Article

# Panium - Number Seven

Паниум — Числото седем

Daniel 11 Unveiled: Prophetic Lines from 1989 to the Sunday Law

Даниил 11 разкрит: Пророчески линии от 1989 г. до неделния закон

Author

Jeff Pippenger

Published

March 15, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are working on bringing all the lines of Daniel eleven together in connection with the hidden history of verse forty that represents 1989 unto the Sunday law in the United States. Our calling as students of prophecy is to rightly divide the word of truth.

Работим върху това да приведем в съгласие всички линии на Даниил единадесета глава във връзка със скритата история на четиридесети стих, която представя периода от 1989 година до неделния закон в Съединените щати. Нашето призвание като изследователи на пророчеството е правилно да разпределяме словото на истината.

> Study to show thyself approved unto God, a workman that needeth not to be ashamed, rightly dividing the word of truth. 2 Timothy 2:15.

> Старай се да представиш себе си одобрен пред Бога, работник, който няма от какво да се срамува, като правилно разпределя словото на истината. 2 Тимотей 2:15.

Daniel chapter eleven can be divided into ten prophetic lines. Verses one through four represent one prophetic line. Verse five through nine represents a second line. Verse ten represents a third line. Verses eleven and twelve represent the fourth line. The fifth line is verses thirteen through fifteen. The sixth line is verses sixteen through twenty-two. The seventh line is verses twenty-three and twenty-four. Verse twenty-four through verse thirty-one is the eighth line. Verse thirty-one through forty is the ninth line, and the tenth and final line are verses forty through forty-five. These ten lines are to be brought together line upon line.

Единадесета глава на Даниил може да бъде разделена на десет пророчески линии. Стихове от първи до четвърти представляват една пророческа линия. Стихове от пети до девети представляват втора линия. Десети стих представлява трета линия. Стихове единадесети и дванадесети представляват четвъртата линия. Петата линия са стихове от тринадесети до петнадесети. Шестата линия са стихове от шестнадесети до двадесет и втори. Седмата линия са стихове двадесет и трети и двадесет и четвърти. Стихове от двадесет и четвърти до тридесет и първи са осмата линия. Стихове от тридесет и първи до четиридесети са деветата линия, а десетата и последна линия са стихове от четиридесети до четиридесет и пети. Тези десет линии трябва да бъдат събрани заедно, ред след ред.

> Whom shall he teach knowledge? and whom shall he make to understand doctrine? them that are weaned from the milk, and drawn from the breasts.

> Кого ще научи на знание? и кого ще направи да разбере учение? Отбитите от млякото и отделените от гърдите.

> For precept must be upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little:

> Защото заповед трябва да бъде върху заповед, заповед върху заповед; ред върху ред, ред върху ред; тук малко и там малко:

> For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear.

> Защото с заекващи устни и с друг език ще говори на този народ. На които Той каза: Ето покоят, с който можете да дадете почивка на уморения; и ето освежението; но те не искаха да чуят.

> But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Isaiah 28:9–13.

> Но словото Господне им бе: заповед върху заповед, заповед върху заповед; правило върху правило, правило върху правило; тук малко и там малко; за да идат, и да паднат назад, и да бъдат строшени, и уловени в примка, и хванати. Исая 28:9–13.

Each of the ten prophetic lines are of course interrelated, but within each line a specific theme can be recognized. Though each line has a primary theme, the lines possess more than a singular testimony. I intend to identify each of the themes in the ten lines.

Всяка от десетте пророчески линии, разбира се, е взаимосвързана с останалите, но във всяка линия може да бъде разпозната определена тема. Макар всяка линия да има основна тема, линиите съдържат повече от едно-единствено свидетелство. Възнамерявам да определя всяка от темите в десетте линии.

## First Line

Първи ред

> Also I in the first year of Darius the Mede, even I, stood to confirm and to strengthen him. And now will I shew thee the truth. Behold, there shall stand up yet three kings in Persia; and the fourth shall be far richer than they all: and by his strength through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia. And a mighty king shall stand up, that shall rule with great dominion, and do according to his will. And when he shall stand up, his kingdom shall be broken, and shall be divided toward the four winds of heaven; and not to his posterity, nor according to his dominion which he ruled: for his kingdom shall be plucked up, even for others beside those. Daniel 11:1–4.

> И аз в първата година на Дарий мидянина застанах да го подкрепя и да го укрепя. А сега ще ти явя истината. Ето, още трима царе ще се издигнат в Персия; а четвъртият ще бъде много по-богат от всички тях; и чрез силата си, посредством богатството си, ще подбуди всички против царството на Гърция. И ще се издигне един могъщ цар, който ще владее с голяма власт и ще върши според волята си. А когато се издигне, царството му ще се разбие и ще се раздели към четирите небесни ветрове; но не за потомството му, нито според властта, с която е владеел; защото царството му ще бъде изтръгнато и дадено на други, освен на тях. Даниил 11:1–4.

