Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Eighty-One

Danielin kirja - numero satakahdeksankymmentäyksi

The Midnight Cry and Rome’s Prophetic Role: Unveiling the Last Days in the Book of Daniel

Keskiyön huuto ja Rooman profeetallinen rooli: viimeisten päivien paljastuminen Danielin kirjassa

Author

Jeff Pippenger

Published

April 11, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Within Daniel chapter eleven, there are several lines of prophecy that all align with the last six verses of the chapter. The portion that aligns with the history of verse forty from the time of the end in 1989, until the Sunday law of verse forty-one, is the portion of the prophecy that was sealed until the last days. It is Daniel’s complement of the Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before probation closes. Verse two introduces Trump, the last Republican president, the last President, the President that is the eighth that is of the seven, and he is the richest president that began to stir up the globalists when he announced his candidacy in 2015. Verse ten identifies 1989, and verses eleven and twelve identify the Ukrainian War that began in 2014, with Putin’s victory and following demise.

Danielin yhdestoista luku sisältää useita profetian juonteita, jotka kaikki asettuvat yhdenmukaisiksi luvun kuuden viimeisen jakeen kanssa. Se osa, joka vastaa neljännenkymmenennen jakeen historiaa lopun ajasta vuonna 1989 aina neljännenkymmenennenensimmäisen jakeen sunnuntailakiin saakka, on se profetian osa, joka oli sinetöity viimeisiin päiviin asti. Se on Danielin vastine Jeesuksen Kristuksen ilmestykselle, joka avataan juuri ennen koeajan päättymistä. Toinen jae esittelee Trumpin, viimeisen republikaanipresidentin, viimeisen presidentin, presidentin, joka on se kahdeksas ja kuitenkin yksi niistä seitsemästä, ja hän on rikkain presidentti, joka alkoi nostattaa globalisteja ilmoittaessaan ehdokkuudestaan vuonna 2015. Kymmenes jae osoittaa vuoteen 1989, ja jakeet yksitoista ja kaksitoista osoittavat Ukrainan sodan, joka alkoi vuonna 2014, Putinin voittoineen ja sitä seuranneine kukistuksineen.

Verses thirteen through fifteen, describe the third of the three battles of verse forty, beginning with the collapse of the Soviet Union in 1989, then the Ukrainian War, followed by the Battle of Panium, which represents the external struggle of apostate Protestantism in the United States against the globalists of the world.

Jakeet kolmestatoista viiteentoista kuvaavat jakeen neljäkymmentä kolmesta taistelusta kolmatta, alkaen Neuvostoliiton romahtamisesta vuonna 1989, sitten Ukrainan sodasta, ja sitä seuraa Paniumin taistelu, joka edustaa Yhdysvalloissa luopioprotestantismin ulkoista kamppailua maailman globalisteja vastaan.

Apostate Protestantism prevails, and establishes the hierarchical relationship of the threefold union that is implemented at the soon coming Sunday law. The beast is Catholicism, and she is the head of the three powers, represented as Jezebel and a multitude of other symbols. She is the whore that reigns over and rides the beast.

Luopioprotestanttisuus saa yliotteen ja vakiinnuttaa kolminkertaisen liiton hierarkkisen suhteen, joka pannaan toimeen pian tulevassa sunnuntailaissa. Peto on katolilaisuus, ja se on näiden kolmen vallan pää, jota edustavat Iisebel ja lukuisat muut symbolit. Se on portto, joka hallitsee petoa ja ratsastaa sen selässä.

The false prophet is the United States, represented by her husband Ahab, who is the head of the tenfold kingdom of the dragon. The Battle of Panium in 200 BC, typifies the external struggle between globalism and apostate Protestantism. The internal struggle is represented by the revolt in 167 BC, followed by the rededication of the temple as commemorated by Hanukkah in 164 BC, that was then followed by a period from 161 BC to 158 BC, that typifies where the United States erects an image of Catholicism’s union of church and state, as represented by the “league”.

Väärä profeetta on Yhdysvallat, jota edustaa hänen aviomiehensä Ahab, joka on lohikäärmeen kymmenkertaisen valtakunnan pää. Paniumin taistelu vuonna 200 eKr. on esikuva globalismin ja luopuneen protestantismin välisestä ulkoisesta kamppailusta. Sisäistä kamppailua edustaa kapina vuonna 167 eKr., jota seurasi temppelin uudelleen vihkiminen, jota muistetaan hanukkassa vuonna 164 eKr.; tätä seurasi sitten ajanjakso vuodesta 161 eKr. vuoteen 158 eKr., joka on esikuva siitä, kuinka Yhdysvallat pystyttää kuvan katolilaisuuden kirkon ja valtion liitosta, jota edustaa ”liitto”.

In verse thirteen, Uriah Smith informs us that fourteen years after the Battle of Raphia, Ptolemy dies through “intemperance and debauchery, and was succeeded by his son, Ptolemy Epiphanes, a child then four or five years old. Antiochus, during the same time, having suppressed rebellion in his kingdom, and reduced and settled the eastern parts in their obedience, was at leisure for any enterprise when young Epiphanes came to the throne of Egypt.” After Putin’s short-lived victory is over, Trump will be ready to deal with the new infant king of Egypt. Before he does so, he will have “suppressed a rebellion” within the United States.

Jakeessa kolmattatoista Uriah Smith ilmoittaa meille, että neljätoista vuotta Raphian taistelun jälkeen Ptolemaios kuolee ”hillittömyyden ja irstailun seurauksena, ja hänen seuraajakseen tuli hänen poikansa Ptolemaios Epifanes, silloin neljän tai viiden vuoden ikäinen lapsi. Antiochos oli samaan aikaan kukistettuaan kapinan valtakunnassaan sekä alistettuaan ja vakiinnutettuaan itäiset alueet kuuliaisuuteen vapaana ryhtymään mihin tahansa hankkeeseen, kun nuori Epifanes nousi Egyptin valtaistuimelle.” Putinin lyhytikäisen voiton päätyttyä Trump on valmis toimimaan Egyptin uuden lapsikuninkaan suhteen. Ennen kuin hän tekee niin, hän on ”kukistanut kapinan” Yhdysvaltain sisällä.

