Article

# Knjiga proroka Daniela - broj devedeset i osam

Trostruka primjena Ilije i sud posljednjih dana: razumijevanje istražne i izvršne faze

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Trostruka primjena Ilije utvrdila je da će u posljednjim danima postojati Ilija na početku posljednjih dana i na svršetku posljednjih dana. „Posljednji dani” jesu dani suda, koji je progresivan i podijeljen na dvije vrste suda. Istražni sud, koji je započeo na početku posljednjih dana, i izvršni sud, koji se odvija na svršetku posljednjih dana. Trostruka primjena Ilije prvenstveno predstavlja povijest izvršnoga suda koji započinje s uskoro nadolazećim nedjeljnim zakonom.

Istražni sud ograničen je na one koji su ispovjedili da su sljedbenici Boga, prvenstveno izravnim ispovijedanjem, ali također u manjem broju slučajeva i neizravnim ispovijedanjem putem načina života.

> (Jer pred Bogom nisu pravedni oni koji slušaju Zakon, nego će se opravdati oni koji Zakon vrše. Jer kad pogani, koji nemaju Zakona, po naravi čine ono što Zakon zahtijeva, oni su, premda nemaju Zakona, sami sebi zakon: oni pokazuju da je djelo Zakona zapisano u njihovim srcima, a o tome svjedoči i njihova savjest, dok ih njihove misli međusobno optužuju ili pak opravdavaju.) Rimljanima 2,13–15.

Istražni sud ima dvije osnovne podjele, jer je započeo ispitivanjem života mrtvih (od Adamovih dana pa nadalje), koji su tvrdili da vjeruju u istinitoga Boga, a 11. rujna 2001. započeo je proces istražnoga „suda živih“. Istražni sud ima još jednu podjelu, osim prijelaza s mrtvih na žive, jer sud počinje s kućom Božjom, a u posljednjim danima kuća je Božja laodicejski adventizam. Kada sud nad kućom Božjom završi pri uskoro dolazećem nedjeljnom zakonu, tada se sudi drugom Božjem stadu koje se tada nalazi u Babilonu.

Izvršna presuda jest Božja kazna nad onima koji su odbacili Njegovu ponudu spasenja. Izvršna presuda započinje uskoro dolazećim nedjeljnim zakonom. Sjedinjene Države tada će ispuniti svoju čašu gnjeva, koja je ujedno i čaša njihova vremena kušnje, a nacionalno otpadništvo bit će praćeno nacionalnom propašću. Svaki narod na planetu Zemlji slijedit će primjer Sjedinjenih Država u nametanju nedjeljnoga zakona, i svaki će od tih naroda tada ispuniti svoje čaše te također pretrpjeti nacionalnu propast.

> „Kad se Amerika, zemlja vjerske slobode, ujedini s Papinstvom u prisiljavanju savjesti i navođenju ljudi da odaju čast lažnoj suboti, narod svake zemlje na kugli zemaljskoj bit će naveden da slijedi njezin primjer.” Testimonies, volume 6, 18.

Izvršna osuda također je podijeljena na dva dijela. Od nedjeljnog zakona u Sjedinjenim Državama pa sve dok se ne zaključi vrijeme kušnje za ljude, kada Mihael ustane, Božji su sudovi pomiješani s milošću; ali kada Mihael ustane, Božji gnjev, prikazan izlijevanjem sedam posljednjih zala, ne sadržava nikakvu milost. Tijekom razdoblja krize nedjeljnog zakona izvršni sudovi nad ljudima i narodima bit će pomiješani s milošću, jer će još uvijek biti nekih u Babilonu kojima se tada pruža prilika da razumiju razliku između bogoslužja subote i nedjelje.

> „O, kad bi narod mogao spoznati vrijeme svoga pohođenja! Mnogi još nisu čuli kušnu istinu za ovo vrijeme. Mnogi su oni s kojima se Duh Božji bori. Vrijeme Božjih razornih sudova vrijeme je milosti za one koji nisu imali prilike upoznati što je istina. Gospodin će nježno pogledati na njih. Njegovo srce milosrđa ganuto je; Njegova je ruka još uvijek ispružena da spasi, dok su vrata zatvorena onima koji nisu htjeli ući.

> „Milosrđe Božje očituje se u Njegovu dugotrajnom strpljenju. On zadržava svoje sudove, čekajući da se svim ljudima oglasi poruka upozorenja. O, kad bi naš narod osjetio kako treba odgovornost koja počiva na njemu da svijetu uputi posljednju poruku milosti, kako bi divno djelo bilo izvršeno!” Svjedočanstva, svezak 9, 97.