The first year of Darius marks the end of seventy years, thus identifying a prophetic time of the end. By verse three Alexander the Great establishes his worldwide kingdom, and by verse four his kingdom was to be plucked up and divided unto the four winds. Using Darius as the time of the end in 1989 allows us to count the kings represented in verse two. When Gabriel states in verse one, “Also in the first year of Darius” he is following up on what he informed Daniel at the beginning of the vision, which began in chapter ten.

Първата година на Дарий отбелязва края на седемдесет години, като по този начин определя едно пророческо време на края. До трети стих Александър Велики установява своето световно царство, а в четвърти стих неговото царство трябваше да бъде изтръгнато и разделено към четирите ветрове. Приемането на Дарий като времето на края през 1989 година ни позволява да преброим царете, представени във втори стих. Когато Гавриил заявява в първи стих: „Също и в първата година на Дарий“, той продължава онова, което съобщи на Даниил в началото на видението, започнало в десета глава.

> In the third year of Cyrus king of Persia a thing was revealed unto Daniel, whose name was called Belteshazzar; and the thing was true, but the time appointed was long: and he understood the thing, and had understanding of the vision. Daniel 10:1.

> В третата година на Кир, персийския цар, се откри едно нещо на Даниил, когото наричаха Валтасасар; и това нещо беше истина, но определеното време беше дълго; и той разбра това нещо и имаше разбиране за видението. Даниил 10:1.

The waymark that represents a “time of the end” contains two symbols. The “time of the end” for Moses’ prophetic line was Aaron’s birth, followed three years later with the birth of Moses. Aaron and Moses are the twofold symbol of the “time of the end” in their history and typify the birth of John the Baptist and Jesus six months thereafter. The “time of the end” in 1798 marked the capture of the pope of Rome who thereafter died in captivity in 1799. From “the first year of Darius the Mede” unto “the third year of Cyrus king of Persia”; Darius and Cyrus represent thee “time of the end” in 1989, for all the prophets are speaking more about the last days than the days in which they lived.

Ориентирът, който представлява „време на края“, съдържа два символа. „Времето на края“ за пророческата линия на Моисей беше раждането на Аарон, последвано три години по-късно от раждането на Моисей. Аарон и Моисей са двусъставният символ на „времето на края“ в тяхната история и са предобраз на раждането на Йоан Кръстител и на Исус шест месеца след това. „Времето на края“ през 1798 година отбеляза пленяването на римския папа, който впоследствие умря в плен през 1799 година. От „първата година на Дарий Мидянина“ до „третата година на Кир, персийския цар“; Дарий и Кир представляват „времето на края“ през 1989 година, защото всички пророци говорят повече за последните дни, отколкото за дните, в които са живели.

> Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come. 1 Corinthians 10:11.

> А всичко това им се случи като образци; и бе написано за наше наставление, върху които са дошли последните времена на света. 1 Коринтяни 10:11.

Darius and Cyrus represent Ronald Reagan and George Bush senior in 1989. Both were presidents that year. Verse one of chapter eleven places the vision in the third year of Cyrus, which would represent George Bush the senior who followed Reagan as Cyrus followed Darius. Verse two states that three kings would yet stand up and the fourth is far richer than them all. The final “time of the end” in chapter eleven begins in 1989 and identifies that after George Bush senior three kings would yet stand up, thus identifying the three presidents that followed Bush senior. Those three kings were Bill Clinton, George Bush junior, Barak Obama and then the richest president, Donald Trump would “by his strength” and “through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia”.

Дарий и Кир представят Роналд Рейгън и Джордж Буш-старши през 1989 година. И двамата бяха президенти през онази година. Първият стих на единадесета глава поставя видението в третата година на Кир, което би представяло Джордж Буш-старши, който последва Рейгън, както Кир последва Дарий. Вторият стих заявява, че още трима царе ще се издигнат, а четвъртият ще бъде много по-богат от всички тях. Последното „време на края“ в единадесета глава започва през 1989 година и посочва, че след Джордж Буш-старши още трима царе ще се издигнат, като по този начин се определят тримата президенти, които последваха Буш-старши. Тези трима царе бяха Бил Клинтън, Джордж Буш-младши, Барак Обама, а след това най-богатият президент, Доналд Тръмп, чрез „силата си“ и „чрез богатствата си ще подбуди всички против царството на Гърция“.

Verse three then introduces Alexander the Great and therefore typifies the last leader of United Nations who unites with the papacy in the last days, but who like unto the papacy comes to his end. The United Nations is the seventh kingdom represented as ten kings in Revelation seventeen, and the confederacy of ten kings agree to give their seventh kingdom unto the papal beast for one symbolic hour.

