Article

# The Book of Daniel - Number Two

Daniels Bog – Nummer To

Paganism

Hedenskab

Author

Jeff Pippenger

Published

November 23, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

I intend to demonstrate how the “seven times” of Leviticus twenty-six is “hidden in plain sight” in the book of Daniel, while also identifying that it was hidden through the human instruments which God employed in presenting “the stone” that is stumbled over in the book of Daniel. To follow the light of this presentation requires “integrity.” The definition of integrity that I am suggesting, would be defined as consistency in one’s actions, values, methods, and principles. It would demand that we adhere to what is revealed within God’s Word, even when it does not agree with human ideas that contradict God’s Word.

Jeg har til hensigt at påvise, hvordan de „syv tider“ i Tredje Mosebog seksogtyve er „skjult i åbenbar synlighed“ i Daniels Bog, samtidig med at jeg også vil påvise, at de var skjult gennem de menneskelige redskaber, som Gud benyttede ved fremstillingen af „stenen“, der snubles over, i Daniels Bog. At følge lyset i denne fremstilling kræver „integritet“. Den definition af integritet, som jeg foreslår, ville være at beskrive som konsekvens i ens handlinger, værdier, metoder og principper. Det ville kræve, at vi holder fast ved det, som åbenbares i Guds Ord, også når det ikke stemmer overens med menneskelige forestillinger, der modsiger Guds Ord.

> “Strict integrity should be cherished by every student. Every mind should turn with reverent attention to the revealed word of God. Light and grace will be given to those who thus obey God. They will behold wondrous things out of His law. Great truths that have lain unheeded and unseen since the day of Pentecost, are to shine from God’s word in their native purity. To those who truly love God the Holy Spirit will reveal truths that have faded from the mind, and will also reveal truths that are entirely new. Those who eat the flesh and drink the blood of the Son of God will bring from the books of Daniel and Revelation truth that is inspired by the Holy Spirit. They will start into action forces that cannot be repressed. The lips of children will be opened to proclaim the mysteries that have been hidden from the minds of men. The Lord has chosen the foolish things of this world to confound the wise, and the weak things of the world to confound the mighty.” The Fundamentals of Christian Education, 474.

> ”Streng retsindighed bør værdsættes af enhver studerende. Ethvert sind bør med ærbødig opmærksomhed vende sig til Guds åbenbarede ord. Lys og nåde vil blive givet til dem, som således adlyder Gud. De vil skue vidunderlige ting i hans lov. Store sandheder, som har ligget upåagtede og usete siden pinsedagen, skal skinne frem fra Guds ord i deres oprindelige renhed. For dem, som i sandhed elsker Gud, vil Helligånden åbenbare sandheder, der er svundet bort fra sindet, og vil også åbenbare sandheder, som er helt nye. De, som spiser Guds Søns kød og drikker hans blod, vil af Daniels og Johannes’ Åbenbarings bøger fremdrage sandhed, som er inspireret af Helligånden. De vil sætte kræfter i bevægelse, som ikke kan undertrykkes. Børns læber vil blive åbnet for at forkynde de mysterier, som har været skjult for menneskers sind. Herren har udvalgt det, som er dårskab i denne verden, for at gøre de vise til skamme, og det, som er svagt i verden, for at gøre det mægtige til skamme.” The Fundamentals of Christian Education, 474.

An easy example of both the human error that is found in the book of Daniel, and the unwillingness to adhere to God’s Word, can be found in the word translated as “daily” in Daniel chapter eight. Integrity would demand that if Ellen White commented on that word, as she does, that as Seventh-day Adventists that profess to uphold the Spirit of Prophecy, we would automatically use her commentary on the word to direct our understanding.

Et let eksempel på både den menneskelige fejl, som findes i Daniels bog, og uvilligheden til at holde sig til Guds ord, kan findes i det ord, der oversættes med „daglige“ i Daniel kapitel otte. Integritet ville kræve, at hvis Ellen White kommenterede dette ord, sådan som hun gør, så ville vi som syvendedagsadventister, der bekender at fastholde Profetiens Ånd, automatisk bruge hendes kommentar til ordet til at lede vores forståelse.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Derpå så jeg angående ‘det daglige’, at ordet ‘offer’ var tilføjet af menneskers visdom og ikke hører til teksten; og at Herren gav den rette forståelse af det til dem, som frembar råbet om dommens time. Da der var enhed, før 1844, var næsten alle forenede om den rette forståelse af ‘det daglige’; men siden 1844 er andre opfattelser i forvirringen blevet antaget, og mørke og forvirring er fulgt.“ Review and Herald, 1. november 1850.

We could spend a great deal of time on these two sentences, for when they finally get placed in the book Early Writings, the human editors have placed a misguided definition of what is stated, but that is another story. For our purposes we simply wish to point out two relevant points. The first point is that Sister White says “the word “sacrifice” was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text.”

Vi kunne bruge megen tid på disse to sætninger, for når de til sidst bliver indsat i bogen Early Writings, har de menneskelige redaktører indføjet en vildledende definition af det, der er sagt, men det er en anden sag. Til vore formål ønsker vi blot at påpege to relevante punkter. Det første punkt er, at Søster White siger: »ordet “sacrifice” blev tilføjet af menneskelig visdom og hører ikke til teksten.«

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? Daniel 8:13.

