Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixty-Six

Danielin kirja – satakuusikymmentäkuusi

Unraveling Prophecy: The French Revolution, Putin’s Russia, and the Ukrainian Conflict

Profetian avaaminen: Ranskan vallankumous, Putinin Venäjä ja Ukrainan konflikti

Author

Jeff Pippenger

Published

March 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

As we begin to consider the typification of the time of the end in 1989, by the prophetic history of verse ten, it is necessary to drop back into the history of the third generation of both horns of the earth beast. In 1913, the earth beast’s horn of Republicanism began its generation of compromise with the globalist banking system, and in 1919, the horn of true Protestantism began its generation of compromise with the theologians of apostate Protestantism and also the American Medical Association as it surrendered the accreditation of its educational system to the world. Both horns began a compromised relationship with the world that would change the direction of their respective messages from that point onward.

Kun alamme tarkastella lopun ajan esikuvallista kuvausta vuonna 1989 jakeen kymmenen profeetallisen historian valossa, on tarpeen palata maan pedon molempien sarvien kolmannen sukupolven historiaan. Vuonna 1913 maan pedon republikaanisuuden sarvi aloitti sukupolvensa kompromississa globalistisen pankkijärjestelmän kanssa, ja vuonna 1919 todellisen protestantismin sarvi aloitti sukupolvensa kompromississa luopioprotestantismin teologien sekä myös American Medical Associationin kanssa, kun se alisti koulutusjärjestelmänsä akkreditoinnin maailmalle. Molemmat sarvet aloittivat kompromissiin perustuvan suhteen maailman kanssa, mikä siitä lähtien muutti niiden kummankin sanoman suunnan.

In that history the starting point for the king of the north, and the king of the south of the last days also reached a turning point. The Miracle of Fatima occurred on October 13, 1917, in Fatima, Portugal. It was the culmination of a series of Marian apparitions witnessed by three young shepherd children: Lucia dos Santos and her cousins Francisco and Jacinta Marto. According to the accounts provided by the children, the Virgin Mary, identified as Our Lady of Fatima, appeared to them on the 13th day of each month from May to October 1917.

Tuossa historiassa myös pohjoisen kuninkaan ja viimeisten päivien etelän kuninkaan lähtökohta saavutti käännekohdan. Fátiman ihme tapahtui 13. lokakuuta 1917 Fátimassa, Portugalissa. Se oli huipentuma sarjalle Marian ilmestyksiä, joiden todistajina oli kolme nuorta paimenlasta: Lucia dos Santos sekä hänen serkkunsa Francisco ja Jacinta Marto. Lasten kertomusten mukaan Neitsyt Maria, joka tunnettiin nimellä Fátiman Neitsyt, ilmestyi heille kunkin kuukauden 13. päivänä toukokuusta lokakuuhun vuonna 1917.

During the final apparition on October 13, 1917, tens of thousands of people gathered at the Cova da Iria, near Fatima, expecting to witness a miracle as predicted by the children. According to the witnesses, the sun appeared to change colors, spin, and dance in the sky. This event came to be known as the Miracle of the Sun or the Miracle of Fatima.

Viimeisen ilmestymisen aikana 13. lokakuuta 1917 kymmenet tuhannet ihmiset kokoontuivat Cova da Iriaan, lähelle Fatimaa, odottaen näkevänsä ihmeen, kuten lapset olivat ennustaneet. Todistajien mukaan aurinko näytti vaihtavan värejä, pyörivän ja tanssivan taivaalla. Tämä tapahtuma tuli tunnetuksi Auringon ihmeenä eli Fatiman ihmeenä.

The Miracle of Fatima is a significant event in Catholic history and devotion, and it has been the subject of much study, debate, and religious interpretation over the years. The events at Fatima have had a lasting impact on popular piety, Marian devotion, and the interpretation of apocalyptic themes within the Catholic Church.

Fatiman ihme on merkittävä tapahtuma katolisessa historiassa ja hartaudessa, ja se on vuosien varrella ollut laajan tutkimuksen, keskustelun ja uskonnollisen tulkinnan kohteena. Fatiman tapahtumilla on ollut pysyvä vaikutus kansanhurskauteen, mariansisäiseen hartauteen ja apokalyptisten teemojen tulkintaan katolisessa kirkossa.

The Bolshevik Revolution occurred in Russia on November 7, 1917, when Bolshevik forces, led by Vladimir Lenin and the Bolshevik Party, seized key government buildings and infrastructure in Petrograd (now Saint Petersburg). This event marked the culmination of the Russian Revolution of 1917, which had begun with the February Revolution earlier in the year that led to the abdication of Tsar Nicholas II and the establishment of a provisional government.

Bolševikkivallankumous tapahtui Venäjällä 7. marraskuuta 1917, kun bolševikkijoukot Vladimir Leninin ja bolševikkipuolueen johdolla valtasivat keskeisiä hallintorakennuksia ja infrastruktuurikohteita Petrogradissa (nykyisessä Pietarissa). Tämä tapahtuma merkitsi vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen huipentumaa; vallankumous oli alkanut aiemmin samana vuonna helmikuun vallankumouksella, joka johti tsaari Nikolai II:n luopumiseen kruunusta ja väliaikaisen hallituksen perustamiseen.

During the Revolution, the Bolsheviks successfully overthrew the provisional government and established Soviet control over Russia. The Bolsheviks proclaimed the establishment of a socialist state and began implementing their revolutionary program, including the nationalization of industry, land redistribution, and the withdrawal of Russia from World War I. The October Revolution ultimately led to the creation of the Soviet Union and had profound and far-reaching consequences for Russia and the world, shaping the course of 20th-century history.

Vallankumouksen aikana bolševikit syrjäyttivät menestyksekkäästi väliaikaisen hallituksen ja vakiinnuttivat neuvostovallan Venäjällä. Bolševikit julistivat sosialistisen valtion perustetuksi ja ryhtyivät toteuttamaan vallankumouksellista ohjelmaansa, johon kuuluivat teollisuuden kansallistaminen, maan uudelleenjako sekä Venäjän vetäytyminen ensimmäisestä maailmansodasta. Lokakuun vallankumous johti lopulta Neuvostoliiton syntyyn, ja sillä oli syvällisiä ja kauaskantoisia seurauksia Venäjälle ja koko maailmalle, muovaten 1900-luvun historian kulkua.

Jesus illustrates the end with the beginning, and in order to fully see the king of the north and the king of the south of the last days, it is necessary to understand their beginnings. The literal kings of the south and the north that are identified in Daniel chapter eleven are defined as the power that rules the literal area of Egypt as the king of the south, and the power that rules the literal geographical area associated with Babylon as the king of the north.

Jeesus havainnollistaa loppua alun avulla, ja jotta viimeisten päivien pohjoisen kuningas ja etelän kuningas voidaan täysin nähdä, on välttämätöntä ymmärtää heidän alkunsa. Danielin kirjan yhdennessätoista luvussa mainitut kirjaimelliset etelän ja pohjoisen kuninkaat määritellään siten, että etelän kuninkaana on valta, joka hallitsee Egyptin kirjaimellista aluetta, ja pohjoisen kuninkaana valta, joka hallitsee Babyloniin liittyvää kirjaimellista maantieteellistä aluetta.

Literal prophecy transitioned to spiritual prophecy in the time of the cross, when ancient literal Israel was transitioning to modern spiritual Israel. Literal pagan Rome trampled down literal Jerusalem for three and a half literal years from 67 AD unto 70 AD, and spiritual papal Rome trampled down spiritual Jerusalem for three and a half spiritual years.

Kirjaimellinen profetia siirtyi hengelliseksi profetiaksi ristin aikana, jolloin muinainen kirjaimellinen Israel oli siirtymässä nykyiseen hengelliseen Israeliin. Kirjaimellinen pakanallinen Rooma tallasi kirjaimellisen Jerusalemin maahan kolmen ja puolen kirjaimellisen vuoden ajan vuodesta 67 jKr. vuoteen 70 jKr., ja hengellinen paavillinen Rooma tallasi hengellisen Jerusalemin maahan kolmen ja puolen hengellisen vuoden ajan.

