Article

# The Book of Daniel - Number Thirty-Seven

दानिय्येल की पुस्तक — संख्या सैंतीस

Restoring the Original Truths: Unveiling William Miller’s Dream and the Prophetic Resurgence in the Last Days

Alkuperäisten totuuksien ennalleen asettaminen: William Millerin unen ja profeetallisen elpymisen paljastuminen viimeisinä päivinä

Author

Jeff Pippenger

Published

January 1, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

William Miller’s dream was placed within the book Early Writings, and therefore subject to the same prophetic analysis and application that is required to be accomplished by a student who seeks to rightly divide the Word of truth. The dream has been presented many times through the years by Future for America, but here we are putting it into the study of the “increase of knowledge,” that was opened up at “the time of the end” in 1798. The dream addresses the history of the message that represented the knowledge that was increased. It illustrates a link between the movements of the first and third angel’s messages.

William Millerin uni sisällytettiin kirjaan Early Writings, ja siksi siihen sovelletaan samaa profeetallista analyysia ja samaa sovellusta, jotka sen opiskelijan on suoritettava, joka pyrkii oikein jakelemaan totuuden sanaa. Future for America on esittänyt unen monia kertoja vuosien varrella, mutta tässä me asetamme sen osaksi tutkimusta siitä ”tiedon lisääntymisestä”, joka avautui ”lopun aikana” vuonna 1798. Uni käsittelee sen sanoman historiaa, joka edusti lisääntynyttä tietoa. Se havainnollistaa yhteyttä ensimmäisen ja kolmannen enkelin sanomien liikkeiden välillä.

William Miller’s dream identifies his work, and his work was typified by the work of Moses at the beginning of ancient Israel. The fulfillment of Miller’s dream in the last days, was typified by the work of Christ, in the last days of ancient Israel. The work that Christ accomplished at the end of ancient Israel, represented the work Christ accomplishes in the last days of spiritual Israel. In Miller’s dream the work accomplished in the last days is represented as being performed by the “Dirt Brush Man”. It is essential to recognize Miller’s dream as a prediction of the fulfillment of the Midnight Cry in the last days. It is also essential to recognize that the work of Christ for ancient Israel in their last days typified the work of the “Dirt Brush Man” in Miller’s dream.

William Millerin uni yksilöi hänen työnsä, ja hänen työnsä esikuvattiin Mooseksen työllä muinaisen Israelin alkuvaiheessa. Millerin unen täyttyminen viimeisinä päivinä esikuvattiin Kristuksen työllä muinaisen Israelin viimeisinä päivinä. Työ, jonka Kristus saattoi päätökseen muinaisen Israelin lopulla, kuvasi työtä, jonka Kristus saattaa päätökseen hengellisen Israelin viimeisinä päivinä. Millerin unessa viimeisinä päivinä suoritettu työ esitetään ”Likaharjamiehen” tekemänä. On olennaista tunnistaa Millerin uni ennustukseksi Keskiyön huudon täyttymyksestä viimeisinä päivinä. On myös olennaista tunnistaa, että Kristuksen työ muinaisen Israelin hyväksi heidän viimeisinä päivinään esikuvasi ”Likaharjamiehen” työtä Millerin unessa.

One element of the work of Christ that is important to note is that He not only unsealed the buried truths from the time of Moses, but Christ simultaneously magnified those original truths. In doing so, He set an example that when God’s people fulfill Miller’s dream in the last days, the truths established through the work of Miller, will be expanded beyond their original understanding.

Yksi Kristuksen työn huomionarvoinen piirre on se, että Hän ei ainoastaan avannut Mooseksen ajasta lähtien haudattuina olleet totuudet, vaan Kristus samalla myös suurensi nuo alkuperäiset totuudet. Näin tehdessään Hän antoi esikuvan siitä, että kun Jumalan kansa viimeisinä päivinä täyttää Millerin unen, Millerin työn kautta vahvistetut totuudet laajenevat alkuperäisen ymmärryksensä tuolle puolen.

> “In the time of the Savior, the Jews had so covered over the precious jewels of truth with the rubbish of tradition and fable, that it was impossible to distinguish the true from the false. The Savior came to clear away the rubbish of superstition and long-cherished errors, and to set the jewels of God’s word in the framework of truth. What would the Savior do if he should come to us now as he did to the Jews? He would have to do a similar work in clearing away the rubbish of tradition and ceremony. The Jews were greatly disturbed when he did this work. They had lost sight of the original truth of God, but Christ brought it again to view. It is our work to free the precious truths of God from superstition and error. What a work is committed to us in the gospel!” Review and Herald, June 4, 1889.

> ”Vapahtajan aikana juutalaiset olivat niin peittäneet totuuden kalliit jalokivet perinnäissääntöjen ja tarujen roskalla, että oli mahdotonta erottaa totta väärästä. Vapahtaja tuli raivaamaan pois taikauskon ja kauan vaalittujen erehdysten roskat sekä asettamaan Jumalan sanan jalokivet totuuden kehykseen. Mitä Vapahtaja tekisi, jos hän tulisi nyt meidän luoksemme niin kuin hän tuli juutalaisten luo? Hänen täytyisi tehdä samanlainen työ raivatessaan pois perinnäissääntöjen ja menojen roskat. Juutalaiset suuresti järkyttyivät, kun hän teki tämän työn. He olivat kadottaneet näkyvistään Jumalan alkuperäisen totuuden, mutta Kristus toi sen jälleen näkyviin. Meidän tehtävämme on vapauttaa Jumalan kalliit totuudet taikauskosta ja erehdyksestä. Mikä työ onkaan uskottu meille evankeliumissa!” Review and Herald, 4. kesäkuuta 1889.

Today the dirt brush man (Christ) is accomplishing “a similar work in clearing away the rubbish of tradition and ceremony” as did the Lion of the tribe of Judah (Christ) accomplish in the time of the Jews. In Miller’s dream, the precious jewels of truth that were perfectly arranged in the casket of God’s word, became covered with rubbish and counterfeit jewels. Those jewels were to be brought out from the rubbish and placed back into the larger casket of God’s Word during the period of the Midnight Cry of the last days, for it was when Miller looked upon the restored jewels in the larger casket that he “shouted with very joy, and that shout awoke” him. Miller’s dream occurred in 1847, three years after the Midnight Cry of the first angel, so his awakening in the dream is the Midnight Cry of the last days. That Midnight Cry is proclaimed by the two witnesses who had been slain by the beast that ascended out of the bottomless pit, and were dead in the street for three and a half days, until they were formed together and then brought to life in the valley of dead dry bones and then lifted up as an ensign. Miller’s dream is fulfilled on that street, and in the same valley that he identifies as “his room”.

