Article

# Daniels Bog – Nummer et hundrede og niogtyve

Åbenbaring af den profetiske betydning: Det republikanske horn og de sidste bevægelser

Author

Jeff Pippenger

Published

March 11, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Vi betragter vers fyrre i Daniel 11 og behandler den profetiske linje i vers fyrre, som er forbundet med republikanismens horn. Vi baserer anvendelsen på endetiden, som indtrådte i 1989. Denne linje repræsenterer historien fra 1989 og frem til den snart kommende søndagslov og er forbilledligt fremstillet ved den profetiske periode fra 508 til 538, da pavedømmet først blev bemyndiget og håndhævede en søndagslov ved kirkemødet i Orléans. Den er også forbilledliggjort ved linjen fra Kristi fødsel til hans dåb.

Vi føjer også til disse linjer den linje af profetisk historie, som findes i Daniel elleve, vers to. Der finder vi, at De Forenede Staters sjette præsident efter endens tid i 1989 er Donald Trump, som ifølge verset »opvækker« (vækker), hele Grækenlands rige (globalismen), ved valget i 2016.

Vi begyndte dernæst at betragte de profetiske kendetegn, som er forbundet med de tre magter, der udgør den trefoldige sammenslutning af dragen, dyret og den falske profet, og som tilsammen siden 1989 har ført verden frem mod prøvetidens afslutning ved slaget på Guds, den Almægtiges, store dag, hvilket er Harmagedon. Vi betragter disse profetiske kendetegn for at identificere de politiske egenskaber ved den republikanske horn på jorddyret i Åbenbaringen tretten. De to horn, republikanisme og protestantisme, blev fremstillet ved de to horn på vædderen i Medo-Persien i Daniels bog, kapitel otte.

> Da løftede jeg mine øjne og så, og se, foran floden stod en vædder, som havde to horn; og de to horn var høje, men det ene var højere end det andet, og det højeste kom frem sidst. Daniel 8:3.

Medo-Persien var en dobbeltmagt, således som Frankrig var det under den franske revolution, og således som De Forenede Stater er det. De Forenede Staters to horn er republikanisme og protestantisme, men jorddyret med de to horn forvandles fra et lammeagtigt dyr i sin begyndelse til et dyr, der taler som en drage ved sin afslutning. Hornets to profetiske linjer løber parallelt med hinanden i Daniel kapitel elleve vers fyrre, og når de betragtes samlet, begynder de begge ved endetiden i 1798. Når hornene undersøges hver for sig, er protestantismens horn profetisk forbundet med endetiden i 1798, og republikanismens horn er forbundet med endetiden i 1989.

Begge horn har en todelt natur, således som det blev forbilledliggjort ved Sanhedrinet på Kristi tid, der bestod af saddukæere og farisæere. Saddukæerne var liberale, og farisæerne var konservative, og skønt de var erklærede fjender, forenedes de imod Kristus ved korset. Ved den snart kommende søndagslov vil begge horn i frafalden protestantisme og frafalden republikanisme danne et kirke-statsforhold imod Kristi trofaste holdere af den syvendedags sabbat; men idet de to horn går frem gennem jorddyrets historie, har hvert af hornene en indre strid, fremstillet ved saddukæernes liberalisme og farisæernes konservatisme.

Vi betragter nu republikanismens horn, og læg nu mærke til, at Det Demokratiske Parti fører sin oprindelse tilbage til selve begyndelsen af De Forenede Staters historie. Det blev dannet i 1828, men havde sin politiske oprindelse hos Thomas Jefferson og James Madison. Ifølge vidnesbyrdet om Medo-Persiens to horn blev Det Republikanske Parti grundlagt i 1854 i opposition til Det Demokratiske Partis slaverivenlige standpunkt. Det var derfor det „højere“ horn i Daniels bog, kapitel otte, for det var det horn, der kom op sidst.

Om det republikanske horns dobbelte natur gælder det, at Det Demokratiske Parti fremkom først, og Det Republikanske Parti fremkom sidst. Det spørgsmål, som frembragte Det Republikanske Parti, var dets anti-slaveri-holdning i modsætning til Det Demokratiske Partis pro-slaveri-holdning. Et tema for begge horn er enten politisk eller åndeligt slaveri. Derfor blev 1863 et vendepunkt for begge horn. I 1863 kundgjorde det republikanske horn frihed for slaverne, og Det Demokratiske Partis modstand mod denne frihed frembragte ikke blot det officielle Republikanske Parti, men også den amerikanske borgerkrig. I 1776 talte De Forenede Stater og forkastede slaveriet under både de europæiske konger (Statecraft) og paven (Churchcraft). Dernæst talte De Forenede Stater i 1789, da forfatningen trådte i kraft. Jorddyret havde i realiteten „opslugt floden“ af pavelig og kongelig europæisk forfølgelse.

