Article

# Rome Establishes the Vision - Number Ten

Finnish title unavailable.

The Last Controversy: The Book of Joel, the Fall of New York, and the Symbol of Rome in Advent History

Viimeinen kiista: Joelin kirja, New Yorkin kukistuminen ja Rooman symboli adventtihistoriassa

Author

Jeff Pippenger

Published

August 26, 2024

Formats

PDF Unavailable
Word Unavailable
Song MP3

The final controversy I wish to bring together with the other historical arguments over the symbol of Rome within Advent history is the book of Joel. That controversy took place after September 11, 2001, and without considering the circumstances of that period a few subtle points might very well be missed. To place those circumstances into context requires a consideration of the Millerite history. On August 11, 1840 the time prophecy of Revelation chapter nine, verse fifteen was fulfilled.

Viimeinen kiistakysymys, jonka tahdon Adventin historian puitteissa Rooman symbolia koskevien muiden historiallisten argumenttien yhteyteen, on Joelin kirja. Tämä kiista ilmeni syyskuun 11. päivän 2001 jälkeen, ja ottamatta huomioon tuon ajanjakson olosuhteita muutamat hienovaraiset seikat saattaisivat hyvinkin jäädä huomaamatta. Noiden olosuhteiden asettaminen asiayhteyteensä edellyttää Milleriittien historian tarkastelua. Elokuun 11. päivänä 1840 täyttyi Ilmestyskirjan 9. luvun 15. jakeen aikaprofetia.

> And the four angels were loosed, which were prepared for an hour, and a day, and a month, and a year, for to slay the third part of men. Revelation 9:15.

> Ja ne neljä enkeliä päästettiin irti, jotka olivat valmiiksi määrätyt hetkeksi, päiväksi, kuukaudeksi ja vuodeksi surmaamaan kolmannen osan ihmisistä. Ilmestys 9:15.

The verse identifies the “hour, and a day, and a month, and a year,” as equating to three hundred ninety-one years and fifteen days. The four angels represented when Islam rose to power and brought warfare against Rome, beginning on July 27, 1449. The starting point was determined by employing the ending point of another time prophecy of one hundred and fifty years. The first time prophecy of one hundred and fifty years was set forth in the history of the first woe, which is also the fifth trumpet of Revelation chapter nine. When the one-hundred-and-fifty-year prophecy concluded on July 27, 1449, the time prophecy we are now considering began, and three hundred and ninety-one years and fifteen days later the prophecy ended on August 11, 1840.

Jae tunnistaa ”hetken ja päivän ja kuukauden ja vuoden” vastaavan kolmea sataa yhdeksääkymmentäyhtä vuotta ja viittätoista päivää. Neljä enkeliä edustivat sitä aikaa, jolloin islam nousi valtaan ja toi sodankäynnin Roomaa vastaan, alkaen 27. heinäkuuta 1449. Lähtökohta määritettiin käyttämällä toisen, sadan viidenkymmenen vuoden aikaprofetian päättymisajankohtaa. Ensimmäinen sadan viidenkymmenen vuoden aikaprofetia esitettiin ensimmäisen vitsauksen historiassa, joka on myös Ilmestyskirjan yhdeksännen luvun viides pasuuna. Kun sadanviidenkymmenen vuoden profetia päättyi 27. heinäkuuta 1449, nyt tarkastelemamme aikaprofetia alkoi, ja kolmesataa yhdeksänkymmentäyksi vuotta ja viisitoista päivää myöhemmin profetia päättyi 11. elokuuta 1840.

William Miller had understood the powers of Revelation nine to represent Islam, and prior to the date of August 11, 1840, a Millerite named Josiah Litch set forth a prediction based upon the prophecy identifying that in 1840, the Ottoman Supremacy would cease. Ten days before August 11, 1840, Litch fine-tuned and updated his prediction to identify not simply the year the prophecy would be fulfilled, but the very year, day and month. Sister White comments on the effect of Litch’s prediction upon the religious world of the Millerites when the event was fulfilled.

William Miller oli ymmärtänyt Ilmestyskirjan yhdeksännen luvun vallat Islamia edustaviksi, ja ennen päivämäärää 11. elokuuta 1840 eräs milleriitta nimeltä Josiah Litch esitti profetiaan perustuvan ennustuksen, jossa osoitettiin, että vuonna 1840 ottomaanien yliherruus päättyisi. Kymmenen päivää ennen 11. elokuuta 1840 Litch täsmensi ja päivitti ennustuksensa niin, että siinä määriteltiin ei ainoastaan se vuosi, jona profetia täyttyisi, vaan itse vuosi, päivä ja kuukausi. Sisär White kommentoi Litchin ennustuksen vaikutusta milleriittojen uskonnolliseen maailmaan, kun tapahtuma toteutui.

> “In the year 1840 another remarkable fulfillment of prophecy excited widespread interest. two years before, Josiah Litch, one of the leading ministers preaching the second advent, published an exposition of Revelation 9, predicting the fall of the Ottoman Empire. According to his calculations, this power was to be overthrown . . . on the 11th of August, 1840, when the Ottoman power in Constantinople may be expected to be broken. And this, I believe, will be found to be the case.’

> ”Vuonna 1840 eräs toinen huomattava profetian täyttymys herätti laajaa mielenkiintoa. Kaksi vuotta aikaisemmin Josiah Litch, yksi toisen adventin johtavista saarnaajista, julkaisi Ilmestyskirjan 9. luvun selityksen ennustaen Osmanien valtakunnan kukistumisen. Hänen laskelmiensa mukaan tämän vallan tuli sortua... 11. elokuuta 1840, jolloin Konstantinopolissa oleva osmanien valta saattaa odotetusti murtua. Ja uskon, että näin tullaan havaitsemaan.”

