилям Милър и милеритите, като изпълнението на „седемте времена“ през 1798 година е символ на съботата на седмата година, а през 1844 година Бог поведе Своя народ в Пресветото място, където те откриха съботата на седмия ден. Тези две съботи са първото и последното свято събрание в Левит двадесет и трета глава, а сезонът на Петдесетница е разположен между тях двете, точно както ковчегът беше разположен между двата покриващи херувима.

The temple is to be measured, and it includes leaving off the courtyard that is given to the Gentiles. At the Sunday law judgment for the house of God ends, and the judgment of the Gentiles begins. The times of the Gentiles ended in 1798, at the end of 1,260 years, and at the end of three and a half days, (a symbol of 1,260) John was to leave off the courtyard.

Храмът трябва да бъде измерен, и това включва оставянето на двора, който е даден на езичниците. При съдa на неделния закон съдът за Божия дом приключва и започва съдът над езичниците. Времената на езичниците приключиха през 1798 година, в края на 1260 години; и в края на три и половина дни (символ на 1260) Йоан трябваше да остави двора.

> And there was given me a reed like unto a rod: and the angel stood, saying, Rise, and measure the temple of God, and the altar, and them that worship therein. But the court which is without the temple leave out, and measure it not; for it is given unto the Gentiles: and the holy city shall they tread under foot forty and two months. Revelation 11:1, 2.

> И даде ми се тръстика, подобна на жезъл; и ангелът застана, като казваше: Стани и измери Божия храм, и олтара, и онези, които се покланят в него. Но двора, който е вън от храма, остави вън и не го измервай; защото е даден на езичниците; и те ще тъпчат светия град четиридесет и два месеца. Откровение 11:1, 2.

The court was to be left off, for it was given to the Gentiles, who trod it under foot for three and a half days, or forty-two months.

Дворът трябваше да бъде оставен вън, защото бе даден на езичниците, които го тъпчеха под нозете си три години и половина, или четиридесет и два месеца.

> And they shall fall by the edge of the sword, and shall be led away captive into all nations: and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, until the times of the Gentiles be fulfilled. Luke 21:24.

> И ще паднат от острието на меча, и ще бъдат отведени в плен между всички народи; и Ерусалим ще бъде тъпкан от езичниците, докле се изпълнят времената на езичниците. Лука 21:24.

The times of the Gentiles was fulfilled in 1798, when the book of Daniel was unsealed.

Времената на езичниците се изпълниха през 1798 г., когато книгата на Даниил беше разпечатана.

> “In the temple at Jerusalem a low wall separated the outer court from all other portions of the sacred building. Upon this wall were inscriptions in different languages, stating that none but Jews were allowed to pass this boundary. Had a Gentile presumed to enter the inner enclosure, he would have desecrated the temple, and would have paid the penalty with his life. But Jesus, the originator of the temple and its service, drew the Gentiles to Him by the tie of human sympathy, while His divine grace brought to them the salvation which the Jews rejected.” The Desire of Ages, 194.

> „В храма в Йерусалим една ниска стена отделяше външния двор от всички останали части на свещеното здание. Върху тази стена имаше надписи на различни езици, които гласяха, че никой освен юдеите няма право да преминава тази граница. Ако някой езичник би дръзнал да влезе във вътрешното пространство, той би осквернил храма и би заплатил това с живота си. Но Исус, Основателят на храма и на неговото служене, привличаше езичниците към Себе Си чрез връзката на човешкото съчувствие, докато Неговата божествена благодат им донасяше спасението, което юдеите бяха отхвърлили.“ Копнежът на вековете, 194.

December 31, 2023 ended the three and a half prophetic days from the disappointment of July 18, 2020. That three and a half years identifies that a prophetic message would then be unsealed, and that the times of the Gentiles was fulfilled, and left off of the measuring of the temple and the worshippers therein. At the Sunday law, which in the Pentecostal season was the Day of Pentecost, judgment passes unto the Gentiles. When we leave off the times of the Gentiles when measuring the temple of the one hundred and forty-four thousand, we find that December 31, 2023 unto the Sunday law is the temple.

31 декември 2023 г. завърши трите и половина пророчески дни от разочарованието на 18 юли 2020 г. Тези три години и половина посочват, че тогава едно пророческо послание щеше да бъде разпечатано, и че времената на езичниците се изпълниха и престанаха да бъдат част от измерването на храма и на покланящите се в него. При неделния закон, който в петдесятния сезон беше Денят на Петдесетница, съдът преминава към езичниците. Когато преставаме да разглеждаме времената на езичниците при измерването на храма на сто четиридесет и четирите хиляди, установяваме, че периодът от 31 декември 2023 г. до неделния закон е храмът.