„Vrijeme Božjih razornih sudova vrijeme je milosti za one koji nisu imali priliku upoznati što je istina.“ Ta dva „vremena“ počinju zajedno kada se „vrata zatvore“ pred laodicejskim adventistima „koji nisu htjeli ući“.

> „Vidjela sam da je sveta subota, i da će biti, zid razdvajanja između pravoga Izraela Božjega i nevjernika; i da je subota veliko pitanje koje treba sjediniti srca dragih Božjih svetih koji čekaju. A ako bi tko vjerovao, i držao subotu, i primio blagoslov koji je prati, a zatim je se odrekao i prekršio svetu zapovijed, zatvorio bi pred samim sobom vrata Svetoga Grada, isto onako sigurno kao što postoji Bog koji vlada na nebu gore. Vidjela sam da Bog ima djecu koja ne vide i ne drže subotu. Oni nisu odbacili svjetlo o njoj. I na početku vremena nevolje bili smo ispunjeni Duhom Svetim dok smo izišli i potpunije naviještali subotu. To je razgnjevilo crkvu i nominalne adventiste, jer nisu mogli pobiti istinu o suboti. I u to su vrijeme svi Božji izabrani jasno vidjeli da imamo istinu, te su izašli i podnijeli progonstvo s nama.” A Word to the Little Flock, 18, 19.

Vrata se zatvaraju pri skorom donošenju nedjeljnog zakona, čime razdoblje koje prethodi nedjeljnom zakonu postaje „vrijeme” „pohođenja” Božjega naroda.

> Kako govorite: Mi smo mudri i zakon Gospodnji je s nama? Gle, doista ga je uzalud načinila lažljiva pisaljka književnika. Mudraci će se postidjeti, bit će smeteni i uhvaćeni; gle, odbacili su riječ Gospodnju, i kakva je onda mudrost u njima? Zato ću njihove žene dati drugima i njihova polja onima koji će ih baštiniti; jer od najmanjega pa sve do najvećega svi su odani lakomstvu, od proroka pa do svećenika svi postupaju prijevarno. Jer olako iscijeliše ranu kćeri moga naroda govoreći: Mir, mir! a mira nema. Jesu li se postidjeli kada su počinili gadost? Ne, nimalo se nisu postidjeli niti su znali pocrvenjeti; zato će pasti među onima koji padaju: u vrijeme svoga pohođenja bit će oboreni, govori Gospodin. Jeremija 8:8–12.

Kao sa starim Izraelom, tako i s modernim Izraelom: oboje su uništeni, jer nisu prepoznali vrijeme svojega pohođenja. Vrijeme Božjeg pohođenja za laodicejski adventizam započelo je 11. rujna 2001. i završava uskoro dolazećim nedjeljnim zakonom.

> I kad se približio, ugleda grad i zaplaka nad njim govoreći: O kad bi i ti, barem u ovaj svoj dan, spoznao što je za tvoj mir! Ali sada je skriveno tvojim očima. Jer doći će na tebe dani kada će tvoji neprijatelji podići opkop oko tebe, opkoliti te i stegnuti sa svih strana, i sravnit će te sa zemljom, i djecu tvoju u tebi; i neće u tebi ostaviti ni kamen na kamenu, zato što nisi prepoznao vrijeme svoga pohođenja. Luka 19,41–44.

U vrijeme Božjega pohođenja mudri i ludi zauvijek bivaju razdvojeni.

> „Znamo da će neposvećeni adventisti sedmoga dana, koji imaju spoznaju istine, ali su se povezali sa svjetovnjacima, potpuno otpasti od vjere, slušajući zavodljive duhove. Neprijatelj će im rado pružati poticaje kako bi ih naveo da vode rat protiv Božjega naroda. Ali oni koji su istiniti i postojani imat će snažnu i moćnu obranu u Bogu.” Manuscript Releases, sv. 7, 186.

Njihovo vrijeme pohođenja započelo je 11. rujna 2001., kako je predočeno vremenom pohođenja nad protestantskim crkvama 11. kolovoza 1840., i kao što je vrijeme pohođenja za drevni Izrael započelo kada je Sveti Duh sišao prilikom Kristova krštenja.

