Article

# Parallel Warnings - Number Three

Паралелни предупреждения — номер три

The Empowerment of Prophetic Messages: The Sequential Testing Process of Revelation’s Angels

Овластяването на пророческите вести: последователният процес на изпитване на ангелите от Откровение

Author

Jeff Pippenger

Published

August 8, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

We closed the last article identifying that all three of the angels of Revelation fourteen have a message in their hands. The second and third angel are identified as having a “parchment,” with them as they descend with their message. Each angel represents a message, and the arrival of each message causes an effect. The first angel arrived in 1798. That message was unsealed and there was an increase of knowledge concerning the impending judgment. That increase of knowledge produced two classes of worshippers. When the second angel arrived the message of the Protestants’ fall was unsealed and there was an increase of knowledge and two classes were produced. When the Midnight Cry message arrived on October 22, 1844, it was unsealed at Exeter camp meeting and there was an increase of knowledge and two classes of virgins were produced. When the third angel arrived on October 22, 1844 the message of the third angel and all that it represents was unsealed and there was an increase of knowledge and two classes were produced.

В предишната статия завършихме, като установихме, че и трите ангела от Откровение четиринадесета глава държат в ръцете си по една вест. Вторият и третият ангел са представени като носещи със себе си „пергамент“, докато слизат със своята вест. Всеки ангел представлява една вест, и идването на всяка вест предизвиква определен резултат. Първият ангел дойде през 1798 година. Тази вест бе разпечатана и настъпи увеличение на знанието относно предстоящия съд. Това увеличение на знанието произведе две групи поклонници. Когато дойде вторият ангел, вестта за падението на протестантите бе разпечатана и настъпи увеличение на знанието, и бяха произведени две групи. Когато вестта на Среднощния вик дойде на 22 октомври 1844 година, тя бе разпечатана на лагерното събрание в Ексетър и настъпи увеличение на знанието, и бяха произведени две групи девици. Когато третият ангел дойде на 22 октомври 1844 година, вестта на третия ангел и всичко, което тя представлява, бе разпечатана и настъпи увеличение на знанието, и бяха произведени две групи.

Another characteristic that can be found in the angels has to do with the empowerment of the angel’s messages. The message of the second angel was empowered by the message of the Midnight Cry, as the previous article showed, but the Midnight Cry is not represented by a singular angel, it is represented by many angels. The history that corresponded to the second angel and the Midnight Cry shows that the second angel’s message was empowered when the Midnight cry joined with it. In the same book we are told:

Друга особеност, която може да се открие в ангелите, е свързана с овластяването на вестите на ангела. Вестта на втория ангел бе овластена от вестта на Среднощния вик, както показа предишната статия, но Среднощният вик не е представен от един-единствен ангел, а е представен от много ангели. Историята, която съответстваше на втория ангел и на Среднощния вик, показва, че вестта на втория ангел бе овластена, когато Среднощният вик се съедини с нея. В същата книга ни е казано:

> “I saw angels hurrying to and fro in heaven. They were descending to earth, and again ascending to heaven, preparing for the fulfillment of some important event. Then I saw another mighty angel commissioned to descend to earth, and unite his voice with the third angel, and give power and force to his message. Great power and glory were imparted to the angel, and as he descended, the earth was lightened with his glory. The light which went before and followed after this angel, penetrated everywhere, as he cried mightily, with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. The message of the fall of Babylon, as given by the second angel, is again given, with the addition of the corruptions which have been entering the churches since 1844. The work of this angel comes in at the right time, and joins in the last great work of the third angel’s message, as it swells into a loud cry. And the people of God are fitted up everywhere to stand in the hour of temptation which they are soon to meet. I saw a great light resting upon them, and they united in the message, and fearlessly proclaimed with great power the third angel’s message.