When Trump is elected, he will implement laws that have been typified by the Alien and Sedition Acts of 1798, along with suspending “habeas corpus,” as did the first Republican president in response to a Civil War. His actions have also been typified by the actions of president Grant when he dealt with the Ku Klux Klan, and F. D. Roosevelt when he imprisoned the Japanese and others in World War Two, and George Bush the last’s Patriot Act.

Kun Trump valitaan, hän toimeenpanee lakeja, joille ovat esikuvina olleet vuoden 1798 Alien and Sedition Acts, sekä keskeyttää ”habeas corpus” -oikeussuojan, niin kuin ensimmäinen republikaanipresidentti teki vastauksena sisällissotaan. Hänen toimiaan ovat niin ikään ennakoineet presidentti Grantin toimet hänen käsitellessään Ku Klux Klania, F. D. Rooseveltin toimet hänen vangitessaan japanilaisia ja muita toisen maailmansodan aikana sekä viimeisimmän George Bushin Patriot Act.

He, as with Seleucus, will suppress the rebellion in the United States, and then turn his eyes toward the “child king” of Egypt. In so doing, he will form an alliance with Philip of Macedon, for Smith records, “At the same time, Philip, king of Macedon, entered into a league with Antiochus to divide the dominions of Ptolemy between them, each proposing to take the parts which lay nearest and most convenient to him. Here was a rising up against the king of the south sufficient to fulfil the prophecy, and the very events, beyond doubt, which the prophecy intended.”

Hän, samoin kuin Seleukos, tukahduttaa kapinan Yhdysvalloissa ja kääntää sitten katseensa Egyptin ”lapsikuninkaaseen”. Näin tehdessään hän muodostaa liiton Makedonian Filipoksen kanssa, sillä Smith kirjoittaa: ”Samaan aikaan Makedonian kuningas Filippos teki liiton Antiokoksen kanssa jakaakseen Ptolemaioksen valtakunnan keskenään; kumpikin aikoi ottaa ne osat, jotka sijaitsivat häntä lähimpänä ja olivat hänelle sopivimmat. Tässä oli etelän kuningasta vastaan nouseminen, joka oli riittävä profetian täyttymiseksi, ja juuri ne tapahtumat, joita profetia epäilemättä tarkoitti.”

Trump will form a firm alliance with the nations of NATO (the United Nations), to address Russia, and the complexities of resolving the fallout of the collapse of Putin. At that time, according to verse fourteen, and Smith’s commentary, “a new power is introduced.” The papacy will intercede to protect Russia and its satellites from the authority of NATO and the United States, or as Smith’s commentary cites, “Rome spoke; and Syria and Macedonia soon found a change coming over the aspect of their dream. The Romans interfered in behalf of the young king of Egypt, determined that he should be protected from the ruin devised by Antiochus and Philip. This was BC 200, and was one of the first important interferences of the Romans in the affairs of Syria and Egypt.”

Trump solmii lujan liiton Naton kansakuntien (Yhdistyneiden kansakuntien) kanssa käsitelläkseen Venäjää sekä Putinin romahtamisen seurausten ratkaisemiseen liittyviä monimutkaisia kysymyksiä. Tuohon aikaan, jakeen neljätoista ja Smithin selitysteoksen mukaan, ”esitellään uusi valta”. Paavius puuttuu asiaan suojellakseen Venäjää ja sen satelliittivaltioita Naton ja Yhdysvaltojen vallalta, tai niin kuin Smithin selitysteos esittää: ”Rooma puhui; ja Syyria ja Makedonia huomasivat pian muutoksen tulevan unensa näyn ilmeeseen. Roomalaiset puuttuivat asiaan Egyptin nuoren kuninkaan puolesta päättäneinä, että häntä oli suojeltava Antiokhoksen ja Filippoksen suunnittelemalta tuholta. Tämä tapahtui vuonna 200 eKr., ja oli yksi roomalaisten ensimmäisistä merkittävistä puuttumisista Syyrian ja Egyptin asioihin.”

Rome, the whore of Tyre, then begins to sing her songs and commit fornication with the kings of the earth, in advance of those kings coming into full obedience to her, just two verses later. At that same time, the Battle of Panium occurred. The year 200 BC identifies the whore of Tyre beginning to sing, and she does so in regard to protecting Russia, who the United States and the United Nations have just agreed to divide up for their mutual benefit. The whore prevails over them both, but the “battle” of Panium then takes place and the United States prevails over the United Nations.

Silloin Rooma, Tyroksen portto, alkaa laulaa laulujaan ja harjoittaa haureutta maan kuninkaiden kanssa jo ennen kuin nuo kuninkaat, vain kaksi jaetta myöhemmin, tulevat täysin kuuliaisiksi hänelle. Samana aikana tapahtui Paniumin taistelu. Vuosi 200 eKr. osoittaa, että Tyroksen portto alkaa laulaa, ja hän tekee niin suojellakseen Venäjää, jonka Yhdysvallat ja Yhdistyneet Kansakunnat ovat juuri sopineet jakavansa keskenään molemminpuoliseksi hyödykseen. Portto voittaa heidät molemmat, mutta sitten tapahtuu Paniumin ”taistelu”, ja Yhdysvallat voittaa Yhdistyneet Kansakunnat.

Symbolically, thirty-three years later the revolt of Modein begins in the United States. Symbolically, three years later after that, the rededication of so-called Protestantism and a Constitutional Republic is established as represented by Hanukkah. Symbolically, three years after that, the period represented by the league of the Jews with Rome begins.