Izvršna osuda započinje kada Sjedinjene Države pri skorašnjem donošenju nedjeljnog zakona ispune čašu svoga vremena kušnje, što je ujedno i trenutak kada je laodicejska adventistička crkva ispunila svoju čašu. Sud počinje od doma Božjega, i od čaše vremena kušnje za oba iskvarena roga Sjedinjenih Država. Iskvareni rog protestantizma, koji je prethodno bio predstavljen laodicejskom adventističkom crkvom, tada prestaje, a filadelfijski pokret trećega anđela tada je istinski rog protestantizma i duhovni Jeruzalem koji je podignut kao stijeg. U tom trenutku Jeruzalem se mijenja iz crkve vojskujuće u crkvu pobjedničku.

Izvršna presuda započinje, s vremenom Božjih razornih sudova, koje je ujedno i vrijeme milosti za drugo Božje stado koje je još uvijek u Babilonu. Ona započinje kada završi vrijeme Božjeg pohođenja nad laodicejskim adventizmom. Izvršna presuda napreduje do Sedam posljednjih zala, gdje sudovi više nisu pomiješani s milošću, a zatim se Isus vraća.

Kada se Isus vrati, tisućljeće (tisuću godina) iz dvadesetoga poglavlja Otkrivenja pokazuje da je Sotona svezan na opustošenoj zemlji, sam, samo s pobunjenim anđelima koji su sudjelovali u napadu protiv Boga.

> I vidjeh anđela gdje silazi s neba, koji ima ključ bezdana i velik lanac u svojoj ruci. I uhvati zmaja, onu staru zmiju, koja je Đavao i Sotona, i sveza ga na tisuću godina, te ga baci u bezdan, i zatvori ga, i stavi pečat na nj, da više ne zavodi narode dok se ne navrši tisuću godina; a nakon toga valja mu biti odriješen na kratko vrijeme. Otkrivenje 20,1–3.

Tijekom tih tisuću godina otkupljeni će provoditi istražni sud nad izgubljenima koji još spavaju u svojim grobovima čekajući dovršenje pojedinačnih sudova. Otkupljeni će razmatrati živote i okolnosti izgubljenih, uključujući Sotonu i njegove anđele, kako bi odredili tko zaslužuje veću kaznu na kraju tisuću godina.

> I vidjeh prijestolja, i sjedoše na njih, i sud im bijaše predan; i vidjeh duše onih koji bijahu pogubljeni zbog svjedočanstva Isusova i zbog riječi Božje, i koji se ne pokloniše Zvijeri ni njezinu kipu, niti primiše njezin žig na svoja čela ili na svoje ruke; i oživješe te kraljevaše s Kristom tisuću godina. Otkrivenje 20,4.

Tisućljeće, dakle, obuhvaća istražni sud koji, kada bude dovršen, dovodi do konačnoga izvršnoga suda, kad zli mrtvi uskrsnu, a Sotona, koji tada ima potpunu vlast nad njima, uvjeri bezbožne da napadnu Jeruzalem koji na svršetku tisuću godina silazi s neba. Dok bezbožni podižu svoj napad, oganj silazi s neba i konačni izvršni sud biva izvršen.

> A kad se navrši tisuću godina, Sotona će biti pušten iz svoje tamnice te će izići zavesti narode koji su na četiri kraja zemlje, Goga i Magoga, da ih skupi za boj; a broj im je kao pijesak morski. I uzađoše na širinu zemlje te opkoliše tabor svetih i ljubljeni grad; i oganj siđe od Boga s neba te ih proždre. Otkrivenje 20:7–9.

Premda su trostruke primjene Ilije i glasnika koji pripravlja put da Glasnik Saveza iznenada dođe u svoj hram usko povezane, može se uočiti razlika u njihovom djelu po tome što Ilija prvenstveno označava djelo glasnika i pokret povezan s porukom glasnika, koje se izvršava tijekom izvršnoga suda koji započinje uskoro dolazećim nedjeljnim zakonom. Glasnik koji pripravlja put za Glasnika Saveza prvenstveno označava djelo koje se izvršava tijekom istražnoga suda. Laodicejski adventizam ne poznaje vrijeme svojega pohođenja, što predstavlja određeno vremensko razdoblje suda.

Niti razumiju poruku „sadašnje istine” koja se objavljuje u vrijeme njihova pohođenja. Od njih se zahtijevalo da poznaju i sud i poruku tih dana. Od njih se također zahtijevalo da poznaju vjesnika toga vremenskog razdoblja. U svojoj laodicejskoj sljepoći protive se poruci časa, niječu vrijeme svojega pohođenja porukom „mir i sigurnost” te su nesigurni tko je izabrani vjesnik toga razdoblja. Ta je istina jasno prepoznata u svjedočanstvu drugoga Ilije, koji je bio Ivan Krstitelj.