> „Видях ангели, които бързаха насам-натам в небето. Те слизаха на земята и отново се възкачваха на небето, подготвяйки изпълнението на някакво важно събитие. После видях друг могъщ ангел, упълномощен да слезе на земята, да съедини гласа си с третия ангел и да придаде сила и мощ на неговата вест. На ангела бе дадена велика сила и слава и, когато слизаше, земята се освети от неговата слава. Светлината, която вървеше пред този ангел и го следваше, проникваше навсякъде, докато той викаше мощно, със силен глас, казвайки: Падна, падна Вавилон великият и стана жилище на бесове, свърталище на всеки нечист дух и клетка на всяка нечиста и омразна птица. Вестта за падането на Вавилон, както е дадена от втория ангел, отново се дава, с прибавянето на покварите, които навлизат в църквите от 1844 година насам. Делото на този ангел идва в точното време и се присъединява към последното велико дело на вестта на третия ангел, когато тя се разраства в силен вик. И Божият народ навсякъде бива подготвян, за да устои в часа на изкушението, с който скоро ще се срещне. Видях голяма светлина да почива върху тях и те се съединиха с вестта и безстрашно прогласяваха с велика сила вестта на третия ангел.“

> “Angels were sent to aid the mighty angel from heaven, and I heard voices which seemed to sound every where, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues; for her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. This message seemed to be an addition to the third message, and joined it, as the midnight cry joined the second angel’s message in 1844. The glory of God rested upon the patient, waiting saints, and they fearlessly gave the last solemn warning, proclaiming the fall of Babylon, and calling upon God’s people to come out of her; that they might escape her fearful doom.” Spiritual Gifts, volume 1, 193, 194.

> „Ангели бяха изпратени да подпомогнат могъщия ангел от небето, и аз чух гласове, които сякаш звучаха навсякъде: Излезте от нея, люде Мои, за да не участвате в греховете ѝ и да не приемете от язвите ѝ; защото греховете ѝ стигнаха до небето и Бог си спомни нейните беззакония. Тази вест изглеждаше като прибавка към третата вест и се съедини с нея, както среднощният вик се съедини с вестта на втория ангел през 1844 година. Славата Божия почиваше върху търпеливите, чакащи светии и те безстрашно отправяха последното тържествено предупреждение, прогласявайки падението на Вавилон и призовавайки Божия народ да излезе от нея, за да могат да избегнат страшната ѝ участ.“ Spiritual Gifts, volume 1, 193, 194.

The Midnight Cry joined the second angel, and the angel of Revelation eighteen joins the third angel, and when he joins the third angel, he is repeating the joining of the Midnight Cry and the second angel in the beginning of Adventism. Based upon two witnesses, the second and third angel, every angel’s message has a secondary message that empowers it. These two witnesses teach that when the first angel’s message arrived in history, there had to come a point thereafter where that message was empowered by a secondary message. This was of course also true of the first angel. In the first paragraph of the long passage, we just set forth, Sister White identifies the same characteristics to the first angel as John assigns to the angel of Revelation eighteen when she states, “I was told that his mission was to lighten the earth with his glory, and warn man of the coming wrath of God.” It is clear in the passage she is referring to the first angel.

Среднощният вик се присъедини към втория ангел, а ангелът от Откровение осемнадесета глава се присъединява към третия ангел; и когато се присъединява към третия ангел, той повтаря присъединяването на Среднощния вик и втория ангел в началото на адвентизма. Въз основа на двама свидетели — втория и третия ангел — всяка ангелска вест има вторична вест, която я овластява. Тези двама свидетели учат, че когато в историята е пристигнала вестта на първия ангел, след това е трябвало да настъпи момент, в който тази вест да бъде овластена от вторична вест. Това, разбира се, е било вярно и за първия ангел. В първия параграф на дългия откъс, който току-що изложихме, сестра Уайт приписва на първия ангел същите характеристики, каквито Йоан приписва на ангела от Откровение осемнадесета глава, когато заявява: „Казано ми бе, че неговата мисия беше да освети земята със славата си и да предупреди човека за идващия Божий гняв.“ Ясно е, че в този откъс тя се отнася за първия ангел.

The first angel’s message arrived in 1798, and it was thereafter empowered on August 11, 1840, when the Ottoman supremacy ceased. At that point the mighty angel of Revelation ten came down out of heaven and placed one foot on the land and one on the sea. He represents the empowerment of the first angel, and this is what identifies the work of the first angel as the same work as the angel of Revelation eighteen. Both were to lighten the earth with their glory, but the angel of Revelation eighteen joins the third angel, just as the Midnight Cry joined the second angel and just as the angel that descended in Revelation ten joined the first angel.

