Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Five

Jesuksen Kristuksen ilmestys - Numero viisi

Isaiah Forty: Comfort Ye, Comfort Ye

Jesaja neljäkymmentä: Lohduttakaa, lohduttakaa

Author

Jeff Pippenger

Published

October 25, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the first seventeen verses of Isaiah forty the one hundred and forty-four thousand are prophetically located at the end of three and a half days, where they had been lying dead in the streets, while the world rejoiced. All the prophets agree with each other and the prophetic events they present always align with the other prophets, for God is not the author of confusion.

Jesajan kirjan neljännenkymmenennen luvun seitsemässätoista ensimmäisessä jakeessa ne sataneljäkymmentäneljätuhatta sijoitetaan profeetallisesti kolmen ja puolen päivän loppuun, jolloin he olivat maanneet kuolleina kaduilla maailman iloiten. Kaikki profeetat ovat keskenään yhtä mieltä, ja ne profeetalliset tapahtumat, jotka he esittävät, ovat aina sopusoinnussa muiden profeettojen kanssa, sillä Jumala ei ole epäjärjestyksen aikaansaaja.

> And the spirits of the prophets are subject to the prophets. For God is not the author of confusion, but of peace, as in all churches of the saints. 1 Corinthians 14:32, 33.

> Ja profeettojen henget ovat profeetoille alamaiset. Sillä Jumala ei ole epäjärjestyksen, vaan rauhan Jumala, niin kuin kaikissa pyhien seurakunnissa. 1 Korinttolaiskirje 14:32, 33.

The Comforter, who Jesus promised to send in His absence, was placed into the very first words, of the very first verse, of the twenty-six chapters that make up Isaiah’s final prophetic narrative. “Comfort ye, comfort ye my people, saith your God.” The rule of first mention emphasizes that the following twenty-six chapters is to be understood in reference to the perfect and final fulfillment of the coming of the Comforter.

Puolustaja, jonka Jeesus lupasi lähettää poissaolonsa aikana, asetettiin aivan ensimmäisiin sanoihin, aivan ensimmäiseen jakeeseen, niissä kahdessakymmenessäkuudessa luvussa, jotka muodostavat Jesajan viimeisen profeetallisen kertomuksen. ”Lohduttakaa, lohduttakaa minun kansaani, sanoo teidän Jumalanne.” Ensimmäisen maininnan sääntö korostaa, että seuraavat kaksikymmentäkuusi lukua on ymmärrettävä viittaavan Puolustajan tulemisen täydelliseen ja lopulliseen täyttymykseen.

> And I will pray the Father, and he shall give you another Comforter, that he may abide with you forever. . .. But the Comforter, which is the Holy Ghost, whom the Father will send in my name, he shall teach you all things, and bring all things to your remembrance, whatsoever I have said unto you. John 14:16, 26.

> Ja minä rukoilen Isää, ja hän antaa teille toisen Puolustajan, että hän olisi teidän kanssanne iankaikkisesti.... Mutta Puolustaja, Pyhä Henki, jonka Isä lähettää minun nimessäni, hän opettaa teille kaikki ja muistuttaa teitä kaikesta, mitä minä olen teille sanonut. Joh. 14:16, 26.

The Midnight Cry of the Millerite history is repeated in the history of the one hundred and forty-four thousand.

Milleriläisen historian keskiyön huuto toistuu sadan neljänkymmenenneljän tuhannen historiassa.

> “There is a world lying in wickedness, in deception and delusion, in the very shadow of death,—asleep, asleep. Who are feeling travail of soul to awaken them? What voice can reach them? My mind was carried to the future, when the signal will be given. ‘Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet him.’ But some will have delayed to obtain the oil for replenishing their lamps, and too late they will find that character, which is represented by the oil, is not transferable.” Review and Herald, February 11, 1896.

> ”On maailma, joka makaa pahuudessa, petoksessa ja harhassa, aivan kuoleman varjossa,—nukuksissa, nukuksissa. Ketkä tuntevat sielunsa tuskan herättääkseen heidät? Mikä ääni voi saavuttaa heidät? Mieleni siirrettiin tulevaisuuteen, aikaan jolloin merkki annetaan. ’Katso, Ylkä tulee; menkää häntä vastaan.’ Mutta jotkut ovat viivytelleet hankkiakseen öljyä lamppujensa täyttämiseksi, ja liian myöhään he havaitsevat, ettei luonne, jota öljy kuvaa, ole siirrettävissä.” Review and Herald, 11. helmikuuta 1896.