Spiritual Babylon is identified in Revelation chapter seventeen, as the whore who commits fornication with the kings of the earth. Spiritual Egypt is identified in Revelation chapter eleven as atheistic France. The modern manifestations of the spiritual king of the north, that received its deadly wound at the time of the end in 1798 and then retaliated against the modern manifestation of the spiritual king of the south at the time of the end in 1989, are both represented in verse forty of Daniel eleven. Both powers have their origins in their last day manifestation in the 1917 to 1918 time frame, which is the same time frame as the generation of compromise for both horns of the earth beast. Those beginnings must be recognized to rightly apply the endings. The beginnings of the last day kings of the north and south both start at the French Revolution.

Hengellinen Babylon tunnistetaan Ilmestyskirjan seitsemännessätoista luvussa portoksi, joka harjoittaa haureutta maan kuninkaiden kanssa. Hengellinen Egypti tunnistetaan Ilmestyskirjan yhdennessätoista luvussa ateistiseksi Ranskaksi. Hengellisen pohjoisen kuninkaan nykyaikaiset ilmenemismuodot, joka sai kuolinhaavansa lopun aikana vuonna 1798 ja sitten iski takaisin hengellisen etelän kuninkaan nykyaikaista ilmenemismuotoa vastaan lopun aikana vuonna 1989, ovat molemmat edustettuina Danielin yhdentoista luvun neljännessäkymmenennessä jakeessa. Molempien valtojen alkuperä niiden viimeisten päivien ilmenemismuodossa sijoittuu vuosien 1917–1918 aikakehykseen, joka on sama aikakehys kuin maan pedon molempien sarvien kompromissin sukupolvi. Nuo alkuvaiheet on tunnistettava, jotta loppuvaiheita voidaan soveltaa oikein. Viimeisten päivien pohjoisen ja etelän kuninkaiden alku alkaa molempien osalta Ranskan vallankumouksesta.

> “In the sixteenth century the Reformation, presenting an open Bible to the people, had sought admission to all the countries of Europe. Some nations welcomed it with gladness, as a messenger of Heaven. In other lands the papacy succeeded to a great extent in preventing its entrance; and the light of Bible knowledge, with its elevating influences, was almost wholly excluded. In one country, though the light found entrance, it was not comprehended by the darkness. For centuries, truth and error struggled for the mastery. At last the evil triumphed, and the truth of Heaven was thrust out. ‘This is the condemnation, that light is come into the world, and men loved darkness rather than light.’ John 3:19. The nation was left to reap the results of the course which she had chosen. The restraint of God’s Spirit was removed from a people that had despised the gift of His grace. Evil was permitted to come to maturity. And all the world saw the fruit of willful rejection of the light.

> ”Kuudennellatoista vuosisadalla uskonpuhdistus, joka tarjosi kansalle avoimen Raamatun, oli pyrkinyt pääsemään kaikkiin Euroopan maihin. Jotkin kansat ottivat sen ilolla vastaan taivaan sanansaattajana. Muissa maissa paavikunta onnistui suuressa määrin estämään sen pääsyn; ja raamatullisen tiedon valo kohottavine vaikutuksineen suljettiin miltei kokonaan pois. Yhdessä maassa valo tosin pääsi sisään, mutta pimeys ei sitä käsittänyt. Vuosisatojen ajan totuus ja erehdys kamppailivat herruudesta. Lopulta pahuus voitti, ja taivaan totuus työnnettiin pois. ’Ja tämä on tuomio, että valkeus on tullut maailmaan, ja ihmiset rakastivat pimeyttä enemmän kuin valkeutta.’ Joh. 3:19. Kansakunta jätettiin niittämään valitsemansa tien seuraukset. Jumalan Hengen pidättävä vaikutus poistettiin kansasta, joka oli halveksinut Hänen armonsa lahjaa. Pahuuden sallittiin kypsyä täyteen mittaansa. Ja koko maailma näki valon tahallisen hylkäämisen hedelmän.”

> “The war against the Bible, carried forward for so many centuries in France, culminated in the scenes of the Revolution. That terrible outbreaking was but the legitimate result of Rome’s suppression of the Scriptures. It presented the most striking illustration which the world has ever witnessed of the working out of the papal policy—an illustration of the results to which for more than a thousand years the teaching of the Roman Church had been tending.

> Raamattua vastaan käyty sota, jota Ranskassa oli jatkettu niin monien vuosisatojen ajan, huipentui vallankumouksen tapahtumiin. Tuo kauhea purkaus oli vain Rooman harjoittaman Raamatun tukahduttamisen oikeutettu seuraus. Se tarjosi silmiinpistävimmän esimerkin, minkä maailma on koskaan nähnyt, paavillisen politiikan vaikutusten toteutumisesta — esimerkin niistä seurauksista, joihin Rooman kirkon opetus oli yli tuhannen vuoden ajan ollut johtamassa.

> “The suppression of the Scriptures during the period of papal supremacy was foretold by the prophets; and the Revelator points also to the terrible results that were to accrue especially to France from the domination of the ‘man of sin.’” The Great Controversy, 265, 266.

> ”Profeetat ennustivat Raamatun kirjoitusten tukahduttamisen paavillisen ylivallan aikana; ja Ilmestyskirjan näkijä viittaa myös niihin kauhistuttaviin seurauksiin, jotka olivat koituvat erityisesti Ranskalle ”synnin ihmisen” herruuden vuoksi.” Suuri taistelu, 265, 266.

The French Revolution was produced by the suppression of the Scriptures “during the period of papal supremacy.” The birth of atheism, which was to become the archenemy of the papacy, was brought about by the papacy itself. The French Revolution took place from 1789 to 1799, but the atheistic revolutionary spirit that began in France continued to spread across Europe and beyond. One-hundred eighteen years after the end of the revolution in France, the Russian Revolution began in Russia. The revolution of atheism that began in France, ended in Russia, and in 1917 Russia became the prophetic representative of the nation symbolized by the atheism of Egypt. The dragon power represented as the king of the south had migrated from France to Russia.

Ranskan vallankumous sai alkunsa Raamatun kirjoitusten tukahduttamisesta ”paavillisen ylivallan aikana”. Ateismin synty, sen, josta oli tuleva paavikunnan perivihollinen, sai alkunsa paavikunnan omasta toiminnasta. Ranskan vallankumous tapahtui vuosina 1789–1799, mutta Ranskassa alkanut ateistinen vallankumouksellinen henki jatkoi leviämistään kautta Euroopan ja sen ulkopuolelle. Sata kahdeksantoista vuotta vallankumouksen päättymisen jälkeen Ranskassa Venäjän vallankumous alkoi Venäjällä. Ranskassa alkanut ateismin vallankumous päättyi Venäjällä, ja vuonna 1917 Venäjästä tuli profeetallinen edustaja sille kansakunnalle, jota symboloi Egyptin ateismi. Lohikäärmeen valta, joka esitetään etelän kuninkaana, oli siirtynyt Ranskasta Venäjälle.

The revolution in France was represented politically and prophetically by Napoleon Bonaparte, and in that sense, Napoleon represents the first leader of a nation established in a revolution brought about by the atheism of Egypt. The narcissism of Napoleon is fitly repeated by the narcissism of Putin.

Ranskan vallankumousta edusti poliittisesti ja profeetallisesti Napoleon Bonaparte, ja siinä mielessä Napoleon edustaa ensimmäistä sellaisen kansakunnan johtajaa, joka perustettiin Egyptin ateismin aikaansaaman vallankumouksen kautta. Napoleonin narsismi toistuu osuvasti Putinin narsismissa.