> Og slangen spyede vand ud af sin mund som en flod efter kvinden, for at få hende revet bort af floden. Men jorden hjalp kvinden, og jorden åbnede sin mund og opslugte floden, som dragen havde spyet ud af sin mund. Og dragen blev vred på kvinden og gik bort for at føre krig mod resten af hendes afkom, dem som holder Guds bud og har Jesu Kristi vidnesbyrd. Åbenbaringen 12:15–17.

Da blev De Forenede Stater ved sin fødsel som det sjette rige i Bibelens profeti i 1798 igen talende, og derved indførte de i optegnelsen, hvad De Forenede Stater vil tale til sidst; for Jesus fremstiller altid enden ved begyndelsen. Dyret fra jorden skal tale som en drage ved den snart kommende søndagslov, og når det gør det, ophører det med at være det sjette rige i Bibelens profeti. Hvad det talte ved sin begyndelse som et rige i Bibelens profeti i 1798, repræsenterer, hvad det igen vil tale, når det taler som en drage.

Indvandringslovene af 1798 omtales som Alien and Sedition Acts og var en række på fire love, vedtaget af De Forenede Staters Kongres og stadfæstet ved præsident John Adams’ underskrift i 1798. Lovene omhandlede primært spørgsmål vedrørende udlændinge (fremmede), som opholdt sig i De Forenede Stater, og de havde en betydelig indvirkning på indvandringen i denne periode. De fire love var således:

Naturaliseringsloven af 1798: Denne lov forlængede bopælskravet for indvandrere til at blive amerikanske statsborgere fra fem år til fjorten år. Den gjorde det vanskeligere for indvandrere at blive statsborgere og deltage i den politiske proces.

Loven om fremmede venner: Denne lov gav præsidenten adgang til at udvise enhver ikke-statsborger, der blev anset for at være „farlig for De Forenede Staters fred og sikkerhed“ i fredstid. Den gav præsidenten betydelig skønsmæssig beføjelse til at udvise udlændinge.

Loven om fremmede fjender: Denne lov gav præsidenten bemyndigelse til at pågribe, tilbageholde og udvise enhver mandlig borger fra en fjendtlig nation i krigstid. Den var primært rettet mod potentielle spioner eller sabotører fra fjendtlige lande.

Sedition Act: Selv om denne lov ikke var direkte relateret til indvandring, gjorde den det strafbart at offentliggøre falske, skandaløse eller ondsindede udtalelser mod USA’s regering, Kongressen eller præsidenten med den hensigt at ærekrænke dem eller bringe dem i miskredit. Den blev anvendt til at undertrykke politisk dissens og kritik.

Kernen i Alien and Sedition Acts ved begyndelsen af De Forenede Stater som det sjette rige i 1798 identificerer tydeligt Donald Trumps og hans MAGA-tilhængeres hensigt. Loven var den „første“ talen, og når jorddyret taler som en drage ved sin „sidste“, vil lovene være meget lignende. Det forhold, at omgivelserne i den nuværende historie fuldkomment afspejler logikken for, at disse love skal gentages, er Kristi signatur som Alfa og Omega. Midt i jorddyrets „talen“ i 1863 var den første republikanske præsidents Emancipationserklæring.

Emancipationserklæringen markerede selve midtpunktet i Borgerkrigen, og således findes definitionen af det hebraiske ord „sandhed“ i de tre waymarks for jorddyrets tale. Det første bogstav i det hebraiske alfabet er det samme som det sidste bogstav, og det trettende bogstav er symbolet på oprør.

Det må på dette tidspunkt tages i betragtning, at 1863, og det oprør, som dér blev identificeret, også blev opfyldt i den laodikeiske adventistkirke, repræsenteret ved det protestantiske horn, samtidig med at det republikanske horn gav udtryk for et politisk oprør. Det protestantiske horns dobbelte natur blev identificeret ved overgangen fra den filadelfiske adventbevægelse til den laodikeiske adventistkirke, og det republikanske horns dobbelte natur blev identificeret i striden mellem Det Demokratiske Partis slaverivenlige standpunkt, som frembragte det republikanske anti-slaveriparti og den første republikanske præsident.