След това трети стих въвежда Александър Велики и по този начин го представя като образ на последния водач на Организацията на обединените нации, който в последните дни се съюзява с папството, но който, подобно на папството, достига своя край. Организацията на обединените нации е седмото царство, представено като десет царе в Откровение седемнадесета глава, и съюзът на десетте царе се съгласява да даде своето седмо царство на папския звяр за един символичен час.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. Revelation 17:12–14.

> И десетте рога, които видя, са десет царе, които още не са получили царство; но получават власт като царе за един час заедно със звяра. Те са единомислени и ще предадат силата и мощта си на звяра. Те ще воюват с Агнеца, и Агнецът ще ги победи; защото Той е Господ на господарите и Цар на царете; и онези, които са с Него, са призвани, избрани и верни. Откровение 17:12–14.

Those ten kings are represented by verses three and four and also by the history of the rise and fall of Alexander the Great who fulfilled the verses in the fourth century. Greece is the third kingdom of Bible prophecy and is a symbol of the dragon, a third of the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet. At the cross the message “King of the Jews” was recorded in Hebrew, Latin and Greek; representing the Jews, the Romans and the rest of the multitudes from the other nations that would be in Jerusalem at the Passover. The Greeks represent the dragon, the Romans represent the beast, and the Jews were the false prophet.

Тези десет царе са представени от стихове три и четири, а също и от историята на възхода и падението на Александър Велики, който изпълни тези стихове през четвъртия век. Гърция е третото царство в библейското пророчество и е символ на змея — една трета от тройния съюз на змея, звяра и лъжепророка. На кръста надписът „Цар на юдеите“ бе записан на еврейски, латински и гръцки; като представяше юдеите, римляните и останалите множества от другите народи, които щяха да бъдат в Ерусалим на Пасхата. Гърците представят змея, римляните представят звяра, а юдеите бяха лъжепророкът.

The first four verses of chapter eleven identify the end of the earthly dragon power who commits fornication with the papal power as human probation closes. Verses three and four identify the final rise and fall of the last manifestation of an earthly dragon power. The verses overlay the last six verses which identify the end of the beast who commits fornication with the kings of the earth. The beginning and ending of chapter eleven identify the history where the enemies of God come to their end with none to help. The first four verses aligned with the last six verses and in so doing they bear the symbolism of the Ten Commandments with a table of the first four commandments and a table with the last six commandments, while also symbolizing a test with the number ten.

Първите четири стиха на единадесета глава посочват края на земната драконова сила, която блудства с папската власт, когато човешкото време на изпитание приключва. Стихове трети и четвърти посочват окончателното въздигане и падение на последното проявление на земна драконова сила. Тези стихове се наслагват върху последните шест стиха, които посочват края на звяра, който блудства с земните царе. Началото и краят на единадесета глава посочват историята, в която Божиите врагове достигат своя край, без да има кой да им помогне. Първите четири стиха, съотнесени към последните шест стиха, по този начин носят символиката на Десетте заповеди — с плоча на първите четири заповеди и плоча на последните шест заповеди, като същевременно символизират и изпитание чрез числото десет.

The first four verses represent a beginning that illustrates the ending while anchoring the message as beginning at the “time of the end” in 1989. The verses represent 1989 until the close of human probation, thus summarizing the message of the last six verses which are the increase of knowledge that was unsealed in 1989, which identify the events connected with the close of probation.

Първите четири стиха представляват начало, което илюстрира края, като същевременно утвърждава, че вестта започва при „времето на края“ през 1989 година. Тези стихове обхващат периода от 1989 година до приключването на човешкото изпитателно време, като по този начин обобщават вестта на последните шест стиха, които представляват увеличеното познание, разпечатано през 1989 година, и посочват събитията, свързани с приключването на изпитателното време.

The verses provide the prophetic anchor to recognize that beginning in 1989 there would be a total of eight presidents, with the eighth being of the seven previous presidents, thus tying the passage together with the enigma of the eighth being of the seven, which is a prophetic characteristic that is present truth in the last days.

Тези стихове предоставят пророческата опора, чрез която да се разпознае, че, започвайки от 1989 г., ще има общо осем президенти, като осмият ще бъде от седемте предишни президенти; така откъсът се свързва със загадката за това, че осмият е от седемте — пророческа характеристика, която е настояща истина в последните дни.

The theme which can be understood with the verses is the final destruction of the dragon power who commits fornication with the whore of Tyre. The whore commits fornication with all the kings of the earth, but just as ancient France became the firstborn of the Catholic church when Clovis dedicated his throne to the papacy in 496, so too, the earth beast of the United States will also be the first of the kings to commit fornication with the whore at the Sunday law. Just as in the ending six verses the beginning four verses identify and emphasize all three powers that lead the world to Armageddon, but the theme in the first four verses is the dragon power represented by Grecia and Alexander the Great.