Napoleon was keenly aware of the power of imagery and propaganda, as is Putin, who was a former KGB officer. The KGB specializes in propaganda. Napoleon used portraiture as a means of projecting his authority, power, and image of leadership to the public. He commissioned portraits from some of the most celebrated artists of his time, including Jacques-Louis David, Antoine-Jean Gros, and Jean-Auguste-Dominique Ingres, among others.

Napoleon oli erittäin tietoinen kuvaston ja propagandan voimasta, samoin kuin Putin, joka oli entinen KGB-upseeri. KGB on erikoistunut propagandaan. Napoleon käytti muotokuvataidetta keinona välittää yleisölle auktoriteettiaan, valtaansa ja johtajakuvaansa. Hän tilasi muotokuvia aikansa maineikkaimmilta taiteilijoilta, muun muassa Jacques-Louis Davidilta, Antoine-Jean Gros’lta ja Jean-Auguste-Dominique Ingresiltä.

These portraits depicted Napoleon in various poses and settings, ranging from official state portraits to more informal scenes. They served not only as personal mementos for Napoleon himself but also as tools for spreading his image and influence both domestically and internationally. Putin has accomplished the identical work for himself, with a multitude of pictures of himself in settings that rival any of the modern influencers on the Internet.

Nämä muotokuvat esittivät Napoleonia erilaisissa asennoissa ja ympäristöissä, virallisista valtiollisista muotokuvista epämuodollisempiin kohtauksiin. Ne eivät toimineet ainoastaan henkilökohtaisina muistoesineinä Napoleonille itselleen, vaan myös välineinä hänen kuvansa ja vaikutusvaltansa levittämiseksi sekä kotimaassa että kansainvälisesti. Putin on toteuttanut itselleen täsmälleen saman työn, luoden lukemattoman määrän kuvia itsestään ympäristöissä, jotka vetävät vertoja kenelle tahansa Internetin nykyajan vaikuttajista.

At the beginning of the French Revolution the king, his family and staff were overthrown and executed. At the beginning of the Russian Revolution the Czar, his family and staff were overthrown and executed. The revolution that began in France culminated in Russia. The French Revolution is the subject of the prophecy of chapter eleven of Revelation, and therefore the French Revolution is subject to the rules of prophetic interpretation. Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning of a thing, so the Russian Revolution is the end of the French Revolution.

Ranskan vallankumouksen alussa kuningas, hänen perheensä ja hoviväkensä syöstiin vallasta ja teloitettiin. Venäjän vallankumouksen alussa tsaari, hänen perheensä ja hoviväkensä syöstiin vallasta ja teloitettiin. Ranskassa alkanut vallankumous huipentui Venäjällä. Ranskan vallankumous on Ilmestyskirjan yhdennentoista luvun profetian aihe, ja sen vuoksi Ranskan vallankumous on profeetallisen tulkinnan sääntöjen alainen. Jeesus havainnollistaa aina jonkin asian lopun sen alulla, joten Venäjän vallankumous on Ranskan vallankumouksen loppu.

Vladimir Putin represents the last leader of a nation established in a revolution brought about with the atheism of Egypt. The first leader of Russia was Vladimir Lenin. The name “Vladimir” is of Slavic origin and is composed of two elements: “vlad” and “mir.” “Vlad” is derived from the Slavic root “vladeti,” which means “to rule” or to wield power. “Mir” means “world”. The first Vladimir (Lenin) typifies the last Vladimir (Putin), who is also typified by the first leader of the revolution of atheism (Napoleon).

Vladimir Putin edustaa sen kansakunnan viimeistä johtajaa, joka perustettiin vallankumouksessa, joka saatettiin aikaan Egyptin ateismin avulla. Venäjän ensimmäinen johtaja oli Vladimir Lenin. Nimi ”Vladimir” on slaavilaista alkuperää ja koostuu kahdesta osasta: ”vlad” ja ”mir”. ”Vlad” on johdettu slaavilaisesta juuresta ”vladeti”, joka merkitsee ”hallita” tai käyttää valtaa. ”Mir” merkitsee ”maailmaa”. Ensimmäinen Vladimir (Lenin) on esikuva viimeisestä Vladimirista (Putinista), jota myös kuvataan ateismin vallankumouksen ensimmäisen johtajan (Napoleonin) esikuvana.

After Napoleon’s defeat in the War of the Sixth Coalition and the Treaty of Fontainebleau in April 1814, he abdicated the throne of France and was exiled to the Mediterranean island of Elba. He was granted sovereignty over the island and allowed to retain the title of Emperor, albeit in a much-reduced capacity. Napoleon spent around ten months on Elba, during which he made plans to return to power in France. Following his escape from Elba and his brief return to power in France during the Hundred Days, Napoleon was decisively defeated at the Battle of Waterloo in June 1815. After this defeat the Allied powers, particularly Great Britain, were determined to prevent Napoleon from causing any further trouble. Consequently, he was exiled again, this time to the remote island of Saint Helena in the South Atlantic. Napoleon spent the remainder of his life in exile on Saint Helena until his death in 1821.

Napoleonin tappion jälkeen kuudennen liittokunnan sodassa ja Fontainebleaun rauhansopimuksen jälkeen huhtikuussa 1814 hän luopui Ranskan valtaistuimesta ja hänet karkotettiin Välimerellä sijaitsevalle Elban saarelle. Hänelle myönnettiin saaren suvereniteetti, ja hänen sallittiin säilyttää keisarin arvonimi, joskin huomattavasti rajoitetummassa asemassa. Napoleon vietti Elballa noin kymmenen kuukautta, joiden aikana hän teki suunnitelmia palatakseen valtaan Ranskassa. Paettuaan Elbalta ja palattuaan lyhytaikaisesti valtaan Ranskassa sadan päivän ajaksi Napoleon kärsi ratkaisevan tappion Waterloon taistelussa kesäkuussa 1815. Tämän tappion jälkeen liittoutuneet vallat, erityisesti Iso-Britannia, olivat päättäneet estää Napoleonia aiheuttamasta enää mitään lisävaikeuksia. Tämän seurauksena hänet karkotettiin jälleen, tällä kertaa syrjäiselle Saint Helenan saarelle Etelä-Atlantilla. Napoleon vietti loppuelämänsä maanpaossa Saint Helenalla kuolemaansa saakka vuonna 1821.

Putin is a representative of the old guard KGB. The KGB was the main security agency and intelligence agency of the Soviet Union from 1954 until its dissolution in 1991. It was responsible for internal security, counterintelligence, and intelligence gathering, both domestically and internationally. The KGB was known for its extensive network of spies, surveillance operations, and its role in maintaining the Communist regime’s control over the population. Vladimir Putin was a member of the KGB (Committee for State Security), the main security and intelligence agency of the Soviet Union.

Putin on vanhan kaartin KGB:n edustaja. KGB oli Neuvostoliiton tärkein turvallisuus- ja tiedustelupalvelu vuodesta 1954 sen lakkauttamiseen vuonna 1991 saakka. Se vastasi sisäisestä turvallisuudesta, vastatiedustelusta ja tiedustelutiedon hankinnasta sekä kotimaassa että kansainvälisesti. KGB tunnettiin laajasta vakoojaverkostostaan, valvontaoperaatioistaan sekä roolistaan kommunistisen hallinnon väestöön kohdistaman kontrollin ylläpitämisessä. Vladimir Putin oli KGB:n (valtion turvallisuuskomitean), Neuvostoliiton tärkeimmän turvallisuus- ja tiedustelupalvelun, jäsen.

Putin joined the KGB in 1975 after graduating from Leningrad State University. Putin worked for the KGB until the collapse of the Soviet Union in 1991, after which he entered politics and eventually became the President of Russia in 2000. His background in the KGB has had a significant influence on his approach to governance and foreign policy. Napoleon’s first exile on the Island of Elba, represents the history of 1991 until the year 2000, when the philosophy of the KGB returned. When Putin is eventually defeated, as represented in verses thirteen to fifteen, that second defeat (the first being 1989), is typified by Waterloo and Napoleon’s second exile, where he died.

