Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Thirty-One

Книгата на Даниил — сто тридесет и първа

Unveiling the Prophetic Tapestry: Connecting the Dots from Revelation to Present Realities

Разкриване на пророческия гоблен: свързване на нишките от Откровение с настоящите реалности

Author

Jeff Pippenger

Published

March 12, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In previous articles we identified that the Millerites recognized that they were fulfilling the parable of the ten virgins, Habakkuk chapter two and Ezekiel chapter twelve, verses twenty-one through twenty-eight. The verses in Ezekiel identify that when these three prophetic passages are perfectly fulfilled in the last days, “the effect of every vision” will be fulfilled. Sister White also addresses this phenomenon.

В предишни статии установихме, че милеритите са разпознали, че изпълняват притчата за десетте девици, втора глава на Авакум и дванадесета глава на Езекиил, стихове двадесет и първи до двадесет и осми. Стиховете в Езекиил посочват, че когато тези три пророчески пасажа се изпълнят съвършено в последните дни, „изпълнението на всяко видение“ ще се осъществи. Сестра Уайт също разглежда това явление.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 585.

> „В Откровението се срещат и завършват всички книги на Библията. Тук е допълнението на книгата на Даниил. Едната е пророчество; другата — откровение. Книгата, която бе запечатана, не е Откровението, а онази част от пророчеството на Даниил, която се отнася до последните дни. Ангелът заповяда: „А ти, Данииле, затвори думите и запечатай книгата до времето на края.“ Даниил 12:4.“ Деяния на апостолите, 585.

The parable of the ten virgins is repeated to the very letter in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, which began on September 11, 2001 and ends when the door is closed upon the foolish virgins at the soon-coming Sunday law. In that period of history the effect of every vision represented in “all the books of the Bible meet and end.”

Притчата за десетте девици се повтаря до най-малката буква във времето на запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди, което започна на 11 септември 2001 година и завършва, когато вратата се затвори пред неразумните девици при скоро настъпващия неделен закон. В този исторически период действието на всяко видение е представено в „всички книги на Библията се срещат и завършват“.

We have been building a platform of understanding in the previous article to set forth the external line of history that is represented in verse forty of Daniel eleven, which represents the political history of the earth beast’s Republican horn. That history runs parallel with the religious history of the earth beast’s true Protestant horn. We have identified a handful of prophetic lines which address the Republican horn of the earth beast, and are placing those lines upon the prophetic history that began at the time of the end in 1989.

В предишната статия изграждахме основа на разбиране, за да изложим външната линия на историята, представена в четиридесети стих на Даниил единадесета глава, който представя политическата история на републиканския рог на земния звяр. Тази история върви успоредно с религиозната история на истинския протестантски рог на земния звяр. Идентифицирахме няколко пророчески линии, които се отнасят до републиканския рог на земния звяр, и поставяме тези линии върху пророческата история, започнала при времето на края през 1989 година.

The prophetic period of the earth beast that began in 1776, and concluded at the time of the end in 1798, is the line we intend to employ in an attempt to bring all of the lines which are now having their effect together. The period of 1776 to 1798 possesses the signature of Alpha and Omega, for it begins and ends with a legislative action, which is the speaking of a nation.

Пророческият период на земния звяр, който започна през 1776 г. и завърши във времето на края през 1798 г., е линията, която възнамеряваме да използваме в опит да съберем заедно всички линии, които сега оказват своето въздействие. Периодът от 1776 до 1798 г. носи белега на Алфа и Омега, защото започва и завършва със законодателно действие, което е говоренето на една нация.

> “The speaking of the nation is the action of its legislative and judicial authorities.” The Great Controversy, 443.

> „Говоренето на нацията е действието на нейните законодателни и съдебни власти.“ Великата борба, 443.

A primary characteristic of the earth beast is its speaking. The Constitution of the United States was a divine document that opened the doors for religious and political freedom, and in so doing swallowed the “flood” of persecution that had been carried on for centuries by the kings of Europe and the Catholic church.

Основна характеристика на земния звяр е неговото говорене. Конституцията на Съединените щати беше божествен документ, който отвори вратите за религиозна и политическа свобода и, като стори това, погълна „потопа“ на преследването, провеждано в продължение на векове от царете на Европа и Католическата църква.