> Da hørte jeg en hellig tale, og en anden hellig sagde til den hellige, som talte: Hvor længe skal synet om det daglige offer og ødelæggelsens overtrædelse vare, så både helligdommen og hæren bliver givet hen til at nedtrædes? Daniel 8:13.

The previous verse is the question that elicits the answer of verse fourteen, and that answer represents the central pillar and foundation of Adventism. And in the very question that produces that great light represented as the central pillar of Adventism, we are informed that human wisdom has made an error by placing an added word into the translation of the verse.

Det foregående vers er spørgsmålet, som fremkalder svaret i vers fjorten, og dette svar udgør adventismens centrale søjle og grundvold. Og i selve det spørgsmål, som frembringer dette store lys, fremstillet som adventismens centrale søjle, bliver vi underrettet om, at menneskelig visdom har begået en fejl ved at indsætte et tilføjet ord i oversættelsen af verset.

There are literally hundreds of added words in the translation of the 1611 KJV Bible, but there is only one time that God identifies any of those hundreds of added words as erroneous. And it is clear it was an error that was produced by the human side of the combination of humanity and divinity which produced the Word of God. More significant is that there would be no need for any inspired commentary on the added word “sacrifice” if it were not something that produced an incorrect understanding of the verse. It is clear that it does, for the inspired commentary not only identifies that the word should not be there, but also identifies that “those who gave the judgment hour cry,” were given “the correct view” of the “daily” by the Lord. Integrity demands that we use those two sentences just as they read.

Der er bogstaveligt talt hundredvis af tilføjede ord i oversættelsen af 1611 KJV Bibelen, men der er kun ét tilfælde, hvor Gud identificerer nogen af disse hundredvis af tilføjede ord som fejlagtige. Og det er klart, at det var en fejl, som blev frembragt af den menneskelige side af den forening af menneskelighed og guddommelighed, der frembragte Guds Ord. Mere betydningsfuldt er det, at der ikke ville være noget behov for nogen inspireret kommentar til det tilføjede ord „offer“, hvis det ikke var noget, der frembragte en ukorrekt forståelse af verset. Det er klart, at det gør det, for den inspirerede kommentar identificerer ikke alene, at ordet ikke burde stå der, men fastslår også, at „de, som gav domstimens råb“, fik „den korrekte forståelse“ af „det daglige“ af Herren. Integritet kræver, at vi bruger disse to sætninger nøjagtig, som de står.

Those who gave the judgment hour cry identified “the daily” as a symbol representing paganism or pagan Rome, depending on the context where it is located. The word translated as “daily” occurs five times in the book of Daniel. All five occurrences are as a noun. The word occurs one hundred and four times in God’s Word, and ninety-nine times it is used as an adjective, but in the book of Daniel alone, it is used as a noun. The men who translated the King James Bible saw the word ninety-nine times as an adjective, so when it came to the book of Daniel, they attempted to make it an adjective in order to agree with all the other times it occurred as an adjective. In order to do that, they added the word “sacrifice.” But God, through Ellen White, said that “sacrifice” should be omitted, which would mean that “the daily” is to be understood as a noun.

De, som forkyndte domstimens råb, identificerede “det daglige” som et symbol, der repræsenterer hedenskab eller det hedenske Rom, afhængigt af den sammenhæng, hvori det forekommer. Ordet, som er oversat med “daglig”, forekommer fem gange i Daniels bog. Alle fem forekomster er som substantiv. Ordet forekommer hundrede og fire gange i Guds Ord, og nioghalvfems gange bruges det som adjektiv, men alene i Daniels bog bruges det som substantiv. De mænd, som oversatte King James Bibelen, opfattede ordet nioghalvfems gange som et adjektiv, så da de kom til Daniels bog, forsøgte de at gøre det til et adjektiv for at bringe det i overensstemmelse med alle de andre steder, hvor det forekom som adjektiv. For at gøre dette tilføjede de ordet “offer”. Men Gud sagde gennem Ellen White, at “offer” skulle udelades, hvilket ville betyde, at “det daglige” skal forstås som et substantiv.

Those who stand opposed to God’s counsel on this word within Adventism define the word as a symbol of Christ’s heavenly sanctuary ministry, but those who gave the judgment hour cry correctly defined it as paganism. Adventism today uses a symbol of a satanic power to represent Christ!

De, der står Guds råd imod i dette spørgsmål inden for adventismen, definerer ordet som et symbol på Kristi himmelske helligdomstjeneste, men de, som forkyndte domstimens råb, definerede det med rette som hedenskab. Adventismen bruger i dag et symbol på en satanisk magt til at repræsentere Kristus!

Through erroneous human logic, the true understanding of the word translated as “the daily” has been hidden from Adventism. Adventists that base their prophetic study on subjects that occur randomly through the years in their Sabbath School quarterlies lazily drink the Kool-Aid that is dished out through those quarterlies, and which are confirmed by pastors who themselves have not the integrity necessary to allow any input from the comments on the subject by Sister White.

Gennem fejlagtig menneskelig logik er den sande forståelse af det ord, der er oversat som »det daglige«, blevet skjult for adventismen. Adventister, som bygger deres profetiske studium på emner, der tilfældigt forekommer gennem årene i deres sabbatsskolekvartalshæfter, drikker dovent den Kool-Aid, som serveres gennem disse kvartalshæfter, og som bekræftes af præster, der selv ikke har den integritet, der er nødvendig for at tillade nogen indflydelse fra Søster Whites kommentarer om emnet.