Tänä päivänä likaharjamies (Kristus) suorittaa ”samankaltaista työtä perinnäissääntöjen ja menojen roskien poistamiseksi” kuin Juudan sukukunnan Leijona (Kristus) suoritti juutalaisten aikana. Millerin unessa totuuden kalliit jalokivet, jotka oli täydellisesti järjestetty Jumalan sanan lipastoon, peittyivät roskiin ja väärennettyihin jalokiviin. Nuo jalokivet oli tuotava esiin roskien seasta ja asetettava takaisin Jumalan sanan suurempaan lippaaseen viimeisten päivien keskiyön huudon aikana, sillä silloin, kun Miller katseli suuremmassa lippaassa ennalleen asetettuja jalokiviä, hän ”huusi ilosta suurella äänellä, ja tuo huuto herätti” hänet. Millerin uni nähtiin vuonna 1847, kolme vuotta ensimmäisen enkelin keskiyön huudon jälkeen, joten hänen heräämisensä unessa on viimeisten päivien keskiyön huuto. Tuon keskiyön huudon julistavat ne kaksi todistajaa, jotka syvyydestä nouseva peto oli tappanut ja jotka makasivat kuolleina kadulla kolme ja puoli päivää, kunnes heidät liitettiin yhteen ja sitten herätettiin eloon kuolleiden kuivien luiden laaksossa ja sen jälkeen korotettiin lippumerkiksi. Millerin uni täyttyy tuolla kadulla ja samassa laaksossa, jonka hän osoittaa ”huoneekseen”.

In the history of the Millerites, Miller was used by the Lord to establish the original truths of Adventism, but his dream identified that over time those truths would be buried. This phenomenon of clearing away the rubbish of tradition and custom is what Christ accomplished at the end of ancient Israel, and in so doing he typified the final fulfillment of William Miller’s dream.

Milleriläisten historiassa Herra käytti Milleriä Adventismin alkuperäisten totuuksien vahvistamiseen, mutta hänen unensa osoitti, että ajan myötä nuo totuudet haudattaisiin. Tämä ilmiö, jossa perinteen ja tavan roskat raivataan pois, on se, minkä Kristus toteutti muinaisen Israelin lopulla, ja tehdessään näin hän esikuvasi William Millerin unen lopullisen täyttymyksen.

The Jews had lost sight of “the original truth of God, but Christ brought it again to view,” and identified His work as “our work.” Our work is “to free the precious truths of God from superstition and error.” William Miller’s dream identifies the discovery, presentation and rejection, and restoration of the original truths. In order to accomplish the work of restoration, Christ placed the truth into “the framework of truth.” The “framework of truth” for William Miller was his understanding of the two desolating powers of paganism and papalism. In the last days the “framework of truth” is the three desolating powers of the dragon, the beast, and the false prophet.

Juutalaiset olivat kadottaneet näkyvistään ”Jumalan alkuperäisen totuuden, mutta Kristus toi sen jälleen näkyviin” ja samasti Hänen työnsä ”meidän työksemme”. Meidän työmme on ”vapauttaa Jumalan kalliit totuudet taikauskosta ja harhasta”. William Millerin uni yksilöi alkuperäisten totuuksien löytämisen, esittämisen ja hylkäämisen sekä ennalleen palauttamisen. Toteuttaakseen ennalleen palauttamisen työn Kristus sijoitti totuuden ”totuuden kehykseen”. William Millerille ”totuuden kehys” oli hänen käsityksensä pakanuuden ja paavinvallan kahdesta hävittävästä vallasta. Viimeisinä päivinä ”totuuden kehys” on lohikäärmeen, pedon ja väärän profeetan kolme hävittävää valtaa.

> “When Christ came into the world to exemplify true religion, and to exalt the principles that should govern the hearts and actions of men, falsehood had taken so deep a hold upon those who had had so great light, that they no longer comprehended the light, and had no inclination to yield up tradition for truth. They rejected the heavenly Teacher, they crucified the Lord of glory, that they might retain their own customs and inventions. The very same spirit is manifested in the world today. Men are averse to investigating truth, lest their traditions should be disturbed, and a new order of things should be brought in. There is with humanity a constant liability to err, and men are naturally inclined to highly exalt human ideas and knowledge, while the divine and eternal is not discerned or appreciated.” Counsels on Sabbath School Work, 47.

> ”Kun Kristus tuli maailmaan osoittamaan tosi uskontoa esimerkillään ja korottamaan niitä periaatteita, joiden tulisi hallita ihmisten sydämiä ja tekoja, valheellisuus oli saanut niin syvän vallan niissä, joilla oli ollut niin suuri valo, etteivät he enää käsittäneet valoa eikä heillä ollut halua luopua perinnäissäännöstä totuuden hyväksi. He hylkäsivät taivaallisen Opettajan, he ristiinnaulitsivat kirkkauden Herran, voidakseen säilyttää omat tapansa ja keksintönsä. Aivan sama henki ilmenee maailmassa nykyään. Ihmiset karttavat totuuden tutkimista, jotteivät heidän perinnäistapansa häiriintyisi ja uusi asiainjärjestys tulisi voimaan. Ihmiskunnassa on jatkuva alttius erehtyä, ja ihmiset ovat luonnostaan taipuvaisia suuresti korottamaan inhimillisiä ajatuksia ja tietoa, samalla kun jumalallista ja iankaikkista ei havaita eikä arvosteta.” Counsels on Sabbath School Work, 47.

If Christ came into the world today He would find “the very same spirit” of exaltation of human ideas and knowledge, that placed tradition in place of truth. In Miller’s dream, in the last days, Christ comes as the dirt brush man to accomplish that identical work. When His work as the dirt brush man is accomplished, the original jewels will shine ten times brighter than the sun, as the two witnesses, represented by Miller, awake at the shout of the loud cry.

Jos Kristus tulisi maailmaan tänään, Hän havaitsisi ”aivan saman hengen”, joka korottaa inhimillisiä ajatuksia ja tietoa ja joka on asettanut perinteen totuuden sijalle. Millerin unessa Kristus tulee viimeisinä päivinä likaharjamiehenä suorittamaan juuri tuon saman työn. Kun Hänen työnsä likaharjamiehenä on saatettu päätökseen, alkuperäiset jalokivet loistavat kymmenen kertaa aurinkoa kirkkaammin kahden todistajan tavoin, joita Miller edustaa, heidän herätessään suuren huudon huudosta.

The framework of truth given to Miller was the prophetic structure of two desolating powers, and the framework of truth given to Future for America is the prophetic structure of three desolating powers. The “key” that was attached to the casket was the particular methodology that was unsealed and given to Miller, and thereafter to Future for America.

Millerille annettu totuuden kehys oli kahden hävittävän vallan profeetallinen rakenne, ja Future for Americalle annettu totuuden kehys on kolmen hävittävän vallan profeetallinen rakenne. Arkkuun kiinnitetty ”avain” oli se erityinen menetelmä, joka avattiin sineteistään ja annettiin Millerille sekä sen jälkeen Future for Americalle.

> “The key of knowledge in Christ’s day had been taken away by those who should have held it to unlock the treasure house of wisdom in the Old Testament Scriptures. The rabbis and teachers had virtually shut up the kingdom of heaven from the poor and the afflicted, and left them to perish. In His discourses Christ did not bring many things before them at once, lest He might confuse their minds. He made every point clear and distinct. He did not disdain the repetition of old and familiar truths in prophecies if they would serve His purpose to inculcate ideas.