> And the serpent cast out of his mouth water as a flood after the woman, that he might cause her to be carried away of the flood. And the earth helped the woman, and the earth opened her mouth, and swallowed up the flood which the dragon cast out of his mouth. Revelation 12:15, 16.

> И змията изпусна из устата си след жената вода като река, за да я повлече реката. Но земята помогна на жената; и земята отвори устата си и погълна реката, която змейът бе изпуснал из устата си. Откровение 12:15, 16.

At the end of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy it will again speak, but then it will speak as a dragon, by enforcing the Sunday law.

В края на управлението на земния звяр като шестото царство в библейското пророчество той отново ще заговори, но тогава ще говори като змей, като наложи неделния закон.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:11.

> И видях друг звяр, който излизаше от земята; и имаше два рога, подобни на агнешки, а говореше като змей. Откровение 13:11.

The earth beast began as the sixth kingdom in 1798, when the papacy was robbed of its strength.

Земният звяр започна като шестото царство през 1798 година, когато папството беше лишено от своята сила.

> “And when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns.” Signs of the Times, November 1, 1899.

> „И когато папството, лишено от силата си, бе принудено да престане с гонението, Йоан видя да се издига нова сила, която да повтори гласа на змея и да продължи същото жестоко и богохулно дело. Тази сила, последната, която ще води война против църквата и Божия закон, бе символизирана чрез звяр с агнешки рога.“ Signs of the Times, November 1, 1899.

In 1798, when the papacy received its deadly wound, the United States spoke, and as is always the case with Alpha and Omega, the speaking at the beginning prefigured the speaking at the end. The Alien and Sedition Acts were spoken into law in 1798, prefiguring the laws that are implemented at the end addressing illegal immigration, and the media.

През 1798 г., когато папството получи смъртоносната си рана, Съединените щати проговориха и, както винаги е при Алфа и Омега, говоренето в началото предобрази говоренето в края. Законите за чужденците и подстрекателството бяха прогласени в закон през 1798 г., предобразявайки законите, които се въвеждат накрая, насочени към незаконната имиграция и медиите.

The period we are considering from 1776 to 1798 possesses the signature of Alpha and Omega, for it identifies the “speaking” of the Declaration of Independence in the beginning, which typifies the Alien and Sedition Acts of 1798. In the middle of that period, you find the Constitution of the United States. The period provides a prophetic representation of the earth beast’s reign, for it begins speaking as a lamb, but the period ends with legislation representing a dragon. But as is often the case the beginning and ending of a thing align with opposites. The first waymark of the period is represented in the last waymark, and the middle waymark was the Constitution of the United States, which was ratified by THIRTEEN states. The Hebrew word “truth” was created by the first letter, followed by the thirteenth letter, followed by the last letter of the Hebrew alphabet.

Периодът, който разглеждаме от 1776 до 1798 г., носи белега на Алфа и Омега, защото обозначава „говоренето“ на Декларацията за независимост в началото, което е прообраз на Законите за чужденците и подстрекателството от 1798 г. В средата на този период се намира Конституцията на Съединените щати. Периодът предоставя пророческо представяне на царуването на звяра от земята, защото започва да говори като агне, но периодът завършва със законодателство, представляващо дракон. Но, както често се случва, началото и краят на едно нещо се съгласуват чрез противоположности. Първата пътна марка на периода е представена в последната пътна марка, а средната пътна марка беше Конституцията на Съединените щати, която беше ратифицирана от ТРИНАДЕСЕТ щата. Еврейската дума за „истина“ е образувана от първата буква, последвана от тринадесетата буква, последвана от последната буква на еврейската азбука.

The period we are now considering bears the signature of the First and the Last, who is the Truth. The period represents a period that leads to the beginning of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy, and it therefore represents a period that leads to the end of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy. That period began at the time of the end in 1989. 1776 to 1798 is to be laid upon 1989 to the soon coming Sunday law when the earth beast speaks as a dragon, as represented by the Alien and Sedition Acts.

Периодът, който сега разглеждаме, носи подписа на Първия и Последния, Който е Истината. Този период представлява период, който води до началото на царуването на земния звяр като шестото царство на библейското пророчество и следователно представлява период, който води до края на царуването на земния звяр като шестото царство на библейското пророчество. Този период започна във времето на края през 1989 година. Периодът от 1776 до 1798 година трябва да бъде положен върху периода от 1989 година до скорошното идване на неделния закон, когато земният звяр проговори като змей, както е представено от Alien and Sedition Acts.