The history of the controversy of “the daily” reached the turning point around 1911, where Sister White directly stated that those who had rejected the pioneer understanding of “the daily” as paganism, and who were teaching that “the daily” represented Christ’s sanctuary ministry, had received their understanding from “angels that were expelled from heaven” (20 MR 17).

Historien om striden om »det daglige« nåede vendepunktet omkring 1911, hvor Søster White direkte udtalte, at de, som havde forkastet pionerernes forståelse af »det daglige« som hedenskab, og som lærte, at »det daglige« repræsenterede Kristi tjeneste i helligdommen, havde modtaget deres forståelse fra »engle, som blev udstødt af himlen« (20 MR 17).

The truth of “the daily” has been identified clearly by Sister White, and she teaches that “holy angels” guided the mind of William Miller and that “angels expelled from heaven” guide the minds of those who teach that “the daily” represents Christ’s heavenly sanctuary ministry. The truth of “the daily”, as presented by those who gave the judgment hour cry, was discovered by William Miller.

Sandheden om „det daglige“ er tydeligt blevet identificeret af søster White, og hun lærer, at „hellige engle“ ledte William Millers sind, og at „engle, udstødt af himlen“, leder sindene hos dem, der lærer, at „det daglige“ repræsenterer Kristi himmelske helligdomstjeneste. Sandheden om „det daglige“, sådan som den blev fremstillet af dem, der frembar domstimens råb, blev opdaget af William Miller.

> “I read on, and could find no other case in which it [the daily] was found, but in Daniel. I then [by the aid of a concordance] took those words which stood in connection with it, ‘take away;’ he shall take away the daily; ‘from the time the daily shall be taken away,’ &c. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thess. ii, 7, 8. ‘For the mystery of iniquity doth already work; only he who now letteth will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ &c. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! That is the daily! Well, now, what does Paul mean by ‘he who now letteth,’ or hindereth? By ‘the man of sin,’ and the ‘wicked,’ Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, ‘the daily’ must mean Paganism.” Second Advent Manual, 66.

> ”Jeg læste videre og kunne ikke finde noget andet tilfælde, hvor det [det daglige] forekom, end i Daniel. Derpå tog jeg [ved hjælp af en konkordans] de ord, som stod i forbindelse dermed: ’tage bort’; han skal tage det daglige bort; ’fra den tid da det daglige bliver taget bort,’ osv. Jeg læste videre og tænkte, at jeg ikke ville finde noget lys over teksten; til sidst kom jeg til 2 Thess. ii, 7, 8. ’Thi lovløshedens hemmelighed er allerede virksom; kun den, som nu holder igen, vil gøre det, indtil han bliver taget af vejen, og da skal den lovløse åbenbares,’ osv. Og da jeg var kommet til den tekst, åh, hvor klart og herligt sandheden fremtrådte! Der er det! Det er det daglige! Nå, men hvad mener Paulus da med ’den, som nu holder igen’, eller hindrer? Med ’syndens menneske’ og ’den lovløse’ menes pavedømmet. Hvad er det da, som hindrer pavedømmet i at blive åbenbaret? Jo, det er hedenskabet; nå, så må ’det daglige’ betyde hedenskabet.” Second Advent Manual, 66.

What is really sobering about Miller’s discovery that “the daily” represented paganism, is where he found the truth. He found it in the passage of the apostle Paul’s writings where Paul not only defines “the daily” as paganism, but it is the passage identifying that those who received not the love of the truth, receive strong delusion. The acceptance of “the daily” as a symbol of Christ’s sanctuary ministry, the definition that came from angels that were expelled from heaven, is the symbol of those in Adventism who have not the integrity necessary to rightly divide the word of truth, and therefore are already destined to receive strong delusion.

Det, der virkelig virker ædrueliggørende ved Millers opdagelse af, at „det daglige“ repræsenterede hedenskabet, er, hvor han fandt sandheden. Han fandt den i den passage i apostlen Paulus’ skrifter, hvor Paulus ikke blot definerer „det daglige“ som hedenskab, men hvor det også er den passage, der fastslår, at de, som ikke tog imod kærlighed til sandheden, modtager en kraftig vildfarelse. Antagelsen af „det daglige“ som et symbol på Kristi helligdomstjeneste, den definition, der kom fra engle, som blev uddrevet af himlen, er symbolet på dem inden for adventismen, som ikke har den integritet, der er nødvendig for ret at uddele sandhedens ord, og som derfor allerede er bestemt til at modtage en kraftig vildfarelse.

I do not want to sidetrack the point we are seeking to identify. That point is that the “seven times” that is identified in the same vision where “the daily” is located has been hidden by human hands, though it remains in plain sight. This was simply an easy example of how a human translation error made long centuries ago, that is thereafter manipulated in human minds by angels that were expelled from heaven, is used today at this crucial time just before the final crisis at the end of the world, to blind minds to truth that is actually in plain sight.

Jeg ønsker ikke at afspore det punkt, vi søger at identificere. Dette punkt er, at de »syv tider«, som identificeres i det samme syn, hvor »det daglige« er placeret, er blevet skjult af menneskehænder, skønt de forbliver i fuldt syn. Dette var ganske enkelt et let eksempel på, hvordan en menneskelig oversættelsesfejl, begået for mange århundreder siden, og som derefter manipuleres i menneskers sind af engle, der blev uddrevet fra himlen, i dag bruges på dette afgørende tidspunkt lige før den endelige krise ved verdens ende til at forblinde sindene for sandhed, som i virkeligheden ligger åbent fremme.