> Kristuksen päivinä tiedon avain oli otettu pois niiden toimesta, joiden olisi pitänyt pitää sitä hallussaan avatakseen Vanhan testamentin kirjoitusten viisauden aarrekammion. Rabbit ja opettajat olivat käytännössä sulkeneet taivasten valtakunnan köyhiltä ja ahdistetuilta ja jättäneet heidät menehtymään. Puheissaan Kristus ei esittänyt heille kerralla monia asioita, ettei Hän saattaisi hämmentää heidän mieliään. Hän teki jokaisen kohdan selväksi ja erilliseksi. Hän ei halveksinut vanhojen ja tuttujen totuuksien toistamista profetioissa, jos ne palvelivat Hänen tarkoitustaan juurruttaa ajatuksia.

> “Christ was the originator of all the ancient gems of truth. Through the work of the enemy these truths had been displaced. They had been disconnected from their true position, and placed in the framework of error. Christ’s work was to readjust and establish the precious gems in the framework of truth. The principles of truth which had been given by Himself to bless the world had, through Satan’s agency, been buried and had apparently become extinct. Christ rescued them from the rubbish of error, gave them a new, vital force, and commanded them to shine as precious jewels, and stand fast forever.

> Kristus oli kaiken muinaisen totuuden jalokivistön alkuunpanija. Vihollisen työn kautta nämä totuudet oli siirretty paikoiltaan. Ne oli irrotettu niiden oikeasta asemasta ja asetettu erehdyksen kehykseen. Kristuksen työnä oli järjestää uudelleen ja vahvistaa nämä kalliit jalokivet totuuden kehyksessä. Ne totuuden periaatteet, jotka Hän itse oli antanut maailmaa siunaamaan, olivat Saatanan vaikutuksesta hautautuneet ja näyttäneet ilmeisesti sammuneen. Kristus pelasti ne erehdyksen roskista, antoi niille uuden, elinvoimaisen voiman ja käski niiden loistaa kalliina jalokivinä ja pysyä lujina iankaikkisesti.

> “Christ Himself could use any of these old truths without borrowing the smallest particle, for He had originated them all. He had cast them into the minds and thoughts of each generation, and when He came to our world He rearranged and vitalized the truths which had become dead, making them more forcible for the benefit of future generations. It was Jesus Christ who had the power of rescuing the truths from the rubbish, and again giving them to the world with more than their original freshness and power.” Manuscript Releases, volume 13, 240, 241.

> ”Kristus itse saattoi käyttää mitä tahansa näistä vanhoista totuuksista lainaamatta vähäisintäkään osaa, sillä Hän oli saanut ne kaikki alkuunsa. Hän oli painanut ne kunkin sukupolven mieleen ja ajatuksiin, ja tullessaan meidän maailmaamme Hän järjesti uudelleen ja elävöitti ne totuudet, jotka olivat tulleet kuolleiksi, tehden niistä voimakkaampia tulevien sukupolvien hyödyksi. Jeesuksella Kristuksella oli voima pelastaa totuudet roskan seasta ja antaa ne jälleen maailmalle enemmän kuin niiden alkuperäisessä tuoreudessa ja voimassa.” Manuscript Releases, osa 13, 240, 241.

It is interesting to note in the last passage that the key that Christ employed at the end of ancient Israel was to open the Old Testament. The key of Miller’s methodology opened the casket of the Old and New Testaments, but in the last days, at the conclusion of his dream, the casket is larger. The key of methodology in the last days opens not only the Old and New Testaments, but also the Spirit of Prophecy. The unsealing of the Revelation of Jesus Christ, just before the close of probation is accomplished by the Lion of the tribe of Judah, who in Miller’s dream is represented as the dirt brush man. Sister White identifies that the work of the dirt brush man occurs just before the close of probation.

On mielenkiintoista panna merkille viimeisessä katkelmassa, että avain, jota Kristus käytti muinaisen Israelin lopussa, avasi Vanhan testamentin. Millerin menetelmän avain avasi Vanhan ja Uuden testamentin arkun, mutta viimeisinä päivinä, hänen unensa päätöksessä, arkku on suurempi. Menetelmän avain viimeisinä päivinä avaa Vanhan ja Uuden testamentin lisäksi myös Profetian Hengen. Jeesuksen Kristuksen ilmestyksen sinettien avaamisen juuri ennen armonajan päättymistä toteuttaa Juudan sukukunnan Leijona, jota Millerin unessa edustaa likaharjamies. Sisaret White osoittaa, että likaharjamiehen työ tapahtuu juuri ennen armonajan päättymistä.

> “The Lord gave me a view, January 26, which I will relate. I saw that some of the people of God were stupid and dormant; and were but half awake, and did not realize the time we were now living in; and that the ‘man’ with the ‘dirt-brush’ had entered, and that some were in danger of being swept away. I begged of Jesus to save them, to spare them a little longer, and let them see their awful danger, that they might get ready before it should be forever too late. The angel said, ‘Destruction is coming like a mighty whirlwind.’ I begged of the angel to pity and to save those who loved this world, and were attached to their possessions, and were not willing to cut loose from them, and sacrifice them to speed the messengers on their way to feed the hungry sheep, who were perishing for want of spiritual food.

> ”Herra antoi minulle näyn tammikuun 26. päivänä, jonka kerron. Näin, että jotkut Jumalan kansasta olivat tylsiä ja horroksessa; he olivat vain puoliksi hereillä eivätkä käsittäneet aikaa, jossa nyt elämme; ja että ”mies”, jolla oli ”likaharja”, oli tullut sisään ja että jotkut olivat vaarassa tulla lakaistuiksi pois. Minä pyysin Jeesusta pelastamaan heidät, säästämään heitä vielä vähän aikaa ja antamaan heidän nähdä kauhea vaaransa, jotta he voisivat valmistautua, ennen kuin olisi iäksi liian myöhäistä. Enkeli sanoi: ”Hävitys tulee kuin väkevä pyörretuuli.” Minä pyysin enkeliä armahtamaan ja pelastamaan ne, jotka rakastivat tätä maailmaa, olivat kiintyneet omaisuuteensa eivätkä olleet halukkaita irrottautumaan siitä ja uhraamaan sitä lähettien matkan jouduttamiseksi, jotta nälkäisiä lampaita, jotka olivat menehtymässä hengellisen ravinnon puutteeseen, voitaisiin ruokkia.

> “As I viewed poor souls dying for want of the present truth, and some who professed to believe the truth were letting them die, by withholding the necessary means to carry forward the work of God, the sight was too painful, and I begged of the angel to remove it from me. I saw that when the cause of God called for some of their property, like the young man who came to Jesus, [Matthew 19:16–22.] they went away sorrowful; and that soon the overflowing scourge would pass over and sweep their possessions all away, and then it would be too late to sacrifice earthly goods, and lay up a treasure in heaven.” Review and Herald, April 1, 1850.