Темата, която може да бъде разбрана чрез стиховете, е окончателното унищожение на силата на змея, която блудства с тирската блудница. Блудницата блудства с всички земни царе, но както древна Франция стана първородна дъщеря на Католическата църква, когато Хлодвиг посвети трона си на папството през 496 година, така и земният звяр на Съединените щати също ще бъде първият от царете, който ще блудства с блудницата при неделния закон. Както в последните шест стиха първите четири стиха посочват и подчертават и трите сили, които водят света към Армагедон, така темата в първите четири стиха е силата на змея, представена от Гърция и Александър Велики.

Reagan began the process of eight presidents that has led now to the last of the eight presidents. The eighth president will erect the image of the beast and enforce a Sunday law in the United States, while also brokering and arrangement making him the head of the United Nations, that will at that very point enter into a worldwide church state relationship under the guise of solving the increasing warfare of radical Islam.

Рейгън започна поредицата от осем президенти, която сега е довела до последния от осемте президенти. Осмият президент ще издигне образа на звяра и ще наложи неделен закон в Съединените щати, като същевременно ще посредничи за споразумение, което ще го направи глава на Организацията на обединените нации, която именно в този момент ще встъпи в световни отношения между църква и държава под предлог, че решава нарастващата война на радикалния ислям.

The transition of the United States, which is the earth beast of Revelation chapter thirteen from being the sixth kingdom of Bible prophecy unto the head of the seventh kingdom of Bible prophecy, while consummating the unlawful relationship with the eighth kingdom of Bible prophecy is illustrated from verse one identifying 1989, through the presidents that lead to the Sunday law in the United States, and immediately then identifies the mighty king standing up. That mighty king is Trump assuming control over the United Nations, which he is now in the process of dismantling in advance of his demands.

Преходът на Съединените щати, които са земният звяр от тринадесетата глава на Откровение, от това да бъдат шестото царство на библейското пророчество към главата на седмото царство на библейското пророчество, като същевременно довеждат до завършек незаконната връзка с осмото царство на библейското пророчество, е илюстриран от първи стих, който посочва 1989 година, чрез президентите, които водят до неделния закон в Съединените щати, и непосредствено след това се посочва как се надига могъщият цар. Този могъщ цар е Тръмп, който поема контрол над Организацията на обединените нации, която сега е в процес на разрушаване в подготовка за неговите искания.

## Second Line

Втори ред

Verse five through nine represents the first mention and the point by point illustration of the battle between the kings of the north and south that the entire chapter employs as the primary prophetic backdrop. Verse five sets forth the theme of the passage.

Стихове пети до девети представляват първото споменаване и пункт по пункт илюстрацията на битката между северния и южния цар, която цялата глава използва като основен пророчески фон. Стих пети излага темата на този пасаж.

> And the king of the south shall be strong, and one of his princes; and he shall be strong above him, and have dominion; his dominion shall be a great dominion. Daniel 11:5.

> И южният цар ще бъде силен, както и един от неговите князе; и той ще надделее над него и ще владее; владичеството му ще бъде голямо владичество. Даниил 11:5.

Ptolemy I Soter and Seleucus I Nicator are represented in the verse. Both were a fourth of the “Diadochi” (meaning successor) of Alexander’s kingdom. Seleucus is the first “king of the north” in chapter eleven, and in agreement with pagan Rome, papal Rome and modern Rome—Seleucus was only established as the prophetic king of the north after three primary victories or pivotal events: his reclamation of Babylon in 312 BC, the Battle of Ipsus in 301 BC, and the Battle of Corupedium in 281 BC. These movements defeated his major rivals, expanded his empire, and solidified his dominance in the region.

Птолемей I Сотер и Селевк I Никатор са представени в стиха. И двамата бяха една четвърт от „Диадохите“ (означаващо „наследник“) на царството на Александър. Селевк е първият „цар на север“ в единадесета глава и, в съгласие с езическия Рим, папския Рим и съвременния Рим, Селевк беше утвърден като пророческия цар на север едва след три основни победи или повратни събития: възвръщането му на Вавилон през 312 г. пр. Хр., битката при Ипс през 301 г. пр. Хр. и битката при Корупедион през 281 г. пр. Хр. Тези движения победиха главните му съперници, разшириха империята му и затвърдиха господството му в региона.

The second line begins with identifying the kings of the north and south in distinction with any other of the successors (Diadochi) of Alexander’s divided kingdom. It begins with identifying that the king of the north is only empowered after three conquests. Then in the history of the struggle for dominion that unfolded after Alexanders death in verses six through nine, identify a period that concludes with the overthrow of the king of the north by the king of the south. This is the first of three times in chapter eleven that the king of the south prevails over the king of the north. They provide three internal witnesses within the chapter that clearly establishes the waymarks of the history that leads to a king of the south defeating a king of the north.