The question is asked, “what voice can” “awaken” those that are “asleep”? The “voice” that awakens them in Isaiah chapter forty, is the “voice” that “cries” in the “wilderness.”

Kysymys esitetään: ”mikä ääni voi” ”herättää” ne, jotka ovat ”unessa”? Se ”ääni”, joka heidät herättää Jesajan neljännessäkymmenennessä luvussa, on se ”ääni”, joka ”huutaa” ”erämaassa”.

> Speak ye comfortably to Jerusalem, and cry unto her, that her warfare is accomplished, that her iniquity is pardoned: for she hath received of the Lord’s hand double for all her sins. The “voice” of him that “crieth” in the wilderness. . .. Isaiah 40:2, 3.

> Puhukaa lempeästi Jerusalemille ja julistakaa sille, että sen vaivannäkö on päättynyt, että sen pahateko on sovitettu; sillä se on saanut Herran kädestä kaksinkertaisesti kaikista synneistään. Sen „ääni”, joka „huutaa” erämaassa.... Jesaja 40:2, 3.

The message of the Midnight Cry is also the message of the latter rain.

Keskiyön huudon sanoma on myös myöhäissateen sanoma.

> “You are getting the coming of the Lord too far off. I saw the latter rain was coming as [suddenly as] the midnight cry, and with ten times the power.” Spalding and Magan, 5.

> ”Te siirrätte Herran tulemuksen liian kauas. Minä näin, että myöhäissade oli tulossa yhtä [äkillisesti kuin] keskiyön huuto ja kymmenkertaisella voimalla.” Spalding and Magan, 5.

One of the many symbols found in the Word of God that represents the latter rain message, is the symbol that is recognized by a doubling of words or phrases. The doubling of words, or phrases is a symbol of the Midnight Cry, or latter rain message in the last days. The symbolism of the doubling of “comfort ye,” places the opening of Isaiah chapter forty in the tarrying time, when the message represented as the Midnight Cry of the parable of the ten virgins is to be recognized and then proclaimed. At that time, Christ sends the Comforter to awaken the sleeping virgins, who are prophetically represented as sleeping, and in some prophetic passages as sleeping, the sleep of death. The first verse of Isaiah forty, is prophetically located three and a half symbolic days ‘after’ the disappointment of July 18, 2020, for that is when the Comforter is sent to awaken those that are asleep. Three and a half days is a symbol of a wilderness, and there is where the “voice” begins to “cry.”

Yksi niistä monista Jumalan sanassa esiintyvistä vertauskuvista, joka edustaa myöhäissateen sanomaa, on vertauskuva, joka tunnistetaan sanojen tai ilmausten kahdentumisesta. Sanojen tai ilmausten kahdentuminen on vertauskuva Keskiyön huudosta eli viimeisten päivien myöhäissateen sanomasta. ”Lohduttakaa” -sanan kahdentumisen vertauskuvallisuus sijoittaa Jesajan kirjan neljännenkymmenennen luvun alun viipymisen aikaan, jolloin sanoma, jota edustaa kymmenen neitsyen vertauksen Keskiyön huuto, on tunnistettava ja sitten julistettava. Tuona aikana Kristus lähettää Lohduttajan herättämään nukkuvat neitsyet, jotka ovat profeetallisesti kuvattuina nukkuvina ja joissakin profeetallisissa kohdissa kuoleman unta nukkuvina. Jesajan kirjan neljännenkymmenennen luvun ensimmäinen jae sijoittuu profeetallisesti kolme ja puoli vertauskuvallista päivää 18. heinäkuuta 2020 tapahtuneen pettymyksen ”jälkeen”, sillä silloin Lohduttaja lähetetään herättämään ne, jotka nukkuvat. Kolme ja puoli päivää on erämaan vertauskuva, ja siellä ”ääni” alkaa ”huutaa”.

Revelation eleven, Ezekiel thirty-seven, Matthew twenty-five, the history of the Millerites (along with the same waymarks of Millerite history that occur in every reform movement), combine to identify a ‘specific process’ of awakening the sleeping virgins. The process starts with the virgins going to sleep at the disappointment. The period of the tarrying time that began at the disappointment is ultimately recognized as the tarrying time. The last portion of the tarrying time is the development of the message of the Midnight Cry. When the message is established, it is then proclaimed until it reaches its climax, the judgment.