It is worthwhile to place another prophetic truth into our study. That truth is an element of the “time of the end” as a symbol that is often overlooked. Laodicean Adventism may very well know that 1798 was the “time of the end,” but their understanding generally ends there, for they have no clue that every reform line parallels the other reform lines. Every reform line begins with the “time of the end.”

Струва си да внесем в нашето изследване още една пророческа истина. Тази истина е елемент от „времето на края“ като символ, който често бива пренебрегван. Лаодикийският адвентизъм може и да знае, че 1798 година е била „времето на края“, но неговото разбиране обикновено приключва дотам, защото той няма никаква представа, че всяка реформаторска линия е успоредна на другите реформаторски линии. Всяка реформаторска линия започва с „времето на края“.

Moses typified Christ, and Moses directly stated that fact, and Peter confirmed it in the book of Acts.

Мойсей беше предобраз на Христос, и самият Мойсей заяви този факт пряко, а Петър го потвърди в книгата Деяния на апостолите.

> The Lord thy God will raise up unto thee a Prophet from the midst of thee, of thy brethren, like unto me; unto him ye shall hearken. Deuteronomy 18:15.

> Господ, твоят Бог, ще ти въздигне Пророк измежду тебе, измежду братята ти, подобен на мене; Него да слушате. Второзаконие 18:15.

Jesus was to be “like unto” Moses.

Исус трябваше да бъде „подобен на“ Моисей.

> And now, brethren, I wot that through ignorance ye did it, as did also your rulers. But those things, which God before had showed by the mouth of all his prophets, that Christ should suffer, he hath so fulfilled. Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. For Moses truly said unto the fathers, A prophet shall the Lord your God raise up unto you of your brethren, like unto me; him shall ye hear in all things whatsoever he shall say unto you. And it shall come to pass, that every soul, which will not hear that prophet, shall be destroyed from among the people. Yea, and all the prophets from Samuel and those that follow after, as many as have spoken, have likewise foretold of these days. Acts 3:17–24.

> И сега, братя, зная, че вие сторихте това от неведение, както и вашите началници. Но онова, което Бог отнапред възвести чрез устата на всичките Си пророци — че Христос трябва да пострада — така и изпълни. И тъй, покайте се и се обърнете, за да се заличат греховете ви, та да дойдат времена на отдих от лицето на Господа; и Той да ви изпрати Исус Христос, Който ви бе по-напред проповядван, Когото небето трябва да приеме до времената на възстановяването на всичко, за което Бог е говорил чрез устата на всичките Си свети пророци от началото на света. Защото Моисей наистина каза на бащите: „Господ, вашият Бог, ще ви въздигне измежду братята ви Пророк като мене; Него ще слушате във всичко, що ви говори. И ще стане така, че всяка душа, която не послуша онзи Пророк, ще бъде изтребена отсред народа.“ Да, и всички пророци — от Самуил и следващите след него, всички, които са говорили — също предизвестиха за тези дни. Деяния 3:17–24.

The time of the end in the history of Moses was his birth, and it typified the birth of Christ. At the births of both Christ and of Moses there was an increase of knowledge that would test that generation. The knowledge of both their births led both the dragon power of Egypt and of Rome to attempt to kill the promised ones of prophecy. The shepherds on the hills, the wise men from the east represent those who understood the increase of knowledge at the time of the end.

Времето на края в историята на Мойсей беше неговото раждане и то предобразяваше раждането на Христос. При раждането и на Христос, и на Мойсей имаше увеличение на познанието, което щеше да изпита онова поколение. Познанието и за двете раждания доведе и драконовата сила на Египет, и тази на Рим до опит да убият обещаните в пророчеството. Пастирите по хълмовете, мъдреците от изток представляват онези, които разбраха увеличението на познанието във времето на края.

What is commonly missed is that there are two waymarks in the time of the end. It was not only Moses that was born, but three years prior his brother Aaron was born. Six months before Christ was born his cousin John was born. 1798 is the most common recognition of the “time of the end,” and in 1798 the beast (the political apparatus) (the whore) had ridden upon through the Dark Ages was killed, and a year later the “woman” who had ridden that beast also died.