Втората линия започва с разпознаването на северния и южния цар в разграничение от всички други наследници (Диадохи) на разделеното царство на Александър. Тя започва с установяването, че северният цар получава власт едва след три завоевания. След това, в историята на борбата за господство, която се разгръща след смъртта на Александър в стихове шести до девети, се разпознава период, който завършва с повалянето на северния цар от южния цар. Това е първият от трите пъти в единадесета глава, когато южният цар надделява над северния цар. Те предоставят три вътрешни свидетелства в самата глава, които ясно установяват ориентирите на историята, водеща до това южен цар да победи северен цар.

> And the king of the south shall be strong, and one of his princes; and he shall be strong above him, and have dominion; his dominion shall be a great dominion. And in the end of years they shall join themselves together; for the king’s daughter of the south shall come to the king of the north to make an agreement: but she shall not retain the power of the arm; neither shall he stand, nor his arm: but she shall be given up, and they that brought her, and he that begat her, and he that strengthened her in these times. But out of a branch of her roots shall one stand up in his estate, which shall come with an army, and shall enter into the fortress of the king of the north, and shall deal against them, and shall prevail: And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. So the king of the south shall come into his kingdom, and shall return into his own land. Daniel 11:5–9.

> И южният цар ще стане силен, както и един от неговите князе; и той ще стане по-силен от него и ще владее; владичеството му ще бъде голямо владичество. И след изтичането на години те ще се съюзят; защото дъщерята на южния цар ще дойде при северния цар, за да сключи споразумение; но тя няма да задържи силата на мишцата; нито той ще устои, нито неговата мишца; а тя ще бъде предадена, и онези, които са я довели, и онзи, който я е родил, и онзи, който я е укрепявал в онези времена. Но от издънка на нейните корени ще се издигне един на негово място, който ще дойде с войска и ще влезе в крепостта на северния цар, и ще действа против тях, и ще надделее; и ще отнесе също в плен в Египет техните богове, заедно с князете им, и със скъпоценните им съдове от сребро и злато; и ще надживее северния цар с повече години. Тогава южният цар ще влезе в царството си и ще се върне в своята земя. Даниил 11:5–9.

The historical fulfillment of the verses provides the template for the prophetic fulfillment of the twelve hundred and sixty years of papal rule identified in verses thirty-one through forty, and the prophetic template for the fulfillment of verse eleven, that was first fulfilled in 217 BC at the Battle of Raphia. Those three witnesses identify the characteristics of the Ukrainian War where Putin, the final king of the south will prevail over the proxy army of the papal king of the north.

Историческото изпълнение на стиховете предоставя образеца за пророческото изпълнение на хилядата двеста и шестдесет години папско господство, посочени в стихове тридесет и първи до четиридесети, както и пророческия образец за изпълнението на стих единадесети, който за пръв път се изпълни през 217 г. пр. Хр. при битката при Рафтия. Тези трима свидетели определят характеристиките на Украинската война, в която Путин, последният цар на юга, ще надделее над прокси армията на папския цар на севера.

The theme of the second line of prophetic history is how the deadly wound is delivered to the papacy in 1798, as represented by verses five through nine and the battle of Raphia in verse eleven. The king of the south, which is Egypt, is the dragon power.

Темата на втората линия на пророческата история е как смъртоносната рана е нанесена на папството през 1798 г., както е представено в стихове пети до девети и в битката при Рафия в единадесети стих. Южният цар, който е Египет, е силата на змея.

> Son of man, set thy face against Pharaoh king of Egypt, and prophesy against him, and against all Egypt: Speak, and say, Thus saith the Lord God; Behold, I am against thee, Pharaoh king of Egypt, the great dragon that lieth in the midst of his rivers, which hath said, My river is mine own, and I have made it for myself. Ezekiel 29:2, 3.

> Сине човешки, насочи лицето си против фараона, египетския цар, и пророкувай против него и против целия Египет; говори и кажи: Така казва Господ Йехова: Ето, Аз съм против тебе, фараоне, египетски царю, големият змей, който лежи сред реките си, който е казал: Моя е реката ми, и аз сам си я създадох. Езекиил 29:2, 3.

The three illustrations of the king of the south prevailing over the king of the north in chapter eleven combine to identify the final fall of the king of the north in verse forty-five.

Трите илюстрации за това, че южният цар надделява над северния цар в единадесета глава, се съчетават, за да определят окончателното падение на северния цар в четиридесет и пети стих.

> And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. Daniel 11:45.

> И ще разположи царските шатри на двореца си между моретата, на славната свята планина; но ще дойде краят му, и никой няма да му помогне. Даниил 11:45.