Putin liittyi KGB:hen vuonna 1975 valmistuttuaan Leningradin valtionyliopistosta. Putin työskenteli KGB:ssä Neuvostoliiton hajoamiseen saakka vuonna 1991, minkä jälkeen hän siirtyi politiikkaan ja tuli lopulta Venäjän presidentiksi vuonna 2000. Hänen taustansa KGB:ssä on vaikuttanut merkittävästi hänen hallintotapaansa ja ulkopolitiikkaansa. Napoleonin ensimmäinen maanpako Elban saarella edustaa vuosien 1991 ja 2000 välistä historiaa, jolloin KGB:n filosofia palasi. Kun Putin lopulta kukistetaan, kuten jakeissa kolmestatoista viiteentoista kuvataan, tuo toinen tappio (ensimmäisen ollessa vuosi 1989) saa esikuvakseen Waterloon ja Napoleonin toisen maanpaon, jossa hän kuoli.

Napoleon delivered the deadly wound to the papacy in 1798 and 1799. In 1799 the French Revolution ended in France, but by 1917 it had reached Russia in the Bolshevik Revolution. In 1917 the miracle of Fatima took place in Portugal, and the three children who supposedly communicated with Mary and Joseph were given three secret messages. The three messages were secret in the sense they were only to be read by the pope, the king of the north. The messages directed the pope to call a special meeting with the leaders of the Catholic Church and hold a special ceremony in order to dedicate Russia, which had just become communist Russia the year before, to the virgin Mary.

Napoleon aiheutti paaviudelle kuolettavan haavan vuosina 1798 ja 1799. Vuonna 1799 Ranskan vallankumous päättyi Ranskassa, mutta vuoteen 1917 mennessä se oli saavuttanut Venäjän bolševikkivallankumouksessa. Vuonna 1917 Fatiman ihme tapahtui Portugalissa, ja kolmelle lapselle, joiden väitettiin olleen yhteydessä Mariaan ja Joosefiin, annettiin kolme salaista viestiä. Nämä kolme viestiä olivat salaisia siinä merkityksessä, että ne oli määrä lukea ainoastaan paavin, pohjoisen kuninkaan, toimesta. Viestit kehottivat paavia kutsumaan koolle erityiskokouksen katolisen kirkon johtajien kanssa ja toimittamaan erityisen seremonian, jotta Venäjä, josta oli juuri edellisenä vuonna tullut kommunistinen Venäjä, vihittäisiin neitsyt Marialle.

The messages contained a warning that if the pope refused to follow through on the command to dedicate Russia to Mary, the world would suffer another world war (the first world war was to end the month after the miracle). The messages of Fatima became a structure for conservative Catholic prophetic interpretation. It identified a struggle within the Catholic church between conservative Catholicism, represented by pope John Paul II and the first Vatican council, and Liberal Catholicism represented by the current “woke-pope” and the second Vatican council.

Sanomat sisälsivät varoituksen siitä, että jos paavi kieltäytyisi toteuttamasta käskyä omistaa Venäjä Marialle, maailma joutuisi kärsimään uudesta maailmansodasta (ensimmäisen maailmansodan oli määrä päättyä kuukautta ihmeen jälkeen). Fatiman sanomista tuli konservatiivisen katolisen profeetallisen tulkinnan rakennelma. Se tunnisti katolisen kirkon sisäisen kamppailun konservatiivisen katolilaisuuden, jota edustivat paavi Johannes Paavali II ja ensimmäinen Vatikaanin kirkolliskokous, sekä liberaalin katolilaisuuden, jota edustivat nykyinen ”woke-paavi” ja toinen Vatikaanin kirkolliskokous, välillä.

In the messages of Fatima the “good pope”, was the “white pope”, and the “bad pope”, was the “black pope”. The good pope, Pope John Paul II, was the conservative pope who identified the Virgin of Fatima as his guiding idol, and the bad pope is the woke-pope, who also rejects any messages from the so-called virgin Mary. When you visit the shrine in Fatima, Portugal as you enter the premises the entrance is set between two giant statues of a black pope on one side and a white pope on the other side, thus representing the internal struggle identified in the Fatima prophecies.

Fatiman sanomissa ”hyvä paavi” oli ”valkoinen paavi”, ja ”paha paavi” oli ”musta paavi”. Hyvä paavi, paavi Johannes Paavali II, oli konservatiivinen paavi, joka piti Fatiman Neitsyttä ohjaavana epäjumalanaan, ja paha paavi on woke-paavi, joka niin ikään torjuu kaikki viestit niin sanotulta neitsyt Marialta. Kun vierailet Fatiman pyhäkössä Portugalissa, huomaat alueelle astuessasi, että sisäänkäynti sijoittuu kahden jättiläismäisen patsaan väliin: toisella puolella on musta paavi ja toisella valkoinen paavi, mikä näin kuvastaa Fatiman profetioissa tunnistettua sisäistä kamppailua.

The other element of the three secret messages of Fatima was its emphasis on the warfare of Catholicism (the king of the north), and atheism (the king of the south). Without recognizing that the warfare of Catholicism and atheistic Russia is a subject of the satanic prophecy, which directs a large percentage of Catholicism, it is difficult, if not impossible to understand the support which the Catholic church provided to Nazi Germany during World War Two.

Fátiman kolmen salaisen viestin toinen osatekijä oli sen painotus katolilaisuuden (pohjoisen kuninkaan) ja ateismin (etelän kuninkaan) väliseen sotaan. Ellei tunnusteta, että katolilaisuuden ja ateistisen Venäjän välinen sota on eräs saatanallisen profetian aihe, joka ohjaa suurta osaa katolilaisuudesta, on vaikeaa, ellei suorastaan mahdotonta, ymmärtää sitä tukea, jonka katolinen kirkko antoi natsi-Saksalle toisen maailmansodan aikana.

The Battle of Leningrad, which lasted from September 8, 1941 to January 27, 1944 during World War Two, was one of the longest and most brutal sieges in history. The Battle of Stalingrad, which occurred from August 23, 1942 to February 2, 1943, is often regarded as the bloodiest and most significant battle of World War Two. It resulted in immense casualties on both sides, with estimates of over 2 million total casualties, including deaths, wounded, and captured soldiers. The Battle of Stalingrad also marked a turning point in the war, as it resulted in a decisive Soviet victory over the German Army and led to the eventual defeat of Nazi Germany.

Leningradin taistelu, joka kesti 8. syyskuuta 1941:stä 27. tammikuuta 1944:ään toisen maailmansodan aikana, oli yksi historian pisimmistä ja julmimmista piirityksistä. Stalingradin taistelua, joka käytiin 23. elokuuta 1942:sta 2. helmikuuta 1943:een, pidetään usein toisen maailmansodan verisimpänä ja merkittävimpänä taisteluna. Se johti valtaviin tappioihin kummallakin puolella, ja arviot kokonaisuhreista, mukaan lukien kaatuneet, haavoittuneet ja vangiksi joutuneet sotilaat, nousevat yli 2 miljoonaan. Stalingradin taistelu merkitsi myös sodan käännekohtaa, sillä se päättyi Neuvostoliiton ratkaisevaan voittoon Saksan armeijasta ja johti lopulta natsi-Saksan tappioon.

Without recognizing that Nazi Germany’s warfare against Russia, particularly in the two battles just cited, it is difficult to understand the role of Germany as the secret ally of the Catholic Church. Without the understanding of the premises of a spiritual war between Catholicism that was motivated by the satanic prophecy of Mary of Fatima, against the atheism of Russia, and thereafter the Communist Soviet Union, the logic for Catholicism secretly hiding and then transporting Nazi war criminals around the globe post-World War Two is missed. The Nazi’s were Catholicism’s proxy army in their struggle against Russia.