Den første republikanske præsident er placeret i midten af den tretrins profetiske signatur for „sandhed“. Han er derfor afslutningen på den første periode og begyndelsen på den anden periode, ligesom korset var afslutningen på de tre og et halvt år af Kristi personlige tjeneste og også begyndelsen på Hans tre og et halvt år lange tjeneste i Hans disciples person. Begyndelsen på Hans personlige tjeneste var ved Hans dåb, som symbolsk repræsenterede Hans død, og denne periode endte med Hans død. Hans død indledte Hans disciples tjeneste, som endte med Hans discipel Stefans død.

Alien and Sedition Acts’ “talen” i 1798 var begyndelsen på en periode, som endte med Emancipation Proclamation’s “talen”. Emancipation Proclamation markerede begyndelsen på en anden periode, som ender, når De Forenede Stater “taler” som en drage. Den præsident, der “talte” i 1863, var den første republikanske præsident; derfor vil den sidste præsident også være republikaner.

Der er to bevægelser, som frembringes af de tre engle i Åbenbaringen kapitel fjorten. Den første og den anden engels budskaber blev forkyndt af Miller-bevægelsen, som gjorde oprør og blev en officiel kirke i 1863. Jesus fremstiller altid afslutningen på en ting ved begyndelsen af den ting. Den tredje engels bevægelse, som også er den mægtige engel i Åbenbaringen kapitel atten, er den sidste af de to bevægelser blandt de tre engle. Det, som begyndte i 1798 som en bevægelse under det sande protestantiske horn, overgik til en kirke i oprøret i 1863, og når jorddyrets historie afsluttes ved den snart kommende søndagslov, vil den oprørske kirke fra 1863 igen overgå til en uofficiel bevægelse, for det, som begyndte som en bevægelse, ender som en bevægelse.

I overgangen ved begyndelsen og ved afslutningen af det protestantiske horn forvandles en bevægelse til en kirke og derefter ved enden tilbage til en bevægelse. Ved det første overgangstidspunkt, i begyndelsen, forandredes Filadelfia til Laodikea, og ved overgangstidspunktet ved afslutningen forandres Laodikea tilbage til Filadelfia.

For det republikanske horn var overgangstidspunktet den historie, der ledte op til Borgerkrigen, og som frembragte det republikanske parti. For det protestantiske horn var overgangstidspunktet 1856 til 1863, hvilket var den samme overgangshistorie som for det republikanske horn. Grundlagt i 1854 blev det republikanske antislaveripartis første nationale konvent afholdt i 1856. For det protestantiske horn var oprørets symbol den juridiske organisering af en kirke. For det republikanske horn er det slavemindedemokratiske parti symbolet på oprør.

Den tredje engel vendte tilbage til Kadesh for anden gang den 11. september 2001, og overgangen fra menighed til bevægelse begyndte i den profetiske struktur i lignelsen om de ti jomfruer. Den første skuffelse indtraf den 18. juli 2020 i den endelige og fuldkomne opfyldelse af lignelsen om de ti jomfruer, og i samme år modtog den sjette præsident siden endetidens begyndelse i 1989, den præsident som skulle „ophidse“ Grækenlands rige, et „dødeligt sår“ politisk, ligesom den første republikanske præsident modtog et bogstaveligt dødeligt sår.

Den tilmålte udgydelse af den sene regn begyndte den 11. september 2001, og den fortsætter frem til den snart kommende søndagslov, hvor den sene regn da udgydes uden mål. Den sene regn er kraften fra det høje, og Søster White identificerer gentagne gange, at i den tid, hvor en kraft stiger ned fra det høje, vil en satanisk magt stige op nedefra. Der er tre sataniske magter i Johannes’ Åbenbaring, som stiger op fra Satans afgrund. Islam steg op af afgrunden den 11. september 2001, i overensstemmelse med røgen, der kom op af afgrunden i det første ve, i kapitel ni.

> Og den femte engel basunede, og jeg så en stjerne falde fra himmelen ned på jorden; og ham blev nøglen til afgrundens brønd givet. Og han åbnede afgrundens brønd; og der steg en røg op af brønden, som røgen af en stor ovn; og solen og luften blev formørket af røgen fra brønden. Og ud af røgen kom der græshopper over jorden; og dem blev der givet magt, ligesom jordens skorpioner har magt. Og det blev dem befalet, at de ikke måtte skade jordens græs, heller ikke noget grønt eller noget træ, men kun de mennesker, som ikke har Guds segl på deres pander. Åbenbaringen 9:1–4.