In the 1910 time period the rebellion of “the daily” was just getting under way, W. W. Prescott and A. G. Daniells were spearheading the satanic work of rejecting the foundational understanding of “the daily.” The following article is a letter from that very time, where Sister White addresses the satanic view that “the daily” in the book of Daniel represents Christ’s sanctuary work. At that time the two men were pushing the idea of going into the old pioneer books and changing the pioneer understanding to their new satanic definition. It is my hope that we can exercise integrity as we read the article.

I tidsperioden omkring 1910 var oprøret vedrørende „det daglige“ netop begyndt, og W. W. Prescott og A. G. Daniells stod i spidsen for det sataniske værk med at forkaste den grundlæggende forståelse af „det daglige“. Den følgende artikel er et brev fra netop den tid, hvor Søster White henvender sig til den sataniske opfattelse, at „det daglige“ i Daniels bog repræsenterer Kristi helligdomstjeneste. På det tidspunkt fremførte de to mænd tanken om at gå ind i de gamle pionerbøger og ændre pionerernes forståelse til deres nye sataniske definition. Det er mit håb, at vi kan udvise integritet, mens vi læser artiklen.

> “At this stage of our experience we are not to have our minds drawn away from the special light given [us] to consider at the important gathering of our conference. And there was Brother Daniells, whose mind the enemy was working; and your mind and Elder Prescott’s mind were being worked by the angels that were expelled from heaven. Satan’s work was to divert your minds that jots and tittles should be brought in which the Lord did not inspire you to bring in. They were not essential. But this meant much to the cause of truth. And the ideas of your minds, if you could be drawn away to jots or tittles, is a work of Satan’s devising. To correct little things in the books written, you suppose would be doing a great work. But I am charged, Silence is eloquence.

> »På dette trin af vor erfaring skal vi ikke lade vore sind drages bort fra det særlige lys, som blev givet [os] at tage under overvejelse ved vor konferencens vigtige samling. Og dér var broder Daniells, hvis sind fjenden virkede på; og dit sind og ældste Prescotts sind blev påvirket af de engle, som blev fordrevet fra himmelen. Satans gerning var at aflede jeres sind, så at prikker og tøddeler skulle bringes ind, som Herren ikke inspirerede jer til at bringe ind. De var ikke væsentlige. Men dette betød meget for sandhedens sag. Og jeres sinds tanker, dersom I kunne drages bort til prikker eller tøddeler, er et værk, udtænkt af Satan. At rette småting i de skrevne bøger antager I ville være at udføre et stort værk. Men jeg er blevet pålagt: Tavshed er veltalenhed.«

> “I am to say, Stop your picking flaws. If this purpose of the devil could only be carried out, then [it] appears to you [that] your work would be considered as most wonderful in conception. It was the enemy’s plan to get all the supposed objectionable features where all classes of minds did not agree.

> „Jeg skal sige: Hold op med at hænge jer i fejl. Hvis denne hensigt fra djævelen blot kunne gennemføres, da forekommer det jer, at jeres gerning ville blive anset for at være højst vidunderlig i sin udformning. Det var fjendens plan at få alle de formodet anstødelige træk frem, dér hvor alle slags sind ikke var enige.“

> “And what then? The very work that pleases the devil would come to pass. There would be a representation given to the outsiders not of our faith just what would suit them, that would develop traits of character which would cause great confusion and occupy the golden moments which should be used zealously to bring the great message before the people. The presentations upon any subject we have worked upon could not all harmonize, and the results would be to confuse the minds of believers and unbelievers. This is the very thing that Satan had planned that should take place—anything that could be magnified as a disagreement.

> ”Og hvad så? Netop det værk, som behager djævelen, ville ske. Der ville blive givet en fremstilling til de udenforstående, ikke af vor tro, men netop sådan som ville passe dem, som ville udvikle karaktertræk, der ville forårsage stor forvirring og optage de gyldne øjeblikke, som nidkært burde anvendes til at bringe det store budskab frem for folket. Fremstillingerne om ethvert emne, vi har arbejdet med, kunne ikke alle stemme overens, og resultatet ville blive at forvirre både troendes og vantros sind. Dette er netop det, Satan havde planlagt skulle ske—alt, hvad der kunne forstørres som en uenighed.

> “Read Ezekiel, chapter 28. Now, here is a grand work, where strange spirits can figure. But the Lord has a work to [be] done to save perishing souls; and the places which Satan, disguised, could fill in, bringing confusion into our ranks, he will do to perfection, and all those little differences will become enlarged, prominent.

> “Læs Ezekiel, kapitel 28. Her foreligger nu et stort værk, hvor fremmede ånder kan gøre sig gældende. Men Herren har et værk, som skal udføres for at frelse fortabte sjæle; og de pladser, som Satan, i forklædning, kunne udfylde og derved bringe forvirring ind i vore rækker, dem vil han udfylde til fuldkommenhed, og alle disse små uoverensstemmelser vil blive forstørrede, fremtrædende.”