Вестта на първия ангел се появи през 1798 г., а впоследствие беше овластена на 11 август 1840 г., когато османското върховенство престана. В този момент могъщият ангел от Откровение 10 слезе от небето и постави единия си крак на сушата, а другия — на морето. Той представлява овластяването на първия ангел и именно това отъждествява делото на първия ангел като същото дело като това на ангела от Откровение 18. И двамата трябваше да осветлят земята със своята слава, но ангелът от Откровение 18 се присъединява към третия ангел, също както Среднощният вик се присъедини към втория ангел и както ангелът, който слезе в Откровение 10, се присъедини към първия ангел.

Therefore, when the first angel arrived, a message was unsealed that produced two classes of worshippers. When the first angel’s message was empowered by the angel of Revelation ten, he had in his hand a little book that he commanded John to eat, identifying that he brought a message, unsealed it and it produced two classes of worshippers. When the second angel, Midnight Cry and third angel arrived there was a message unsealed that tested and produced two classes of worshippers.

Следователно, когато пристигна първият ангел, бе разпечатана една вест, която произведе две категории поклонници. Когато вестта на първия ангел бе овластена от ангела от Откровение десета глава, той държеше в ръката си една малка книжка, която заповяда на Йоан да изяде, с което се посочва, че той донесе една вест, разпечата я и тя произведе две категории поклонници. Когато пристигнаха вторият ангел, Среднощният вик и третият ангел, бе разпечатана една вест, която изпита и произведе две категории поклонници.

The passage we are addressing emphasizes by comparing the history of Christ with the history of the Millerites that the sequential testing process that took place in the Millerite history also took place in the days of Christ, which was the end of ancient Israel. If a sequential testing process took place at the beginning of spiritual Israel and at the end of ancient Israel, then there will be a sequential testing process at the end of spiritual Israel, as there was at the beginning of ancient Israel.

Пасажът, който разглеждаме, подчертава чрез съпоставяне на историята на Христос с историята на милеритите, че последователният процес на изпитване, който се е осъществил в историята на милеритите, се е осъществил също и в дните на Христос, които бяха краят на древния Израил. Ако последователен процес на изпитване се е осъществил в началото на духовния Израил и в края на древния Израил, тогава ще има последователен процес на изпитване в края на духовния Израил, както е имало в началото на древния Израил.

In Millerite history this would represent five unsealing’s that tested and produced two classes of worshippers from 1798 until October 22, 1844. The passage clearly teaches that if you fail a test, you will not pass the next test, for you wont even try. It is also clear that in the time of Christ the testing process concludes with the former chosen covenant people being in total darkness in regards to the plan of salvation. Daniel and John represent those who listen to the voice behind them, those who passed through a progressive testing process that required individual investigation of each new truth that was unsealed.

В милеритската история това би представлявало пет разпечатвания, които изпитаха и произведоха две категории поклонници от 1798 година до 22 октомври 1844 година. Този пасаж ясно учи, че ако се провалиш в едно изпитание, няма да преминеш следващото, защото дори няма да опиташ. Също така е ясно, че по времето на Христос процесът на изпитване завършва с това, че по-рано избраният заветен народ се намира в пълна тъмнина по отношение на плана на спасението. Даниил и Йоан представляват онези, които слушат гласа зад себе си — онези, които преминаха през прогресивен процес на изпитване, изискващ лично изследване на всяка нова истина, която бе разпечатана.

The books of Daniel and Revelation are one book, and Daniel and John are the two witnesses of that one book. One witness is the beginning of the book, and the other witness is the end of the book. Both witnesses suffered death and resurrection symbolically; one was persecuted by the Medo-Persian kingdom, (typifying the United States) and the other persecuted by Rome, (typifying the papacy). John is being persecuted because he is a Sabbath-keeper in agreement with Daniel being persecuted for refusing to change his worship practices. Together they represent those at the end of the world who are persecuted for refusing to accept the worship of Sunday in place of the seventh-day Sabbath.