> ”Kun katselin köyhiä sieluja kuolemassa nykyisen totuuden puutteeseen, ja näin, että jotkut, jotka tunnustivat uskovansa totuuden, antoivat heidän kuolla pidättämällä ne välttämättömät varat, joilla Jumalan työtä oli vietävä eteenpäin, näky oli liian tuskallinen, ja minä pyysin enkeliä poistamaan sen luotani. Näin, että kun Jumalan asia vaati osaa heidän omaisuudestaan, niin kuin siltä nuorukaiselta, joka tuli Jeesuksen luo, [Matthew 19:16–22.] he menivät pois murheellisina; ja että pian ylitsevuotava vitsaus kulkisi yli ja tempaisi kaiken heidän omaisuutensa pois, ja silloin olisi liian myöhäistä uhrata maallista hyvää ja koota itselleen aarre taivaaseen.” Review and Herald, April 1, 1850.

The “overflowing scourge” is a symbol of the soon-coming Sunday law, and the work of the dirt brush man in Miller’s dream, takes place just before probation closes. It is when He has cleaned the room that He then casts the jewels back into the larger casket, and they then shine ten times brighter than the sun. Daniel and the three worthies were found ten times better than the others.

”Ylitse vyöryvä ruoska” on vertauskuva pian tulevasta sunnuntailaista, ja Millerin unessa esiintyvän harjamiesten työ tapahtuu juuri ennen armonajan päättymistä. Vasta puhdistettuaan huoneen Hän heittää jalokivet takaisin suurempaan rasiaan, ja silloin ne loistavat kymmenen kertaa kirkkaammin kuin aurinko. Danielin ja kolmen urhon havaittiin olevan kymmenen kertaa parempia kuin muut.

> Now at the end of the days that the king had said he should bring them in, then the prince of the eunuchs brought them in before Nebuchadnezzar. And the king communed with them; and among them all was found none like Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: therefore stood they before the king. And in all matters of wisdom and understanding, that the king inquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. Daniel 1:18–20.

> Kuninkaalle määrättyjen päivien päätyttyä, jolloin heidän tuli tulla esiin, ylieunukki toi heidät Nebukadnessarin eteen. Ja kuningas puhutteli heitä; eikä heidän kaikkien joukosta löytynyt ketään Danielin, Hananjan, Miisaelin ja Asarjan veroista; sen tähden he saivat seistä kuninkaan edessä. Ja kaikissa viisauden ja ymmärryksen asioissa, joista kuningas heiltä tiedusteli, hän havaitsi heidät kymmenen kertaa paremmiksi kuin kaikki tietäjät ja astrologit, joita oli koko hänen valtakunnassaan. Daniel 1:18–20.

The “end of the days,” for Daniel represented the litmus test where Nebuchadnezzar passed judgment, and that test typifies the Sunday law in the last days. The original and foundational truths will shine ten times brighter when restored in the last days, than when they were first recognized. The truths, and the wise who understand those truths in the last days will shine ten times brighter during the latter rain, which is the repetition of the Midnight Cry.

”Päivien loppu” merkitsi Danielille koetinkiveä, jossa Nebukadnessar langetti tuomion, ja tämä koetus on esikuva viimeisten päivien sunnuntailaista. Alkuperäiset ja perustavat totuudet loistavat, kun ne ennallistetaan viimeisinä päivinä, kymmenen kertaa kirkkaammin kuin silloin, kun ne ensi kerran tunnistettiin. Totuudet sekä viisaat, jotka ymmärtävät nuo totuudet viimeisinä päivinä, loistavat kymmenen kertaa kirkkaammin myöhäissateen aikana, joka on Keskiyön huudon toistuminen.

> “You are getting the coming of the Lord too far off. I saw the latter rain was coming as [suddenly as] the midnight cry, and with ten times the power.” Spalding and Magan, 5.

> ”Te sijoitatte Herran tulemuksen liian kauas tulevaisuuteen. Minä näin, että myöhäissade oli tulossa yhtä [äkillisesti kuin] keskiyön huuto, ja kymmenkertaisella voimalla.” Spalding and Magan, 5.

The restoration of the original truths is accomplished by the application of the latter rain methodology of “line upon line.” Once restored, the original truths shine “ten times” brighter than they did when Miller first looked upon them. The wise who employ the key of methodology to restore the original truths, obtain an experience that is “ten times” better than those who eat the methodology of Babylon. Those that are swept away by the dirt brush man, are those who have become attached to the traditions and customs that have covered up the original truth, and who are purged out with the errors of tradition and customs they have become attached to.

Alkuperäisten totuuksien ennalleenasettaminen tapahtuu soveltamalla myöhäissateen menetelmää, ”rivi rivin päälle”. Kun ne on kerran ennalleenasetettu, alkuperäiset totuudet loistavat ”kymmenen kertaa” kirkkaammin kuin silloin, kun Miller ensi kerran katseli niitä. Viisaat, jotka käyttävät metodologian avainta alkuperäisten totuuksien ennalleenasettamiseen, saavat kokemuksen, joka on ”kymmenen kertaa” parempi kuin niiden, jotka syövät Babylonin metodologian. Ne, jotka likaisen harjan mies lakaisee pois, ovat niitä, jotka ovat kiintyneet niihin perinnäissääntöihin ja tapoihin, jotka ovat peittäneet alkuperäisen totuuden, ja jotka puhdistetaan pois yhdessä niiden perinnäissääntöjen ja tapojen erehdysten kanssa, joihin he ovat kiintyneet.

A false doctrine is an idol.

Väärä oppi on epäjumala.

> “In rejecting the truth, men reject its Author. In trampling upon the law of God, they deny the authority of the Law-giver. It is as easy to make an idol of false doctrines and theories as to fashion an idol of wood or stone.” The Great Controversy, 584.

> Hylätessään totuuden ihmiset hylkäävät sen Tekijän. Tallatessaan Jumalan lain jalkoihinsa he kieltävät Lainantajan auktoriteetin. On yhtä helppoa tehdä epäjumala vääristä opeista ja teorioista kuin valmistaa epäjumala puusta tai kivestä. Suuri taistelu, 584.

The pronouncement upon Ephraim that marked the close of probation for Ephraim, emphasizes the truth of what the dirt brush man accomplishes when he sweeps the floor.

Efraimia koskeva julistus, joka merkitsi Efraimin armonajan päättymistä, korostaa totuutta siitä, mitä mies, jolla on pölyharja, saa aikaan lakaistessaan lattiaa.

> Ephraim is joined to idols: let him alone. Hosea 4:17.

> Efraim on liittynyt epäjumaliin; jätä hänet rauhaan. Hoos. 4:17.