> “And I was shown from the first that the Lord had given neither Elders Daniells nor Prescott the burden of this work. Should Satan’s wiles be brought in, should this “Daily” be such a great matter as to be brought in to confuse minds and hinder the advancement of the work at this important period of time? It should not, whatever may be. This subject should not be introduced, for the spirit that would be brought in would be forbidding, and Lucifer is watching every movement. Satanic agencies would commence his work and there would be confusion brought into our ranks. You have no call to hunt up the difference of opinion that is not a testing question; but your silence is eloquence. I have the matter all plainly before me. If the devil could involve any one of our own people on these subjects, as he has proposed to do, Satan’s cause would triumph. Now the work without delay is to be taken up and not a [difference] of opinion expressed.

> „Og det blev vist mig fra først af, at Herren hverken havde givet ældste Daniells eller Prescott byrden for dette arbejde. Skulle Satans list indføres, skulle dette „daglige“ være en så stor sag, at det blev fremdraget for at forvirre sindene og hindre værkets fremgang i denne betydningsfulde tid? Det burde ikke ske, hvad det end måtte være. Dette emne burde ikke bringes ind, for den ånd, som derved ville blive indført, ville være hæmmende, og Lucifer overvåger enhver bevægelse. Sataniske redskaber ville begynde deres arbejde, og der ville blive bragt forvirring ind i vore rækker. I har intet kald til at opsøge meningsforskelle, som ikke er et prøvende spørgsmål; men jeres tavshed er veltalenhed. Jeg har hele sagen klart for mig. Hvis djævelen kunne indvikle nogen af vore egne på disse emner, således som han har foresat sig at gøre, ville Satans sag triumfere. Nu skal arbejdet uden forsinkelse tages op, og der skal ikke gives udtryk for nogen [menings]forskel.“

> “Satan would inspire those men who have gone out from us to unite with evil angels and retard our work on unimportant questions, and what rejoicing [there] would be in the camp of the enemy. Press together, press together. Let every difference be buried. Our work now is to devote all our physical and brain-nerve power to put these differences out of the way, and all harmonize. If Satan could with his great unsanctified wisdom be permitted to get the least hold, [he would rejoice].

> ”Satan ville tilskynde de mænd, som er gået ud fra os, til at forene sig med onde engle og sinke vort arbejde ved uvæsentlige spørgsmål, og hvilken glæde der ville være i fjendens lejr. Slut jer tæt sammen, slut jer tæt sammen. Lad enhver uoverensstemmelse blive begravet. Vort arbejde nu er at vie al vor legemlige kraft og al vor hjernes og nervers kraft til at rydde disse forskelle af vejen, så alle bliver samstemmige. Hvis Satan med sin store uhelligede visdom kunne få tilladelse til at få det mindste greb, [ville han fryde sig].”

> “Now, when I saw how you were working, my mind took in the whole situation and the results if you should go forward and give the parties that have left us the least chance to bring confusion into our ranks. Your lack of wisdom would be just what Satan would have it. Your loud proclamation was not under the inspiration of the Holy Spirit. I was instructed to say to you that your picking flaws in the writings of men that have been led of God is not inspired of God. And if this is the wisdom that Elder Daniells would give to the people, by no means give him an official position, for he cannot reason from cause to effect. Your silence on this subject is your wisdom. Now, everything like picking flaws in the publications of men who are not alive is not the work God has given any of you to do. For if these men—Elders Daniells and Prescott—had followed the directions given in working the cities, there would have been many, very many, convinced of the truth and converted, able men that [now] are in positions where they never will be reached.

> "Da jeg nu så, hvordan du arbejdede, omfattede min tanke hele situationen og følgerne, hvis du skulle gå videre og give de parter, som har forladt os, den mindste mulighed for at bringe forvirring ind i vore rækker. Din mangel på visdom ville være netop, hvad Satan ønskede. Din højlydte forkyndelse stod ikke under Helligåndens inspiration. Jeg blev pålagt at sige dig, at din fejlfindende granskning af skrifter af mænd, som er blevet ledet af Gud, ikke er inspireret af Gud. Og hvis dette er den visdom, som Ældste Daniells ville give folket, så giv ham på ingen måde en officiel stilling, for han kan ikke drage slutninger fra årsag til virkning. Din tavshed om dette emne er din visdom. Alt, hvad der ligner fejlfindende kritik af publikationer af mænd, som ikke længere er i live, er ikke det arbejde, Gud har givet nogen af jer at udføre. For hvis disse mænd — Ældsterne Daniells og Prescott — havde fulgt de anvisninger, der blev givet om arbejdet i byerne, ville mange, ja meget mange, være blevet overbevist om sandheden og omvendt, dygtige mænd, som [nu] befinder sig i stillinger, hvor de aldrig vil blive nået."

> “All the world is to be regarded as one great family. And when you have such a fountain of knowledge to draw from, why have you left the world to perish for years with the testimonies given by our Lord Jesus Christ? True religion teaches us to regard every man and woman as a person to whom we can do good.

> “Hele verden skal betragtes som én stor familie. Og når du har en sådan kilde af kundskab at øse af, hvorfor har du da i årevis ladet verden gå fortabt med de vidnesbyrd, som er givet af vor Herre Jesus Kristus? Sand religion lærer os at betragte enhver mand og kvinde som et menneske, mod hvem vi kan gøre godt.