Ilmestyskirjan luku yksitoista, Hesekiel kolmekymmentäseitsemän, Matteus kaksikymmentäviisi sekä milleriittien historia (yhdessä niiden milleriittihistorian samojen tienviittojen kanssa, jotka esiintyvät jokaisessa uskonpuhdistusliikkeessä) yhdistyvät yksilöimään nukkuvien neitsyiden herättämisen ”määrätyn prosessin”. Prosessi alkaa siitä, että neitsyet vaipuvat uneen pettymyksen hetkellä. Viivytyksen ajan jakso, joka alkoi pettymyksestä, tunnistetaan lopulta viivytyksen ajaksi. Viivytyksen ajan viimeinen osa on Keskiyön huudon sanoman kehittyminen. Kun sanoma on vahvistettu, sitä julistetaan sitten, kunnes se saavuttaa huipentumansa, tuomion.

The messenger represented as the “voice” in Isaiah, asked what the message was that was to be proclaimed. He was told in symbolic language to present the message of Islam. The prophetic message of Islam cannot be separated from the soon-coming Sunday law, for Islam is a trumpet power, and the seven trumpets of Revelation represent God’s judgment upon the powers who pass Sunday laws. Those powers were pagan Rome in 321, a symbol of the dragon; papal Rome in 538, a symbol of the beast; and the soon coming Sunday law in the United States, a symbol of the false prophet.

Sanansaattaja, joka Jesajassa esitetään ”äänenä”, kysyi, mikä oli se sanoma, joka oli julistettava. Hänelle ilmoitettiin vertauskuvallisella kielellä, että hänen tuli esittää islamin sanoma. Islamin profeetallista sanomaa ei voida erottaa pian tulevasta sunnuntailaista, sillä islam on pasuunavalta, ja Ilmestyskirjan seitsemän pasuunaa edustavat Jumalan tuomiota niitä valtoja vastaan, jotka säätävät sunnuntailakeja. Nämä vallat olivat pakanallinen Rooma vuonna 321, lohikäärmeen vertauskuva; paavillinen Rooma vuonna 538, pedon vertauskuva; sekä pian tuleva sunnuntailaki Yhdysvalloissa, väärän profeetan vertauskuva.

In connection with the identification of what the message that the “voice” who had been crying in the wilderness was to proclaim, was the promise that God’s word never fails. The ‘promise and assurance’ that God’s word never fails, is located in the identical prophetic setting that in Habakkuk chapter two, and verse three, is expressed as “at the end it shall speak, and not lie: though it tarry, wait for it; because it will surely come, it will not tarry.” The message of Islam will never fail, it will surely come. The last verse of Isaiah chapter forty, addresses those that wait for the vision in Habakkuk.

Sen yhteydessä, mitä tuli tunnistaa sanomaksi, jota erämaassa huutavan ”äänen” oli julistettava, annettiin lupaus, ettei Jumalan sana koskaan petä. Se ”lupaus ja vakuutus”, ettei Jumalan sana koskaan petä, sijoittuu samaan profeetalliseen asiayhteyteen, joka Habakukin kirjan toisessa luvussa ja jakeessa kolme ilmaistaan näin: ”sillä näky odottaa vielä aikaansa, mutta rientää loppua kohti eikä petä; jos se viipyy, odota sitä, sillä varmasti se tulee, eikä myöhästy.” Islamin sanoma ei koskaan petä; varmasti se tulee. Jesajan kirjan neljännenkymmenennen luvun viimeinen jae puhuttelee niitä, jotka odottavat Habakukin näkyä.

> But they that wait upon the Lord shall renew their strength; they shall mount up with wings as eagles; they shall run, and not be weary; and they shall walk, and not faint. Isaiah 40:31.

> Mutta ne, jotka Herraa odottavat, saavat uuden voiman; he kohottavat siipensä niin kuin kotkat; he juoksevat eivätkä näänny, he vaeltavat eivätkä väsy. Jesaja 40:31.

The “hidden history” of the seven thunders, that is now being unsealed, identifies three waymarks that begin and end with a disappointment. In that symbolic history, there are three waymarks, separated by two periods of time. A disappointment begins the tarrying time. The tarrying time leads to the corrected message and prediction of the Midnight Cry. The message of the Midnight Cry begins a period of proclaiming the message of the Midnight Cry, that leads to a second disappointment, that is represented as judgment. Those three steps, separated by two periods of time, represent the Alpha and Omega, as created in the Hebrew word “truth.”