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> ”Juuri määrättynä ajankohtana Turkki suurlähettiläittensä välityksellä hyväksyi Euroopan liittoutuneiden valtojen suojeluksen ja asetti siten itsensä kristittyjen kansakuntien vallan alaisuuteen. Tapahtuma täytti ennustuksen täsmällisesti. Kun tämä tuli tunnetuksi, monet vakuuttuivat Millerin ja hänen työtovereittensa omaksumien profeetallisen tulkinnan periaatteiden oikeellisuudesta, ja adventtiliike sai ihmeellisen sysäyksen. Oppineet ja vaikutusvaltaiset miehet liittyivät Milleriin sekä hänen näkemystensä julistamisessa että niiden julkaisemisessa, ja vuosina 1840–1844 työ laajeni nopeasti.” Suuri taistelu, 334, 335.

Her endorsement of this event has through the years been attacked repeatedly through a variety of ways by Laodicean Seventh-day Adventists. As with the seven times and “the daily”, to attack this truth is to reject the foundations as represented upon the two sacred tables, and also the authority of the Spirit of Prophecy. The reason Satan has worked to destroy confidence in this history is multifaceted.

Laodikealaiset seitsemännen päivän adventistit ovat vuosien kuluessa toistuvasti eri tavoin hyökänneet hänen tämän tapahtuman tukemisensa kimppuun. Kuten seitsemän ajan ja ”jokapäiväisen” kohdalla, tämän totuuden vastustaminen merkitsee niiden perustusten hylkäämistä, joita kuvaavat kaksi pyhää taulua, sekä Profetian Hengen arvovallan hylkäämistä. Syy siihen, miksi Saatana on pyrkinyt hävittämään luottamuksen tähän historiaan, on monitahoinen.

Litch’s prediction employed “the principles of prophetic interpretation adopted by Miller.” Miller was given insight to the element of prophetic time, and any who doubt that Miller’s message was based upon prophetic time, only needs to review the 1843 and 1850 pioneer charts to confirm that this was true. Before August 11, 1840, those opposing Miller’s prediction of the return of Christ would argue that prophetic time could not be employed to understand when Christ would return. They often used the Bible’s statement about not knowing the day nor hour, to resist his message and work.

Litchin ennustus perustui ”Millerin omaksumiin profeetallisen tulkinnan periaatteisiin”. Millerille annettiin ymmärrystä profeetallisen ajan osatekijästä, ja jokaisen, joka epäilee, että Millerin sanoma perustui profeetalliseen aikaan, tarvitsee vain tarkastella vuosien 1843 ja 1850 pioneerikarttoja vahvistaakseen tämän olevan totta. Ennen 11. elokuuta 1840 ne, jotka vastustivat Millerin ennustusta Kristuksen paluusta, väittivät, ettei profeetallista aikaa voitu käyttää sen ymmärtämiseen, milloin Kristus palaisi. He käyttivät usein Raamatun lausumaa siitä, ettei tiedetä päivää eikä hetkeä, vastustaakseen hänen sanomaansa ja työtään.

> But of that day and hour knoweth no man, no, not the angels of heaven, but my Father only. But as the days of Noe were, so shall also the coming of the Son of man be. For as in the days that were before the flood they were eating and drinking, marrying and giving in marriage, until the day that Noe entered into the ark, And knew not until the flood came, and took them all away; so shall also the coming of the Son of man be. Then shall two be in the field; the one shall be taken, and the other left. Matthew 24:36–40.

> Mutta siitä päivästä ja hetkestä ei tiedä kukaan, eivät taivasten enkelitkään, vaan ainoastaan minun Isäni. Mutta niin kuin oli Nooan päivinä, niin on myös Ihmisen Pojan tulemus oleva. Sillä niin kuin niinä päivinä ennen vedenpaisumusta syötiin ja juotiin, naitiin ja naitettiin, aina siihen päivään asti, jona Nooa meni arkkiin, eivätkä he tienneet, ennen kuin vedenpaisumus tuli ja tempasi heidät kaikki mukaansa, niin on myös Ihmisen Pojan tulemus oleva. Silloin on kaksi pellolla; toinen otetaan, ja toinen jätetään. Matteus 24:36–40.

In spite of this passage the Millerites found too much biblical evidence to support their predictions and carried on and operated upon a principle later identified by Sister White.

Tästä kohdasta huolimatta milleriläiset löysivät liian paljon raamatullista todistusaineistoa ennustustensa tueksi ja jatkoivat toimintaansa periaatteen varassa, jonka sisar White myöhemmin tunnisti.