> “This has been in print many years: ‘A Balanced Mind,’ testimony to Elder Andrews. The mind may be cultivated to become a power to know when to speak and what burdens to take up and to bear, for Christ is your teacher. And I feared greatly for you [when I saw you] exalting your wisdom and pursuing a course to bring in differences of opinion. The Lord calls for wise men who can hold their peace when it [is] wisdom for them to do so. If you would be a whole man, you need sanctification through Jesus Christ. Now there is a work just started, and let wisdom be seen in every minister, in every president of [a] conference. But here was a work for you to take hold of years ago where you were needed to lift your voice for this very work. Christ gave all His people special directions what they shall do and the things they shall not do. And there is a little time left us to work out the righteousness of the Lord. You can understand the way of the Lord. I saw your purpose of carrying things after your own devising after you were placed as president. You had thought you would do wonderful things, which would be a work God had not placed in your hands to do. Now, your work is not to oppress but to release every necessity possible if the Lord has accepted you to serve. But you have very early given evidence that wisdom and sanctified judgment have not been manifested by you. You blazed out matters that would not be received unless the Lord should give light.

> “Dette har været på tryk i mange år: ‘Et afbalanceret sind,’ vidnesbyrd til ældste Andrews. Sindet kan opdrages til at blive en kraft til at vide, hvornår man skal tale, og hvilke byrder man skal tage op og bære, for Kristus er din lærer. Og jeg frygtede i høj grad for dig [da jeg så dig] ophøje din visdom og følge en kurs for at indføre meningsforskelle. Herren kalder på vise mænd, som kan tie, når det [er] visdom for dem at gøre det. Hvis du vil være et helt menneske, behøver du helliggørelse ved Jesus Kristus. Nu er der et arbejde, som netop er begyndt, og lad visdom ses hos enhver prædikant, hos enhver formand for [en] konferens. Men her var et arbejde, som du skulle have taget fat på for år tilbage, hvor der var brug for dig til at opløfte din røst for netop dette arbejde. Kristus gav hele sit folk særlige anvisninger om, hvad de skal gøre, og de ting, de ikke skal gøre. Og der er kun kort tid tilbage for os til at virkeliggøre Herrens retfærdighed. Du kan forstå Herrens vej. Jeg så din hensigt om at føre tingene frem efter dit eget påfund, efter at du var blevet indsat som formand. Du havde tænkt, at du ville gøre vidunderlige ting, som ville være et arbejde, Gud ikke havde lagt i dine hænder at udføre. Nu er dit arbejde ikke at undertrykke, men at afhjælpe enhver nødvendighed så vidt muligt, hvis Herren har antaget dig til tjeneste. Men du har meget tidligt givet bevis for, at visdom og helliggjort dømmekraft ikke er blevet åbenbaret af dig. Du fremførte sager på en skarp og overilet måde, som ikke ville blive modtaget, medmindre Herren skulle give lys.”

> “I have been instructed that such hasty movements should not have [been] made [such] as selecting you as president of the conference even another year. But the Lord forbids any more such hasty transactions until the matter is brought before the Lord in prayer; and as you have had the message come to you that the work of the Lord resting upon the president is a most solemn responsibility, you had no moral right to blaze out as you did upon the subject of the ‘Daily’ and suppose your influence would decide the question. There was Elder Haskell, who has carried the heavy responsibilities, and there is Elder Irwin and several men I might mention who have the heavy responsibilities.

> “Jeg er blevet undervist om, at sådanne forhastede skridt ikke burde være blevet taget, såsom at vælge dig til konferensens formand endnu et år. Men Herren forbyder flere sådanne forhastede dispositioner, indtil sagen bringes frem for Herren i bøn; og eftersom det budskab er kommet til dig, at Herrens værk, som hviler på formanden, er et højst alvorligt ansvar, havde du ingen moralsk ret til at fare op, som du gjorde, i spørgsmålet om ‘Daily’ og antage, at din indflydelse ville afgøre spørgsmålet. Der var ældste Haskell, som har båret de tunge ansvar, og der er ældste Irwin og flere mænd, som jeg kunne nævne, der bærer de tunge ansvar.”

> “Where was your respect for the men of age? What authority could you exercise without taking all the responsible men to weigh the matter? But let us now investigate the matter. We must now reconsider whether it is the Lord’s judgment, in the face of the work that has been neglected, of showing your zeal to carry the work even another year. If you should carry the work another year with the help that shall unite with you, there should be a change take place in you and Elder Prescott. And humble your own hearts before God. The Lord will have to see in you a showing of a different experience, for if ever men needed to be reconverted at this present [time], it [is] Elder Daniells and Elder Prescott.

> „Hvor var jeres agtelse for mændene med alder og erfaring? Hvilken myndighed kunne I udøve uden at tage alle de ansvarlige mænd med for at overveje sagen? Men lad os nu undersøge sagen. Vi må nu på ny overveje, om det er Herrens dom, i lyset af det arbejde, der er blevet forsømt, at vise jeres nidkærhed ved at føre arbejdet videre endnu et år. Hvis I skulle føre arbejdet videre endnu et år med den hjælp, som vil slutte sig til jer, bør der ske en forandring i jer og i ældste Prescott. Og ydmyg jeres egne hjerter for Gud. Herren må i jer se et udtryk for en anderledes erfaring; for hvis nogen mænd nogen sinde trængte til at blive omvendt på ny i denne nærværende tid, så er det ældste Daniells og ældste Prescott.״

> “Seven men should be chosen that are men of wisdom and through the working of the grace of God [give] evidence [of] a reconversion. For any men who are so blinded that they cannot reason from cause to effect, that they would ignore the men who have borne the responsibilities of the work and these presidents of conferences, [that] men [who] carry the work for over two years should be disregarded and such an impulsive consequence take place that men would neglect the very work kept before them for years—work the cities—and no, or but very little, attention [be] given to the old men for counsel, but proclaim the things they choose to give the people, bears its own testimony of the unsafety of the men to be entrusted with such a grand and wonderful work.