Seitsemän ukkosenjylinän ”kätketty historia”, jota nyt avataan sineteistään, osoittaa kolme tienviittaa, jotka alkavat ja päättyvät pettymykseen. Tässä vertauskuvallisessa historiassa on kolme tienviittaa, joita erottaa kaksi ajanjaksoa. Pettymys aloittaa viipymisen ajan. Viipymisen aika johtaa oikaistuun sanomaan ja Keskiyön huudon ennustukseen. Keskiyön huudon sanoma aloittaa Keskiyön huudon sanoman julistamisen ajanjakson, joka johtaa toiseen pettymykseen, jota kuvataan tuomiona. Nämä kolme askelta, joita erottaa kaksi ajanjaksoa, edustavat Alfaa ja Oomegaa sellaisina kuin ne on luotu heprealaiseen sanaan ”totuus”.

In Ezekiel thirty-seven, Ezekiel also represents the “voice” of Isaiah forty. The voice in Isaiah forty asks, “What shall I cry?” The “voice” in Ezekiel thirty-seven, verse seven, then “prophesied as” he “was commanded.”

Hesekielin kirjan luvussa kolmekymmentäseitsemän Hesekiel edustaa myös Jesajan neljännenkymmenennen luvun ”ääntä”. Jesajan luvun neljäkymmentä ääni kysyy: ”Mitä minun on huudettava?” Sitten Hesekielin kirjan luvun kolmekymmentäseitsemän jakeessa seitsemän tämä ”ääni” ”ennusti niin kuin” häntä ”oli käsketty”.

> So I prophesied as I was commanded: and as I prophesied, there was a noise, and behold a shaking, and the bones came together, bone to his bone. And when I beheld, lo, the sinews and the flesh came up upon them, and the skin covered them above: but there was no breath in them. Ezekiel 37:7, 8.

> Niin minä ennustin, niin kuin minua oli käsketty; ja kun minä ennustin, kuului ääni, ja katso, tapahtui vavistus, ja luut liittyivät toisiinsa, kukin luu luu luultaan. Ja kun minä katselin, katso, niihin tuli jänteitä ja lihaa, ja iho peitti ne päältä; mutta niissä ei ollut henkeä. Hesekiel 37:7, 8.

Ezekiel’s first prophecy brought the bones and flesh together, but they were not yet alive. “So,” Ezekiel “prophesied as he” was “commanded” a second time. The second prophecy brought the bodies to life. The two prophecies are typified by the creation of Adam.

Hesekielin ensimmäinen profetia toi luut ja lihan yhteen, mutta ne eivät vielä olleet eläviä. ”Niin” Hesekiel ”profetoi niin kuin häntä” oli ”käsketty” toisen kerran. Toinen profetia herätti ruumiit eloon. Näitä kahta profetiaa esikuvasi Aadamin luominen.

> And the Lord God formed man of the dust of the ground, and breathed into his nostrils the breath of life; and man became a living soul. Genesis 2:7.

> Ja Herra Jumala muovasi ihmisen maan tomusta ja puhalsi hänen sieraimiinsa elämän hengen; ja niin ihmisestä tuli elävä sielu. 1. Moos. 2:7.

The two-step process of bringing the dead dry bones to life is first mentioned in the creation of Adam, thus emphasizing that God’s prophetic Word is also His creative power. God first “formed” Adam, and Ezekiel’s first prophecy brought the bones and bodies together, then God “breathed into his nostrils the breath of life; and man became a living soul.”

Kaksivaiheinen prosessi, jossa kuolleet kuivat luut saatetaan eloon, mainitaan ensimmäisen kerran Aadamin luomisessa, ja siten korostetaan, että Jumalan profeetallinen Sana on myös Hänen luova voimansa. Jumala ensin ”muovasi” Aadamin, ja Hesekielin ensimmäinen profetia toi luut ja ruumiit yhteen; sitten Jumala ”puhalsi hänen sieraimiinsa elämän hengen, ja niin ihmisestä tuli elävä sielu.”

Ezekiel’s second prophecy was directed “unto the wind,” not unto the bones, for he was told to “say to the wind,” “Come from the four winds, O breath, and breathe upon these slain, that they may live.” Ezekiel’s second prophecy, which brings the dead bodies to life as a mighty army, was directed, not at the dead bodies, but at the wind. It was a command to the wind to breathe upon the bodies. The first time the word “breath” is mentioned in God’s Word is the creation of Adam, and it is there defined as the breath of life, and what brings life into the dead bodies, comes from the four winds.