Това, което обикновено се пропуска, е, че във времето на края има две бележки. Не само Мойсей се роди, но три години по-рано се роди брат му Аарон. Шест месеца преди да се роди Христос, се роди и Неговият братовчед Йоан. 1798 г. е най-общопризнатата отправна точка на „времето на края“, и през 1798 г. звярът (политическият апарат), върху който блудницата бе яздила през Тъмните векове, беше убит, а година по-късно умря и „жената“, която бе яздила този звяр.

In 1989 there were two presidents. Reagan ruled until the inauguration in 1989, and then Bush the first began his reign. The end of the twelve hundred and sixty years had been typified by the seventy years of captivity in Babylon, and when General Cyrus, the nephew of Darius, executed Belshazzar on the night of the feast, Darius was the actual king. Darius and Cyrus represent the two waymarks of that time of the end.

През 1989 година имаше двама президенти. Рейгън управляваше до встъпването в длъжност през 1989 година, а след това Буш-старши започна своето управление. Краят на хилядата двеста и шестдесетте години беше предобразен чрез седемдесетте години на пленничеството във Вавилон, и когато генерал Кир, племенникът на Дарий, умъртви Валтасар в нощта на пира, Дарий беше действителният цар. Дарий и Кир представят двата ориентировъчни белега на онова време на края.

The prophetic relationship between Moses and Aaron, John and Jesus, Darius and Cyrus, the papacy and the pope and Reagan and Bush are all sources of prophetic light when studied with the correct methodology. What we would point to here is that John, Jesus’ cousin, was the voice in the wilderness, which had been typified by Moses’ brother Aaron, who travelled into the wilderness to meet Moses, in order to be his voice.

Пророческата връзка между Моисей и Аарон, Йоан и Исус, Дарий и Кир, папството и папата, и Рейгън и Буш — всички те са източници на пророческа светлина, когато се изучават с правилната методология. Това, което бихме посочили тук, е, че Йоан, братовчедът на Исус, беше гласът в пустинята, който беше предобразен от Аарон, братът на Моисей, който отиде в пустинята, за да посрещне Моисей, за да бъде негов глас.

In the thirty-year period preceding Christ’s anointing, and for the thirty years preceding the antichrist, there is a waymark identifying a “voice.” For Christ it was the voice of John crying in the wilderness. In 533 Justinian made a decree identifying the antichrist as the corrector of heretics and the head of the church. Justinian’s decree was the “voice” that prepared for the Sunday law “decree” at the Council of Orleans in 538.

В тридесетгодишния период, предшестващ помазанието на Христос, и в тридесетте години, предшестващи антихриста, има белег по пътя, който посочва един „глас“. За Христос това беше гласът на Йоан, викащ в пустинята. През 533 г. Юстиниан издаде указ, който определи антихриста като изправител на еретици и глава на църквата. Указът на Юстиниан беше „гласът“, който подготви за неделния закон — „указа“ на Орлеанския събор през 538 г.

General Cyrus’ army was the voice identifying that Darius’ conquering of Babylon was imminent.

Армията на генерал Кир беше гласът, който известяваше, че завладяването на Вавилон от Дарий е било неизбежно.

> “The advent of the army of Cyrus before the walls of Babylon was to the Jews a sign that their deliverance from captivity was drawing nigh. More than a century before the birth of Cyrus, Inspiration had mentioned him by name, and had caused a record to be made of the actual work he should do in taking the city of Babylon unawares, and in preparing the way for the release of the children of the captivity. Through Isaiah the word had been spoken:

> „Появата на войската на Кир пред стените на Вавилон беше за юдеите знак, че тяхното избавление от плена наближава. Повече от едно столетие преди раждането на Кир, Вдъхновението беше споменало името му и беше направило да бъде записано действителното дело, което той щеше да извърши, като превземе града Вавилон неочаквано и приготви пътя за освобождението на пленническите чеда. Чрез Исая беше изговорено словото:“

> “‘Thus saith the Lord to His anointed, to Cyrus, whose right hand I have holden, to subdue nations before him; … to open before him the two-leaved gates; and the gates shall not be shut; I will go before thee, and make the crooked places straight: I will break in pieces the gates of brass, and cut in sunder the bars of iron: and I will give thee the treasures of darkness, and hidden riches of secret places, that thou mayest know that I, the Lord, which call thee by thy name, am the God of Israel.’ Isaiah 45:1–3.” Prophets and Kings, 551.