> „Syv mænd bør udvælges, mænd med visdom, som ved Guds nådes virken [giver] bevis [på] en omvendelse på ny. For at nogen mænd er så forblindede, at de ikke kan ræsonnere fra årsag til virkning, så de ville se bort fra de mænd, som har båret værkets ansvar, og fra disse konferenspræsidenter, [så at] mænd, [som] har båret arbejdet i mere end to år, skulle tilsidesættes, og en så overilet følge indtræde, at mænd ville forsømme selve det arbejde, som i årevis er blevet holdt frem for dem — arbejdet i byerne — og ingen eller kun meget ringe opmærksomhed [blive] givet de gamle mænd for råd, men de kundgør de ting, som de vælger at give folket, bærer sit eget vidnesbyrd om, hvor usikre disse mænd er at betro et så stort og vidunderligt værk.“

> “Christ is not dead. He will never suffer His work to be carried on in this strange way. Let the books alone. If any change is essential, God will have the harmony in that change consistent, but when a message has been entrusted to men with the large responsibilities involved, [God] demands faithfulness that will work by love and purify the soul. Elders Daniells and Prescott both need reconversion. A strange work has come in, and it is not in harmony with the work Christ came to our world to do; and all who are truly converted will work the works of Christ.

> »Kristus er ikke død. Han vil aldrig tillade, at hans værk føres videre på denne mærkelige måde. Lad bøgerne være i fred. Hvis nogen forandring er nødvendig, vil Gud sørge for, at der i denne forandring er en harmoni, som er i overensstemmelse med hans vilje; men når et budskab er blevet betroet til mennesker med de store ansvarsområder, der er forbundet dermed, kræver [Gud] troskab, som virker ved kærlighed og renser sjælen. Ældsterne Daniells og Prescott trænger begge til omvendelse på ny. Et sælsomt værk er kommet ind, og det er ikke i harmoni med det værk, Kristus kom til vor verden for at udføre; og alle, som virkelig er omvendte, vil gøre Kristi gerninger.«

> “We are everyone [to] work out the work which shall glorify the Father. We have come to the crisis—either to conform to the character of Jesus Christ right in this preparatory time or not attempt [it]. Elder Daniells, [you are not] to feel at liberty to let your voice be heard on high as you have done under similar circumstances. And understand, the president of a conference is not a ruler. He works in connection with the wise men who occupy the position as presidents whom God has accepted. He has not liberty to meddle with the writings in printed books from the pens that God has accepted. They are no longer to bear sway unless they show less of the ruling, dominating power. The crisis has come, for God will be dishonored.

> „Vi skal alle udføre det værk, som skal herliggøre Faderen. Vi er kommet til krisen — enten at blive formet efter Jesu Kristi karakter netop i denne forberedelsestid eller ikke at forsøge [det]. Ældste Daniells, [De skal ikke] føle Dem fri til at lade Deres stemme høres højt, sådan som De har gjort under lignende omstændigheder. Og forstå, at en konferens præsident ikke er en hersker. Han virker i forbindelse med de vise mænd, som indtager stillingen som præsidenter, og som Gud har godkendt. Han har ikke frihed til at blande sig i skrifterne i trykte bøger fra de penne, som Gud har godkendt. De skal ikke længere have råderum, medmindre de viser mindre af den herskende, dominerende magt. Krisen er kommet, for Gud vil blive vanæret.

> “How does the Lord look upon the unworked cities? Christ is in heaven. Now its acknowledgment is to be, ‘There is no kingly rule. And now is the crisis of this world. Now I am the Power to save or to destroy. Now is the time when the destiny of all is in My hands. I have given My life to save the world. And “I, if I be lifted up,” the saving grace I shall impart will prove that all who will be fashioned after the divine similitude and will be one with Me shall work as I work with My power of redeeming grace.’ Whoever will, [let him] take hold with his brethren to do the work given them to do when in responsible places under the counsel the Lord gives, and seek most earnestly to work in complete harmony with Him who so loved the world He gave His life a full sacrifice for the saving of the world. I speak to our ministers, that as they enter upon the work in our cities let there be a calm sacredness attending the ministry of the Word. We cannot make the proper impression upon the minds of the people if we . . . [Lower third of this page left blank.]

> „Hvordan ser Herren på de ubearbejdede byer? Kristus er i himmelen. Nu skal dets bekendelse være: ‘Der er intet kongeligt herredømme. Og nu er denne verdens krise. Nu er jeg Magten til at frelse eller til at ødelægge. Nu er tiden, da alles skæbne er i Mine hænder. Jeg har givet Mit liv for at frelse verden. Og „jeg, når jeg bliver ophøjet“, den frelsende nåde, jeg vil meddele, skal bevise, at alle, som vil blive dannet efter den guddommelige lignelse og vil være ét med Mig, skal virke, som jeg virker, med Min genløsende nådes kraft.’ Enhver, som vil, [han] tage fat sammen med sine brødre for at udføre det arbejde, der er givet dem at gøre, når de står på ansvarsposter under det råd, Herren giver, og søge med største alvor at virke i fuld overensstemmelse med Ham, som således elskede verden, at Han gav Sit liv som et fuldt offer til verdens frelse. Jeg taler til vore prædikanter, at når de går ind til arbejdet i vore byer, må der være en rolig hellighed, som ledsager Ordets tjeneste. Vi kan ikke gøre det rette indtryk på folkets sind, hvis vi ... [Nederste tredjedel af denne side efterladt tom.]