Книгите Даниил и Откровение са една книга, а Даниил и Йоан са двамата свидетели на тази една книга. Единият свидетел е началото на книгата, а другият свидетел е краят на книгата. И двамата свидетели символично претърпяха смърт и възкресение; единият бе преследван от Мидо-Персийското царство (предобразяващо Съединените щати), а другият — преследван от Рим (предобразяващ папството). Йоан е преследван, защото пази съботата, в съгласие с Даниил, който е преследван, понеже отказва да промени своите богослужебни практики. Заедно те представляват онези в края на света, които са преследвани, защото отказват да приемат поклонението в неделя вместо съботата на седмия ден.

The people represented by Daniel and John have been or will be those that are sealed, for when Daniel was placed in the lion’s den for not obeying the king’s “decree,” the king sealed the stone, in order that the purpose might not be changed. Daniel was sealed for eternity, because the king’s decree and also the authority of his seal could not be changed, according to the laws of the Medes and Persians. The king’s seal was placed upon a stone and the door was shut. The door is shut at the Sunday law, and no man can open that door, just as the door was shut on October 22, 1844. This was a simple illustration of the importance of considering not only the prophetic events that are set forth in a prophecy, but also the importance of applying the circumstances surrounding the prophet when he is illustrated within the story.

Народът, представен чрез Даниил и Йоан, е бил или ще бъде онзи, който е запечатан; защото когато Даниил бе хвърлен в рова с лъвовете за това, че не се покори на царския „указ“, царят запечата камъка, за да не бъде изменено намерението. Даниил бе запечатан за вечността, защото царският указ, както и властта на неговия печат, не можеха да бъдат променени според законите на мидяните и персите. Царският печат бе поставен върху камък и вратата бе затворена. Вратата се затваря при неделния закон и никой човек не може да отвори тази врата, така както вратата бе затворена на 22 октомври 1844 година. Това бе просто илюстрация за значението не само на разглеждането на пророческите събития, изложени в едно пророчество, но и на значението да се прилагат обстоятелствата, съпътстващи пророка, когато той е представен в разказа.

Yet this is also an illustration of the power of considering the beginning (the book of Daniel) with the end (the book of Revelation) together as two witnesses of the same prophecy, for two witnesses are what is required to establish a biblical fact. The predicted events and the illustration of the prophets’ activities in connection with the prophecy are both inspired.

Но това е и илюстрация на силата да се разглеждат заедно началото (книгата на Даниил) и краят (книгата Откровение) като двама свидетели на едно и също пророчество, защото именно двама свидетели са необходими, за да се установи библейски факт. Както предсказаните събития, така и илюстрацията на дейностите на пророците във връзка с пророчеството, са вдъхновени.

> All scripture is given by inspiration of God, and is profitable for doctrine, for reproof, for correction, for instruction in righteousness: That the man of God may be perfect, thoroughly furnished unto all good works. 2 Timothy 3:16, 17.

> Цялото Писание е боговдъхновено и полезно за поука, за изобличение, за поправяне, за наставление в правдата, за да бъде Божият човек съвършен, съвършено подготвен за всяко добро дело. 2 Тимотей 3:16, 17.

If the predicted events of the Bible are illustrating the end of the world, then the illustration of the prophet and his surroundings when he receives and testifies of the prediction are an illustration of the end of the world. Therefore, when a prophet’s surroundings and activities are prophetically illustrated—the prophet is an illustration of God’s people at the end of the world. With that understanding in place, when we bring the line of Malachi’s Elijah prediction together with the lines of Revelation fourteen and eighteen, they all testify of the history of the final warning message—but their testimony is two-fold.

Ако предсказаните събития в Библията илюстрират края на света, тогава образът на пророка и на неговото обкръжение, когато той получава предсказанието и свидетелства за него, е илюстрация на края на света. Следователно, когато обкръжението и дейностите на един пророк са пророчески представени, самият пророк е илюстрация на Божия народ в края на света. При това разбиране, когато съберем линията на Малахиевото предсказание за Илия с линиите на Откровение четиринадесета и осемнадесета глава, всички те свидетелстват за историята на последната предупредителна вест — но тяхното свидетелство е двояко.

The message consists of predicted events that are external to God’s people and a secondary testimony consists of the prophet’s experience while receiving and proclaiming the message. The prophetic concept of two prophetic lines representing the external and internal of the same history was recognized and put into the public record by the pioneers of Adventism. The classic example of this application by the pioneers, in my mind, is when they identify that the seven churches of Revelation and the seven seals of Revelation are parallel histories that identify the internal and external history of the church. The seals represent the external history the churches the internal.