> „Така казва Господ на Своя помазаник, на Кир, когото държа за дясната ръка, за да покори народи пред него; … за да отворя пред него двукрилите порти, и портите няма да се затворят; Аз ще вървя пред тебе и ще направя кривите места прави; ще строша медните врати и ще разсека железните лостове; и ще ти дам съкровищата на тъмнината и скритите богатства на тайни места, за да познаеш, че Аз, Господ, Който те призовавам по име, съм Бог Израилев.“ Исая 45:1–3. Пророци и царе, 551.

When it is recognized that it is two witnesses or two waymarks by which a prophetic “time of the end,” is established, it can also be recognized that one of the two waymarks represents an identification, announcement or warning of the approaching history. Aaron, John, Cyrus, and Justinian represent a waymark that precedes the time of the end. The time of the end in 1798 is the end of the period represented from 1776 through to 1798. The waymark in the middle of that history is the voice crying in the wilderness for the approaching history. That history began with a publication rejecting the dictatorial rule of either a king or pope, and it ended with a publication representing the character of a dictator. The publication in the middle represented the “warning” of the coming history, and the warning was that the Constitution of the United States would be overturned at the end of the history.

Когато се признае, че именно чрез двама свидетели или чрез два ориентировъчни белега се установява едно пророческо „време на края“, тогава може също да се признае, че един от двата белега представлява идентификация, оповестяване или предупреждение за приближаващата се история. Аарон, Йоан, Кир и Юстиниан представляват белег, който предшества времето на края. Времето на края през 1798 година е краят на периода, представен от 1776 до 1798 година. Белегът в средата на тази история е гласът, който вика в пустинята за приближаващата се история. Тази история започна с публикация, отхвърляща диктаторското управление както на цар, така и на папа, и завърши с публикация, представяща характера на един диктатор. Публикацията в средата представляваше „предупреждението“ за предстоящата история, а предупреждението беше, че Конституцията на Съединените щати ще бъде отменена в края на тази история.

That line of history began to be repeated in 1989, and it ends at the Sunday law when the warning from the wilderness two hundred years earlier in 1789 is rejected. 1989 was the time of the end at the end of verse forty, and it aligns with the time of the end in 1798. 1989 aligns with 1776, and the Sunday law represents 1798. In the middle of the history where the effect of every vision is accomplished, the history that began on September 11, 2001, and continues until the warning of 1789, is fulfilled and the Constitution is overturned. There must be a waymark in the middle, for God never changes. That waymark would represent a warning for the prophetic history that begins at the soon-coming Sunday law.

Тази линия на историята започна да се повтаря през 1989 г. и завършва при неделния закон, когато предупреждението от пустинята, дадено двеста години по-рано през 1789 г., бъде отхвърлено. 1989 г. беше времето на края в края на четиридесети стих и съответства на времето на края през 1798 г. 1989 г. съответства на 1776 г., а неделният закон представлява 1798 г. В средата на историята, в която се изпълнява действието на всяко видение, историята, започнала на 11 септември 2001 г. и продължаваща до предупреждението от 1789 г., се изпълнява и Конституцията е отменена. Трябва да има белег по пътя в средата, защото Бог никога не се променя. Този белег по пътя би представлявал предупреждение за пророческата история, която започва при скоро настъпващия неделен закон.

1989 marks the time of the end in verse forty that leads to the Sunday law in verse forty-one. The warning message that arrived after the time of the end, but before the Sunday law was September 11, 2001. It warns that at the conclusion of that period of history, the third Woe that arrived on September 11, 2001, and was immediately restrained, would strike again as an unexpected surprise, and thousands of cities would be destroyed. When that destruction arrives Satan would begin his marvelous work, and that work begins at the soon coming Sunday law.