You are what you eat, as demonstrated by Daniel and the three worthies. Sister White’s anxiety over those who were “stupid and dormant” was in relation to their lack of preparation, and their lack of discernment over the importance of “present truth.” Her anxiety was an expression of Christ’s concern for the quibbling Jews of his day and age, who had completely lost sight of the original truths. Miller’s dream identifies the end of modern spiritual Israel, which has been typified by ancient literal Israel.

Olet sitä, mitä syöt, kuten Danielin ja kolmen urhean miehen esimerkki osoittaa. Sisaren White huoli niistä, jotka olivat ”typeriä ja horroksessa”, liittyi heidän valmistautumattomuuteensa ja heidän kyvyttömyyteensä käsittää ”nykyisen totuuden” merkitys. Hänen huolensa oli ilmaus Kristuksen huolenpidosta oman aikansa saivartelevista juutalaisista, jotka olivat täysin kadottaneet alkuperäiset totuudet näkyvistään. Millerin uni osoittaa nykyajan hengellisen Israelin lopun, jota muinainen kirjaimellinen Israel on esikuvannut.

> “The scribes and Pharisees professed to explain the Scriptures, but they explained them in accordance with their own ideas and traditions. Their customs and maxims became more and more exacting. In its spiritual sense, the sacred Word became to the people as a sealed book, closed to their comprehension.” Signs of the Times, May 17, 1905.

> ”Kirjanoppineet ja fariseukset väittivät selittävänsä kirjoituksia, mutta he selittivät niitä omien käsitystensä ja perinnäissääntöjensä mukaisesti. Heidän tapansa ja ohjeensa kävivät yhä vaativammiksi. Hengellisessä merkityksessään pyhä Sana tuli kansalle sinetöidyn kirjan kaltaiseksi, heidän ymmärrykseltään suljetuksi.” Signs of the Times, 17. toukokuuta 1905.

A progressive darkness has settled upon Laodicean Adventism since 1863, and the Bible and the Spirit of Prophecy has become to them as a book that is sealed. Just before probation closes the Revelation of Jesus Christ is unsealed, and it produces a three-step testing process that ends with those who refuse to relinquish their idols of custom and tradition being swept away at the soon-coming Sunday law.

Etenevä pimeys on laskeutunut laodikealaisen adventismin ylle vuodesta 1863 lähtien, ja Raamattu sekä Profetian Henki ovat tulleet heille kirjaksi, joka on sinetöity. Välittömästi ennen armonajan päättymistä Jeesuksen Kristuksen ilmestys avataan, ja se synnyttää kolmivaiheisen koetusprosessin, joka päättyy siihen, että ne, jotka kieltäytyvät luopumasta tapojen ja perinteiden epäjumalistaan, pyyhkäistään pois pian tulevan sunnuntailain myötä.

> “We have an infinite Redeemer, and how precious are the gems of truth that testify to this in God’s word. But these precious jewels have been buried beneath a mass of rubbish, of tradition, of heresies, which Satan himself has originated. His schemes are working with a strange power upon human minds to eclipse the value of Christ to those who believe in him. The enemy of God and man has cast a spell over those who profess to be the followers of Christ, until of many it can be said, They know not the time of their visitation.” Review and Herald, August 16, 1898.

> ”Meillä on ääretön Lunastaja, ja kuinka kalliita ovatkaan ne totuuden jalokivet, jotka todistavat tästä Jumalan sanassa. Mutta nämä kallisarvoiset jalokivet on haudattu roskien, perinnäissääntöjen ja harhaoppien paljouden alle, jotka itse Saatana on saanut aikaan. Hänen juonensa vaikuttavat ihmismieliin oudolla voimalla himmentääkseen Kristuksen arvon niiden silmissä, jotka uskovat häneen. Jumalan ja ihmisen vihollinen on langettanut loitsun niiden ylle, jotka tunnustautuvat Kristuksen seuraajiksi, niin että monista voidaan sanoa: He eivät tunne etsikkoaikaansa.” Review and Herald, 16. elokuuta 1898.

Miller’s dream illustrates the history of the establishment of the “original truths,” their subsequent rejection, and then their ultimate restoration. Just before the close of probation the “Dirt Brush Man” enters into the scenario and re-establishes the original truths, and makes them “ten times” brighter. This takes place during the history of the Midnight Cry, which precedes the Loud Cry of the third angel at the Sunday law. The Midnight Cry awakens and separates the virgins in advance of the Sunday law, as did the Midnight Cry precede the opening of the investigative judgment in Millerite history. When the jewels are cast back into the larger, restored casket, it is too late, for that event takes place “after” the floor has been swept clean.

Millerin uni kuvaa ”alkuperäisten totuuksien” vahvistamisen historiaa, niiden myöhempää hylkäämistä ja sitten niiden lopullista ennalleenasettamista. Välittömästi armonajan päättymisen edellä ”Likaharjamies” tulee näyttämölle, vahvistaa alkuperäiset totuudet uudelleen ja tekee niistä ”kymmenen kertaa” kirkkaammat. Tämä tapahtuu Keskiyön huudon historian aikana, joka edeltää kolmannen enkelin kovaäänistä huutoa sunnuntailaissa. Keskiyön huuto herättää neitsyet ja erottaa heidät ennen sunnuntailakia, samoin kuin Keskiyön huuto Milleriläisen historian aikana edelsi tutkivan tuomion alkamista. Kun jalokivet heitetään takaisin suurempaan, ennalleenasetettuun lippaaseen, on liian myöhäistä, sillä tuo tapahtuma sijoittuu ”sen jälkeen”, kun lattia on lakastu puhtaaksi.

> “The dust and rubbish of error have buried the precious jewels of truth, but the Lord’s workers can uncover these treasures, so that thousands will look upon them with delight and awe. Angels of God will be beside the humble worker, giving grace and divine enlightenment, and thousands will be led to pray with David, ‘Open thou mine eyes that I may behold wondrous things out of thy law.’ Truths that have been for ages unseen and unheeded, will blaze forth from the illuminated pages of God’s holy word. The churches generally that have heard, refused, and trampled upon the truth, will do more wickedly; but ‘the wise,’ those who are honest, will understand. The book is open, and the words of God reach the hearts of those who desire to know his will. At the loud cry of the angel from heaven who joins the third angel, thousands will awake from the stupor that has held the world for ages, and will see the beauty and value of the truth.” Review and Herald, December 15, 1885.

> “Erehdyksen tomu ja roskat ovat haudanneet totuuden kalliit jalokivet, mutta Herran työntekijät voivat paljastaa nämä aarteet, niin että tuhannet katsovat niitä ilolla ja kunnioittavalla ihmetyksellä. Jumalan enkelit ovat nöyrän työntekijän rinnalla antaen armoa ja jumalallista valoa, ja tuhannet johdatetaan rukoilemaan Daavidin kanssa: ‘Avaa minun silmäni, että minä näkisin sinun lakisi ihmeellisyydet.’ Totuudet, jotka ovat aikakausien ajan olleet näkymättöminä ja huomiotta jätettyinä, leimahtavat esiin Jumalan pyhän sanan valaistuilta sivuilta. Ne seurakunnat yleensä, jotka ovat kuulleet totuuden, torjuneet sen ja polkeneet sen jalkoihinsa, tekevät yhä jumalattomammin; mutta ‘ymmärrykselliset’, ne jotka ovat vilpittömiä, ymmärtävät. Kirja on avoinna, ja Jumalan sanat saavuttavat niiden sydämet, jotka haluavat tietää hänen tahtonsa. Taivaasta tulevan enkelin, joka liittyy kolmanteen enkeliin, voimallisen huudon kuuluessa tuhannet heräävät siitä horroksesta, joka on pitänyt maailmaa vallassaan aikakausien ajan, ja näkevät totuuden kauneuden ja arvon.” Review and Herald, 15. joulukuuta 1885.