Ellei ymmärretä natsi-Saksan sodankäyntiä Venäjää vastaan, erityisesti kahdessa juuri mainitussa taistelussa, on vaikea käsittää Saksan roolia katolisen kirkon salaisena liittolaisena. Ellei ymmärretä niiden hengellisen sodan lähtökohtia, jossa katolisuus, Fatiman Marian saatanallisen profetian motivoimana, kävi taistelua Venäjän ateismia ja sittemmin kommunistista Neuvostoliittoa vastaan, jää käsittämättä se logiikka, jonka perusteella katolisuus toisen maailmansodan jälkeen salaa kätki natsien sotarikollisia ja sitten kuljetti heitä ympäri maailmaa. Natsit olivat katolisuuden sijaisarmeija sen kamppailussa Venäjää vastaan.

It is in this prophetic logic that Putin, the head of atheistic Russia, is involved in a war in the Ukraine, whose leaders are openly known to be Nazi’s. The ground troops of Fatima’s war against atheism from World War Two and onward is fascism, and Nazism. Of course, even though this reality of the leaders of the Ukrainian government is well-documented, the modern manifestation of Hitler’s Reich Ministry of Public Enlightenment and Propaganda (the mainstream media), has covered these facts as best they could.

Juuri tässä profeetallisessa logiikassa Putin, ateistisen Venäjän johtaja, on osallisena sodassa Ukrainassa, jonka johtajien tiedetään avoimesti olevan natseja. Fatiman sodan ateismia vastaan, toisesta maailmansodasta lähtien, maajoukkoina toimivat fasismi ja natsismi. Tietenkin, vaikka tämä todellisuus Ukrainan hallituksen johtajista on hyvin dokumentoitu, Hitlerin valistus- ja propagandaministeriön Reichsministerium für Volksaufklärung und Propaganda nykyaikainen ilmentymä (valtamedia) on peitellyt nämä tosiasiat parhaansa mukaan.

The name “Ukraine” is derived from the Slavic word “ukraina,” which means “borderland” or “the edge.” The term historically referred to the border regions of the Kievan Rus’, the medieval state that preceded modern-day Ukraine, and is situated on the crossroads between Eastern Europe and Eurasia. Throughout history, it has served as a meeting point between various cultures, civilizations, and empires, including the Byzantine Empire, the Ottoman Empire, the Russian Empire, and others. Its strategic location made it a frontier region that experienced significant cultural, political, and military interactions. During the medieval period, Ukraine was the border region of the Kievan Rus’, which was a powerful state that encompassed parts of modern-day Ukraine, Russia, and Belarus. As the Kievan Rus’ expanded and contracted over time, its borders often shifted, and Ukraine remained on the periphery of the state.

Nimi ”Ukraina” juontuu slaavilaisesta sanasta ”ukraina”, joka merkitsee ”rajamaata” tai ”reunaa”. Historiallisesti tällä termillä viitattiin Kiovan Rusin raja-alueisiin, keskiaikaiseen valtioon, joka edelsi nykyistä Ukrainaa ja sijaitsi Itä-Euroopan ja Euraasian välisessä risteyskohdassa. Kautta historian se on toiminut eri kulttuurien, sivilisaatioiden ja imperiumien, muun muassa Bysantin valtakunnan, Osmanien valtakunnan, Venäjän keisarikunnan ja muiden, kohtaamispaikkana. Sen strateginen sijainti teki siitä rajaseudun, jolla tapahtui merkittäviä kulttuurisia, poliittisia ja sotilaallisia vuorovaikutuksia. Keskiajalla Ukraina oli Kiovan Rusin rajaseutua; Kiovan Rus oli mahtava valtio, johon kuului osia nykyisestä Ukrainasta, Venäjästä ja Valko-Venäjästä. Kiovan Rusin laajetessa ja supistuessa ajan kuluessa sen rajat siirtyivät usein, ja Ukraina säilyi valtion reuna-alueella.

After the collapse of the Soviet Union in 1989, as represented in verse ten, verses eleven and twelve identify a battle where the king of the south retaliates and prevails over the king of the north. That battle was fought at Raphia, which was the borderline of the domains of the king of the south and the king of the north.

Neuvostoliiton romahduksen jälkeen vuonna 1989, kuten kymmenes jae esittää, yhdestoista ja kahdestoista jae osoittavat taistelun, jossa etelän kuningas iskee takaisin ja voittaa pohjoisen kuninkaan. Tämä taistelu käytiin Rafiassa, joka oli etelän kuninkaan ja pohjoisen kuninkaan valtapiirien rajaseutua.

The Battle of Raphia, which took place in 217 BC, comes from the name of the town near which the battle occurred. Raphia was a town located in the coastal region of ancient Palestine, near the border between the Ptolemaic Kingdom of Egypt and the Seleucid Empire. At the time of the battle the border between the Ptolemaic Kingdom of Egypt, ruled by King Ptolemy IV Philopator, and the Seleucid Empire, ruled by King Antiochus III, was located in the vicinity of Raphia. The battle was fought near this border region as both sides sought to assert control over strategic territories in the Levant.

Raphian taistelu, joka käytiin vuonna 217 eKr., on saanut nimensä siitä kaupungista, jonka läheisyydessä taistelu tapahtui. Raphia oli kaupunki, joka sijaitsi muinaisen Palestiinan rannikkoseudulla, lähellä Egyptin Ptolemaiosten valtakunnan ja Seleukidien valtakunnan välistä rajaa. Taistelun aikaan Egyptin Ptolemaiosten valtakunnan, jota hallitsi kuningas Ptolemaios IV Filopator, ja Seleukidien valtakunnan, jota hallitsi kuningas Antiokhos III, välinen raja sijaitsi Raphian lähistöllä. Taistelu käytiin tämän rajaseudun läheisyydessä, kun molemmat osapuolet pyrkivät vahvistamaan valtansa Levantin strategisilla alueilla.

The ancient town of Raphia, is located near the modern city of Rafah. Rafah is a city situated in the southern Gaza Strip, which is part of the Palestinian territories. After Ptolemy’s victory at Raphia in 217 BC, he initiated persecutions against the Jews in Jerusalem, and also in Egypt. The victory was short-lived and he met his Waterloo, so to speak, in the next three verses. In verse thirteen, the previously defeated king of the north returns and by verse fifteen he overwhelms the king of the south.

Muinainen Raphian kaupunki sijaitsee lähellä nykyistä Rafahin kaupunkia. Rafah on Gazan kaistan eteläosassa sijaitseva kaupunki, ja Gazan kaista on osa palestiinalaisalueita. Ptolemaioksen voitettua Raphiassa vuonna 217 eKr. hän käynnisti juutalaisiin kohdistuvia vainoja Jerusalemissa sekä myös Egyptissä. Voitto jäi lyhytaikaiseksi, ja seuraavissa kolmessa jakeessa hän kohtasi niin sanoaksemme Waterloonsa. Jakeessa kolmetoista aiemmin voitettu pohjoisen kuningas palaa, ja jakeeseen viisitoista mennessä hän musertaa etelän kuninkaan.

The victory of Putin in the Ukraine will be used by Putin, a former KGB officer who specialized in propaganda, to most likely expose the Nazi roots of the Ukrainian leadership, and also expose those in the Western World who supported the regime for economic greed, and no doubt also expose the hidden black-sites and bio-labs employed by the globalists, which have been funded by the taxpayers of the United States.

Putinin voittoa Ukrainassa käyttää hyväkseen Putin, entinen KGB-upseeri, joka erikoistui propagandaan, mitä todennäköisimmin paljastaakseen Ukrainan johdon natsijuuret sekä paljastaakseen myös ne läntisen maailman tahot, jotka tukivat hallintoa taloudellisesta ahneudesta, ja epäilemättä myös paljastaakseen globalistien käyttämät salaiset mustat tukikohdat ja biolaboratoriot, joita Yhdysvaltain veronmaksajat ovat rahoittaneet.