1989 година бележи времето на края във стих четиридесети, което води към неделния закон в стих четиридесет и първи. Предупредителната вест, която дойде след времето на края, но преди неделния закон, беше 11 септември 2001 година. Тя предупреждава, че при завършека на този исторически период третото „Горко“, което дойде на 11 септември 2001 година и незабавно бе възпряно, ще удари отново като неочаквана изненада и хиляди градове ще бъдат унищожени. Когато това разрушение настъпи, Сатана ще започне своето чудно дело, а това дело започва с скоро идващия неделен закон.

> “O that God’s people had a sense of the impending destruction of thousands of cities, now almost given to idolatry! But many of those who should be proclaiming the truth are accusing and condemning their brethren. When the converting power of God comes upon minds, there will be a decided change. Men will have no inclination to criticize and tear down. They will not stand in a position that hinders the light from shining to the world. Their criticism, their accusing, will cease. The powers of the enemy are mustering for battle. Stern conflicts are before us. Press together, my brethren and sisters, press together. Bind up with Christ. ‘Say ye not, A confederacy, . . . neither fear ye their fear, nor be afraid. Sanctify the Lord of hosts himself; and let him be your fear, and let him be your dread. And he shall be for a sanctuary; but for a stone of stumbling and for a rock of offense to both the houses of Israel, for a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem. And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.’

> „О, да имаше Божият народ усещане за надвисналото разрушение на хиляди градове, които сега са почти предадени на идолопоклонство! Но мнозина от онези, които би трябвало да прогласяват истината, обвиняват и осъждат своите братя. Когато обръщащата сила на Бога слезе върху умовете, ще настъпи решителна промяна. Хората няма да имат склонност да критикуват и да рушат. Те няма да застават в положение, което възпира светлината да сияе към света. Тяхната критика, техните обвинения ще престанат. Силите на врага се строяват за битка. Пред нас стоят сурови борби. Сплотете се, мои братя и сестри, сплотете се. Свържете се с Христос. „Не казвайте: Съюз — за всичко, което този народ нарича съюз; и не се бойте от онова, от което се бои той, нито се ужасявайте. Господа Саваота — Него осветете; Той да бъде вашият страх и Той да бъде вашият ужас. И Той ще бъде светилище; но и камък за препъване и канара за съблазън и на двата Израилеви дома, примка и клопка за жителите на Ерусалим. И мнозина от тях ще се препънат, ще паднат и ще се строшат, ще бъдат уловени в примка и хванати.“

> “The world is a theater. The actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. God is lost sight of. With the great masses of mankind there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to his rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> „Светът е театър. Актьорите, неговите обитатели, се приготвят да изиграят своята роля в последната велика драма. Бога са изгубили от поглед. Сред големите маси на човечеството няма единство, освен когато хората се съюзяват, за да осъществят своите себични цели. Бог наблюдава. Неговите намерения по отношение на Неговите непокорни поданици ще се изпълнят. Светът не е предаден в ръцете на хората, макар че Бог допуска силите на смут и безредие да властват за известно време. Една сила отдолу действа, за да доведе последните велики сцени в драмата — Сатана, явяващ се като Христос и действащ с всяка измамливост на неправдата сред онези, които се свързват помежду си в тайни общества. Онези, които се поддават на страстта към сдружаване, осъществяват плановете на врага. Причината ще бъде последвана от следствието.“

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> „Престъплението е почти достигнало своя предел. Объркване изпълва света и велик ужас скоро ще дойде върху човешките същества. Краят е съвсем близо. Ние, които познаваме истината, трябва да се приготвяме за онова, което скоро ще връхлети света като поразяваща изненада.“ Review and Herald, September 10, 1903.

The warning that was typified by the introduction of the Constitution in 1789, is the warning of the third angel, which returns to the second Kadesh, when the sealing of the one hundred and forty-four thousand begins. That warning is the warning of the first voice of Revelation chapter eighteen, and not only did the great buildings of New York City come down at that time, but the very essence of the Constitution was changed. The Constitution was written and based upon English law, whose basic philosophy can be simply defined as “a person is innocent, until proven guilty.” The Constitution was written for the purpose of rejecting what is known as Roman law, whose basic philosophy can be simply defined as “a person is guilty, until proven innocent.”