Hesekielin toinen profetia kohdistettiin ”tuulelle”, ei luille, sillä häntä käskettiin ”sanomaan tuulelle”: ”Tule neljästä tuulesta, oi henki, ja puhalla näihin surmattuihin, että he virkoaisivat eloon.” Hesekielin toinen profetia, joka herättää kuolleet ruumiit eloon väkevänä sotajoukkona, ei kohdistunut kuolleisiin ruumiisiin, vaan tuuleen. Se oli käsky tuulelle puhaltaa ruumiiden päälle. Ensimmäinen kerta, kun sana ”henkäys” mainitaan Jumalan Sanassa, on Aadamin luomisessa, ja siellä se määritellään elämän henkäykseksi; ja se, mikä tuo elämän kuolleisiin ruumiisiin, tulee neljästä tuulesta.

> “Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> Enkelit pidättävät neljää tuulta, joita kuvataan vihastuneena hevosena, joka pyrkii pääsemään irti ja syöksymään yli koko maanpiirin, tuoden kulkiessaan mukanaan hävitystä ja kuolemaa.

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> ”Nukummeko aivan ikuisen maailman kynnyksellä? Olemmeko turtat ja kylmät ja kuolleet? Voi, että kirkoissamme olisi Jumalan Henki ja henkäys puhallettuna Hänen kansaansa, jotta he nousisivat jaloilleen ja eläisivät.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

The two questions here are shall we sleep, and shall we be dead?…two terms for the same prophetic condition. The message of the four winds that are being restrained by angels, is the message that causes the breath of God to enter the dead and causes them to stand up and live. The message of the four winds is the message of the angry horse of Islam. The message of the four winds in the book of Revelation, is the sealing message. The sealing message of Revelation seven, verse one through three, is the message that identifies that the four winds are restrained, until the servants of God are sealed.

Nämä kaksi kysymystä ovat tässä: nukummeko, ja olemmeko kuolleita?… kaksi ilmaisua samasta profeetallisesta tilasta. Sanoma neljästä tuulesta, joita enkelit pidättävät, on se sanoma, joka saa Jumalan hengen astumaan kuolleisiin ja saa heidät nousemaan ylös ja elämään. Sanoma neljästä tuulesta on islamin vihaisen hevosen sanoma. Sanoma neljästä tuulesta Ilmestyskirjassa on sinetöimissanoma. Ilmestyskirjan seitsemännen luvun jakeiden yhdestä kolmeen sinetöimissanoma on se sanoma, joka osoittaa, että neljää tuulta pidätetään, kunnes Jumalan palvelijat on sinetöity.

> And after these things I saw four angels standing on the four corners of the earth, holding the four winds of the earth, that the wind should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree. And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God: and he cried with a loud voice to the four angels, to whom it was given to hurt the earth and the sea, Saying, Hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads. Revelation 7:1–3.

> Ja tämän jälkeen minä näin neljä enkeliä seisomassa maan neljällä kulmalla, pidättelemässä maan neljää tuulta, ettei tuuli puhaltaisi maan päälle eikä meren päälle eikä yhteenkään puuhun. Ja minä näin toisen enkelin nousevan idästä, ja hänellä oli elävän Jumalan sinetti; ja hän huusi suurella äänellä niille neljälle enkelille, joille oli annettu valta vahingoittaa maata ja merta, sanoen: Älkää vahingoittako maata älkääkä merta älkääkä puita, ennen kuin me olemme sinetöineet meidän Jumalamme palvelijat heidän otsiinsa. Ilmestys 7:1–3.

Ezekiel’s second prophecy was directed to the wind, and the life that the wind delivered unto the bodies came from the message of the four winds. In verses eight through ten, in Ezekiel thirty-seven the words that appear either as “wind” or “breath” is the same Hebrew word in each occurrence. God breathed into Adam, the breath of life, and in Ezekiel the breath of life is the message of the sealing of the one hundred and forty-four thousand that comes from the four winds. That message delivers God’s creative power to the bodies that have been brought together in the valley of death, by the first message. The message of the four winds is the message of Islam bringing judgment upon the United States for the Sunday law. It is the message of the Midnight Cry.

Hesekielin toinen profetia osoitettiin tuulelle, ja se elämä, jonka tuuli toi ruumiisiin, tuli neljän tuulen sanomasta. Jakeissa kahdeksasta kymmeneen, Hesekielin kirjan luvussa kolmekymmentäseitsemän, sana, joka esiintyy joko muodossa ”tuuli” tai ”henkäys”, on jokaisessa kohdassa sama heprealainen sana. Jumala puhalsi Aadamiin elämän henkäyksen, ja Hesekielissä elämän henkäys on sanoma sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisestä, joka tulee neljästä tuulesta. Tuo sanoma välittää Jumalan luovan voiman niihin ruumiisiin, jotka ensimmäinen sanoma on tuonut yhteen kuoleman laaksossa. Neljän tuulen sanoma on sanoma islamista, joka tuo tuomion Yhdysvaltojen päälle sunnuntailain tähden. Se on keskiyön huudon sanoma.