There are three lines in chapter eleven that illustrate a king of the south defeating a king of the north, but when the king of the north comes to his end with none to help it is not so apparent. But the book of Revelation identifies that it is the dragon power that brings her down by eating her flesh and burning her with fire. Once the dragon power is recognized from the book of Revelation we can see the kings, who are also the dragon and also the king of the south who are going to bring down the king of the north in verse forty-five. Three direct witnesses in the chapter that are all testifying to their perfect fulfillment as represented through the connection of the books of Daniel and Revelation.

Има три линии в единадесета глава, които илюстрират как южен цар побеждава северен цар, но когато северният цар стига до своя край и няма кой да му помогне, това не е толкова очевидно. Но книгата Откровение установява, че именно силата на змея я поваля, като яде плътта ѝ и я изгаря с огън. Щом силата на змея бъде разпозната от книгата Откровение, можем да видим царете, които са също и змеят, а също и южният цар, които ще повалят северния цар в четиридесет и пети стих. Трима преки свидетели в главата, които всички свидетелстват за тяхното съвършено изпълнение, както е представено чрез връзката между книгите Даниил и Откровение.

The modern papal king of the north comes to his end with none to help in verse forty-five, and the book of Revelation identifies how the papal power comes to his end at the hands of the dragon power.

Съвременният папски цар на север идва към своя край без никой да му помогне в четиридесет и пети стих, а книгата Откровение посочва как папската власт стига до своя край от ръката на драконовата сила.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> И десетте рога, които видя върху звяра, те ще намразят блудницата и ще я направят пуста и гола, и ще изядат плътта ѝ, и ще я изгорят с огън. Защото Бог е вложил в сърцата им да изпълнят Неговата воля, и да бъдат в съгласие, и да дадат царството си на звяра, докле се изпълнят Божиите думи. Откровение 17:16, 17.

The ten kings burn the papal king of the north with fire and eat her flesh. The kings of the last days are the dragon power.

Десетте царе изгарят с огън папския северен цар и изяждат плътта ѝ. Царете на последните дни са силата на змея.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus. In their enmity against the people of God, they show themselves guilty also of the choice of Barabbas instead of Christ.” Testimonies to Ministers, 38.

> „Царе и владетели и управници са положили върху себе си белега на антихриста и са представени като змея, който отива да воюва против светиите — против онези, които пазят Божиите заповеди и имат вярата на Исус. В своята вражда срещу Божия народ те се показват виновни и за избора на Варава вместо Христос.“ Свидетелства към служителите, 38.

The ten kings are the dragon power, who is also represented by the kingdom of Greece and Alexander. Those kings are southern kings, for they are represented by Pharaoh king of Egypt. They will eat her flesh, for they are also the prophetic “dogs” which the Psalmist calls the “assembly of the wicked.”

Десетте царе са силата на змея, която е представена също и от царството на Гърция и Александър. Тези царе са южни царе, защото са представени от фараона, царя на Египет. Те ще изядат плътта ѝ, защото са също и пророческите „псета“, които Псалмопевецът нарича „сборището на нечестивите“.

> For dogs have compassed me: the assembly of the wicked have enclosed me: they pierced my hands and my feet. I may tell all my bones: they look and stare upon me. They part my garments among them, and cast lots upon my vesture. Psalms 22:16–18.

> Защото псета ме обкръжиха; сборище от нечестивци ме обгради; прободоха ръцете ми и нозете ми. Мога да изброя всичките си кости; те гледат и се взират в мене. Разделят помежду си дрехите ми и хвърлят жребий за облеклото ми. Псалми 22:16–18.

The papacy is the king of the north in verse forty-five, and the papacy is represented by Jezebel in the church of Thyatira.

Папството е царят на севера в четиридесет и пети стих, а папството е представено чрез Езавел в църквата в Тиатир.

> Notwithstanding I have a few things against thee, because thou sufferest that woman Jezebel, which calleth herself a prophetess, to teach and to seduce my servants to commit fornication, and to eat things sacrificed unto idols. And I gave her space to repent of her fornication; and she repented not. Behold, I will cast her into a bed, and them that commit adultery with her into great tribulation, except they repent of their deeds. Revelation 2:20–22.

> Но имам малко против тебе, защото оставяш онази жена Езавел, която нарича себе си пророчица, да поучава и да съблазнява Моите слуги да блудстват и да ядат идоложертвено. И дадох ѝ време да се покае за блудството си; и тя не се покая. Ето, Аз ще я хвърля на одър, и онези, които прелюбодействат с нея — в голяма скръб, ако не се покаят за делата си. Откровение 2:20–22.

Jezebel’s judgment is accomplished when she is eaten by dogs.

Присъдата над Езавел се изпълнява, когато тя е изядена от кучета.

> And of Jezebel also spake the Lord, saying, The dogs shall eat Jezebel by the wall of Jezreel. 1 Kings 21:23.