The “thousands” that then awake, represent God’s other flock that are still in Babylon, for the “loud cry” begins at the Sunday law. The work of the “Dirt Brush Man” has been under way since September 11, 2001, and even more so since July of 2023.

Ne ”tuhannet”, jotka silloin heräävät, edustavat Jumalan toista laumaa, joka on yhä Babylonissa, sillä ”voimallinen huuto” alkaa sunnuntailaista. ”Likaharjamiehen” työ on ollut käynnissä 11. syyskuuta 2001 lähtien, ja vieläkin enemmän heinäkuusta 2023 lähtien.

> “The apostle says, ‘All scripture is given by inspiration of God, and is profitable for doctrine, for reproof, for correction, for instruction in righteousness: that the man of God may be perfect, thoroughly furnished unto all good works.’ The Bible is its own expositor. One passage will prove to be a key that will unlock other passages, and in this way light will be shed upon the hidden meaning of the word. By comparing different texts treating on the same subject, viewing their bearing on every side, the true meaning of the Scriptures will be made evident.

> Apostoli sanoo: ”Jokainen kirjoitus on Jumalan inspiroima ja hyödyllinen opetukseksi, nuhteeksi, ojennukseksi, kasvatukseksi vanhurskaudessa, että Jumalan ihminen olisi täydellinen, kaikkiin hyviin tekoihin täysin valmistunut.” Raamattu on itse itsensä selittäjä. Yksi kohta osoittautuu avaimeksi, joka avaa toiset kohdat, ja tällä tavoin valo lankeaa sanan kätkettyyn merkitykseen. Vertaamalla keskenään eri tekstejä, jotka käsittelevät samaa aihetta, ja tarkastelemalla niiden merkitystä joka puolelta, Raamatun oikea merkitys tulee ilmeiseksi.

> “Many think that they must consult commentaries on the Scriptures in order to understand the meaning of the word of God, and we would not take the position that commentaries should not be studied; but it will take much discernment to discover the truth of God under the mass of the words of men. How little has been done by the church, as a body professing to believe the Bible, to gather up the scattered jewels of God’s word into one perfect chain of truth! T he jewels of truth do not lie upon the surface, as many suppose. The master mind in the confederacy of evil is ever at work to keep the truth out of sight, and to bring into full view the opinions of great men. The enemy is doing all in his power to obscure heaven’s light through educational processes; for he does not mean that men shall hear the voice of the Lord, saying, ‘This is the way, walk ye in it.’

> Monet ajattelevat, että heidän on turvauduttava Raamatun selitysteoksiin voidakseen ymmärtää Jumalan sanan merkityksen, emmekä me ottaisi sitä kantaa, ettei selitysteoksia tulisi tutkia; mutta tarvitaan paljon arvostelukykyä, jotta Jumalan totuus voitaisiin löytää ihmisten sanojen paljouden alta. Kuinka vähän kirkko, Raamattuun uskovaksi tunnustautuvana yhteisönä, on tehnyt kootakseen Jumalan sanan hajallaan olevat jalokivet yhdeksi täydelliseksi totuuden ketjuksi! Totuuden jalokivet eivät ole pinnalla, niin kuin monet otaksuvat. Pahuuden liittouman johtava äly on lakkaamatta toimessa pitääkseen totuuden poissa näkyvistä ja tuodakseen suurmiesten mielipiteet täysin näkyville. Vihollinen tekee kaiken vallassaan olevan hämärtääkseen taivaan valoa kasvatuksellisten menettelytapojen kautta; sillä hän ei tarkoita sallia, että ihmiset kuulisivat Herran äänen sanovan: ”Tämä on tie, sitä kulkekaa.”

> “The jewels of truth lie scattered over the field of revelation; but they have been buried beneath human traditions, beneath the sayings and commandments of men, and the wisdom from heaven has been practically ignored; for Satan has succeeded in making the world believe that the words and achievements of men are of great consequence. The Lord God, the Creator of the worlds, at infinite cost has given the gospel to the world. Through this divine agent, glad, refreshing springs of heavenly comfort and abiding consolation have been opened for those who will come to the fountain of life. There are veins of truth yet to be discovered; but spiritual things are spiritually discerned. Minds beclouded with evil cannot appreciate the value of the truth as it is in Jesus.” Review and Herald, December 1, 1891.

> ”Totuuden jalokivet ovat hajallaan ilmoituksen kentällä; mutta ne on haudattu inhimillisten perinnäissääntöjen, ihmisten puheiden ja käskyjen alle, ja taivaasta tuleva viisaus on käytännössä sivuutettu; sillä Saatana on onnistunut saamaan maailman uskomaan, että ihmisten sanat ja saavutukset ovat suuresta merkityksestä. Herra Jumala, maailmojen Luoja, on äärettömällä hinnalla antanut evankeliumin maailmalle. Tämän jumalallisen välikappaleen kautta on avattu iloisia, virkistäviä taivaallisen lohdutuksen ja pysyvän murheenlievityksen lähteitä niille, jotka tulevat elämän lähteelle. Vielä on löydettävänä totuuden suonia; mutta hengelliset asiat on arvioitava hengellisesti. Pahuuden sumentamat mielet eivät kykene käsittämään totuuden arvoa sellaisena kuin se on Jeesuksessa.” Review and Herald, December 1, 1891.

The work of Christ as represented in Miller’s dream as the dirt brush man is two-fold. It is to remove the error, and to restore the original truths. The removal of error is also two-fold, for when the error is swept out the window, the error takes those who choose to remain attached to the errors with it. The work of separation accomplished by the dirt brush man is also addressed by Jeremiah, and his testimony agrees with Sister White, when she stated that, “the Lord’s workers can uncover these treasures, so that thousands will look upon them with delight and awe.”

Kristuksen työ, jota Millerin unessa edustaa likaharjaa käyttävä mies, on kaksiosainen. Sen tarkoituksena on poistaa erehdys ja palauttaa alkuperäiset totuudet. Myös erehdyksen poistaminen on kaksiosainen, sillä kun erehdys lakaistaan ulos ikkunasta, se vie mukanaan ne, jotka päättävät pysyä kiinnittyneinä erehdyksiin. Likaharjaa käyttävän miehen toteuttamaa erotustyötä käsittelee myös Jeremia, ja hänen todistuksensa on sopusoinnussa sisar Whiten kanssa, kun hän lausui, että ”the Lord’s workers can uncover these treasures, so that thousands will look upon them with delight and awe.”