Symbolisesti, kolmekymmentäkolme vuotta myöhemmin, Modeinin kapina alkaa Yhdysvalloissa. Symbolisesti, kolme vuotta sen jälkeen, niin sanotun protestantismin ja perustuslaillisen tasavallan uudelleenvihkiminen vahvistetaan, kuten Hanukka sitä edustaa. Symbolisesti, kolme vuotta sen jälkeen alkaa ajanjakso, jota juutalaisten liitto Rooman kanssa edustaa.

The final movements will be rapid ones, so the history represented by forty-eight years in the verses is describing a series of rapid events that prophecy has specifically identified as beginning at the time of the end in 1989, followed by the second battle of verses eleven and twelve in 2014, followed by 2015, when Trump announced his candidacy for president, and thus began his prophetic work of stirring up globalism. Once Trump begins the work of suppressing the Civil War that is already under way, he will attempt an alliance with the United Nations (NATO—Philip of Macedon), and Rome will begin to sing. The attempted alliance becomes the struggle for supremacy between the two forces that is represented by the Battle of Panium.

Viimeiset vaiheet ovat nopeat, joten jakeissa neljänäkymmenenäkahdeksana vuotena esitetty historia kuvaa sarjaa nopeita tapahtumia, jotka profetia on nimenomaisesti yksilöinyt alkaviksi lopun aikana vuonna 1989, mitä seurasi jakeiden yksitoista ja kaksitoista toinen taistelu vuonna 2014, ja sen jälkeen vuosi 2015, jolloin Trump ilmoitti presidenttiehdokkuudestaan ja siten aloitti profeetallisen työnsä globalismin lietsojana. Kun Trump alkaa jo käynnissä olevan sisällissodan tukahduttamisen työn, hän pyrkii liittoon Yhdistyneiden kansakuntien kanssa (NATO — Filippos Makedonialainen), ja Rooma alkaa laulaa. Tämä liittoutumispyrkimys muuttuu näiden kahden voiman väliseksi herruudesta käytäväksi kamppailuksi, jota Panioksen taistelu edustaa.

Panium then is the waymark of verse thirteen, where the final rapid movements that precede the Sunday law begin. All the prophets spoke more of the end of the world, than the time in which they lived, and Jesus was of course the greatest of all prophets. Just before the cross, which typifies the Sunday law, that is represented by verse sixteen, Jesus took a trip with His disciples to Panium. His time there, and the lessons He set forth there, align with the soon coming Battle of Panium. Throughout history Panium has had several names, and at the time of Christ the name for Panium was Caesarea Philippi.

Panium on siis kolmannentoista jakeen tienviitta, jossa alkavat viimeiset nopeat liikkeet, jotka edeltävät sunnuntailakia. Kaikki profeetat puhuivat enemmän maailman lopusta kuin siitä ajasta, jossa he elivät, ja Jeesus oli tietenkin kaikista profeetoista suurin. Juuri ennen ristiä, joka on sunnuntailain esikuva ja jota kuudestoista jae kuvaa, Jeesus teki opetuslastensa kanssa matkan Paniumiin. Hänen siellä viettämänsä aika ja ne opetukset, jotka Hän siellä esitti, vastaavat pian tulevaa Paniumin taistelua. Kautta historian Paniumilla on ollut useita nimiä, ja Kristuksen aikana Paniumin nimenä oli Caesarea Philippi.

> “Jesus and His disciples had now come into one of the towns about Caesarea Philippi. They were beyond the limits of Galilee, in a region where idolatry prevailed. Here the disciples were withdrawn from the controlling influence of Judaism, and brought into closer contact with the heathen worship. Around them were represented forms of superstition that existed in all parts of the world. Jesus desired that a view of these things might lead them to feel their responsibility to the heathen. During His stay in this region, He endeavored to withdraw from teaching the people, and to devote Himself more fully to His disciples.

> Jeesus ja Hänen opetuslapsensa olivat nyt saapuneet erääseen kaupunkiin Kesarea Filippin seudulla. He olivat Galilean rajojen ulkopuolella, alueella, jossa epäjumalanpalvelus vallitsi. Täällä opetuslapset oli vedetty pois juutalaisuuden hallitsevan vaikutuksen piiristä ja saatettu läheisempään kosketukseen pakanallisen palvonnan kanssa. Heidän ympärillään ilmeni taikauskon muotoja, joita oli olemassa kaikissa maailman osissa. Jeesus halusi, että näiden asioiden näkeminen johtaisi heidät tuntemaan vastuunsa pakanoita kohtaan. Oleskellessaan tällä seudulla Hän pyrki vetäytymään kansan opettamisesta ja omistautumaan täydellisemmin opetuslapsilleen.

> “He was about to tell them of the suffering that awaited Him. But first He went away alone, and prayed that their hearts might be prepared to receive His words. Upon joining them, He did not at once communicate that which He desired to impart. Before doing this, He gave them an opportunity of confessing their faith in Him that they might be strengthened for the coming trial. He asked, ‘Whom do men say that I the Son of man am?’

> ”Hän aikoi kertoa heille kärsimyksestä, joka odotti Häntä. Mutta ensin Hän vetäytyi yksinäisyyteen ja rukoili, että heidän sydämensä valmistuisivat ottamaan vastaan Hänen sanansa. Liittyessään jälleen heidän seuraansa Hän ei heti ilmaissut sitä, minkä Hän tahtoi heille antaa tiedoksi. Ennen kuin Hän teki tämän, Hän antoi heille tilaisuuden tunnustaa uskonsa Häneen, jotta he vahvistuisivat tulevaa koetusta varten. Hän kysyi: ’Kenen ihmiset sanovat minun, Ihmisen Pojan, olevan?’”