Those revelations will destroy the current talking points of the world globalists, and also of the Democratic talking heads in the United States. That victory for Putin will provide the mandate for the eighth President, that is of the seven, to take his role as the prophetic despot that arrives into history just before verse sixteen; and verse sixteen is the soon coming Sunday law.

Nuo ilmestykset murskaavat maailman globalistien nykyiset puheenaiheet sekä myös Yhdysvaltojen demokraattien suukappaleiden puheet. Tuo Putinin voitto antaa valtuutuksen kahdeksannelle Presidentille, joka on niistä seitsemästä, ottaa paikkansa profeetallisena despottina, joka astuu historian näyttämölle juuri ennen jaetta kuusitoista; ja jae kuusitoista on pian tuleva sunnuntailaki.

In verse thirteen, the king of the north regroups his army, and in verse fourteen, pagan Rome is introduced into history for the first time, though it is not yet the king of the north. It is there identified as the symbol which “establishes the vision”, and as the power who exalts himself and then falls. After the victory of Putin in the war in the Ukraine, the papacy will begin to lift itself up into world politics, just in advance of the Sunday law in verse sixteen.

Jakeessa kolmetoista pohjoisen kuningas kokoaa uudelleen sotajoukkonsa, ja jakeessa neljätoista pakanallinen Rooma tuodaan ensi kerran historiaan, vaikka se ei vielä ole pohjoisen kuningas. Siinä se tunnistetaan vertauskuvaksi, joka ”vahvistaa näyn”, sekä vallaksi, joka korottaa itsensä ja sitten sortuu. Putinin voiton jälkeen Ukrainan sodassa paavius alkaa kohottaa itseään maailmanpolitiikkaan juuri ennen sunnuntailakia jakeessa kuusitoista.

The French Revolution, and its connection with the Russian Revolution; Napoleon and Putin; the miracle of Fatima, and its three secrets; the secret alliance between the Vatican and Hitler, the secret alliance between the Vatican and Reagan, are all prophetic “wheels” that intersect in the history of verses eleven through fifteen, which occur during the history of September 11, 2001 until the Sunday law in the United States. It was important to provide a brief summary of these prophetic “wheels” before we take up verse ten.

Ranskan vallankumous ja sen yhteys Venäjän vallankumoukseen; Napoleon ja Putin; Fátiman ihme ja sen kolme salaisuutta; Vatikaanin ja Hitlerin salainen liitto, Vatikaanin ja Reaganin salainen liitto ovat kaikki profeetallisia ”pyöriä”, jotka leikkaavat toisensa jakeiden yhdestätoista viiteentoista historiassa, joka sijoittuu 11. syyskuuta 2001:n ja Yhdysvaltojen sunnuntailain väliseen aikaan. Oli tärkeää esittää lyhyt yhteenveto näistä profeetallisista ”pyöristä” ennen kuin ryhdymme tarkastelemaan jaetta kymmenen.

The following article is taken from “NBC news,” which is as “Main Stream Media,” as it gets, and the “MSM” is the modern version of Hitler’s World War Two propaganda machine. The article is of course anti-Putin, anti-Russian, and pro-Ukraine, but that is not the point. As citizens of the heavenly kingdom, God’s people should not endorse either side of a satanic work, and all warfare is a satanic work.

Seuraava artikkeli on otettu lähteestä ”NBC News”, joka edustaa niin sanottua valtamediaa siinä äärimmäisimmässä muodossaan, ja ”MSM” on Hitlerin toisen maailmansodan aikaisen propagandakoneiston nykyaikainen vastine. Artikkeli on luonnollisesti Putin-vastainen, Venäjä-vastainen ja Ukrainan puolella, mutta se ei ole asian ydin. Taivaallisen valtakunnan kansalaisina Jumalan kansan ei tule asettua kummankaan saatanallisen teon osapuolen tueksi, ja kaikki sodankäynti on saatanallista työtä.

The purpose of this article is to allow those who are unfamiliar with the prophetic warfare between Catholicism (the king of the north) and atheism (the king of the south), and the fact that in the warfare of those two prophetic powers, Naziism has been employed as Catholicism’s proxy army (just as the United States was used in 1989). Students of prophecy need to have enough evidence to see that the background history of World War Two, and of the Cold War, are represented in the current war in Ukraine, as it fulfills verses eleven and twelve, of chapter eleven of Daniel.

Tämän artikkelin tarkoituksena on antaa niille, joille katolilaisuuden (pohjoisen kuninkaan) ja ateismin (etelän kuninkaan) välinen profeetallinen sodankäynti sekä se tosiasia, että näiden kahden profeetallisen vallan välisessä sodankäynnissä natsismia on käytetty katolilaisuuden sijaisarmeijana (samoin kuin Yhdysvaltoja käytettiin vuonna 1989), eivät ole tuttuja, mahdollisuus nähdä tämä. Profetian tutkijoilla tulee olla riittävästi todistusaineistoa nähdäkseen, että toisen maailmansodan ja kylmän sodan taustahistoria on edustettuna nykyisessä Ukrainan sodassa, kun se täyttää Danielin kirjan 11. luvun jakeet yksitoista ja kaksitoista.

> “Historical events, showing the direct fulfillment of prophecy, were set before the people, and the prophecy was seen to be a figurative delineation of events leading down to the close of this earth’s history.” Selected Messages, book 2, 102.

> ”Kansan eteen asetettiin historiallisia tapahtumia, jotka osoittivat profetian suoran täyttymyksen, ja profetian nähtiin olevan kuvaannollinen esitys tapahtumista, jotka johtavat tämän maan historian päättymiseen.” Selected Messages, kirja 2, 102.

NBC News Article: “Ukraine’s Nazi problem is real, even if Putin’s ‘denazification’ claim isn’t”

NBC Newsin artikkeli: ”Ukrainan natsiongelma on todellinen, vaikka Putinin väite ’denatsifioinnista’ ei olekaan”

> Of the many distortions manufactured by Russian President Vladimir Putin to justify Russia’s assault on Ukraine, perhaps the most bizarre is his claim that the action was taken to “denazify” the country and its leadership. In making his case for entering his neighbor’s territory with armored tanks and fighter jets, Putin has stated that the move was undertaken “to protect people” who have been “subjected to bullying and genocide,” and that Russia “will strive for the demilitarization and denazification of Ukraine.”

> Niistä monista vääristelyistä, joita Venäjän presidentti Vladimir Putin on sepittänyt oikeuttaakseen Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan, kenties kaikkein oudoin on hänen väitteensä, että toimiin ryhdyttiin maan ja sen johdon ”denatsifioimiseksi”. Perustellessaan päätöstään tunkeutua naapurimaansa alueelle panssarivaunujen ja hävittäjien voimin Putin on todennut, että toimiin ryhdyttiin ”ihmisten suojelemiseksi”, jotka ovat olleet ”kiusaamisen ja kansanmurhan kohteena”, ja että Venäjä ”pyrkii Ukrainan demilitarisointiin ja denatsifiointiin”.

> Putin’s destructive actions — among them the devastation of Jewish communities — make clear that he’s lying when he says his goal is to ensure anyone’s welfare.

> Putinin tuhoisat teot — niiden joukossa juutalaisyhteisöjen hävitys — tekevät selväksi, että hän valehtelee sanoessaan tavoitteensa olevan kenenkään hyvinvoinnin turvaaminen.

> On its face, Putin’s smear is absurd, not least because Ukrainian President Volodymyr Zelenskyy is Jewish and has said that members of his family were killed during World War II. There is also no evidence of recent mass killings or ethnic purges taking place in Ukraine. Moreover, labeling enemies Nazis is a common political ploy in Russia, especially from a leader who favors disinformation campaigns and wants to stir up feelings of national vengeance against a WWII foe to justify conquest.