> Therefore thus saith the Lord, If thou return, then will I bring thee again, and thou shalt stand before me: and if thou take forth the precious from the vile, thou shalt be as my mouth: let them return unto thee; but return not thou unto them. Jeremiah 15:19.

> Sentähden näin sanoo Herra: Jos sinä palaat, niin minä annan sinun jälleen astua eteeni; ja jos erotat kallisarvoisen halpahintaisesta, sinä saat olla minun suuni. Heidän tulee palata sinun tykösi, mutta älä sinä palaa heidän tykönsä. Jeremia 15:19.

The context of the passage in Jeremiah is addressing those who have experienced the first disappointment of July 18, 2020. It is not simply the dirt brush man that separates the precious from the vile, but it is also the work of those represented by Jeremiah, who are represented as making a decision of whether they will return to the Lord or not return. They have obviously not been with the Lord, for if they had been walking with him, there would be no reason for them to return. When they do return and stand before the Lord, and thereafter become His mouthpiece, they will have accomplished a work of separating the precious from the vile. The work of the “Dirt Brush Man”, requires the participation of the wise. The work of the “Dirt Brush Man” in Miller’s dream is also illustrated when Christ purges His floor through a refining process.

Jeremian kirjakohdan asiayhteys puhuttelee niitä, jotka ovat kokeneet 18. heinäkuuta 2020 tapahtuneen ensimmäisen pettymyksen. Arvokkaan erottamista kelvottomasta ei toimita ainoastaan tomuharjamiehen tehtävä, vaan se on myös niiden työ, joita Jeremia edustaa ja joiden kuvataan tekevän päätöksen siitä, palaavatko he Herran tykö vai eivät. He eivät ilmeisestikään ole olleet Herran kanssa, sillä jos he olisivat vaeltaneet hänen kanssaan, heillä ei olisi syytä palata. Kun he palaavat ja asettuvat Herran eteen ja sen jälkeen tulevat Hänen suunsa välikappaleeksi, he ovat saattaneet päätökseen työn, jossa arvokas erotetaan kelvottomasta. ”Tomuharjamiehen” työ edellyttää viisaiden osallistumista. ”Tomuharjamiehen” työ Millerin unessa havainnollistuu myös siinä, kun Kristus puhdistaa puimatanterensa puhdistusprosessin kautta.

> “Just how soon this refining process will begin I cannot say, but it will not be long deferred. He whose fan is in His hand will cleanse His temple of its moral defilement. He will thoroughly purge His floor.” Testimonies to Ministers, 372, 373.

> ”Kuinka pian tämä puhdistusprosessi alkaa, sitä en voi sanoa, mutta sitä ei lykätä kauaksi. Hän, jonka viskin on hänen kädessään, puhdistaa temppelinsä sen moraalisesta saastutuksesta. Hän puhdistaa puimatantereensa perin pohjin.” Testimonies to Ministers, 372, 373.

The final “refining process” began in July of 2023, and it is the refining process of Malachi chapter three.

Viimeinen ”puhdistusprosessi” alkoi heinäkuussa 2023, ja se on Malakian kolmannen luvun puhdistusprosessi.

> “Malachi 3:1–4 quoted.

> “Malakia 3:1–4 lainattu.

> “A refining, purifying process is going on among the people of God, and the Lord of hosts has set his hand to this work. This process is most trying to the soul, but it is necessary in order that defilement may be removed. Trials are essential in order that we may be brought close to our heavenly Father, in submission to his will, that we may offer unto the Lord an offering in righteousness. God’s work of refining and purifying the soul must go on until his servants are so humbled, so dead to self, that when called into active service, they may have an eye single to the glory of God.” Review and Herald, April 10, 1894.

> ”Jumalan kansan keskuudessa on käynnissä jalostava, puhdistava prosessi, ja Herra Sebaot on ryhtynyt tähän työhön. Tämä prosessi koettelee sielua mitä ankarimmin, mutta se on välttämätön, jotta saastaisuus voitaisiin poistaa. Koettelemukset ovat välttämättömiä, jotta meidät tuotaisiin lähelle taivaallista Isäämme, alistuneina hänen tahtoonsa, niin että voisimme antaa Herralle vanhurskaudessa uhrilahjan. Jumalan sielua jalostavan ja puhdistavan työn on jatkuttava, kunnes hänen palvelijansa ovat niin nöyryytettyjä, niin kuolleita itselleen, että kun heidät kutsutaan aktiiviseen palvelukseen, heidän silmänsä on yksinkertaisesti suunnattu Jumalan kirkkauteen.” Review and Herald, 10. huhtikuuta 1894.

Miller’s second dream identifies the restoration of the original truths, and the simultaneous restoration of a people who have been scattered. Nebuchadnezzar’s second dream identifies the restoration of his kingdom. Miller’s dream addresses the burying up of the original truths in the terms of those truths being “scattered.” The word “scattered” is a symbol of the “seven times.” Nebuchadnezzar’s dream is about the “scattering” of the “seven times.” Nebuchadnezzar is placed at the time of the end in 1798, and is there representing a converted man. Miller is the symbol of “the wise” in 1798.

Millerin toinen uni yksilöi alkuperäisten totuuksien ennalleen asettamisen sekä samanaikaisesti ennalleen asetettavan kansan, joka on hajotettu. Nebukadnessarin toinen uni yksilöi hänen valtakuntansa ennalleen asettamisen. Millerin uni käsittelee alkuperäisten totuuksien kätkemistä niiden totuuksien ollessa ”hajotettuina” ilmaistuna. Sana ”hajotettu” on ”seitsemän ajan” symboli. Nebukadnessarin uni koskee ”seitsemän ajan” ”hajottamista”. Nebukadnessar sijoitetaan lopun aikaan vuonna 1798, ja hän edustaa siellä kääntynyttä miestä. Miller on ”viisaiden” symboli vuonna 1798.

We will continue Miller’s dream in the next article.

Seuraavassa artikkelissa jatkamme Millerin unen tarkastelua.

> “When we are called upon to differ with others, or others express their difference from our opinion, we should manifest a Christian spirit, and keep this fact prominent that we can afford to be quiet and fair; for the truth will bear investigation. The more it is studied, the more will its light shine forth. The Lord frowns upon everything that savors of harshness and severity, and puts his rebuke upon those who cast contempt and reproach upon those who differ with them in opinion, placing them in the worst possible light. All Heaven looks upon those who do this as Heaven looked upon the Pharisees, and pronounces them as ignorant both of the Scriptures and the power of God. The enemies of truth cannot make truth error. They may trample upon the truth, and think that because they have cast it down, and covered it with rubbish, it is overcome; but God will move upon some of his faithful ones to do as Christ did when he was upon earth,—brush away the rubbish, and restore the truth to its appropriate setting in the framework of truth.