The witness of the temple is that it is raised up in two steps; first the foundation, then the temple is identified as finished when the foundation stone that was rejected, marvelously becomes the head of the corner. The foundation was laid when ancient Israel came out of Babylon in the history of the first decree, and the temple was finished in the history of the second decree, but before the third decree. The foundational test occurred in 2024 and we are now in the temple test. That temple test ends at the third and litmus test, and the temple test requires God’s people to measure the temple.

Свидетелството на храма е, че той се издига на две стъпки: първо основата, а след това храмът се определя като завършен, когато крайъгълният камък, който беше отхвърлен, чудно става глава на ъгъла. Основата бе положена, когато древният Израил излезе от Вавилон в историята на първия указ, а храмът бе завършен в историята на втория указ, но преди третия указ. Основополагащото изпитание настъпи през 2024 г., а сега сме в изпитанието на храма. Това храмово изпитание завършва при третото и лакмусово изпитание, и изпитанието на храма изисква Божият народ да измери храма.

The temple in Leviticus twenty-three is raised up from December 31, 2023 unto the Sunday law, and within that prophetic history the three tests that always occur when a prophecy is unsealed are represented. The last of the three is the litmus test, that was represented by the Exeter camp meeting. At that meeting you either attended the meetings in the tent where Elder Snow twice presented his message of the true Midnight Cry, or you attended the emotional and unbalanced meetings over at the Watertown tent. When the meetings ended the message of the true Midnight Cry went like a tidal wave. Exeter was the litmus test, and the litmus test represents the sealing.

Храмът в Левит двадесет и трета глава е издигнат от 31 декември 2023 г. до неделния закон, и в тази пророческа история са представени трите изпитания, които винаги настъпват, когато едно пророчество бъде разпечатано. Последното от трите е лакмусовият тест, който беше представен чрез лагерното събрание в Ексетър. На това събрание или присъстваше на събранията в шатрата, където старейшина Сноу два пъти изложи вестта си за истинския Среднощен вик, или присъстваше на емоционалните и небалансирани събрания там, при шатрата в Уотъртаун. Когато събранията приключиха, вестта за истинския Среднощен вик се разнесе като приливна вълна. Ексетър беше лакмусовият тест, а лакмусовият тест представлява запечатването.

The Exeter camp meeting was typified by Christ triumphal entry into Jerusalem, and Lazarus led the ass Jesus rode upon. Lazarus death was the disappointment of July 18, 2020, but he was also Christ’s crowning miracle and the “seal” of His divinity.

Лагерното събрание в Ексетър беше предобразено от Христовото тържествено влизане в Ерусалим, а Лазар водеше ослето, на което Исус яздеше. Смъртта на Лазар беше разочарованието от 18 юли 2020 г., но той беше също и увенчаващото чудо на Христос и „печатът“ на Неговата божественост.

> “Had Christ been in the sickroom, Lazarus would not have died; for Satan would have had no power over him. Death could not have aimed his dart at Lazarus in the presence of the Life-giver. Therefore Christ remained away. He suffered the enemy to exercise his power, that He might drive him back, a conquered foe. He permitted Lazarus to pass under the dominion of death; and the suffering sisters saw their brother laid in the grave. Christ knew that as they looked on the dead face of their brother their faith in their Redeemer would be severely tried. But He knew that because of the struggle through which they were now passing their faith would shine forth with far greater power. He suffered every pang of sorrow that they endured. He loved them no less because He tarried; but He knew that for them, for Lazarus, for Himself, and for His disciples, a victory was to be gained.

> „Ако Христос бе бил в стаята на болния, Лазар не би умрял; защото Сатана не би имал никаква власт над него. Смъртта не би могла да насочи стрелата си към Лазар в присъствието на Подателя на живота. Затова Христос остана далеч. Той допусна врагът да упражни силата си, за да го отблъсне обратно като победен неприятел. Той позволи на Лазар да премине под властта на смъртта; и страдащите сестри видяха брат си положен в гроба. Христос знаеше, че когато гледат мъртвото лице на своя брат, вярата им в техния Изкупител ще бъде подложена на тежко изпитание. Но Той знаеше, че поради борбата, през която сега преминаваха, тяхната вяра ще засияе с далеч по-голяма сила. Той понесе всяка болка на скръбта, която те изтърпяха. Той ги обичаше не по-малко, защото се забави; но знаеше, че за тях, за Лазар, за Самия Него и за учениците Му трябваше да бъде извоювана една победа.“

> “‘For your sakes,’ ‘to the intent ye may believe.’ To all who are reaching out to feel the guiding hand of God, the moment of greatest discouragement is the time when divine help is nearest. They will look back with thankfulness upon the darkest part of their way. ‘The Lord knoweth how to deliver the godly,’ 2 Peter 2:9. From every temptation and every trial He will bring them forth with firmer faith and a richer experience.