> И за Езавел Господ каза, като рече: Кучетата ще изядат Езавел край стената на Езраел. 3 Царе 21:23.

The dogs are pagan Rome, the dragon power, for it was pagan Rome that crucified Christ.

Кучетата са езическият Рим, силата на змея, защото именно езическият Рим разпна Христос.

> “In the sufferings of Christ upon the cross prophecy was fulfilled. Centuries before the crucifixion, the Saviour had foretold the treatment He was to receive. He said, ‘Dogs have compassed Me: the assembly of the wicked have enclosed Me: they pierced My hands and My feet. I may tell all My bones: they look and stare upon Me. They part My garments among them, and cast lots upon My vesture.’ Psalm 22:16–18. The prophecy concerning His garments was carried out without counsel or interference from the friends or the enemies of the Crucified One. To the soldiers who had placed Him upon the cross, His clothing was given. Christ heard the men’s contention as they parted the garments among them. His tunic was woven throughout without seam, and they said, ‘Let us not rend it, but cast lots for it, whose it shall be.’” The Desire of Ages, 746.

> „В страданията на Христос на кръста се изпълни пророчество. Векове преди разпятието Спасителят бе предсказал какво отношение щеше да получи. Той каза: „Защото кучета Ме обкръжиха; тълпа от нечестивци Ме наобиколи; прободоха ръцете Ми и нозете Ми. Мога да изброя всичките Си кости; те гледат и се взират в Мен. Разделят помежду си дрехите Ми и за облеклото Ми хвърлят жребий.“ Псалом 22:16–18. Пророчеството относно Неговите дрехи се изпълни без съвещание или намеса от страна на приятелите или враговете на Разпнатия. На войниците, които Го бяха прикрепили на кръста, бяха дадени Неговите одежди. Христос чу препирнята на мъжете, докато си разделяха дрехите Му. Неговата дреха беше изтъкана цяла, без шев, и те казаха: „Да не я раздираме, а да хвърлим жребий за нея, чия да бъде.““ Копнежът на вековете, 746.

The ten kings, who are the dogs, who are the assembly of the wicked, who are Greece and Egypt will also to burn the whore with fire.

Десетте царе, които са кучетата, които са сборището на нечестивите, които са Гърция и Египет, също ще изгорят блудницата с огън.

> And the daughter of any priest, if she profane herself by playing the whore, she profaneth her father: she shall be burnt with fire. Leviticus 21:9.

> И дъщерята на някой свещеник, ако се оскверни, като блудства, осквернява баща си; с огън да бъде изгорена. Левит 21:9.

The ten kings burn the whore with fire for she professes to be a priestess but is a whore.

Десетте царе изгарят блудницата с огън, защото тя претендира да бъде жрица, а е блудница.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. Isaiah 23:15–17.

> И в онзи ден Тир ще бъде забравен седемдесет години, според дните на един цар; след края на седемдесетте години Тир ще запее като блудница. Вземи арфа, обикаляй града, ти, забравена блуднице; засвири сладкозвучно, изпей много песни, за да бъдеш спомнена. И след края на седемдесетте години ще стане така, че Господ ще посети Тир, и той ще се върне към печалбата си, и ще блудства с всички царства на света по лицето на земята. Исая 23:15–17.

In verses five through nine, and verses thirty-one through forty, we find witness to the papacy coming to its end at the hands of the dragon power. This principle is also currently being fulfilled in the Ukrainian War. These three witnesses inform us that when the king of the north comes to his end with none to help in verse forty-five, the dragon will eat her flesh and burn her with fire. Upon three witnesses the motivation for the dragon’s action will include a broken treaty.

В стихове пети до девети, и в стихове тридесет и първи до четиридесети, намираме свидетелство, че папството достига своя край от ръцете на силата на змея. Този принцип в настоящия момент също се изпълнява в Украинската война. Тези трима свидетели ни известяват, че когато северният цар стигне до своя край и няма кой да му помогне в стих четиридесет и пети, змейът ще изяде плътта ѝ и ще я изгори с огън. По думите на двама или трима свидетели подтикът за действието на змея ще включва нарушен договор.

In verses five through nine, the second Syrian War ended with a treaty in 253 BC. The war had started in 260 BC and seven years into the second Syrian War a peace treaty was accomplished by the king of the south giving a daughter to the king of the north so he could marry the king of the south’s daughter and bring about peace through the marriage alliance. Seven years after the marriage in 246 BC the king of the north set aside the southern bride and restored his original wife who he had set aside when he married the Egyptian princess. The motivation for the king of the south to invade the northern kingdom and capture the northern king was a broken treaty.