> “Sadly the disciples were forced to acknowledge that Israel had failed to recognize their Messiah. Some indeed, when they saw His miracles, had declared Him to be the Son of David. The multitudes that had been fed at Bethsaida had desired to proclaim Him king of Israel. Many were ready to accept Him as a prophet; but they did not believe Him to be the Messiah.

> Valitettavasti opetuslapset joutuivat tunnustamaan, että Israel oli jättänyt tunnistamatta Messiaansa. Jotkut olivat tosin nähdessään Hänen ihmeensä julistaneet Hänet Daavidin Pojaksi. Beetsaidassa ruokitut kansanjoukot olivat halunneet julistaa Hänet Israelin kuninkaaksi. Monet olivat valmiit hyväksymään Hänet profeetaksi, mutta eivät uskoneet Hänen olevan Messias.

> “Jesus now put a second question, relating to the disciples themselves: ‘But whom say ye that I am?’ Peter answered, ‘Thou art the Christ, the Son of the living God.’

> Jeesus esitti nyt toisen kysymyksen, joka koski opetuslapsia itseään: ”Mutta kenen te sanotte minun olevan?” Pietari vastasi: ”Sinä olet Kristus, elävän Jumalan Poika.”

> “From the first, Peter had believed Jesus to be the Messiah. Many others who had been convicted by the preaching of John the Baptist, and had accepted Christ, began to doubt as to John’s mission when he was imprisoned and put to death; and they now doubted that Jesus was the Messiah, for whom they had looked so long. Many of the disciples who had ardently expected Jesus to take His place on David’s throne left Him when they perceived that He had no such intention. But Peter and his companions turned not from their allegiance. The vacillating course of those who praised yesterday and condemned today did not destroy the faith of the true follower of the Saviour. Peter declared, ‘Thou art the Christ, the Son of the living God.’ He waited not for kingly honors to crown his Lord, but accepted Him in His humiliation.

> Alusta alkaen Pietari oli uskonut Jeesuksen olevan Messias. Monet muut, jotka Johannes Kastajan saarnan vaikutuksesta olivat tulleet synnintuntoon ja hyväksyneet Kristuksen, alkoivat epäillä Johanneksen tehtävää, kun hänet vangittiin ja surmattiin; ja nyt he epäilivät myös, oliko Jeesus se Messias, jota he olivat niin kauan odottaneet. Monet opetuslapsista, jotka olivat palavasti odottaneet Jeesuksen ottavan paikkansa Daavidin valtaistuimella, jättivät Hänet, kun huomasivat, ettei Hänellä ollut sellaista aikomusta. Mutta Pietari ja hänen toverinsa eivät luopuneet uskollisuudestaan. Niiden horjuva menettely, jotka eilen ylistivät ja tänään tuomitsivat, ei tuhonnut Vapahtajan todellisen seuraajan uskoa. Pietari julisti: ”Sinä olet Kristus, elävän Jumalan Poika.” Hän ei odottanut kuninkaallisia kunnianosoituksia kruunaamaan Herraansa, vaan hyväksyi Hänet Hänen nöyryytyksessään.

> “Peter had expressed the faith of the twelve. Yet the disciples were still far from understanding Christ’s mission. The opposition and misrepresentation of the priests and rulers, while it could not turn them away from Christ, still caused them great perplexity. They did not see their way clearly. The influence of their early training, the teaching of the rabbis, the power of tradition, still intercepted their view of truth. From time to time precious rays of light from Jesus shone upon them, yet often they were like men groping among shadows. But on this day, before they were brought face to face with the great trial of their faith, the Holy Spirit rested upon them in power. For a little time their eyes were turned away from ‘the things which are seen,’ to behold ‘the things which are not seen.’ 2 Corinthians 4:18. Beneath the guise of humanity they discerned the glory of the Son of God.

> Pietari oli lausunut kahdentoista uskon. Silti opetuslapset olivat yhä kaukana Kristuksen tehtävän ymmärtämisestä. Pappien ja hallitusmiesten vastustus ja vääristely, vaikka se ei voinutkaan kääntää heitä pois Kristuksesta, saattoi heidät silti suureen hämmennykseen. He eivät nähneet tietään selvästi. Heidän varhaisen kasvatuksensa vaikutus, rabbien opetus, perinteen voima, peittivät yhä heidän näkyvistään totuuden. Ajoittain Jeesuksesta loisti heidän ylleen kalliita valonsäteitä, mutta usein he olivat kuin miehiä, jotka hapuilevat varjojen keskellä. Mutta tänä päivänä, ennen kuin he joutuivat kasvotusten uskonsa suuren koetuksen eteen, Pyhä Henki laskeutui heidän ylleen voimassa. Vähäksi aikaa heidän katseensa kääntyi pois ”näkyväisistä”, jotta he voisivat katsella ”näkymättömiä”. 2. Korinttolaiskirje 4:18. Ihmisyyden verhon alta he erottivat Jumalan Pojan kirkkauden.

> “Jesus answered Peter, saying, ‘Blessed art thou, Simon Bar-jona: for flesh and blood hath not revealed it unto thee, but My Father which is in heaven.’

> Jeesus vastasi Pietarille sanoen: “Autuas olet sinä, Simon Bar-Jona, sillä liha ja veri eivät ole sitä sinulle ilmoittaneet, vaan minun Isäni, joka on taivaissa.”

> “The truth which Peter had confessed is the foundation of the believer’s faith. It is that which Christ Himself has declared to be eternal life. But the possession of this knowledge was no ground for self-glorification. Through no wisdom or goodness of his own had it been revealed to Peter. Never can humanity, of itself, attain to a knowledge of the divine. ‘It is as high as heaven; what canst thou do? deeper than hell; what canst thou know?’ Job 11:8. Only the spirit of adoption can reveal to us the deep things of God, which ‘eye hath not seen, nor ear heard, neither have entered into the heart of man.’ ‘God hath revealed them unto us by His Spirit: for the Spirit searcheth all things, yea, the deep things of God.’ 1 Corinthians 2:9, 10. ‘The secret of the Lord is with them that fear Him;’ and the fact that Peter discerned the glory of Christ was an evidence that he had been ‘taught of God.’ Psalm 25:14; John 6:45. Ah, indeed, ‘blessed art thou, Simon Bar-jona: for flesh and blood hath not revealed it unto thee.’