> „‘Заради вас’, ‘за да повярвате’. За всички, които се простират, за да усетят водещата ръка на Бога, мигът на най-голямо обезсърчение е времето, когато божествената помощ е най-близо. Те ще погледнат назад с благодарност към най-мрачната част от своя път. „Господ знае как да избавя благочестивите“, 2 Peter 2:9. От всяко изкушение и всяко изпитание Той ще ги извежда с по-твърда вяра и по-богат опит.“

> “In delaying to come to Lazarus, Christ had a purpose of mercy toward those who had not received Him. He tarried, that by raising Lazarus from the dead He might give to His stubborn, unbelieving people another evidence that He was indeed ‘the resurrection, and the life.’ He was loath to give up all hope of the people, the poor, wandering sheep of the house of Israel. His heart was breaking because of their impenitence. In His mercy He purposed to give them one more evidence that He was the Restorer, the One who alone could bring life and immortality to light. This was to be an evidence that the priests could not misinterpret. This was the reason of His delay in going to Bethany. This crowning miracle, the raising of Lazarus, was to set the seal of God on His work and on His claim to divinity.” The Desire of Ages, 528, 529.

> „Като се забави да дойде при Лазар, Христос имаше цел на милост към онези, които не бяха Го приели. Той се забави, за да може, като възкреси Лазар от мъртвите, да даде на Своя упорит, невярващ народ още едно доказателство, че Той наистина е „възкресението и животът“. Той не желаеше да се откаже от всяка надежда за народа, бедните, блуждаещи овце от Израилевия дом. Сърцето Му се късаше поради тяхното неразкаяние. В Своята милост Той възнамеряваше да им даде още едно доказателство, че Той е Възстановителят, Единственият, Който може да изведе на светлина живота и безсмъртието. Това трябваше да бъде доказателство, което свещениците не биха могли да изопачат. Това беше причината за Неговото забавяне да отиде във Витания. Това върховно чудо, възкресяването на Лазар, трябваше да положи Божия печат върху Неговото дело и върху Неговото заявление за божественост.“ Копнежът на вековете, 528, 529.

The triumphal entry began with the loosing of an ass for Christ to ride upon.

Тържественото влизане започна с отвързването на едно осле, за да го възседне Христос.

> And when they drew nigh unto Jerusalem, and were come to Bethphage, unto the mount of Olives, then sent Jesus two disciples, Saying unto them, Go into the village over against you, and straightway ye shall find an ass tied, and a colt with her: loose them, and bring them unto me. And if any man say ought unto you, ye shall say, The Lord hath need of them; and straightway he will send them. All this was done, that it might be fulfilled which was spoken by the prophet, saying, Tell ye the daughter of Sion, Behold, thy King cometh unto thee, meek, and sitting upon an ass, and a colt the foal of an ass. And the disciples went, and did as Jesus commanded them. Matthew 21:1–6.

> И когато наближиха Йерусалим и дойдоха във Витфагия, при Елеонския хълм, тогава Исус изпрати двама ученици, като им каза: Идете в селото, което е срещу вас, и веднага ще намерите ослица вързана и осле с нея; отвържете ги и ги доведете при Мен. И ако някой ви каже нещо, кажете: Господ има нужда от тях; и той веднага ще ги изпрати. А всичко това стана, за да се изпълни реченото чрез пророка, който казва: „Кажете на Сионовата дъщеря: Ето, твоят Цар идва при тебе, кротък и възседнал ослица, и осле, рожба на ослица.“ И учениците отидоха и сториха, както Исус им заповяда. Матей 21:1–6.

The Midnight Cry message joined the message of the second angel that had arrived at the first disappointment. In the time of Christ that disappointment was the death of Lazarus, and for the Millerites it was the failed prediction of 1843, that arrived on April 19, 1844. Both those disappointments represent July 18, 2020.

Вестта за Среднощния вик се съедини с вестта на втория ангел, която бе дошла при първото разочарование. В дните на Христос това разочарование беше смъртта на Лазар, а за милеритите — несбъдналото се предсказание за 1843 г., което настъпи на 19 април 1844 г. И двете тези разочарования представляват 18 юли 2020 г.