> Pintapuolisesti tarkasteltuna Putinin mustamaalaus on järjetön, eikä vähiten siksi, että Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi on juutalainen ja on kertonut, että hänen perheenjäseniään surmattiin toisen maailmansodan aikana. Ukrainassa ei myöskään ole mitään näyttöä siitä, että siellä tapahtuisi viime aikoina joukkosurmat tai etniset puhdistukset. Lisäksi vihollisten leimaaminen natseiksi on Venäjällä tavallinen poliittinen juoni, erityisesti johtajalta, joka suosii disinformaatiokampanjoita ja haluaa lietsoa kansallisen koston tunteita toisen maailmansodan vihollista vastaan valloituksen oikeuttamiseksi.

> But even though Putin is engaging in propaganda, it’s also true that Ukraine has a genuine Nazi problem — both past and present. Putin’s destructive actions — among them the devastation of Jewish communities — make clear that he’s lying when he says his goal is to ensure anyone’s welfare. But important as it is to defend the yellow-and-blue flag against the Kremlin’s brutal aggression, it would be a dangerous oversight to deny Ukraine’s antisemitic history and collaboration with Hitler’s Nazis, as well as the latter-day embrace of neo-Nazi factions in some quarters.

> Mutta vaikka Putin harjoittaa propagandaa, on myös totta, että Ukrainalla on todellinen natsiongelma — sekä menneisyydessä että nykyisyydessä. Putinin tuhoisat teot — mukaan lukien juutalaisyhteisöjen hävittäminen — osoittavat selvästi, että hän valehtelee sanoessaan tavoitteekseen turvata kenenkään hyvinvoinnin. Mutta niin tärkeää kuin onkin puolustaa kelta-sinistä lippua Kremlin raa’an aggression edessä, olisi vaarallinen laiminlyönti kieltää Ukrainan antisemitistinen historia ja sen yhteistyö Hitlerin natsien kanssa sekä eräissä piireissä ilmenevä myöhempien aikojen uusnatsististen ryhmittymien omaksuminen.

> Why are fleeing Ukrainians being talked about with such sympathy? They are white.

> Miksi pakenevista ukrainalaisista puhutaan niin myötätuntoisesti? He ovat valkoisia.

> On the eve of World War II, Ukraine was home to one the largest Jewish communities in Europe, with estimates as high as 2.7 million, a remarkable number considering the territory’s long record of antisemitism and pogroms. By the end, more than half would perish. When German troops took control of Kyiv in 1941, they were welcomed by “Heil Hitler” banners. Soon after, nearly 34,000 Jews — along with Roma and other “undesirables” — were rounded up and marched to fields outside the city on the pretext of resettlement only to be massacred in what became known as the “Holocaust by bullets.”

> Toisen maailmansodan kynnyksellä Ukrainassa eli yksi Euroopan suurimmista juutalaisyhteisöistä; arviot nousivat jopa 2,7 miljoonaan, mikä oli huomattava määrä, kun otetaan huomioon alueen pitkä antisemitismiin ja pogromeihin liittyvä historia. Sodan päättyessä yli puolet heistä olisi menehtynyt. Kun saksalaiset joukot ottivat Kiovan haltuunsa vuonna 1941, niitä tervehdittiin ”Heil Hitler” -julistein. Pian tämän jälkeen lähes 34 000 juutalaista — yhdessä romanien ja muiden ”ei-toivottujen” kanssa — koottiin kokoon ja marssitettiin kaupungin ulkopuolisille pelloille uudelleensijoittamisen verukkeella, vain tullakseen joukkomurhatuiksi siinä, mikä tuli tunnetuksi nimellä ”luodein toteutettu holokausti”.

> The Babyn Yar ravine continued to fill up as a mass grave for two years. With as many as 100,000 murdered there, it became one of the largest single killing sites of the Holocaust outside of Auschwitz and other death camps. Researchers have noted the key role locals played in fulfilling Nazi kill orders at the site.

> Babyn Jarin rotko jatkoi täyttymistään joukkohautana kahden vuoden ajan. Siellä murhattiin mahdollisesti jopa 100 000 ihmistä, ja siitä tuli yksi holokaustin suurimmista yksittäisistä surmapaikoista Auschwitzin ja muiden kuolemanleirien ulkopuolella. Tutkijat ovat panneet merkille paikallisten keskeisen roolin natsien tappamiskäskyjen täytäntöönpanossa kyseisellä paikalla.

> Nowadays, Ukraine counts between 56,000 to 140,000 Jews, who enjoy freedoms and protections never imagined by their grandparents. That includes an updated law passed last month criminalizing antisemitic acts. Unfortunately, the law was intended to address a pronounced uptick in public displays of bigotry, including swastika-laden vandalism of synagogues and Jewish memorials, and eerie marches in Kyiv and other cities that celebrated the Waffen SS.

> Nykyään Ukrainassa on 56 000–140 000 juutalaista, jotka nauttivat vapauksista ja suojelusta, joista heidän isovanhempansa eivät olisi voineet kuvitellakaan. Tähän kuuluu viime kuussa hyväksytty päivitetty laki, joka kriminalisoi antisemitistiset teot. Valitettavasti lain tarkoituksena oli puuttua silmiinpistävästi lisääntyneisiin julkisiin suvaitsemattomuuden ilmenemismuotoihin, mukaan lukien hakaristein töhrityt synagogat ja juutalaiset muistomerkit sekä aavemaiset marssit Kiovassa ja muissa kaupungeissa, joissa ylistettiin Waffen-SS:ää.

> In another ominous development, Ukraine has in recent years erected a glut of statues honoring Ukrainian nationalists whose legacies are tainted by their indisputable record as Nazi proxies. The Forward newspaper cataloged some of these deplorables, including Stepan Bandera, leader of the Organization of Ukrainian Nationalists (OUN), whose followers acted as local militia members for the SS and German army. “Ukraine has several dozen monuments and scores of street names glorifying this Nazi collaborator, enough to require two separate Wikipedia pages,” the Forward wrote.

> Eräänä toisena pahaenteisenä kehityskulkuna Ukraina on viime vuosina pystyttänyt ylen määrin patsaita kunnioittamaan ukrainalaisia nationalisteja, joiden perintöä tahraa heidän kiistaton historiansa natsien kätyreinä. Forward-sanomalehti luetteloi joitakin näistä halveksittavista henkilöistä, heidän joukossaan Stepan Bandera, Ukrainan nationalistien järjestön (OUN) johtaja, jonka kannattajat toimivat SS:n ja Saksan armeijan paikallisen miliisin jäseninä. ”Ukrainassa on useita kymmeniä muistomerkkejä ja lukuisia kadunnimiä, jotka ylistävät tätä natsien yhteistyökumppania — niin paljon, että niitä varten tarvitaan kaksi erillistä Wikipedia-sivua”, Forward kirjoitti.

> Another frequent honoree is Roman Shukhevych, revered as a Ukrainian freedom fighter but also the leader of a feared Nazi auxiliary police unit that the Forward notes was “responsible for butchering thousands of Jews and … Poles.” Statues have also been raised for Yaroslav Stetsko, a one-time chair of the OUN, who wrote “I insist on the extermination of the Jews in Ukraine.”

> Toinen usein kunnioitettu henkilö on Roman Šuhevytš, jota pidetään ukrainalaisena vapaustaistelijana, mutta joka oli myös pelätyn natsien apupoliisiyksikön johtaja; Forward toteaa sen olleen ”vastuussa tuhansien juutalaisten ja … puolalaisten teurastamisesta”. Patsaita on pystytetty myös Jaroslav Stetskolle, entiselle OUN:n puheenjohtajalle, joka kirjoitti: ”Vaadin Ukrainan juutalaisten hävittämistä.”

> Far-right groups have also gained political currency in the past decade, none more chilling than Svoboda (formerly the Social National Party of Ukraine), whose leader claimed the country was controlled by a “Muscovite-Jewish mafia” and whose deputy used an antisemitic slur to describe Ukrainian-born Jewish actor Mila Kunis. Svoboda has sent several members to Ukraine’s Parliament, including one who called the Holocaust a “bright period” in human history, according to Foreign Policy.