> “‘No man knoweth the day nor the hour’ was the argument most often brought forward by rejecters of the advent faith. The scripture is: ‘Of that day and hour knoweth no man, no not the angels of heaven, but My Father only.’ Matthew 24:36. A clear and harmonious explanation of this text was given by those who were looking for the Lord, and the wrong use made of it by their opponents was clearly shown. The words were spoken by Christ in that memorable conversation with His disciples upon Olivet after He had for the last time departed from the temple. The disciples had asked the question: ‘What shall be the sign of Thy coming, and of the end of the world?’ Jesus gave them signs, and said: ‘When ye shall see all these things, know that it is near, even at the doors.’ Verses 3, 33. One saying of the Saviour must not be made to destroy another. Though no man knoweth the day nor the hour of His coming, we are instructed and required to know when it is near. We are further taught that to disregard His warning, and refuse or neglect to know when His advent is near, will be as fatal for us as it was for those who lived in the days of Noah not to know when the flood was coming. And the parable in the same chapter, contrasting the faithful and the unfaithful servant, and giving the doom of him who said in his heart, ‘My Lord delayeth His coming,’ shows in what light Christ will regard and reward those whom He finds watching, and teaching His coming, and those denying it. ‘Watch therefore,’ He says. ‘Blessed is that servant, whom his Lord when He cometh shall find so doing.’ Verses 42, 46. ‘If therefore thou shalt not watch, I will come on thee as a thief, and thou shalt not know what hour I will come upon thee.’ Revelation 3:3.” The Great Controversy, 370.

> ”’Siitä päivästä ja hetkestä ei tiedä kukaan’ oli se perustelu, johon adventtiuskon hylkääjät useimmiten vetosivat. Raamatunkohta kuuluu: ’Mutta siitä päivästä ja hetkestä ei tiedä kukaan, eivät taivasten enkelitkään, vaan ainoastaan Minun Isäni.’ Matteus 24:36. Tätä tekstiä esittivät selkeästi ja sopusointuisesti ne, jotka odottivat Herraa, ja se väärä käyttö, jonka heidän vastustajansa siitä tekivät, osoitettiin selvästi. Nämä sanat Kristus lausui siinä ikimuistoisessa keskustelussa opetuslastensa kanssa Öljymäellä sen jälkeen, kun Hän oli viimeisen kerran lähtenyt temppelistä. Opetuslapset olivat kysyneet: ’Mikä on Sinun tulemuksesi ja maailman lopun merkki?’ Jeesus antoi heille merkkejä ja sanoi: ’Kun siis näette tämän kaiken, tietäkää, että se on lähellä, oven edessä.’ Jakeet 3, 33. Vapahtajan yhtä lausumaa ei saa panna kumoamaan toista. Vaikka kukaan ei tiedä Hänen tulemisensa päivää eikä hetkeä, meitä opetetaan ja meiltä vaaditaan tietämään, milloin se on lähellä. Meille opetetaan lisäksi, että Hänen varoituksensa sivuuttaminen sekä kieltäytyminen tai laiminlyönti tietää, milloin Hänen adventtinsa on lähellä, on meille yhtä turmiollista kuin niille, jotka elivät Nooan päivinä, oli se, etteivät he tienneet, milloin vedenpaisumus oli tulossa. Ja samassa luvussa oleva vertaus, joka asettaa vastakkain uskollisen ja uskottoman palvelijan sekä ilmoittaa sen tuomion, joka kohtaa sitä, joka sanoi sydämessään: ’Herrani viipyy’, osoittaa, missä valossa Kristus tulee pitämään ja palkitsemaan ne, jotka Hän tapaa valvomassa ja Hänen tulemustaan opettamassa, sekä ne, jotka sen kieltävät. ’Valvokaa siis’, Hän sanoo. ’Autuas se palvelija, jonka hänen herransa tullessaan havaitsee niin tekevän.’ Jakeet 42, 46. ’Jos et siis valvo, minä tulen sinun päällesi niin kuin varas, etkä sinä tiedä, millä hetkellä minä tulen sinun päällesi.’ Ilmestys 3:3.” Suuri taistelu, 370.

When Litch’s prediction was fulfilled men “of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” Miller’s message was empowered when his rules of prophetic interpretation were confirmed as valid rules. In response to the fulfillment of the time prophecy, not only was Miller’s rule's confirmed, and many then joined the Millerite movement, but just as prophetically significant was that it was the primary rule of Miller’s rules that had been confirmed. Also, the fact that the confirmation was accomplished by the application of a prophecy of the second of three woes, which are also the fifth, sixth and seventh trumpet.

Kun Litchin ennustus täyttyi, „oppineet ja arvossa pidetyt miehet liittyivät Milleriin sekä hänen näkemystensä saarnaamisessa että julkaisemisessa, ja vuosina 1840–1844 työ levisi nopeasti.” Millerin sanoma sai voimaa, kun hänen profeetallisen tulkintansa säännöt vahvistettiin päteviksi säännöiksi. Vastauksena aikaprofetian täyttymiseen ei ainoastaan Millerin sääntöjä vahvistettu, ja monet liittyivät silloin milleriläiseen liikkeeseen, vaan yhtä profeetallisesti merkittävää oli se, että vahvistetuksi tuli Millerin sääntöjen ensisijainen sääntö. Lisäksi vahvistus tapahtui soveltamalla profetiaa kolmesta voi-huudosta toiseen, jotka ovat myös viides, kuudes ja seitsemäs pasuuna.

The empowerment of Miller’s message became one of the most significant waymarks of the Millerite reform movement. It had been typified by Jesus’ baptism. It marked that the final testing process of the former covenant people (the Protestants) had begun. It became the focus of Satan’s attack against the overall Millerite movement and message.

Millerin sanoman voimaantuminen tuli yhdeksi Milleriläisen uudistusliikkeen merkittävimmistä tienviitoista. Sitä oli esikuvannut Jeesuksen kaste. Se merkitsi, että entisen liittokansan (protestanttien) lopullinen koetusprosessi oli alkanut. Siitä tuli Saatanan hyökkäyksen kohde koko Milleriläistä liikettä ja sanomaa vastaan.