> ”Se totuus, jonka Pietari oli tunnustanut, on uskovan uskon perustus. Se on sitä, minkä Kristus itse on julistanut iankaikkiseksi elämäksi. Mutta tämän tiedon omistaminen ei ollut mikään aihe itsensä ylistämiseen. Ei minkään hänen oman viisautensa eikä hyvyytensä kautta sitä ollut Pietarille ilmoitettu. Ihmiskunta ei koskaan voi itsestään päästä jumalallisen tuntemiseen. ”Se on korkeampi kuin taivas; mitä sinä voit? syvempi kuin tuonela; mitä sinä tiedät?” Job 11:8. Vain lapseksiottamisen Henki voi ilmoittaa meille Jumalan syvät asiat, ne, mitä ”silmä ei ole nähnyt eikä korva kuullut, eikä ihmisen sydämeen ole noussut.” ”Mutta meille Jumala on ilmoittanut ne Henkensä kautta; sillä Henki tutkii kaikki, Jumalan syvyydetkin.” 1. Korinttolaiskirje 2:9, 10. ”Herran salaisuus on niillä, jotka häntä pelkäävät”; ja se, että Pietari erotti Kristuksen kirkkauden, oli osoitus siitä, että hän oli ”Jumalan opettama”. Psalmi 25:14; Johannes 6:45. Ah, totisesti, ”autuas olet sinä, Simon Barjona; sillä liha ja veri ei ole ilmoittanut sitä sinulle.”

> “Jesus continued: ‘I say also unto thee, That thou art Peter, and upon this rock I will build My church; and the gates of hell shall not prevail against it.’ The word Peter signifies a stone,—a rolling stone. Peter was not the rock upon which the church was founded. The gates of hell did prevail against him when he denied his Lord with cursing and swearing. The church was built upon One against whom the gates of hell could not prevail.

> Jeesus jatkoi: ”Minä sanon myös sinulle: sinä olet Pietari, ja tälle kalliolle minä rakennan seurakuntani, eivätkä tuonelan portit ole sitä voittavat.” Sana Pietari merkitsee kiveä — vierivää kiveä. Pietari ei ollut se kallio, jolle seurakunta perustettiin. Tuonelan portit kyllä voittivat hänet, kun hän kirouksin ja valoin kielsi Herransa. Seurakunta rakennettiin Sen varaan, jota vastaan tuonelan portit eivät voineet voittaa.

> “Centuries before the Saviour’s advent Moses had pointed to the Rock of Israel’s salvation. The psalmist had sung of ‘the Rock of my strength.’ Isaiah had written, ‘Thus saith the Lord God, Behold, I lay in Zion for a foundation a stone, a tried stone, a precious cornerstone, a sure foundation.’ Deuteronomy 32:4; Psalm 62:7; Isaiah 28:16. Peter himself, writing by inspiration, applies this prophecy to Jesus. He says, ‘If ye have tasted that the Lord is gracious: unto whom coming, a living stone, rejected indeed of men, but with God elect, precious, ye also, as living stones, are built up a spiritual house.’ 1 Peter 2:3–5, R. V.

> Vuosisatoja ennen Vapahtajan tulemusta Mooses oli viitannut Israelin pelastuksen Kallioon. Psalmista oli laulanut ”minun väkevyyteni Kalliosta”. Jesaja oli kirjoittanut: ”Sillä näin sanoo Herra, Herra: Katso, minä lasken Siioniin perustukseksi kiven, koetellun kiven, kalliin kulmakiven, lujasti perustetun.” 5. Moos. 32:4; Ps. 62:7; Jes. 28:16. Pietari itse, kirjoittaen Hengen innoittamana, soveltaa tämän profetian Jeesukseen. Hän sanoo: ”Jos olette maistaneet, että Herra on hyvä. Tulkaa hänen tykönsä, elävän kiven tykö, jonka ihmiset tosin ovat hyljänneet, mutta joka Jumalan edessä on valittu, kallis, ja rakentukaa itsekin elävinä kivinä hengelliseksi huoneeksi.” 1. Piet. 2:3–5.

> “‘Other foundation can no man lay than that is laid, which is Jesus Christ.’ 1 Corinthians 3:11. ‘Upon this rock,’ said Jesus, ‘I will build My church.’ In the presence of God, and all the heavenly intelligences, in the presence of the unseen army of hell, Christ founded His church upon the living Rock. That Rock is Himself,—His own body, for us broken and bruised. Against the church built upon this foundation, the gates of hell shall not prevail.

> “‘Muuta perustusta ei kukaan voi panna kuin sen, joka on pantu, ja se on Jeesus Kristus.’ 1. Korinttolaiskirje 3:11. ‘Tälle kalliolle’, sanoi Jeesus, ‘minä rakennan seurakuntani.’ Jumalan ja kaikkien taivaallisten olentojen läsnä ollessa, näkymättömän helvetin sotajoukon läsnä ollessa, Kristus perusti seurakuntansa elävälle Kalliolle. Tuo Kallio on Hän itse — Hänen oma ruumiinsa, meidän tähtemme murrettu ja runneltu. Tälle perustukselle rakennettua seurakuntaa vastaan helvetin portit eivät ole voittavat.

> “How feeble the church appeared when Christ spoke these words! There was only a handful of believers, against whom all the power of demons and evil men would be directed; yet the followers of Christ were not to fear. Built upon the Rock of their strength, they could not be overthrown.