The hidden history of the seven thunders begins with a disappointment, which begins the tarrying time. In Revelation eleven when the two prophets were slain on July 18, 2020, the tarrying time began. Ezekiel was among the dead when the Lord asked Ezekiel if the two witnesses that are dead in the street could live.

Seitsemän ukkosenjylinän kätketty historia alkaa pettymyksestä, joka käynnistää viipymisen ajan. Ilmestyskirjan yhdestoista luvussa, kun kaksi profeettaa surmattiin 18. heinäkuuta 2020, viipymisen aika alkoi. Hesekiel oli kuolleiden joukossa, kun Herra kysyi Hesekieliltä, voisivatko ne kaksi todistajaa, jotka makaavat kuolleina kadulla, herätä eloon.

> The hand of the Lord was upon me, and carried me out in the spirit of the Lord, and set me down in the midst of the valley which was full of bones, And caused me to pass by them round about: and, behold, there were very many in the open valley; and, lo, they were very dry. And he said unto me, Son of man, can these bones live? And I answered, O Lord God, thou knowest. Ezekiel 37:1–3.

> Herran käsi tuli minun päälleni ja vei minut pois Herran hengessä ja laski minut keskelle laaksoa, joka oli täynnä luita. Ja hän kuljetti minua niiden ohi yltympäri; ja katso, niitä oli hyvin paljon avonaisessa laaksossa, ja katso, ne olivat aivan kuivia. Ja hän sanoi minulle: Ihmislapsi, voivatko nämä luut tulla eläviksi? Ja minä vastasin: Herra, Herra, sinä tiedät. Hesekiel 37:1–3.

In verse seven, when Ezekiel delivers the first of the two prophecies the message was simply, “O ye dry bones, hear the word of the Lord.” John, in the Revelation records, “blessed are those who hear the words of the prophecy of this book.” Ezekiel represents the dead dry bones who are blessed, as those who hear Ezekiel’s command to hear the Word of the Lord, and His Word is Truth. In chapter two of Ezekiel, the experience of those who hear God’s word is described.

Seitsemännessä jakeessa, kun Hesekiel esittää ensimmäisen näistä kahdesta profetiasta, sanoma oli yksinkertaisesti: ”Kuivat luut, kuulkaa Herran sana.” Johannes kirjoittaa Ilmestyskirjassa: ”Autuaat ovat ne, jotka kuulevat tämän kirjan profetian sanat.” Hesekiel kuvaa kuolleita, kuivia luita autuaiksi, niiksi jotka kuulevat Hesekielin käskyn kuulla Herran sanaa, ja Hänen sanansa on totuus. Hesekielin toisessa luvussa kuvataan niiden kokemus, jotka kuulevat Jumalan sanan.

> And he said unto me, Son of man, stand upon thy feet, and I will speak unto thee. And the spirit entered into me when he spake unto me, and set me upon my feet, that I heard him that spake unto me. Ezekiel 2:1, 2.

> Ja hän sanoi minulle: Ihmislapsi, nouse jaloillesi, niin minä puhun sinulle. Ja henki tuli minuun hänen puhuessaan minulle ja nosti minut jaloilleni, niin että minä kuulin häntä, joka minulle puhui. Hesekiel 2:1, 2.

In Revelation eleven, when the dead bodies hear the Word of the Lord, the Comforter enters into them and they stand on their feet. It is the Comforter that sets them on their feet.

Ilmestyskirjan yhdestoista luvussa, kun kuolleet ruumiit kuulevat Herran Sanan, Puolustaja menee heihin, ja he nousevat jaloilleen. Puolustaja on se, joka asettaa heidät jaloilleen.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:11.

> Ja kolmen ja puolen päivän kuluttua Jumalasta lähtevä elämän henki meni heihin, ja he nousivat jaloilleen; ja suuri pelko valtasi ne, jotka näkivät heidät. Ilmestys 11:11.

The standing up of the dead is step number one, in a two-step process that raises them out of their graves to become the ensign that is lifted up at the judgment of the Sunday law. When they stand in chapter eleven, “great fear” comes upon those that see them.