> “Any question that Satan can arouse in the mind to create doubt in regard to the grand history of the past travels of the people of God will please his satanic majesty and is an offense to God. The tidings of the Lord’s soon coming in power and great glory to our world is truth, and in 1840 many voices were raised in its proclamation.” Manuscript Releases, volume 9, 134.

> ”Mikä tahansa kysymys, jonka Saatana voi herättää mielessä synnyttääkseen epäilyksen Jumalan kansan menneiden vaellusten suuren historian suhteen, miellyttää hänen saatanallista majesteettiaan ja on loukkaus Jumalaa kohtaan. Sanoma Herran pian tapahtuvasta tulemisesta voimassa ja suuressa kirkkaudessa meidän maailmaamme on totuus, ja vuonna 1840 monet äänet kohotettiin sen julistamiseen.” Manuscript Releases, volume 9, 134.

On September 11, 2001 the third woe arrived into prophetic history. The event confirmed the primary rule of prophetic interpretation adopted by the movement of the third angel that began in 1989. The first truth opened up to the messenger of that reform movement was opened up in 1989, and it was not the last six verses of Daniel eleven. It was the truth that all the reform movements run parallel to each other and are to be brought together line upon line in order to identify the characteristics of the movement of the one hundred and forty-four thousand which is the movement of the third angel. The first public presentation I ever gave was at a camp meeting in 1994, or perhaps 1995. The presentation was not on the last six verses of Daniel eleven, it was on the reform lines running parallel to each other.

Syyskuun 11. päivänä 2001 kolmas voi saapui profeetalliseen historiaan. Tapahtuma vahvisti sen profeetallisen tulkinnan ensisijaisen säännön, jonka kolmannen enkelin liike, alkanut vuonna 1989, omaksui. Ensimmäinen totuus, joka avautui tuon uudistusliikkeen sanansaattajalle, avautui vuonna 1989, eikä se ollut Danielin kirjan yhdentoista luvun kuusi viimeistä jaetta. Se oli totuus siitä, että kaikki uudistusliikkeet kulkevat rinnakkain keskenään ja että ne on tuotava yhteen rivi rivin päälle, jotta voitaisiin tunnistaa sadan neljänkymmenenneljän tuhannen liikkeen ominaispiirteet, mikä on kolmannen enkelin liike. Ensimmäinen julkinen esitys, jonka koskaan pidin, oli leirikokouksessa vuonna 1994, tai ehkä vuonna 1995. Esitys ei käsitellyt Danielin kirjan yhdentoista luvun kuutta viimeistä jaetta, vaan rinnakkain kulkevia uudistuslinjoja.

When the prophecy of Islam of the third woe was fulfilled on September 11, 2001, it paralleled August 11, 1840. In 1840 a prophecy of the first and second woes confirmed the message of the Millerites, and on September 11, 2001 a prophecy of the third woe confirmed the message of Future for America. The recognition of that fact brought a multitude into the movement, where it had previously been primarily one individual. The message of the movement and the messenger then became under attack, just as the history of 1840 had become the focus of satanic attack through the decades that followed.

Kun islamia koskeva kolmannen voi-huudon profetia täyttyi 11. syyskuuta 2001, se vastasi rinnakkaisesti 11. elokuuta 1840. Vuonna 1840 ensimmäistä ja toista voi-huutoa koskeva profetia vahvisti milleriläisten sanoman, ja 11. syyskuuta 2001 kolmatta voi-huutoa koskeva profetia vahvisti Future for America -liikkeen sanoman. Tämän tosiasian tunnistaminen toi liikkeeseen suuren joukon ihmisiä, kun se sitä ennen oli ollut pääasiassa yhden henkilön varassa. Tämän jälkeen liikkeen sanoma ja sanansaattaja joutuivat hyökkäyksen kohteiksi, aivan kuten vuoden 1840 historiasta oli tullut saatanallisen hyökkäyksen kohde sitä seuranneiden vuosikymmenten aikana.

Those who joined the movement of Future for America adopted the rules of prophetic interpretation assembled by the messenger of that history. One of those rules, perhaps the most significant of those rules was and is a triple application of prophecy. The messenger had come to understand that certain prophetic truths were illustrated upon three specific fulfillments. Believing that the Millerite history was repeated in the history of the one hundred and forty-four thousand it was seen that August 11, 1840 typified September 11, 2001, and that the other sacred reform lines also possessed that very same waymark.

Ne, jotka liittyivät Future for America -liikkeeseen, omaksuivat ne profeetallisen tulkinnan säännöt, jotka tämän historian sanansaattaja oli koonnut. Yksi noista säännöistä, kenties merkittävin niistä, oli ja on profetian kolminkertainen sovellus. Sanansaattaja oli tullut ymmärtämään, että tietyt profeetalliset totuudet havainnollistuivat kolmessa nimenomaisessa täyttymyksessä. Koska uskottiin, että milleriittien historia toistui sadan neljänkymmenenneljän tuhannen historiassa, nähtiin, että 11. elokuuta 1840 oli 11. syyskuuta 2001:n esikuva ja että myös muissa pyhissä uudistuslinjoissa oli aivan sama tienviitta.

The evidence of the repetition of every sacred reform line in the line of the third angel was then opened up by the Lion of the tribe of Judah. It was seen that just as the Millerite history fulfilled the parable of the ten virgins to the very letter, so too did the history of Future for America.