> Kuinka heikolta seurakunta näyttikään, kun Kristus lausui nämä sanat! Uskovia oli vain pieni joukko, jota vastaan demonien ja pahojen ihmisten koko voima kohdistuisi; Kristuksen seuraajien ei kuitenkaan tullut pelätä. Voimansa Kalliolle rakennettuina heitä ei voitu kukistaa.

> “For six thousand years, faith has builded upon Christ. For six thousand years the floods and tempests of satanic wrath have beaten upon the Rock of our salvation; but it stands unmoved.

> ”Kuuden tuhannen vuoden ajan usko on rakentanut Kristuksen varaan. Kuuden tuhannen vuoden ajan saatanallisen vihan tulvat ja myrskyt ovat lyöneet pelastuksemme Kalliota vastaan; mutta se seisoo järkkymättömänä.

> “Peter had expressed the truth which is the foundation of the church’s faith, and Jesus now honored him as the representative of the whole body of believers. He said, ‘I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven.’

> ”Pietari oli ilmaissut sen totuuden, joka on seurakunnan uskon perustus, ja Jeesus kunnioitti nyt häntä koko uskovien joukon edustajana. Hän sanoi: ’Minä annan sinulle taivasten valtakunnan avaimet; ja minkä sinä sidot maan päällä, se on oleva sidottu taivaissa; ja minkä sinä päästät maan päällä, se on oleva päästetty taivaissa.’”

> “‘The keys of the kingdom of heaven’ are the words of Christ. All the words of Holy Scripture are His, and are here included. These words have power to open and to shut heaven. They declare the conditions upon which men are received or rejected. Thus the work of those who preach God’s word is a savor of life unto life or of death unto death. Theirs is a mission weighted with eternal results.

> ”Taivasten valtakunnan avaimet” ovat Kristuksen sanat. Kaikki Pyhän Raamatun sanat ovat Hänen, ja ne sisältyvät tähän. Näillä sanoilla on valta avata ja sulkea taivas. Ne julistavat ne ehdot, joiden perusteella ihmiset otetaan vastaan tai hylätään. Näin niiden työ, jotka saarnaavat Jumalan sanaa, on toisille elämän tuoksu elämäksi, toisille kuoleman tuoksu kuolemaksi. Heidän tehtävänsä on iankaikkisin seurauksin painava.

> “The Saviour did not commit the work of the gospel to Peter individually. At a later time, repeating the words that were spoken to Peter, He applied them directly to the church. And the same in substance was spoken also to the twelve as representatives of the body of believers. If Jesus had delegated any special authority to one of the disciples above the others, we should not find them so often contending as to who should be the greatest. They would have submitted to the wish of their Master, and honored the one whom He had chosen.

> ”Vapahtaja ei uskonut evankeliumin työtä yksin Pietarin varaan. Myöhemmin Hän, toistaen Pietarille lausutut sanat, sovelsi ne suoraan seurakuntaan. Ja sama sisällöltään lausuttiin myös niille kahdelletoista uskovien joukon edustajina. Jos Jeesus olisi uskonut jollekin opetuslapsista erityisen vallan yli muiden, emme huomaisi heidän niin usein kiistelevän siitä, kuka olisi suurin. He olisivat alistuneet Mestarinsa tahtoon ja kunnioittaneet sitä, jonka Hän oli valinnut.

> “Instead of appointing one to be their head, Christ said to the disciples, ‘Be not ye called Rabbi;’ ‘neither be ye called masters: for one is your Master, even Christ.’ Matthew 23:8, 10.

> ”Sen sijaan, että Kristus olisi asettanut jonkun heidän pääkseen, hän sanoi opetuslapsille: ’Älkää antako kutsua itseänne rabbiksi’; ’älkääkä antako kutsua itseänne mestareiksi, sillä yksi on teidän Mestarinne, Kristus.’ Matteus 23:8, 10.

> “‘The head of every man is Christ.’ God, who put all things under the Saviour’s feet, ‘gave Him to be the head over all things to the church, which is His body, the fullness of Him that filleth all in all.’ 1 Corinthians 11:3; Ephesians 1:22, 23. The church is built upon Christ as its foundation; it is to obey Christ as its head. It is not to depend upon man, or be controlled by man. Many claim that a position of trust in the church gives them authority to dictate what other men shall believe and what they shall do. This claim God does not sanction. The Saviour declares, ‘All ye are brethren.’ All are exposed to temptation, and are liable to error. Upon no finite being can we depend for guidance. The Rock of faith is the living presence of Christ in the church. Upon this the weakest may depend, and those who think themselves the strongest will prove to be the weakest, unless they make Christ their efficiency. ‘Cursed be the man that trusteth in man, and maketh flesh his arm.’ The Lord ‘is the Rock, His work is perfect.’ ‘Blessed are all they that put their trust in Him.’ Jeremiah 17:5; Deuteronomy 32:4; Psalm 2:12.

> ”Jokaisen miehen pää on Kristus.” Jumala, joka alisti kaiken Vapahtajan jalkojen alle, ”antoi Hänet kaiken pääksi seurakunnalle, joka on Hänen ruumiinsa, Hänen täyteytensä, joka kaikki kaikissa täyttää.” 1. Korinttolaiskirje 11:3; Efesolaiskirje 1:22, 23. Seurakunta on rakennettu Kristukselle perustuksekseen; sen tulee totella Kristusta päänään. Sen ei tule olla ihmisestä riippuvainen eikä ihmisen hallittavissa. Monet väittävät, että luottamusasema seurakunnassa antaa heille vallan määrätä, mitä muiden ihmisten tulee uskoa ja mitä heidän tulee tehdä. Tätä vaatimusta Jumala ei hyväksy. Vapahtaja julistaa: ”Te olette kaikki veljiä.” Kaikki ovat alttiita kiusaukselle ja erehdykselle. Emme voi turvautua yhteenkään rajalliseen olentoon johdatuksen saamiseksi. Uskon kallio on Kristuksen elävä läsnäolo seurakunnassa. Tähän heikoinkin voi turvautua, ja ne, jotka pitävät itseään vahvimpina, osoittautuvat heikoimmiksi, elleivät he tee Kristuksesta voimansa lähdettä. ”Kirottu on mies, joka turvaa ihmiseen ja tekee lihan käsivarreksensa.” Herra ”on Kallio; täydelliset ovat Hänen tekonsa.” ”Autuaita ovat kaikki, jotka Häneen turvaavat.” Jeremia 17:5; 5. Mooseksen kirja 32:4; Psalmi 2:12.