Kuolleiden nouseminen jaloilleen on ensimmäinen vaihe kaksivaiheisessa prosessissa, joka nostaa heidät haudoistaan tulemaan tunnuslipuksi, joka korotetaan sunnuntailain tuomion aikana. Kun he nousevat yhdestoista luvussa, ”suuri pelko” valtaa ne, jotka näkevät heidät.

> And he shall pass over to his strong hold for fear, and his princes shall be afraid of the ensign, saith the Lord, whose fire is in Zion, and his furnace in Jerusalem. Isaiah 31:9.

> Ja hän menee pelästyneenä turvapaikkaansa, ja hänen ruhtinaansa kauhistuvat lippua, sanoo Herra, jonka tuli on Siionissa ja jonka pätsi on Jerusalemissa. Jesaja 31:9.

The Midnight Cry message of Millerite history was the second part of the second angel’s message. The second angel’s message produced a separation of the Millerites from the churches that were then identified as the daughters of Babylon, and the faithful were called out to come and stand with the Millerites. A ‘body’ of believers was formed by that message, and then the second step was the message of the Midnight Cry that joined and added power to the second message. The Millerites then became a mighty army that took the message like a tidal wave across the land. That two-step process is the two voices of Revelation eighteen, and it is the identical process of the resurrection of the dead dry bones in Ezekiel who were slain in the street of Revelation eleven.

Milleriläisen historian keskiyön huudon sanoma oli toisen enkelin sanoman toinen osa. Toisen enkelin sanoma synnytti eron milleriläisten ja niiden kirkkojen välille, jotka tuolloin tunnistettiin Babylonin tyttäriksi, ja uskolliset kutsuttiin tulemaan ulos ja asettumaan milleriläisten rinnalle. Tämän sanoman kautta muodostui uskovien ”ruumis”, ja sitten toinen askel oli keskiyön huudon sanoma, joka liittyi toiseen sanomaan ja lisäsi siihen voimaa. Milleriläisistä tuli silloin mahtava armeija, joka vei sanoman yli maan kuin hyökyaalto. Tämä kaksivaiheinen prosessi on Ilmestyskirjan kahdeksantoista luvun kaksi ääntä, ja se on täsmälleen sama prosessi kuin Hesekielin kuolleiden kuivien luiden ylösnousemus, niiden, jotka surmattiin Ilmestyskirjan yhdentoista luvun kadulla.

> “Angels were sent to aid the mighty angel from heaven, and I heard voices which seemed to sound everywhere, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues; for her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. This message seemed to be an addition to the third message, and joined it, as the midnight cry joined the second angel’s message in 1844.” Spiritual Gifts, volume 1, 195, 196.

> ”Enkeleitä lähetettiin auttamaan väkevää enkeliä taivaasta, ja minä kuulin ääniä, jotka näyttivät kaikuvan kaikkialla: Lähtekää siitä ulos, te minun kansani, ettette tulisi osallisiksi hänen synneistään ja ettette saisi osaanne hänen vitsauksistaan; sillä hänen syntinsä ovat ulottuneet taivaaseen asti, ja Jumala on muistanut hänen vääryytensä. Tämä sanoma näytti olevan lisäys kolmanteen sanomaan ja liittyi siihen, samoin kuin keskiyön huuto liittyi toisen enkelin sanomaan vuonna 1844.” Spiritual Gifts, volume 1, 195, 196.

The first waymark in the hidden history of the seven thunders, is the disappointment which begins the tarrying time. The tarrying time is a period of time that is represented as three and a half days, which is a symbol of the wilderness. At the end of the forty years of wandering in the wilderness, Joshua led a mighty army into the Promised Land. At the end of the three and a half days, Ezekiel is taken to the valley of death, and is told to command the dead bodies to “hear the word of the Lord.” Ezekiel is a “voice” crying in the wilderness. The command to hear the Word of the Lord brings the body parts together, but they are not yet alive, they are not yet an army, they are not yet sealed. The “word of the Lord” which is spoken by Ezekiel in chapter two, identifies that when the Comforter arrives, God’s people stand, while they simultaneously hear the Word of the Lord. Christ promised He would send the Comforter, three and a half days after they were murdered in the street.