Todistus jokaisen pyhän uudistuslinjan toistumisesta kolmannen enkelin linjassa avattiin silloin Juudan sukukunnan Leijonan toimesta. Nähtiin, että aivan niin kuin milleriläinen historia täytti vertauksen kymmenestä neitsyestä kirjaimellisesti jokaista yksityiskohtaa myöten, samoin myös Future for America -järjestön historia.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> ”Minulle viitataan usein vertaukseen kymmenestä neitsyestä, joista viisi oli viisaita ja viisi tyhmiä. Tämä vertaus on täyttynyt ja tulee täyttymään aivan kirjaimellisesti, sillä se soveltuu erityisellä tavalla tähän aikaan ja on kolmannen enkelin sanoman tavoin täyttynyt ja tulee edelleen olemaan nykyinen totuus ajan loppuun saakka.” Review and Herald, 19. elokuuta 1890.

The seven thunders of Revelation ten were recognized to identify that the experience of the Millerites from August 11, 1840 to October 22, 1844, and also the history of September 11, 2001 unto the soon-coming Sunday law.

Ilmestyskirjan kymmenennen luvun seitsemän ukkosenjylinää ymmärrettiin niin, että ne yksilöivät milleriittien kokemuksen 11. elokuuta 1840:stä 22. lokakuuta 1844:ään sekä myös 11. syyskuuta 2001 alkavan historian aina pian tulevaan sunnuntailakiin saakka.

> “The special light given to John which was expressed in the seven thunders was a delineation of events which would transpire under the first and second angels’ messages. . . .

> ”Johannekselle annettu erityinen valo, joka ilmaistiin seitsemässä ukkosenjylinässä, oli kuvaus tapahtumista, jotka toteutuisivat ensimmäisen ja toisen enkelin sanoman aikana....”

> “After these seven thunders uttered their voices, the injunction comes to John as to Daniel in regard to the little book: ‘Seal up those things which the seven thunders uttered.’ These relate to future events which will be disclosed in their order.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> ”Sen jälkeen kun nämä seitsemän ukkosenjylinää olivat puhuneet äänensä, Johannekselle annetaan sama käsky kuin Danielille pienen kirjan suhteen: ’Sinetöi ne asiat, jotka ne seitsemän ukkosenjylinää puhuivat.’ Nämä liittyvät tuleviin tapahtumiin, jotka paljastetaan omassa järjestyksessään.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, osa 7, 971.

It was recognized that Sister White directly said that the movement of the third angel runs parallel with the movement of the first and second angels.

Tunnustettiin, että sisar White sanoi suoraan, että kolmannen enkelin liike kulkee rinnakkain ensimmäisen ja toisen enkelin liikkeen kanssa.

> “God has given the messages of Revelation 14 their place in the line of prophecy, and their work is not to cease till the close of this earth’s history. The first and second angel’s messages are still truth for this time, and are to run parallel with this which follows. The third angel proclaims his warning with a loud voice. ‘After these things,’ said John, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power, and the earth was lightened with his glory.’ In this illumination, the light of all the three messages is combined.” The 1888 Materials, 803, 804.

> ”Jumala on antanut Ilmestyskirjan 14. luvun sanomille niiden paikan ennustusten ketjussa, eikä niiden työn tule lakata ennen tämän maan historian loppua. Ensimmäisen ja toisen enkelin sanoma ovat yhä totuus tätä aikaa varten, ja niiden tulee kulkea rinnakkain sen kanssa, joka seuraa. Kolmas enkeli julistaa varoituksensa suurella äänellä. ’Näiden jälkeen’, sanoi Johannes, ’minä näin toisen enkelin tulevan alas taivaasta; hänellä oli suuri valta, ja maa kirkastui hänen kirkkaudestaan.’ Tässä valaistuksessa kaikkien kolmen sanoman valo yhdistyy.” The 1888 Materials, 803, 804.

The movement of the first and second angels runs parallel with the movement of the third angel. The prophecy that empowered the movement of the first and second angel, was empowered by a fulfillment of a time prophecy of the first and second woe, and the empowerment of the movement of the third angel was empowered by a fulfillment of a prophecy of the third woe.

Ensimmäisen ja toisen enkelin liike kulkee rinnakkain kolmannen enkelin liikkeen kanssa. Profetia, joka antoi voiman ensimmäisen ja toisen enkelin liikkeelle, sai voimansa ensimmäisen ja toisen voi-huudon aikaprofetian täyttymyksestä, ja profetia, joka antoi voiman kolmannen enkelin liikkeelle, sai voimansa kolmannen voi-huudon profetian täyttymyksestä.

As with August 11, 1840, when the message of Future for America was confirmed “multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted” by Future for America, and “a wonderful impetus was given to the advent movement.” “Men of learning and position united” with Future for America, “both in preaching and in publishing” the prophetic message of Future for America. The specific rule of Future for America which clearly confirmed September 11, 2001 as a fulfillment of prophecy was a “triple application of prophecy.”

Samoin kuin 11. elokuuta 1840, jolloin Future for America -sanoma vahvistettiin, ”monet vakuuttuivat Future for American omaksumien profeetallisen tulkinnan periaatteiden oikeellisuudesta”, ja ”adventtiliikkeelle annettiin ihmeellinen sysäys”. ”Oppineet ja arvossapidetyt miehet yhtyivät” Future for Americaan, ”sekä saarnaamisessa että julkaisemisessa”, julistaen Future for American profeetallista sanomaa. Future for American erityinen sääntö, joka selvästi vahvisti 11. syyskuuta 2001 profetian täyttymykseksi, oli ”profetian kolminkertainen sovellus”.