> Äärioikeistolaiset ryhmät ovat myös kasvattaneet poliittista vaikutusvaltaansa kuluneen vuosikymmenen aikana; kylmäävin niistä on Svoboda (entinen Ukrainan sosiaali-kansallinen puolue), jonka johtaja väitti maan olevan ”moskovalais-juutalaisen mafian” hallinnassa ja jonka varajohtaja käytti antisemitististä halventavaa nimitystä kuvaillessaan Ukrainassa syntynyttä juutalaista näyttelijää Mila Kunisia. Foreign Policyn mukaan Svoboda on lähettänyt Ukrainan parlamenttiin useita jäseniä, heidän joukossaan yhden, joka kutsui holokaustia ihmiskunnan historian ”valoisaksi kaudeksi”.

> Just as disturbing, neo-Nazis are part of some of Ukraine’s growing ranks of volunteer battalions. They are battle-hardened after waging some of the toughest street fighting against Moscow-backed separatists in eastern Ukraine following Putin’s Crimean invasion in 2014. One is the Azov Battalion, founded by an avowed white supremacist who claimed Ukraine’s national purpose was to rid the country of Jews and other inferior races. In 2018, the U.S. Congress stipulated that its aid to Ukraine couldn’t be used “to provide arms, training or other assistance to the Azov Battalion.” Even so, Azov is now an official member of the Ukraine National Guard.

> Yhtä huolestuttavaa on se, että uusnatseja kuuluu joihinkin Ukrainan kasvaviin vapaaehtoispataljoonien riveihin. Ne ovat karaistuneet taisteluissa käytyään joitakin kaikkein ankarimmista katutaisteluista Moskovan tukemia separatisteja vastaan Itä-Ukrainassa Putinin Krimin-valloituksen jälkeen vuonna 2014. Yksi niistä on Azov-pataljoona, jonka perusti avoimesti valkoisen ylivallan kannattaja; hän väitti, että Ukrainan kansallinen päämäärä oli puhdistaa maa juutalaisista ja muista alempiarvoisista roduista. Vuonna 2018 Yhdysvaltain kongressi sääti, ettei sen Ukrainalle antamaa apua saanut käyttää ”aseiden, koulutuksen tai muun avun antamiseen Azov-pataljoonalle”. Siitä huolimatta Azov on nyt Ukrainan kansalliskaartin virallinen jäsen.

> For sure, none of this disturbing context justifies the misery that has befallen Ukrainians over the past several weeks — and it’s unlikely that Putin was motivated by any of it when he launched his invasion. Indeed, thanks to Putin, Jews living in Odessa, Kharkiv and other eastern cities are under extreme duress. While many have taken refuge in local synagogues and Jewish centers, others have fled to foreign countries, including Israel, which has urged all Jews to leave Ukraine.

> On varmaa, ettei mikään tästä huolestuttavasta asiayhteydestä oikeuta sitä kurjuutta, joka on kohdannut ukrainalaisia viime viikkojen aikana — eikä ole todennäköistä, että mikään tästä olisi ollut Putinin vaikuttimena, kun hän käynnisti hyökkäyksensä. Putinin vuoksi Odessassa, Harkovassa ja muissa itäisissä kaupungeissa asuvat juutalaiset ovatkin äärimmäisen ahdingon alaisina. Monet ovat hakeneet turvaa paikallisista synagogista ja juutalaiskeskuksista, mutta toiset ovat paenneet ulkomaille, mukaan lukien Israeliin, joka on kehottanut kaikkia juutalaisia lähtemään Ukrainasta.

> My own grandparents themselves had to flee western Ukraine to escape persecution, and it is tragic to see this cycle continue. If the country devolves into chaos and insurgency, Jews could once again be at risk from some of their fellow citizens. Not acknowledging this threat means that little is being done to guard against it.

> Omat isovanhempani joutuivat itse pakenemaan Länsi-Ukrainasta vainoa, ja on traagista nähdä tämän kierteen jatkuvan. Jos maa ajautuu kaaokseen ja kapinaan, juutalaiset voivat jälleen kerran olla vaarassa joidenkuiden kanssalaistensa taholta. Tämän uhan tunnustamatta jättäminen merkitsee sitä, että sen torjumiseksi tehdään vain vähän.

> But even if some elements of the country have been entangled with one of history’s most loathsome movements, standing with Ukraine is without doubt the honorable posture to take in this drama. Right now, every day that Putin ratchets up his assault against the Ukrainian people with scorched-earth zeal, it’s hard not to see who truly deserves the N-word.

> Mutta vaikka eräät maan ainekset ovatkin kietoutuneet yhteen erään historian vastenmielisimmän liikkeen kanssa, Ukrainan rinnalla seisominen on epäilemättä kunniallinen asenne tässä näytelmässä. Juuri nyt, jokaisena päivänä, jona Putin poltetun maan kiihkolla kiristää hyökkäystään Ukrainan kansaa vastaan, on vaikea olla näkemättä, kuka todella ansaitsee N-sanan.

> Allen Ripp, March 5, 2022 – Source

> Allen Ripp, 5. maaliskuuta 2022 – Lähde

We will continue this study in our next article.

Jatkamme tätä tutkimusta seuraavassa artikkelissamme.

> “Those who cannot remember the past are condemned to repeat it.” George Santayana.

> ”Ne, jotka eivät kykene muistamaan menneisyyttä, on tuomittu toistamaan sen.” George Santayana.

> “All that God has in prophetic history specified to be fulfilled in the past has been, and all that is yet to come in its order will be. Daniel, God’s prophet, stands in his place. John stands in his place. In the Revelation the Lion of the tribe of Judah has opened to the students of prophecy the book of Daniel, and thus is Daniel standing in his place. He bears his testimony, that which the Lord revealed to him in vision of the great and solemn events which we must know as we stand on the very threshold of their fulfillment.

> “Kaikki se, minkä Jumala on profeetallisessa historiassa määrännyt täytettäväksi menneisyydessä, on täyttynyt, ja kaikki se, mikä vielä on tuleva omassa järjestyksessään, on toteutuva. Daniel, Jumalan profeetta, seisoo paikallaan. Johannes seisoo paikallaan. Ilmestyskirjassa Juudan sukukunnan Leijona on avannut Danielin kirjan profetian tutkijoille, ja näin Daniel seisoo paikallaan. Hän kantaa todistustaan, sitä, minkä Herra ilmoitti hänelle näyssä niistä suurista ja juhlallisista tapahtumista, jotka meidän täytyy tuntea seisoessamme aivan niiden täyttymyksen kynnyksellä.”

> “In history and prophecy the Word of God portrays the long continued conflict between truth and error. That conflict is yet in progress. Those things which have been, will be repeated. Old controversies will be revived, and new theories will be continually arising. But God’s people, who in their belief and fulfillment of prophecy have acted a part in the proclamation of the first, second, and third angels’ messages, know where they stand. They have an experience that is more precious than fine gold. They are to stand firm as a rock, holding the beginning of their confidence steadfast unto the end.” Selected Messages, book 2, 109.

> ”Historiassa ja profetiassa Jumalan Sana kuvaa pitkään jatkunutta totuuden ja erehdyksen välistä taistelua. Tuo taistelu on yhä käynnissä. Se, mitä on ollut, toistuu jälleen. Vanhat kiistakysymykset herätetään eloon, ja uusia teorioita nousee lakkaamatta esiin. Mutta Jumalan kansa, joka uskossaan ja profetian täyttymyksessä on ollut mukana julistamassa ensimmäisen, toisen ja kolmannen enkelin sanomia, tietää, missä se seisoo. Sillä on kokemus, joka on kalliimpi kuin puhdas kulta. Sen tulee seistä lujana kuin kallio ja pitää luottamuksensa alku horjumattomana loppuun asti.” Selected Messages, kirja 2, 109.

Back to Articles