> “After Peter’s confession, Jesus charged the disciples to tell no man that He was the Christ. This charge was given because of the determined opposition of the scribes and Pharisees. More than this, the people, and even the disciples, had so false a conception of the Messiah that a public announcement of Him would give them no true idea of His character or His work. But day by day He was revealing Himself to them as the Saviour, and thus He desired to give them a true conception of Him as the Messiah.

> Pietarin tunnustuksen jälkeen Jeesus käski opetuslapsia olemaan kertomatta kenellekään, että Hän oli Kristus. Tämä käsky annettiin kirjanoppineiden ja fariseusten päättäväisen vastustuksen vuoksi. Tämän lisäksi kansalla ja jopa opetuslapsillakin oli Messiaasta niin väärä käsitys, ettei julkinen ilmoitus Hänestä olisi antanut heille mitään oikeaa käsitystä Hänen luonteestaan tai Hänen työstään. Mutta päivä päivältä Hän ilmoitti itsensä heille Vapahtajana, ja siten Hän tahtoi antaa heille oikean käsityksen itsestään Messiaana.

> “The disciples still expected Christ to reign as a temporal prince. Although He had so long concealed His design, they believed that He would not always remain in poverty and obscurity; the time was near when He would establish His kingdom. That the hatred of the priests and rabbis would never be overcome, that Christ would be rejected by His own nation, condemned as a deceiver, and crucified as a malefactor,—such a thought the disciples had never entertained. But the hour of the power of darkness was drawing on, and Jesus must open to His disciples the conflict before them. He was sad as He anticipated the trial.” The Desire of Ages, 411-415.

> ”Opetuslapset odottivat yhä, että Kristus hallitsisi maallisena ruhtinaana. Vaikka Hän oli niin kauan salannut aivoituksensa, he uskoivat, ettei Hän aina jäisi köyhyyteen ja tuntemattomuuteen; aika oli lähellä, jolloin Hän perustaisi valtakuntansa. Sellaista ajatusta, että pappien ja rabbien vihaa ei koskaan voitettaisi, että Kristus Hänen oma kansansa hylkäisi, tuomitsisi petturina ja ristiinnaulitsisi pahantekijänä, opetuslapset eivät olleet koskaan mielessään viihdyttäneet. Mutta pimeyden vallan hetki oli lähestymässä, ja Jeesuksen täytyi avata opetuslapsilleen edessä oleva taistelu. Hän oli murheellinen ennakoidessaan koetusta.” Alfa ja omega, 411–415.

Verse sixteen of Daniel eleven, represents the soon coming Sunday law in the United States. Just before the hour of that “earthquake” the candidates who are seeking to be among the one hundred and forty-four thousand are awakened from their sleep. What awakens them is a prophetic message. At that point two classes are manifested, and as illustrated in the parable of the ten virgins, one class has oil in the vessels, the other class does not. Verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, not only represent the prophetic history that precedes the Sunday law, they represent the “message”, which, in the context of the parable of the ten virgins, is the “oil,” that the wise will have in order to receive the seal of God and be lifted up as an ensign at the hour of the great earthquake. These articles have now reached the climax of all the articles, for the message that is represented within these verses, is the golden oil that is poured down through the two golden pipes.

Danielin kirjan yhdennentoista luvun kuudestoista jae kuvaa pian tulevaa sunnuntailakia Yhdysvalloissa. Juuri ennen tuon ”maanjäristyksen” hetkeä ne ehdokkaat, jotka pyrkivät olemaan sadanneljänkymmenenneljän tuhannen joukossa, herätetään unestaan. Se, mikä heidät herättää, on profeetallinen sanoma. Siinä vaiheessa kaksi luokkaa tulee ilmi, ja niin kuin kymmenen neitsyen vertauksessa havainnollistetaan, toisella luokalla on öljyä astioissaan, toisella luokalla ei ole. Danielin kirjan yhdennentoista luvun jakeet kolmestatoista viiteentoista eivät ainoastaan kuvaa sitä profeetallista historiaa, joka edeltää sunnuntailakia; ne kuvaavat myös ”sanomaa”, joka kymmenen neitsyen vertauksen yhteydessä on se ”öljy”, joka viisailla on, jotta he voisivat vastaanottaa Jumalan sinetin ja tulla korotetuiksi lipuksi suuren maanjäristyksen hetkellä. Nämä artikkelit ovat nyt saavuttaneet kaikkien artikkelien huipentuman, sillä sanoma, joka näissä jakeissa esitetään, on se kultainen öljy, joka vuodatetaan alas kahden kultaisen putken kautta.

We will continue this study in the next article.

हम इस अध्ययन को अगले लेख में जारी रखेंगे।

> “Just as long as those who profess the truth are serving Satan, his hellish shadow will cut off their views of God and heaven. They will be as those who have lost their first love. They cannot view eternal realities. That which God has prepared for us is represented in Zechariah, chapters 3 and 4, and 4:12–14: ‘And I answered again, and said unto him, What be these two olive branches which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves? And he answered me and said, Knowest thou not what these be? And I said, No, my Lord. Then said he, These are the two anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth.’