When we accept the foundational view of Islam of the first and second woes, as represented on both sacred charts, in conjunction with the written testimony of those who taught the message, we recognize specific prophetic characteristics associated with the first woe, and the second woe. The Bible repeatedly teaches, in a variety of ways, that truth is established upon the testimony of two. The prophetic characteristics of the first woe, combined with the prophetic characteristics of the second woe, establishes the prophetic characteristics of the third woe. The triple application of Islam is so specific in identifying the arrival of the third woe on September 11, 2001, that it is impossible not to see, though most choose to close their eyes to the evidence.

Kun hyväksymme islamia koskevan perustavan näkemyksen ensimmäisestä ja toisesta voi-huudosta, sellaisena kuin se on esitetty molemmissa pyhissä kaavioissa, yhdessä sanallisen todistuksen kanssa niiltä, jotka julistivat sanomaa, tunnistamme tietyt ensimmäiseen voi-huutoon ja toiseen voi-huutoon liittyvät profeetalliset tunnusmerkit. Raamattu opettaa toistuvasti, monin eri tavoin, että totuus vahvistetaan kahden todistuksella. Ensimmäisen voi-huudon profeetalliset tunnusmerkit yhdessä toisen voi-huudon profeetallisten tunnusmerkkien kanssa vahvistavat kolmannen voi-huudon profeetalliset tunnusmerkit. Islamin kolminkertainen sovellus on niin täsmällinen osoittaessaan kolmannen voi-huudon saapumisen 11. syyskuuta 2001, että sitä on mahdotonta olla näkemättä, vaikka useimmat päättävät sulkea silmänsä todisteilta.

The triple application of prophecy firmly established that the third woe arrived on September 11, 2001. It was then seen that the rule had been directly associated with the second angel’s message, which in the time of the Millerites and also in the time of the one hundred and forty-four thousand is the period when the Holy Spirit is poured out. Both histories are a fulfillment of the parable of the ten virgins, and in the parable the message of the Midnight Cry is where the distinction between the wise and foolish is manifested, and it is where the message of the second angel is empowered.

Profetian kolminkertainen sovellus vahvisti lujasti, että kolmas voi saapui 11. syyskuuta 2001. Tällöin nähtiin, että tämä sääntö oli ollut suoranaisesti yhteydessä toisen enkelin sanomaan, joka niin milleriittien aikana kuin myös sadan neljänkymmenenneljän tuhannen aikana on se ajanjakso, jolloin Pyhä Henki vuodatetaan. Molemmat historian vaiheet ovat kymmenen neitsyen vertauksen täyttymys, ja vertauksessa keskiyön huudon sanoma on se kohta, jossa viisaiden ja tyhmien välinen ero tulee ilmeiseksi, ja se on myös se kohta, jossa toisen enkelin sanoma saa voimansa.

> “Near the close of the second angel’s message, I saw a great light from heaven shining upon the people of God. The rays of this light seemed bright as the sun. And I heard the voices of angels crying, ‘Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him!’

> ”Toisen enkelin sanoman loppupuolella näin suuren valon taivaasta loistavan Jumalan kansan ylle. Tämän valon säteet näyttivät kirkkailta kuin aurinko. Ja minä kuulin enkelien äänet huutavan: ’Katso, Ylkä tulee; menkää häntä vastaan!’”

> “This was the midnight cry, which was to give power to the second angel’s message. Angels were sent from heaven to arouse the discouraged saints and prepare them for the great work before them. The most talented men were not the first to receive this message. Angels were sent to the humble, devoted ones, and constrained them to raise the cry, ‘Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him!’” Early Writings, 238.

> ”Tämä oli keskiyön huuto, jonka tuli antaa voimaa toisen enkelin sanomalle. Enkeleitä lähetettiin taivaasta herättämään lannistuneet pyhät ja valmistamaan heitä heidän edessään olevaan suureen työhön. Lahjakkaimmat miehet eivät olleet ensimmäisiä, jotka ottivat tämän sanoman vastaan. Enkeleitä lähetettiin nöyrien, antautuneiden luo, ja heitä kehotettiin korottamaan huuto: ’Katso, Ylkä tulee; menkää Häntä vastaan!’” Early Writings, 238.

In the history of the first and second angels, the outpouring of the Holy Spirit is accomplished by the Midnight Cry joining the second angels’ message. This is repeated in the history of the third angel.

Ensimmäisen ja toisen enkelin historiassa Pyhän Hengen vuodatus toteutuu siten, että Keskiyön huuto liittyy toisen enkelin sanomaan. Tämä toistuu kolmannen enkelin historiassa.

> “Angels were sent to aid the mighty angel from heaven, and I heard voices which seemed to sound everywhere, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues; for her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. This message seemed to be an addition to the third message, and joined it, as the midnight cry joined the second angel’s message in 1844. The glory of God rested upon the patient, waiting saints, and they fearlessly gave the last solemn warning, proclaiming the fall of Babylon, and calling upon God’s people to come out of her; that they might escape her fearful doom.” Spiritual Gifts, volume 1, 195.

> ”Enkeleitä lähetettiin avustamaan sitä väkevää enkeliä taivaasta, ja minä kuulin ääniä, jotka näyttivät kaikuvan kaikkialla: Lähtekää siitä ulos, minun kansani, ettette tulisi osallisiksi hänen synneistään ja ettette saisi osaanne hänen vitsauksistaan; sillä hänen syntinsä ovat ulottuneet taivaaseen asti, ja Jumala on muistanut hänen vääryytensä. Tämä sanoma näytti olevan lisäys kolmanteen sanomaan, ja liittyi siihen, niin kuin keskiyön huuto liittyi toisen enkelin sanomaan vuonna 1844. Jumalan kirkkaus lepäsi kärsivällisten, odottavien pyhien yllä, ja he antoivat pelottomasti viimeisen juhlallisen varoituksen julistaen Babylonin lankeemuksen ja kutsuen Jumalan kansaa lähtemään siitä ulos, jotta he voisivat välttyä hänen kauhistuttavalta tuomioltaan.” Spiritual Gifts, osa 1, 195.