In the Pentecostal season represented by Leviticus twenty-three the litmus test is represented by the threefold waymark of the feast of trumpets, Christ’s ascension and the Day of Atonement. Those three steps represent the litmus test in relation to the first two tests of the foundation and the temple. Those three steps come five days before the Sunday law of Pentecost and represent a lifting up of the one hundred and forty-four thousand as the ensign. If they pass the litmus test, they are lifted up, if they don’t, they are blown out of the windows of Miller’s dream.

В Петдесятния период, представен в Левит двадесет и трета глава, лакмусовият изпит е представен чрез тройния ориентир: празника на тръбите, Христовото възнесение и Деня на умилостивението. Тези три стъпки представляват лакмусовия изпит във връзка с първите два изпита на основата и храма. Тези три стъпки настъпват пет дни преди неделния закон на Петдесетница и представляват въздигане на сто четиридесет и четирите хиляди като знаме. Ако издържат лакмусовия изпит, те биват въздигнати; ако не го издържат, биват издухани през прозорците от съня на Милър.

The third step of the sealing is the Day of Atonement and it represents the blotting out of sin. The second step is the lifting up of Malachi’s offering of Levites and the first step is the message of the trumpets. Since 1844 mankind has been living in the history of the sounding of the seventh trumpet. The external message of the seventh trumpet is the message of the third woe of Islam and the internal message of the seventh trumpet is Christ’s work of combining His Divinity with the humanity of the one hundred and forty-four thousand.

Третата стъпка на запечатването е Денят на умилостивението и тя представлява заличаването на греха. Втората стъпка е въздигането на Малахиевия принос от левитите, а първата стъпка е вестта на тръбите. От 1844 година човечеството живее в историята на затръбяването на седмата тръба. Външната вест на седмата тръба е вестта на третото горко на исляма, а вътрешната вест на седмата тръба е Христовото дело на съединяването на Неговата божественост с човешката природа на сто четиридесет и четирите хиляди.

We will continue in the next article.

Ще продължим в следващата статия.

> “In the writings of the prophets are portrayed scenes that, although hoary with age, appear to us in the freshness and power of new revelations. Through faith we understand that these records of God’s dealings with his people in past ages have been preserved in order that we may discern the lessons God desires to teach us by present-day experiences.

> „В писанията на пророците са представени картини, които, макар и побелели от древност, ни се явяват със свежестта и силата на нови откровения. Чрез вяра разбираме, че тези свидетелства за Божиите взаимоотношения с Неговия народ в минали векове са били запазени, за да можем да разпознаем уроците, които Бог желае да ни преподаде чрез опитностите на настоящето.“

> “Living, as we are, in no less momentous a period than that just prior to Christ’s second advent, we need to be especially careful to avoid making mistakes similar to those made by the Jews living in the time of Christ’s first advent.

> „Живеейки, както живеем, в не по-малко съдбоносен период от онзи непосредствено преди второто пришествие на Христос, ние трябва да бъдем особено внимателни да избягваме да допускаме грешки, подобни на онези, допуснати от юдеите, живели по времето на първото пришествие на Христос.

> “Like the Jewish leaders, who gradually devised a formal system of worship, in which the importance of unessential matters was greatly magnified, some men are now in danger of losing sight of the important truths applicable to this generation, and of seeking for those things that are new, strange, entrancing.

> „Подобно на юдейските водачи, които постепенно изградиха формална система на богослужение, в която значението на несъществените неща бе силно преувеличено, някои хора сега са в опасност да изгубят от поглед важните истини, приложими за това поколение, и да търсят онези неща, които са нови, странни, омайващи.

> “There is need of cherishing elevated principles. Those who search after and advocate fanciful ideas need to be taught what is truth before they attempt to teach others. Man-made theories and suppositions are not to be sought after as truth.

> „Необходимо е да се възпитават възвишени принципи. Онези, които търсят и застъпват причудливи идеи, трябва да бъдат научени що е истина, преди да се опитат да поучават другите. Човешки теории и предположения не бива да се търсят като истина.

> “There are many who are as true as steel to principle, and these will be helped and blessed; for they are weeping between the porch and the altar, saying, ‘Spare thy people, O Lord, and give not thine heritage to reproach.’ We must let the foundation principles of the third angel’s message stand out clear and distinct. The great pillars of our faith will hold all the weight that can be placed upon them.

> „Има мнозина, които са верни на принципа като стомана, и те ще бъдат подпомогнати и благословени; защото плачат между преддверието и олтара, казвайки: „Пощади людете Си, Господи, и не предавай наследството Си на позор.“ Ние трябва да оставим основополагащите принципи на вестта на третия ангел да изпъкват ясно и отчетливо. Великите стълбове на нашата вяра ще издържат цялата тежест, която може да бъде положена върху тях.“

> “In this age of error, of day-dreaming and reverie, we need to learn the first principles of the doctrine of Christ. Let us strive to be able to say with the apostle, ‘We have not followed cunningly devised fables when we made known unto you the power and coming of our Lord Jesus Christ.’ The Lord calls upon us to follow high and noble principles.