> ”Kun meidät kutsutaan olemaan eri mieltä toisten kanssa tai toiset ilmaisevat eriävän mielipiteensä meidän käsityksestämme, meidän tulee osoittaa kristillistä henkeä ja pitää näkyvästi esillä se tosiasia, että meillä on varaa olla rauhallisia ja oikeamielisiä; sillä totuus kestää tutkistelun. Mitä enemmän sitä tutkitaan, sitä kirkkaammin sen valo loistaa esiin. Herra paheksuu kaikkea, missä on karkeuden ja ankaruuden vivahdetta, ja kohdistaa nuhteensa niihin, jotka osoittavat halveksuntaa ja herjaa niitä kohtaan, jotka ovat heidän kanssaan eri mieltä, saattaen heidät mahdollisimman epäedulliseen valoon. Koko taivas katsoo niitä, jotka näin tekevät, samoin kuin taivas katsoi fariseuksia, ja julistaa heidät tietämättömiksi sekä Kirjoituksista että Jumalan voimasta. Totuuden viholliset eivät voi tehdä totuudesta erehdystä. He voivat tallata totuutta jalkoihinsa ja ajatella, että koska he ovat kukistaneet sen ja peittäneet sen roskilla, se on voitettu; mutta Jumala vaikuttaa joihinkin uskollisistaan tekemään niin kuin Kristus teki ollessaan maan päällä,—pyyhkimään roskat pois ja palauttamaan totuuden sille kuuluvaan paikkaan totuuden rakenteessa.

> “In companies where the truth is a matter of discussion, there will be those who will oppose everything that they have not held as truth; and while they flatter themselves that they are only battling with error, they have need to hear with unprejudiced ears, that they may understand what is truth, and not misrepresent and misinterpret that which is spoken. They have the example of the men in all ages who have fought against truth, and who in so doing, have rejected the council (sic) of God against themselves. Heavy will be the responsibility that will rest upon men who have had great light, and great opportunities, and who have yet failed to be wholly on the Lord’s side. Should they venture to be wholly on the Lord’s side, they would be preserved in integrity, even when they were called upon to stand alone. He would enable them to stand courageously, in purity and fairness, contending for uncorrupted principles of righteousness. He would sustain them in battling for the right because it is right, though justice were fallen in the street, and equity could not enter. They would understand what would be pure and undefiled, and in accordance with the life of Christ, and would not turn from the purest principles of Christianity in spirit, word, or action, even though they stood in opposition not only to ignorance, but to those who were cultivated and experienced, and who used the weapons of sophistry to silence them. Through all this strife of error against truth, they would be preserved, and enabled to keep such a course that their enemies could not gainsay or resist them. They would stand as a rock to principle, refusing to compromise with any man, and yet preserving the spirit that would characterize every Christian.

> ”Piireissä, joissa totuus on keskustelun kohteena, on oleva niitä, jotka vastustavat kaikkea sitä, mitä he eivät ole pitäneet totuutena; ja samalla kun he imartelevat itseään sillä, että taistelevat vain erehdystä vastaan, heidän on tarpeen kuulla ennakkoluulottomin korvin, jotta he ymmärtäisivät, mikä on totuus, eivätkä esittäisi väärin ja tulkitsisi väärin sitä, mitä puhutaan. Heillä on esimerkkinä kaikkien aikakausien miehet, jotka ovat taistelleet totuutta vastaan ja siten hylänneet Jumalan neuvon itseään vastaan. Raskas on oleva se vastuu, joka lepää niiden ihmisten päällä, joilla on ollut suuri valo ja suuret tilaisuudet ja jotka kuitenkin ovat laiminlyöneet olla kokonaan Herran puolella. Jos he uskaltautuisivat olemaan kokonaan Herran puolella, heidät varjeltaisiin eheydessä, silloinkin kun heidät kutsuttaisiin seisomaan yksin. Hän tekisi heidät kykeneviksi seisomaan rohkeasti, puhtaudessa ja oikeamielisyydessä, puolustaen turmeltumattomia vanhurskauden periaatteita. Hän tukisi heitä heidän taistellessaan oikean puolesta, koska se on oikea, vaikka oikeus olisi kaatunut kadulle eikä kohtuus voisi päästä sisään. He ymmärtäisivät, mikä olisi puhdasta ja tahratonta ja sopusoinnussa Kristuksen elämän kanssa, eivätkä poikkeaisi kristillisyyden puhtaimmista periaatteista hengessä, sanassa tai teossa, vaikka he seisoisivat vastakkain ei ainoastaan tietämättömyyden, vaan myös sivistyneiden ja kokeneiden kanssa, jotka käyttäisivät sofistiikan aseita vaientaakseen heidät. Kaiken tämän erehdyksen ja totuuden välisen taistelun läpi heidät varjeltaisiin, ja heitä autettaisiin säilyttämään sellainen vaellus, etteivät heidän vihollisensa voisi väittää heitä vastaan eivätkä tehdä heidän vastarintaansa mahdolliseksi. He seisoisivat kuin kallio periaatteen puolesta, kieltäytyen tekemästä kompromissia kenenkään kanssa ja kuitenkin säilyttäen sen hengen, joka olisi jokaisen kristityn tunnusmerkki.”

> “He who is a follower of Christ will distinguish between the sacred and the common, and will cling to the true evidence of a man’s character and work, for Christ has said, ‘By their fruits ye shall know them.’ The Christian will move forward amid all manner of opposition. He will despise flattery because it is born of Satan. He will detest accusation because it is the weapon of the evil one. They will not cherish envy or indulge in self-exaltation because these are the characteristics of the adversary of God and man. They will not be found as spies; for Satan used the despised Jews in doing this work against Jesus. They will not follow their brethren with a flood of questions as the Jews followed Christ for the purpose of entangling him in his words, and provoking him to speak of many things in order that they might make him an offender for a word.” Home Missionary, September 1, 1894.

> Hän, joka on Kristuksen seuraaja, tekee eron pyhän ja tavallisen välillä ja pitää kiinni miehen luonteen ja työn todellisista todisteista, sillä Kristus on sanonut: ”Heidän hedelmistänsä te tunnette heidät.” Kristitty kulkee eteenpäin kaikenlaisen vastustuksen keskellä. Hän halveksii imartelua, koska se on saatanasta lähtöisin. Hän kammoksuu syytöstä, koska se on pahan ase. He eivät vaali kateutta eivätkä antaudu itsensä korottamiseen, sillä nämä ovat Jumalan ja ihmisen vastustajan ominaisuuksia. Heitä ei tavata vakoojina; sillä Saatana käytti halveksittuja juutalaisia tässä työssä Jeesusta vastaan. He eivät seuraa veljiään kysymysten tulvalla niin kuin juutalaiset seurasivat Kristusta tarkoituksenaan kietoa hänet sanoihinsa ja houkutella hänet puhumaan monista asioista, jotta voisivat tehdä hänestä syyllisen yhden sanan tähden.” Home Missionary, 1. syyskuuta 1894.

Back to Articles