In terms of a triple application of prophecy, the second angel’s message represents a triple application of prophecy, for the message in either history is Babylon twice fallen.

Profetian kolminkertaisen sovelluksen näkökulmasta toisen enkelin sanoma edustaa profetian kolminkertaista sovellusta, sillä sanoma kummassakin historiassa on: Babylon on kahdesti kukistunut.

> And there followed another angel, saying, Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication. Revelation 14:8.

> Ja toinen enkeli seurasi sanoen: Kukistunut, kukistunut on Babylon, tuo suuri kaupunki, koska se on juottanut kaikille kansoille haureutensa vihan viiniä. Ilmestys 14:8.

The mighty angel of Revelation ten descended with the fulfillment of a prophecy of the first and second woe on August 11, 1840, and in so doing it typified the descent of the mighty angel of Revelation chapter eighteen on September 11, 2001. That angel who lightens the earth with His glory then made a proclamation.

Ilmestyskirjan kymmenennen luvun väkevä enkeli laskeutui alas ensimmäisen ja toisen voi-huudon ennustuksen täyttymyksen yhteydessä 11. elokuuta 1840, ja siten se esikuvasi Ilmestyskirjan kahdeksannentoista luvun väkevän enkelin laskeutumista 11. syyskuuta 2001. Tuo enkeli, joka valaisee maan kirkkaudellaan, esitti silloin julistuksen.

> And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. Revelation 18:2.

> Ja hän huusi väkevästi suurella äänellä sanoen: "Kukistunut, kukistunut on Babylon, tuo suuri, ja siitä on tullut riivaajien asuinsija ja kaikkien saastaisten henkien tyyssija ja jokaisen saastaisen ja inhottavan linnun häkki." Ilmestys 18:2.

The message of the second angel of chapter fourteen, and of the mighty angel of chapter eighteen is identifying that Babylon has twice fallen, and the message is identifying Babylon of the last days. It identifies Babylon of the last days, for the two times Babylon previously fell in the time of Nimrod, and in the time of Nebuchadnezzar unto Belshazzar establishes the prophetic characteristics of the fall of the whore of Revelation seventeen who has written on her forehead, “Babylon the Great.” To identify that fall of Babylon in the last days requires the two witnesses of the two previous falls of Babylon, for the message of the last days is Babylon is fallen, is fallen. When the mighty angel descended when the great buildings of New York City were brought down by a touch of God, by His proclamation He identifies the rule of a triple application of prophecy. The triple application of prophecy that established September 11, 2001 as a fulfillment of God’s prophetic Word was the triple application of the three woes.

Nel messaggio del secondo angelo del capitolo quattordici e di quello dell’angelo potente del capitolo diciotto si identifica il fatto che Babilonia è caduta due volte, e il messaggio identifica la Babilonia degli ultimi giorni. Esso identifica la Babilonia degli ultimi giorni, poiché le due precedenti cadute di Babilonia, nel tempo di Nimrod e nel tempo di Nebukadnetsar fino a Baldassarre, stabiliscono le caratteristiche profetiche della caduta della meretrice di Apocalisse diciassette, che ha scritto sulla sua fronte: «Babilonia la grande». Per identificare quella caduta di Babilonia negli ultimi giorni si richiedono i due testimoni delle due precedenti cadute di Babilonia, poiché il messaggio degli ultimi giorni è: Babilonia è caduta, è caduta. Quando l’angelo potente discese, quando i grandi edifici di New York furono abbattuti da un tocco di Dio, mediante la sua proclamazione egli identifica la regola di una triplice applicazione della profezia. La triplice applicazione della profezia che stabilì l’11 settembre 2001 come adempimento della Parola profetica di Dio fu la triplice applicazione dei tre guai.

At that fulfillment many joined the movement of Future for America, and they were convinced of the principles of prophetic interpretation that had been employed by Future for America. August 11, 1840 repeated, and in so doing the repetition did not confirm the primary rule of Miller, that being that a day represents a year in Bible prophecy, for the primary rule of Future for America was that the Millerite history of the first and second angels’ messages is repeated in the history of the movement of the third angel.

Tuon täyttymyksen aikana monet liittyivät Future for America -liikkeeseen, ja he vakuuttuivat niistä profeetallisen tulkinnan periaatteista, joita Future for America oli soveltanut. Elokuun 11. päivä 1840 toistui, eikä tämä toisto siten vahvistanut Millerin ensisijaista sääntöä, nimittäin sitä, että päivä edustaa vuotta Raamatun profetiassa, sillä Future for America -liikkeen ensisijainen sääntö oli, että Milleriittien historian ensimmäisen ja toisen enkelin sanomista toistuu kolmannen enkelin liikkeen historiassa.

It seems self-evident that if the year 1840 became a specific attack of his satanic majesty, as Sister White identifies Satan, then the history of September 11, 2001 would also be subject to a similar attack. Thus, we find conspiracy theories identifying the role of the globalist, or the Jesuits, or the CIA, or the Bushes or some combination of those powers. Those theories, though containing some elements of truth are designed to refute the idea that it was a touch from God that brought down the great buildings of New York City, thus marking the arrival of the third woe into the history of the movement of the one hundred and forty-four thousand.