> “Niin kauan kuin ne, jotka tunnustavat totuuden, palvelevat Saatanaa, hänen helvetillinen varjonsa sulkee heidän näkyvistään Jumalan ja taivaan. He ovat niiden kaltaisia, jotka ovat menettäneet ensimmäisen rakkautensa. He eivät kykene näkemään iankaikkisia todellisuuksia. Se, minkä Jumala on valmistanut meitä varten, esitetään Sakarjan kirjassa, luvuissa 3 ja 4 sekä 4:12–14: ‘Ja minä vastasin jälleen ja sanoin hänelle: Mitkä ovat nämä kaksi öljypuun oksaa, jotka kahden kultaisen putken kautta vuodattavat itsestään kultaista öljyä? Ja hän vastasi minulle ja sanoi: Etkö tiedä, mitä nämä ovat? Ja minä sanoin: En, herrani. Niin hän sanoi: Nämä ovat ne kaksi voideltua, jotka seisovat kaiken maan Herran edessä.’”

> “The Lord is full of resources. He has no lack of facilities. It is because of our lack of faith, our earthliness, our cheap talk, our unbelief, manifested in our conversation, that dark shadows gather about us. Christ is not revealed in word or character as the One altogether lovely, and the chiefest among ten thousand. When the soul is content to lift itself up unto vanity, the Spirit of the Lord can do little for it. Our shortsighted vision beholds the shadow, but cannot see the glory beyond. Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> ”Herra on täynnä voimavaroja. Häneltä ei puutu mitään keinoja. Meitä ympäröivät synkät varjot juuri meidän uskonpuutteemme, maallisuutemme, kevytmielisten puheidemme ja epäuskomme tähden, joka ilmenee keskustelussamme. Kristusta ei sanassa eikä luonteessa ilmaista sinä, joka on ylen ihana, kymmentätuhatta jalompi. Kun sielu tyytyy korottamaan itseään turhuuteen, Herran Henki voi tehdä sille vain vähän. Lyhytnäköinen näkymme havaitsee varjon, mutta ei voi nähdä sen tuolla puolen olevaa kirkkautta. Enkelit pidättävät niitä neljää tuulta, joita kuvataan vihastuneeksi hevoseksi, joka pyrkii pääsemään irti ja syöksymään yli koko maan pinnan, tuhoa ja kuolemaa jälkeensä kantaen.

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live. We need to see that the way is narrow, and the gate strait. But as we pass through the strait gate, its wideness is without limit.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> ”Nukummeko aivan iankaikkisen maailman kynnyksellä? Olemmeko turtat, kylmät ja kuolleet? Oi, että kirkoissamme olisi Jumalan Henki ja henkäys puhallettuna Hänen kansaansa, jotta he nousisivat jaloilleen ja eläisivät. Meidän täytyy nähdä, että tie on kapea ja portti ahdas. Mutta kun kuljemme ahtaan portin kautta, sen avaruus on rajaton.” Manuscript Releases, osa 20, 217.

> “The anointed ones standing by the Lord of the whole earth, have the position once given to Satan as covering cherub. By the holy beings surrounding his throne, the Lord keeps up a constant communication with the inhabitants of the earth. The golden oil represents the grace with which God keeps the lamps of believers supplied, that they shall not flicker and go out. Were it not that this holy oil is poured from heaven in the messages of God’s Spirit, the agencies of evil would have entire control over men.

> ”Voidellut, jotka seisovat kaiken maan Herran edessä, ovat siinä asemassa, joka kerran annettiin Saatanalle suojaavana kerubina. Hänen valtaistuintaan ympäröivien pyhien olentojen kautta Herra ylläpitää jatkuvaa yhteyttä maan asukkaisiin. Kultainen öljy kuvaa sitä armoa, jolla Jumala pitää uskovien lamput varustettuina, etteivät ne lepata ja sammu. Ellei tätä pyhää öljyä vuodatettaisi taivaasta Jumalan Hengen sanomissa, pahan voimat hallitsisivat ihmisiä kokonaan.

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked. But if God’s Holy Spirit is asked for, if we plead, as did Moses, ‘Show me thy glory,’ the love of God will be shed abroad in our hearts. Through the golden pipes, the golden oil will be communicated to us. ‘Not by might, nor by power, but by my Spirit, saith the Lord of Hosts.’ By receiving the bright beams of the Sun of Righteousness, God’s children shine as lights in the world.” Review and Herald, July 20, 1897.

> ”Jumalaa häväistään, kun emme ota vastaan niitä sanomia, jotka hän meille lähettää. Näin kieltäydymme siitä kultaisesta öljystä, jonka hän tahtoo vuodattaa sieluihimme välitettäväksi niille, jotka ovat pimeydessä. Kun kuuluu huuto: ’Katso, ylkä tulee; menkää häntä vastaan’, ne, jotka eivät ole vastaanottaneet pyhää öljyä ja jotka eivät ole vaalineet Kristuksen armoa sydämessään, huomaavat tyhmien neitsyiden tavoin, etteivät he ole valmiit kohtaamaan Herraansa. Heillä ei itsessään ole voimaa hankkia öljyä, ja heidän elämänsä joutuu haaksirikkoon. Mutta jos pyydetään Jumalan Pyhää Henkeä, jos anomme Mooseksen tavoin: ’Näytä minulle kirkkautesi’, Jumalan rakkaus vuodatetaan sydämiimme. Kultaisten putkien kautta kultainen öljy välitetään meille. ’Ei väellä eikä voimalla, vaan minun Hengelläni, sanoo Herra Sebaot.’ Ottaessaan vastaan Vanhurskauden Auringon kirkkaat säteet Jumalan lapset loistavat valoina maailmassa.” Review and Herald, July 20, 1897.

Back to Articles