Предупреждението, което беше предобразено чрез въвеждането на Конституцията през 1789 г., е предупреждението на третия ангел, което се завръща при втория Кадис, когато започва запечатването на сто четиридесет и четирите хиляди. Това предупреждение е предупреждението на първия глас от Откровение, глава осемнадесета, и в онова време не само че паднаха големите сгради на Ню Йорк, но и самата същност на Конституцията беше променена. Конституцията беше написана и основана върху английското право, чиято основна философия може просто да се определи така: „човек е невинен, докато не бъде доказано, че е виновен“. Конституцията беше написана с цел да отхвърли онова, което е известно като римско право, чиято основна философия може просто да се определи така: „човек е виновен, докато не бъде доказано, че е невинен“.

The warning from the wilderness in 1789, represented by the Constitution, represents the warning of September 11, 2001, and not only did the burning buildings mark that history with a literal fulfillment, but the passage (speaking) of the Patriot Act also represented the warning.

Предупреждението от пустинята през 1789 г., представено от Конституцията, представлява предупреждението от 11 септември 2001 г.; и не само че горящите сгради белязаха тази история с буквално изпълнение, но и приемането на Патриотичния акт също представляваше това предупреждение.

The Patriot Act (Uniting and Strengthening America by Providing Appropriate Tools Required to Intercept and Obstruct Terrorism Act of 2001) was introduced in the United States Congress shortly after the terrorist attacks on September 11, 2001. The bill was introduced in the House of Representatives on October 23, 2001, and in the Senate on October 24, 2001. It was signed into law by President George W. Bush on October 26, 2001. The Patriot Act aimed to enhance the government’s ability to investigate and prevent acts of terrorism and expand surveillance and law enforcement powers, and it rejected the basic and fundamental principle of English law that identifies that a man is innocent, until proven guilty. It is still used today by the elite within the government to circumvent due process of law, privacy and fair trials.

Патриотичният акт (Uniting and Strengthening America by Providing Appropriate Tools Required to Intercept and Obstruct Terrorism Act of 2001) беше внесен в Конгреса на Съединените щати малко след терористичните нападения от 11 септември 2001 г. Законопроектът беше внесен в Камарата на представителите на 23 октомври 2001 г., а в Сената — на 24 октомври 2001 г. Той беше подписан и превърнат в закон от президента Джордж У. Буш на 26 октомври 2001 г. Патриотичният акт имаше за цел да засили способността на правителството да разследва и предотвратява актове на тероризъм и да разшири правомощията за наблюдение и правоприлагане, и отхвърли основния и фундаментален принцип на английското право, който постановява, че човек е невинен, докато вината му не бъде доказана. Той и до днес се използва от елита в рамките на правителството, за да заобикаля надлежния съдебен процес, неприкосновеността на личния живот и справедливите съдебни процеси.

We will continue this study in our next article.

Ще продължим това изследване в следващата си статия.

> “What is our condition in this fearful and solemn time? Alas, what pride is prevailing in the church, what hypocrisy, what deception, what love of dress, frivolity, and amusement, what desire for the supremacy! All these sins have clouded the mind, so that eternal things have not been discerned. Shall we not search the Scripture, that we may know where we are in this world’s history? Shall we not become intelligent in regard to the work that is being accomplished for us at this time, and the position that we as sinners should occupy while this work of atonement is going forward? If we have any regard for our souls’ salvation, we must make a decided change. We must seek the Lord with true penitence; we must with deep contrition of soul confess our sins, that they may be blotted out.

> „Какво е нашето състояние в това страшно и тържествено време? Уви, колко гордост преобладава в църквата, какво лицемерие, каква измама, каква любов към облеклото, лекомислието и забавленията, какво желание за надмощие! Всички тези грехове са помрачили ума, така че вечните неща не са били разпознати. Няма ли да изследваме Писанието, за да узнаем къде се намираме в историята на този свят? Няма ли да станем разумни по отношение на делото, което се извършва за нас в това време, и на положението, което ние като грешници трябва да заемем, докато това дело на умилостивение продължава? Ако имаме каквато и да е грижа за спасението на душите си, трябва да извършим решителна промяна. Трябва да търсим Господа с истинско покаяние; трябва с дълбоко съкрушение на душата да изповядаме греховете си, за да бъдат заличени.

> “We must no longer remain upon the enchanted ground. We are fast approaching the close of our probation. Let every soul inquire, How do I stand before God? We know not how soon our names may be taken into the lips of Christ, and our cases be finally decided. What, oh, what will these decisions be! Shall we be counted with the righteous, or shall we be numbered with the wicked?