Da islams tredje ve kom den 11. september 2001, som forbilledliggjort ved det første ve, kunne den ikke skade dem, som havde Guds segl, og således identificeres begyndelsen på beseglingen af de hundrede og fireogfyrre tusind. Afslutningen på beseglingen finder sted ved den snart kommende søndagslov i De Forenede Stater, hvor havdyret, som havde fået et dødbringende sår og var blevet glemt, stiger op af afgrunden for at blive det ottende rige, som er af de syv.

> Dyret, som du så, var og er ikke, og skal stige op af afgrunden og gå til fortabelse; og de, som bor på jorden, skal undre sig, de, hvis navne ikke fra verdens grundlæggelse er skrevet i livets bog, når de ser dyret, som var og er ikke, og dog er. Åbenbaringen 17,8.

Den profetiske periode for beseglingen af de hundrede og fireogfyrre tusinde begyndte med en magt, der steg op af afgrunden, og den vil ende med en magt, der stiger op af afgrunden. Midt i denne historie stiger også ateismens dyr, den „woke“ dragemagt, op af afgrunden for at dræbe de to vidner. Alfa og Omega satte sin signatur på denne historie.

> Og når de har fuldendt deres vidnesbyrd, skal dyret, som stiger op af afgrunden, føre krig imod dem og overvinde dem og dræbe dem. Og deres døde legemer skal ligge på gaden i den store stad, som i åndelig betydning kaldes Sodoma og Egypten, hvor også vor Herre blev korsfæstet. Og folk af stammer og tungemål og nationer skal se deres døde legemer i tre dage og en halv og ikke tillade, at deres døde legemer lægges i grave. Og de, som bor på jorden, skal glæde sig over dem og fryde sig og sende gaver til hinanden, fordi disse to profeter plagede dem, som boede på jorden. Og efter tre dage og en halv kom livets Ånd fra Gud ind i dem, og de stod på deres fødder; og stor frygt faldt på dem, som så dem. Åbenbaringen 11:7–11.

I året 2020 blev de republikanske og de sande protestantiske horn myrdet. Det ene af ateismens politiske dragemagt, og det andet af ateismens åndelige dragemagt. Derpå var de døde i et tidsrum fremstillet som tre og en halv dag, hvorefter de stod på deres fødder, og stor frygt faldt over dem, som er fremstillet som dragemagten. Den frygt, som de progressive demokrater i øjeblikket giver udtryk for over Donald Trumps politiske magts genfremkomst, er en opfyldelse af profetien. Den „frygt“, som kommer til udtryk hos dem, der har fulgt Future for Americas tjeneste, repræsenterer en anden slags frygt.

De, som burde frygte Future for Americas budskab, er laodikæiske adventister, som alle blev kaldet til at være blandt de hundrede og fireogfyrre tusind. Men som bekræftede laodikæere, der lever i den fjerde generation, hvilken er øgleynglets og horkarlers generation, ejer de ingen frygt. Den frygt, de behøver at gribe om, er det evige evangelium, som byder menneskene at »frygte Gud og give ham ære, for timen for hans dom er kommet«.

Den time er den store jordrystelses time, som indtræffer, når de to vidner for de hundrede og fireogfyrre tusinde løftes op som et banner, netop på det tidspunkt da den laodikeiske menighed udspys af Herrens mund.

Vi vil fortsætte dette studie i den næste artikel.

> "‘Og når de har fuldendt deres vidnesbyrd, skal dyret, som stiger op af afgrunden, føre krig imod dem og overvinde dem og dræbe dem. Og deres døde legemer skal ligge på gaden i den store stad, som i åndelig betydning kaldes Sodoma og Egypten, hvor også vor Herre blev korsfæstet.’ [Åbenbaringen 11:7, 8.]"

> „Disse begivenheder skulle finde sted nær afslutningen af den periode, i hvilken vidnerne profeterede i sæk. Gennem pavedømmets mellemkomst havde Satan længe behersket de magter, der herskede i kirke og stat. De frygtelige følger var især tydelige i de lande, som forkastede Reformationens lys. Der herskede en tilstand af moralsk fordærv og fordervelse, som lignede Sodomas tilstand umiddelbart før dets ødelæggelse, og det afguderi og det åndelige mørke, som rådede i Egypten på Moses’ dage.“ Profetiens Ånd, bind 4, 190.

Back to Articles