Вестта се състои от предсказани събития, които са външни спрямо Божия народ, а вторичното свидетелство се състои от преживяването на пророка, докато приема и прогласява вестта. Пророческото разбиране за две пророчески линии, представящи външното и вътрешното на една и съща история, беше разпознато и въведено в публичния запис от пионерите на адвентизма. Класическият пример за това приложение от страна на пионерите, според мен, е когато те установяват, че седемте църкви от Откровение и седемте печата от Откровение са паралелни истории, които разкриват вътрешната и външната история на църквата. Печатите представят външната история, а църквите — вътрешната.

The Elijah message of Malachi, Revelation chapters fourteen and eighteen identify the same final warning message that is also addressed as “the Revelation of Jesus Christ” in chapter one of Revelation. In chapter one God the Father gave the message to Christ, who then gave it to Gabriel, who then gave it to John who then sent it to the churches. Elijah’s message, as well as the messages represented in Revelation chapters one, fourteen and eighteen are the very same message.

Илиевата вест от Малахия, Откровение, глави четиринадесета и осемнадесета, посочват същата последна предупредителна вест, която в първа глава на Откровение е наречена и „Откровението на Исус Христос“. В първа глава Бог Отец даде вестта на Христос, Който след това я даде на Гавриил, а той я даде на Йоан, който след това я изпрати на църквите. Илиевата вест, както и вестите, представени в Откровение, глави първа, четиринадесета и осемнадесета, са една и съща вест.

> And the spirits of the prophets are subject to the prophets. For God is not the author of confusion, but of peace, as in all churches of the saints. 1 Corinthians 14:32, 33.

> И духовете на пророците се покоряват на пророците. Защото Бог не е Бог на безредие, а на мир, както е във всички църкви на светиите. 1 Коринтяни 14:32, 33.

It is always the same message, for the “prophets are subject to the prophets.” The word translated as “subject” in the verses means, “to subordinate; reflexively to obey: – be under obedience (obedient), put under, subdue unto, (be, make) subject (to, unto), be (put) in subjection (to, under), submit self unto.” All the prophets agree with each other and are in subjection to one another or the message they gave would produce confusion.

Това винаги е едно и също послание, защото „пророците се подчиняват на пророците“. Думата, преведена като „подчиняват“ в тези стихове, означава: „да подчини; възвратно — да се покорява: – да бъде в послушание (послушен), да бъде поставен под, да бъде подчинен, да бъде направен подвластен, да бъде (поставен) в подчинение (на, под), да се покорява“. Всички пророци са в съгласие един с друг и са в подчинение един на друг, иначе посланието, което са дали, би породило объркване.

All the prophetic illustrations of the final warning message represent the same message. It is the Lord’s design that those who are considered the “wise” in the parable of the ten virgins, who are also called the “wise” that “understand” “the increase of knowledge” when the book of Daniel is unsealed; it is the Lord’s will that the “wise” recognize the special message when it is unsealed. That recognition is accomplished by applying the methodology of biblical study that is specifically identified within the Bible itself. That methodology is accomplished in agreement with Isaiah twenty-eight through the process of bringing the various prophetic lines that address a biblical subject together in parallel to one another in order to establish the correct prophetic events.

Всички пророчески илюстрации на последната вест на предупреждение представят една и съща вест. Господното намерение е онези, които са считани за „мъдри“ в притчата за десетте девици, които също са наречени „мъдри“, които „разбират“ „увеличаването на знанието“, когато книгата на Даниил бъде разпечатана; волята на Господа е „мъдрите“ да разпознаят специалната вест, когато тя бъде разпечатана. Това разпознаване се осъществява чрез прилагането на методологията за библейско изследване, която е ясно посочена в самата Библия. Тази методология се осъществява в съгласие с Исая двадесет и осма глава чрез процеса на съпоставяне в паралел на различните пророчески линии, които разглеждат даден библейски предмет, за да се установят правилните пророчески събития.

I solicit your patience as we conclude this article here and will continue these thoughts in the next article.

Моля за вашето търпение, докато завършваме тази статия тук, и ще продължим тези разсъждения в следващата статия.

Back to Articles