> „Не бива повече да оставаме на омагьосаната земя. Ние бързо се приближаваме към края на нашето благодатно време. Нека всяка душа се запита: Как стоя пред Бога? Не знаем колко скоро имената ни могат да бъдат взети на устните на Христос и случаите ни окончателно решени. Какви, о, какви ще бъдат тези решения! Ще бъдем ли причислени към праведните, или ще бъдем причислени към нечестивите?“

> “Let the church arise, and repent of her back-slidings before God. Let the watchmen awake, and give the trumpet a certain sound. It is a definite warning that we have to proclaim. God commands his servants, ‘Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins.’ The attention of the people must be gained; unless this can be done, all effort is useless; though an angel from heaven should come down and speak to them, his words would do no more good than if he were speaking into the cold ear of death. The church must arouse to action. The Spirit of God can never come in until she prepares the way. There should be earnest searching of heart. There should be united, persevering prayer, and through faith a claiming of the promises of God. There should be, not a clothing of the body with sackcloth, as in ancient times, but a deep humiliation of soul. We have not the first reason for self-congratulation and self exaltation. We should humble ourselves under the mighty hand of God. He will appear to comfort and bless the true seekers.

> „Нека църквата се надигне и се покае пред Бога за своите отстъпления. Нека стражите се пробудят и дадат тръбата да издаде ясен звук. Това е определено предупреждение, което трябва да прогласим. Бог заповядва на Своите служители: „Викай с пълен глас, не се въздържай, издигни гласа си като тръба и покажи на людете Ми престъпленията им, и на Якововия дом греховете му.“ Вниманието на народа трябва да бъде спечелено; ако това не може да се постигне, всяко усилие е безполезно; дори ако ангел от небето слезе и им говори, думите му не биха донесли повече полза, отколкото ако говореше в студеното ухо на смъртта. Църквата трябва да се събуди за действие. Божият Дух никога не може да дойде, докато тя не приготви пътя. Трябва да има усърдно изследване на сърцето. Трябва да има съединена, постоянстваща молитва и чрез вяра — присвояване на Божиите обещания. Трябва да има не обличане на тялото във вретище, както в древни времена, а дълбоко смирение на душата. Нямаме ни най-малка причина за самодоволство и самоиздигане. Трябва да се смирим под мощната ръка на Бога. Той ще се яви, за да утеши и благослови истинските търсачи.“

> “The work is before us; will we engage in it? We must work fast, we must go steadily forward. We must be preparing for the great day of the Lord. We have no time to lose, no time to be engaged in selfish purposes. The world is to be warned. What are we doing as individuals to bring the light before others? God has left to every man his work; everyone has a part to act, and we cannot neglect this work except at the peril of our souls.

> „Делото е пред нас; ще се заемем ли с него? Трябва да работим бързо, трябва неотклонно да вървим напред. Трябва да се приготвяме за великия ден на Господа. Нямаме време за губене, нямаме време да се занимаваме със себични цели. Светът трябва да бъде предупреден. Какво вършим ние като отделни личности, за да представим светлината пред другите? Бог е възложил на всеки човек неговото дело; всеки има своята роля, и не можем да пренебрегнем това дело, освен с опасност за душите си.

> “O my brethren, will you grieve the Holy Spirit, and cause it to depart? Will you shut out the blessed Saviour, because you are unprepared for his presence? Will you leave souls to perish without the knowledge of the truth, because you love your ease too well to bear the burden that Jesus bore for you? Let us awake out of sleep. ‘Be sober, be vigilant; because your adversary the Devil, as a roaring lion, walketh about, seeking whom he may devour.’” Review and Herald, March 22, 1887.

> „О, мои братя, ще наскърбите ли Светия Дух и ще Го накарате ли да се оттегли? Ще изключите ли благословения Спасител, понеже не сте подготвени за Неговото присъствие? Ще оставите ли души да погинат без познанието на истината, понеже обичате удобството си твърде много, за да понесете бремето, което Исус понесе за вас? Нека се събудим от сън. „Бъдете трезви, бъдете бдителни; защото вашият противник, дяволът, като рикаещ лъв, обикаля, търсейки кого да погълне.“ Review and Herald, 22 март 1887 г.

Back to Articles