Seitsemän ukkosen kätketyssä historiassa ensimmäinen tienviitta on pettymys, joka aloittaa viipymisen ajan. Viipymisen aika on ajanjakso, joka kuvataan kolmena ja puolina päivänä, mikä on erämaan vertauskuva. Erämaassa vaeltamisen neljänkymmenen vuoden päättyessä Joosua johti mahtavan sotajoukon luvattuun maahan. Kolmen ja puolen päivän lopussa Hesekiel viedään kuoleman laaksoon, ja häntä käsketään antamaan kuolleille ruumiille käsky: ”Kuulkaa Herran sana.” Hesekiel on ”ääni”, joka huutaa erämaassa. Käsky kuulla Herran sana saattaa ruumiinosat yhteen, mutta ne eivät vielä elä, ne eivät vielä ole sotajoukko, niitä ei vielä ole sinetöity. ”Herran sana”, jonka Hesekiel lausuu toisessa luvussa, osoittaa, että kun Lohduttaja saapuu, Jumalan kansa nousee seisomaan samalla kun se kuulee Herran sanan. Kristus lupasi lähettää Lohduttajan kolme ja puoli päivää sen jälkeen, kun heidät oli murhattu kadulla.

Once standing, the bodies ‘who are not yet alive,’ are going to be given a second prophecy. The “voice that crieth in the wilderness” in Isaiah, asks what the prophecy is that he is to cry? The “message” that both Ezekiel, and the “voice” in Isaiah forty are commanded to present, is the message of Islam. When that prophecy is delivered, “Adam” comes to life as a mighty army. The living two witnesses then proclaim the message of Islam’s judgment upon the United States, because of the passage of the soon-coming Sunday law. The judgment of the Sunday law is the third waymark of the hidden history of the seven thunders. When it is fulfilled, the army is lifted up as an ensign to heaven, and is represented in Revelation fourteen.

Kun ruumiit, ”jotka eivät vielä ole eläviä”, kerran seisovat, niille annetaan toinen profetia. Jesajan kirjassa oleva ”ääni, joka huutaa erämaassa”, kysyy, mikä on se profetia, jota hänen tulee huutaa? Se ”sanoma”, jonka sekä Hesekiel että Jesajan neljännessäkymmenennessä luvussa oleva ”ääni” käsketään esittämään, on islamin sanoma. Kun tuo profetia julistetaan, ”Aadam” herää eloon mahtavana armeijana. Elävät kaksi todistajaa julistavat sitten sanoman islamin Yhdysvaltoihin kohdistuvasta tuomiosta pian voimaan tulevan sunnuntailain säätämisen vuoksi. Sunnuntailain tuomio on seitsemän ukkosen salatun historian kolmas tienviitta. Kun se täyttyy, armeija korotetaan lipuksi taivaaseen, ja sitä kuvataan Ilmestyskirjan neljännessätoista luvussa.

> “I have had an experience in the first, second, and third angels’ messages. The angels are represented as flying in the midst of heaven, proclaiming to the world a message of warning, and having a direct bearing upon the people living in the last days of this earth’s history. No one hears the voice of these angels, for they are a symbol to represent the people of God who are working in harmony with the universe of heaven. Men and women, enlightened by the Spirit of God and sanctified through the truth, proclaim the three messages in their order.” Selected Messages, book 2, 387.

> ”Minulla on kokemusta ensimmäisen, toisen ja kolmannen enkelin sanomista. Enkelit esitetään lentämässä taivaan laella ja julistamassa maailmalle varoitussanomaa, jolla on välitön yhteys niihin ihmisiin, jotka elävät tämän maan historian viimeisinä päivinä. Kukaan ei kuule näiden enkelien ääntä, sillä he ovat vertauskuva, joka edustaa Jumalan kansaa, joka työskentelee sopusoinnussa taivaan maailmankaikkeuden kanssa. Miehet ja naiset, jotka Jumalan Henki on valaissut ja jotka on pyhitetty totuuden kautta, julistavat nämä kolme sanomaa omassa järjestyksessään.” Selected Messages, kirja 2, 387.

The ensign that is lifted up is the third angel that is flying in the midst of heaven, warning mankind against accepting the mark of the beast. The mighty army continues to present that message to the world, until Michael stands up and human probation closes.

Korotettu lippumerkki on se kolmas enkeli, joka lentää keskitaivaalla ja varoittaa ihmiskuntaa ottamasta vastaan pedon merkkiä. Väkevä sotajoukko jatkaa tämän sanoman esittämistä maailmalle, kunnes Miikael nousee ja ihmisen koetusaika päättyy.

We will continue these thoughts in the next article.

Jatkamme näitä ajatuksia seuraavassa artikkelissa.

> And at midnight there was a cry made, Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him. Matthew 25:6.

> Mutta keskiyöllä kuului huuto: Katso, ylkä tulee; menkää häntä vastaan. Matteus 25:6.

Back to Articles