> “I copy from my Diary. The truth as it is in Jesus—talk it, pray it, believe every word in its simplicity. What would you gain if mistakes are brought before the men who have departed from the faith and given heed to seducing spirits, men who were not long ago with us in the faith? Will you stand on the devil’s side? Give your attention to the unworked fields. A world-wide work is before us. I was given representations of John Kellogg.

> “Jeg afskriver fra min Dagbog. Sandheden, som den er i Jesus — tal om den, bed den, tro hvert ord i dets enkelhed. Hvad ville du vinde, om fejltrin blev fremført for de mænd, som er afveget fra troen og har givet agt på forførende ånder, mænd som for ikke længe siden var iblandt os i troen? Vil I stille jer på djævelens side? Vend jeres opmærksomhed mod de ubearbejdede marker. Et verdensomspændende værk ligger foran os. Jeg fik fremstillinger angående John Kellogg.

> “A very attractive personage was representing the ideas of the specious arguments that he was presenting, sentiments different from the genuine Bible truth. And those who are hungering and thirsting after something new were advancing ideas [so specious] that Elder Prescott was in great danger. Elder Daniells was in great danger [of] becoming wrapped in a delusion that if these sentiments could be spoken everywhere it would be as a new world.

> „En meget tiltrækkende person repræsenterede tankerne i de besnærende argumenter, som han fremlagde, synspunkter forskellige fra den ægte bibelske sandhed. Og de, som hungrede og tørstede efter noget nyt, fremførte tanker [så besnærende], at ældste Prescott var i stor fare. Ældste Daniells var i stor fare for at blive indhyllet i en vildfarelse, at hvis disse synspunkter kunne blive forkyndt overalt, ville det være som en ny verden.‟

> “Yes, it would, but while their minds were thus absorbed I was shown that Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect. I have to trace with my pen [the fact] that these brethren would see defects in their delusive ideas that would place the truth in an uncertainty; and [yet] they [would] stand out as [if they had] great spiritual discernment. Now I am to tell them [that] when I was shown this matter, when Elder Daniells was lifting up his voice like a trumpet in advocating his ideas of the ‘Daily,’ the after results were presented. Our people were becoming confused. I saw the result, and then there were given me cautions that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God, skepticism would be sown among our ranks everywhere, and we should be where Satan would carry his messages. Set unbelief and skepticism would be sown in human minds, and strange crops of evil would take the place of truth.—Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, volume 20, 17–22.

> „Ja, det ville de, men mens deres sind således var optaget, blev det vist mig, at broder Daniells og broder Prescott indvævede forestillinger med et åndeligt[istisk] skær i deres erfaring og drog vort folk hen til smukke stemninger, som, om muligt, ville bedrage selv de udvalgte. Jeg må med min pen påvise, at disse brødre ville se mangler ved deres vildledende idéer, som ville bringe sandheden i usikkerhed; og dog ville de fremtræde, som om de besad stor åndelig dømmekraft. Nu skal jeg sige dem, at da dette forhold blev vist mig, da ældste Daniells opløftede sin røst som en basun i forsvaret for sine idéer om ‘det daglige’, blev de efterfølgende følger fremstillet. Vort folk var ved at blive forvirret. Jeg så resultatet, og derpå blev der givet mig advarsler om, at hvis ældste Daniells uden hensyn til udfaldet således lod sig påvirke og lod sig selv tro, at han stod under Guds inspiration, ville skepsis blive sået overalt i vore rækker, og vi ville komme derhen, hvor Satan ville bringe sine budskaber. Fast vantro og skepsis ville blive sået i menneskers sind, og mærkelige afgrøder af ondskab ville træde i sandhedens sted.—Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, bind 20, 17–22.“

Those that gave the judgment hour cry were given the correct view of “the daily” in the book of Daniel. Through the human hands which translated the book of Daniel, and thereafter by human beings that were being directed by angels that were expelled from heaven, the correct understanding of “the daily” has become hidden, though it is in plain sight. In Daniel when the word translated as “the daily” occurs, it is not to include the added human word “sacrifice.” In verse thirteen of Daniel eight we find one of the five times where this occurs in the book of Daniel. In that very verse, the “seven times” of Leviticus twenty-six is also identified, but through the same type of humanistic manipulation it has been hidden in plain sight.

De, som frembar domstimens råb, fik den korrekte forståelse af »det daglige« i Daniels bog. Gennem de menneskehænder, som oversatte Daniels bog, og derefter ved menneskelige væsener, som blev ledet af engle, der blev fordrevet fra himlen, er den rette forståelse af »det daglige« blevet skjult, skønt den ligger åbent for øje. Når det ord, der oversættes som »det daglige«, forekommer i Daniel, omfatter det ikke det tilføjede menneskelige ord »offer«. I Daniel 8, vers tretten, finder vi et af de fem steder, hvor dette forekommer i Daniels bog. I selve dette vers identificeres også »de syv tider« i Tredje Mosebog seks og tyve, men gennem den samme form for humanistisk manipulation er det blevet skjult i åbenlys klarhed.

We will look at this fact in the next article.

Vi vil se nærmere på dette forhold i den næste artikel.

Back to Articles