> „В този век на заблуда, на блянове и мечтателност, ние трябва да усвоим първите начала на учението за Христос. Нека се стремим да можем да кажем заедно с апостола: „Ние не следвахме хитро скроени басни, когато ви възвестихме силата и пришествието на нашия Господ Исус Христос.“ Господ ни призовава да следваме високи и благородни принципи.“

> “Truth, present truth, is all that the word of God represents it to be. The Lord would have his people keep themselves from all superfluities, from all that tends to mysticism. Let those who are tempted to indulge in fanciful, imaginary doctrines sink the shaft deep into the quarries of heavenly truth, and secure the treasure that means life eternal to the receiver. In the word there are the most precious truths. These will be found by those who study with earnestness; for heavenly angels will direct the search.

> „Истината, настоящата истина, е всичко онова, което Божието слово я представя да бъде. Господ би желал Неговият народ да се пази от всякакви излишества, от всичко, което клони към мистицизъм. Нека онези, които са изкушавани да се отдават на причудливи, въображаеми учения, да потопят шахтата дълбоко в каменоломните на небесната истина и да си осигурят съкровището, което означава вечен живот за този, който го приема. В словото се намират най-скъпоценни истини. Те ще бъдат открити от онези, които изследват с усърдие; защото небесни ангели ще направляват търсенето.“

> “Referring to those who are now living upon the earth, Paul declared: ‘The time will come when they will not endure sound doctrine, but after their own lusts shall they heap to themselves teachers, having itching ears; and they shall turn away their ears from the truth, and shall be turned unto fables.’

> „Отнасяйки се до онези, които сега живеят на земята, Павел заяви: „Ще дойде време, когато няма да търпят здравото учение, но по своите собствени страсти ще си натрупат учители, понеже ушите им сърбят; и ще отвърнат ушите си от истината и ще се обърнат към басни.““

> “How significant, how soul-stirring, is the charge Paul gave at the time he prophesied concerning those who would not endure sound doctrine: ‘I charge thee therefore before God, and the Lord Jesus Christ, who shall judge the quick and the dead at his appearing and his kingdom: Preach the word; be instant in season, out of season; reprove, rebuke, exhort with all long-suffering and doctrine.’

> „Колко значим, колко разтърсващ душата е заветът, който Павел даде, когато пророкуваше за онези, които не ще търпят здравото учение: „Затова те заклевам пред Бога и Господа Иисуса Христа, Който ще съди живите и мъртвите при явяването Си и царството Си: проповядвай словото; настоявай навреме и не навреме; изобличавай, порицавай, увещавай с пълно дълготърпение и поука.““

> “Those who commune with God walk in the light of the Sun of Righteousness. They do not dishonor their Redeemer by corrupting their way before God. Heavenly light shines upon them. As they near the close of this earth’s history, their knowledge of Christ, and of the prophecies relating to him, greatly increases. They are of infinite worth in God’s sight; for they are in unity with his Son. To them the word of God is of surpassing beauty and loveliness. They see its importance. Truth is unfolded to them. The doctrine of the incarnation is invested with a soft radiance. They see that the Scripture is the key that unlocks all mysteries and solves all difficulties. Those who have been unwilling to receive the light and walk in the light will be unable to understand the mystery of godliness, but those who have not hesitated to take up the cross and follow Jesus, will see light in God’s light.” The Southern Watchman, April 4, 1905.

> „Онези, които общуват с Бога, ходят в светлината на Слънцето на Правдата. Те не безчестят своя Изкупител, като извращават пътя си пред Бога. Небесна светлина сияе върху тях. Когато се приближават към края на историята на тази земя, тяхното познание за Христос и за пророчествата, отнасящи се до Него, значително нараства. Те са с безкрайна стойност в Божиите очи; защото са в единство с Неговия Син. За тях Божието слово е с превъзходна красота и прелест. Те виждат неговото значение. Истината им се разкрива. Учението за въплъщението е облечено в нежно сияние. Те виждат, че Писанието е ключът, който отключва всички тайни и разрешава всички трудности. Онези, които не са пожелали да приемат светлината и да ходят в светлината, няма да могат да разберат тайната на благочестието; но онези, които не са се поколебали да вземат кръста и да следват Исус, ще видят светлина в Божията светлина.“ The Southern Watchman, April 4, 1905.

Back to Articles