В стихове пети до девети Втората сирийска война завърши с договор през 253 г. пр. Хр. Войната бе започнала през 260 г. пр. Хр., и седем години след началото на Втората сирийска война бе сключен мирен договор, като царят на юга даде дъщеря на царя на севера, за да може той да се ожени за дъщерята на царя на юга и да установи мир чрез брачния съюз. Седем години след брака, през 246 г. пр. Хр., царят на севера отстрани южната невеста и възстанови първата си съпруга, която бе отстранил, когато се ожени за египетската принцеса. Подбудата за царя на юга да нахлуе в северното царство и да плени северния цар беше нарушен договор.

The broken treaty typified the broken Treaty of Tolentino in 1797 that provided Napoleon with the motivation to take the pope captive in 1798, as Ptolemy had done to Seleucus in 246 BC. When Ptolemy III returned to Egypt from his victory over the northern Seleucid empire of Seleucus II he brought so many treasures back to Egypt that the Egyptians gave the title of “Euergetes” (meaning Benefactor) to Ptolemy III for restoring their “captive gods” after many years.

Нарушеният договор предобрази нарушаването на Договора от Толентино през 1797 г., което даде на Наполеон подбудата да плени папата през 1798 г., както Птолемей бе сторил на Селевк през 246 г. пр. Хр. Когато Птолемей III се завърна в Египет от победата си над северната Селевкидска империя на Селевк II, той донесе обратно в Египет толкова много съкровища, че египтяните дадоха на Птолемей III титлата „Евергет“ (означаваща Благодетел) за това, че след много години възстановил техните „пленени богове“.

> But out of a branch of her roots shall one stand up in his estate, which shall come with an army, and shall enter into the fortress of the king of the north, and shall deal against them, and shall prevail: And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. Daniel 11:7, 8.

> Но от издънка на нейните корени ще се издигне един на неговото място, който ще дойде с войска и ще влезе в крепостта на северния цар, и ще действа против тях, и ще надделее; и също ще отведе в плен в Египет техните богове, с техните князе и с техните скъпоценни съдове от сребро и злато; и той ще надживее северния цар с повече години. Даниил 11:7, 8.

When Napoleon took the pope captive in 1798, he robbed the Vatican treasures and brought them back to France as typified by Ptolemy III, who took treasures and also Seleucus II back to Egypt, where Seleucus II died falling from a horse. This typified Napoleon removing the papacy from the beast in 1798, and the death of the pope in 1799. The papacy in Revelation seventeen is the woman who rides upon the beast, and Seleucus’ defeat, captivity and subsequent death falling from a horse, typifies Napoleon removing the civil authority of the papacy (represented as a beast in Revelation seventeen).

Когато Наполеон плени папата през 1798 година, той ограби ватиканските съкровища и ги отнесе обратно във Франция, както е предобразено от Птолемей III, който взе съкровища и също така отведе Селевк II обратно в Египет, където Селевк II умря, падайки от кон. Това предобразяваше отстраняването от Наполеон на папството от звяра през 1798 година и смъртта на папата през 1799 година. Папството в Откровение 17 е жената, която язди звяра, а поражението, пленяването и последвалата смърт на Селевк след падане от кон предобразяват отнемането от Наполеон на гражданската власт на папството (представена като звяр в Откровение 17).

> So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. … And the angel said unto me, Wherefore didst thou marvel? I will tell thee the mystery of the woman, and of the beast that carrieth her, which hath the seven heads and ten horns. … And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:3, 7, 18.

> И тъй, той ме отнесе с духа в пустинята; и видях жена, седяща на звяр с цвят ален, пълен с имена на хули, който имаше седем глави и десет рога. … И ангелът ми каза: Защо се почуди? Аз ще ти кажа тайната на жената и на звяра, който я носи, който има седемте глави и десетте рога. … А жената, която видя, е онзи велик град, който царува над земните царе. Откровение 17:3, 7, 18.

Verse five through nine introduces the warfare between the king of the north and south in chapter eleven. Verse five provides the anchor to Rome as the king of the north for it identifies that the king of the north would conquer three geographical areas before it ruled supremely. The verses provide the prophetic structure that sets forth a period when the king of the north rules but comes to its end. This is the very premise and promise of chapter eleven. The theme of the line is the deadly wound of the papal king of the north, or as verse forty-five states, “he comes to his end, with none to help.” This truth is present truth in the last days.

Стихове пети до девети въвеждат войната между северния и южния цар в единадесета глава. Стих пети осигурява отправната опора към Рим като северния цар, защото посочва, че северният цар ще завладее три географски области, преди да установи върховното си господство. Тези стихове представят пророческата структура, която излага периода, през който северният цар управлява, но достига до своя край. Именно това е самата предпоставка и обещание на единадесета глава. Темата на тази линия е смъртоносната рана на папския северен цар, или, както заявява стих четиридесет и пети: „и ще стигне до края си, и не ще има кой да му помогне“. Тази истина е настояща истина в последните дни.

We will continue in the next article.

Ще продължим в следващата статия.

Back to Articles