Židovi su znali da je proročanstvo označilo glasnika koji treba doći, a Isus je izravno naučavao da je Ivan taj glasnik koji je trebao doći.

> Jer svi su proroci i Zakon prorokovali do Ivana. I ako hoćete to primiti, on je Ilija koji je imao doći. Tko ima uši da čuje, neka čuje. Matej 11,13–15.

Na samome završetku razdoblja njihova pohođenja (vremena u Kristovoj povijesti koje predočuje uskoro dolazeći nedjeljni zakon), dok je Krist visio na križu, Židovi su nagađali hoće li Ilija tada doći da spasi Isusa. Ako nisu prepoznali glasnika koji je trebao pripraviti put Glasniku Saveza, koji je tada potvrđivao savez vlastitom krvlju, nisu mogli prepoznati ni svoga Mesiju. Od laodicejskog adventizma u posljednjim danima zahtijeva se da poznaje svoj sud, koji je vrijeme njegova pohođenja. Od njega se zahtijeva da prepozna poruku toga vremenskog razdoblja, i od njega se zahtijeva da prepozna izabranoga glasnika toga vremena. Pobuna iz 1888., predočena 11. rujnom 2001., nastupila je kada je sišao anđeo iz osamnaestog poglavlja Otkrivenja. Pobunjenici iz 1888. odbili su priznati izabrane glasnike povijesti koja je predočavala posljednje dane.

Ovo ćemo proučavanje nastaviti u sljedećem članku.

> Jer ovako mi reče Gospodin, Bog Izraelov: Uzmi iz moje ruke čašu vina ovoga gnjeva i napoji njome sve narode k kojima te šaljem. I pit će, i zateturati, i pomamiti se zbog mača koji ću poslati među njih. Tada uzeh čašu iz ruke Gospodnje i napojih sve narode k kojima me Gospod poslao: to jest Jeruzalem i gradove Judine, i kraljeve njihove, i knezove njihove, da ih učini pustoši, užasom, porugom i prokletstvom, kao što je danas; faraona, kralja egipatskoga, i sluge njegove, i knezove njegove, i sav narod njegov; i sav izmiješani puk, i sve kraljeve zemlje Uza, i sve kraljeve zemlje filistejske, i Aškelon, i Gazu, i Ekron, i ostatak Ašdoda; Edom i Moab, i sinove Amonove; i sve kraljeve Tira, i sve kraljeve Sidona, i kraljeve otoka koji su s onu stranu mora; Dedan, i Temu, i Buz, i sve koji su u najudaljenijim krajevima; i sve kraljeve Arabije, i sve kraljeve izmiješanoga puka koji prebiva u pustinji; i sve kraljeve Zimrija, i sve kraljeve Elama, i sve kraljeve Medije; i sve kraljeve sjevera, daleke i bliske, jednoga s drugim, i sva kraljevstva svijeta koja su na licu zemlje; a kralj Šešaka pit će nakon njih. Zato im reci: Ovako govori Gospod nad vojskama, Bog Izraelov: Pijte i opijte se, i bljujte, i padnite, i ne ustajte više, zbog mača koji ću poslati među vas. I bit će, ako odbiju uzeti čašu iz tvoje ruke da piju, tada im reci: Ovako govori Gospod nad vojskama: Zacijelo ćete piti. Jer evo, ja počinjem puštati zlo na grad koji se naziva mojim imenom, a zar ćete vi ostati posve nekažnjeni? Nećete ostati nekažnjeni; jer ću dozvati mač na sve stanovnike zemlje, govori Gospod nad vojskama. Zato prorokuj protiv njih sve ove riječi i reci im: Gospod će riknuti s visine i pustiti glas svoj iz prebivališta svoje svetosti; silno će riknuti protiv prebivališta svojega; podignut će poklik kao oni koji gaze grožđe protiv svih stanovnika zemlje. Huka će doći do nakraj zemlje; jer Gospod ima parbu s narodima, sudit će se sa svakim tijelom; bezbožnike će predati maču, govori Gospod. Ovako govori Gospod nad vojskama: Evo, zlo će izaći od naroda do naroda, i velik vihor podignut će se s krajeva zemlje. I pobijeni od Gospoda bit će onoga dana od jednoga kraja zemlje do drugoga kraja zemlje: neće biti oplakani, niti pokupljeni, niti pokopani; bit će kao gnoj po zemlji. Jeremija 25:15–33.

Back to Articles