Näyttää itsestään selvältä, että jos vuodesta 1840 tuli hänen saatanallisen majesteettinsa erityinen hyökkäyskohde, kuten Sister White tunnistaa Saatanan, silloin myös syyskuun 11. päivän 2001 historia olisi samanlaisen hyökkäyksen alainen. Niinpä kohtaamme salaliittoteorioita, jotka määrittelevät globalistien tai jesuiittojen tai CIA:n tai Bushien tai jonkin näiden voimien yhdistelmän roolin. Nuo teoriat, vaikka ne sisältävät joitakin totuuden aineksia, on laadittu kumoamaan ajatus siitä, että Jumalan kosketus kaatoi New York Cityn suuret rakennukset ja siten merkitsi kolmannen voi-huudon saapumista sadan neljänkymmenen neljän tuhannen liikkeen historiaan.

> “Now comes the word that I have declared that New York is to be swept away by a tidal wave? This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’ The whole of the eighteenth chapter of Revelation is a warning of what is coming on the earth. But I have no light in particular in regard to what is coming on New York, only that I know that one day the great buildings there will be thrown down by the turning and overturning of God’s power. From the light given me, I know that destruction is in the world. One word from the Lord, one touch of his mighty power, and these massive structures will fall. Scenes will take place the fearfulness of which we cannot imagine.” Review and Herald, July 5, 1906.

> ”Mistä on tullut se väite, että minä olen julistanut New Yorkin joutuvan hyökyaallon pyyhkäisemäksi pois? Tätä en ole koskaan sanonut. Olen sanonut, katsellessani sinne kohoavia suuria rakennuksia, kerros kerrokselta: ’Kuinka kauheita näkyjä tuleekaan olemaan, kun Herra nousee järkyttämään maata perin pohjin! Silloin Ilmestyskirjan 18:1–3 sanat täyttyvät.’ Koko Ilmestyskirjan kahdeksastoista luku on varoitus siitä, mikä on tuleva maan päälle. Mutta minulle ei ole annettu erityistä valoa siitä, mitä New Yorkia kohtaa; tiedän vain, että jonakin päivänä siellä olevat suuret rakennukset sortuvat maahan Jumalan voiman kääntäessä ja mullistaessa. Minulle annetun valon perusteella tiedän, että hävitys on maailmassa. Yksi sana Herralta, yksi kosketus hänen mahtavasta voimastaan, ja nämä valtavat rakennelmat lankeavat. Tapahtuu sellaisia tilanteita, joiden kauheutta emme kykene kuvittelemaan.” Review and Herald, 5. heinäkuuta 1906.

The conspiracy theories, whether containing no truth or partial truths all undermine the truth that it was God’s providential activity that brought about the events of that date. Those various conspiracy theories are Satan’s attack from the outside of the movement against the truth, but he also worked to undermine the truth from within the movement. One of those internal attacks is based upon a rejection of Rome as the subject of the book of Joel.

Salaliittoteoriat, sisälsivätpä ne ei lainkaan totuutta tai osittaisia totuuksia, heikentävät kaikki sitä totuutta, että juuri Jumalan kaitselmuksellinen toiminta sai aikaan tuon päivämäärän tapahtumat. Nuo erilaiset salaliittoteoriat ovat Saatanan hyökkäys totuutta vastaan liikkeen ulkopuolelta käsin, mutta hän vaikutti myös totuuden horjuttamiseksi liikkeen sisältä käsin. Yksi noista sisäisistä hyökkäyksistä perustuu Rooman hylkäämiseen Joelin kirjan kohteena.

We will consider that controversy in the next article.

Tarkastelemme tuota kiistaa seuraavassa artikkelissa.

> The word of the Lord that came to Joel the son of Pethuel. Hear this, ye old men, and give ear, all ye inhabitants of the land. Hath this been in your days, or even in the days of your fathers? Tell ye your children of it, and let your children tell their children, and their children another generation. That which the palmerworm hath left hath the locust eaten; and that which the locust hath left hath the cankerworm eaten; and that which the cankerworm hath left hath the caterpiller eaten. Awake, ye drunkards, and weep; and howl, all ye drinkers of wine, because of the new wine; for it is cut off from your mouth. For a nation is come up upon my land, strong, and without number, whose teeth are the teeth of a lion, and he hath the cheek teeth of a great lion. Joel 1:1–6.

> Herran sana, joka tuli Joelille, Petuelin pojalle. Kuulkaa tämä, te vanhimmat, ja ottakaa korviinne, kaikki maan asukkaat. Onko tällaista tapahtunut teidän päivinänne tai teidän isienne päivinä? Kertokaa siitä lapsillenne, ja teidän lapsenne kertokoot omille lapsillensa, ja heidän lapsensa seuraavalle sukupolvelle. Sen, mitä kalvajasirkka jätti jäljelle, söi heinäsirkka; ja sen, mitä heinäsirkka jätti jäljelle, söi syöjäsirkka; ja sen, mitä syöjäsirkka jätti jäljelle, söi tuhosirkka. Herätkää, te juomarit, ja itkekää; valittakaa, kaikki viininjuojat, uuden viinin tähden, sillä se on otettu pois teidän suustanne. Sillä kansa on noussut minun maatani vastaan, väkevä ja lukematon; sen hampaat ovat kuin leijonan hampaat, ja sillä on suuren leijonan poskihampaat. Joel 1:1–6.

Back to Articles