Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Four

Jeesuksen Kristuksen ilmestys – numero neljä

Isaiah Forty

Jesaja neljäkymmentä

Author

Jeff Pippenger

Published

October 23, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The message of the Revelation of Jesus Christ that is being unsealed includes the identification of the Hebrew word translated as “truth,” which among other things, represents Christ’s character as the Alpha and Omega. The beginning of a thing representing the end of a thing pervades the entire Bible, and Christ’s character is manifested in the Bible, for He is the Word. Alpha and Omega is the element of Christ’s character that He himself identifies, as the proof that He is God.

Jeesuksen Kristuksen ilmestyksen sanoma, jota paraikaa avataan, sisältää sen heprealaisen sanan tunnistamisen, joka on käännetty sanalla ”totuus” ja joka muun muassa edustaa Kristuksen luonnetta Alfana ja Omegana. Sen, että jonkin asian alku edustaa jonkin asian loppua, läpitunkee koko Raamatun, ja Kristuksen luonne ilmenee Raamatussa, sillä Hän on Sana. Alfa ja Omega on se Kristuksen luonteen elementti, jonka Hän itse osoittaa todisteeksi siitä, että Hän on Jumala.

Isaiah chapter forty marks the beginning of a prophetic narrative that continues until the end of the book of Isaiah in chapter sixty-six. It starts by identifying the comforter that is sent, which Christ promises to the disciples to comfort them from his departure, but the coming of the Comforter finds its perfect fulfillment, as all prophecies do, in the last days. Isaiah’s and Jesus’ identification of the arrival of the Comforter points to the disappointment of the movement of the one hundred and forty-four thousand, that occurred on July 18, 2020.

Jesajan neljäskymmenes luku merkitsee sellaisen profeetallisen kertomuksen alkua, joka jatkuu Jesajan kirjan loppuun saakka, kuudenteenkymmenenteen kuudenteen lukuun. Se alkaa tunnistamalla lähetetyn Lohduttajan, jonka Kristus lupaa opetuslapsille lohduttamaan heitä hänen poislähtönsä tähden, mutta Lohduttajan tuleminen saa täydellisen täyttymyksensä, niin kuin kaikki profetiat, viimeisinä päivinä. Jesajan ja Jeesuksen tunnistus Lohduttajan saapumisesta viittaa sadan neljänkymmenenneljän tuhannen liikkeen pettymykseen, joka tapahtui 18. heinäkuuta 2020.

> Nevertheless I tell you the truth; It is expedient for you that I go away: for if I go not away, the Comforter will not come unto you; but if I depart, I will send him unto you. And when he is come, he will reprove the world of sin, and of righteousness, and of judgment. John 16:7, 8.

> Kuitenkin minä sanon teille totuuden: teille on hyödyksi, että minä menen pois; sillä ellen minä mene pois, Puolustaja ei tule teidän luoksenne; mutta jos minä lähden, minä lähetän hänet teidän luoksenne. Ja kun hän tulee, hän näyttää maailmalle todeksi synnin, vanhurskauden ja tuomion. Joh. 16:7, 8.

The words “sin, righteousness, and judgment” are what the Comforter will use to “reprove” the world. The word translated as “reprove,” includes the meaning to convince. The three steps of “sin, righteousness and judgment” represent the Hebrew word that is translated as “truth.” That word was created from the first, thirteenth and last letters of the Hebrew alphabet, and that word represents that the Creator of all things, is the first and the last, the Alpha and Omega. When the Comforter comes to the disappointed one hundred and forty-four thousand, He will convince them, and then the world, that God is the Alpha and Omega.

Sanat ”synti, vanhurskaus ja tuomio” ovat se, mitä Puolustaja käyttää ”nuhdellakseen” maailmaa. Sana, joka on käännetty sanalla ”nuhdella”, sisältää myös merkityksen vakuuttaa. Nämä kolme vaihetta — ”synti, vanhurskaus ja tuomio” — edustavat heprean sanaa, joka on käännetty sanalla ”totuus”. Tuo sana on muodostettu heprean aakkosten ensimmäisestä, kolmattatoista ja viimeisestä kirjaimesta, ja tuo sana ilmaisee, että kaiken Luoja on ensimmäinen ja viimeinen, Alfa ja Omega. Kun Puolustaja tulee pettyneiden sadan neljänkymmenenneljän tuhannen luo, Hän vakuuttaa heidät ja sitten maailman siitä, että Jumala on Alfa ja Omega.

> Comfort ye, comfort ye my people, saith your God. Speak ye comfortably to Jerusalem, and cry unto her, that her warfare is accomplished, that her iniquity is pardoned: for she hath received of the Lord’s hand double for all her sins. The voice of him that crieth in the wilderness, Prepare ye the way of the Lord, make straight in the desert a highway for our God. Every valley shall be exalted, and every mountain and hill shall be made low: and the crooked shall be made straight, and the rough places plain: And the glory of the Lord shall be revealed, and all flesh shall see it together: for the mouth of the Lord hath spoken it. Isaiah 40:1–5.

> Lohduttakaa, lohduttakaa minun kansaani, sanoo teidän Jumalanne. Puhukaa lempeästi Jerusalemille ja julistakaa sille, että sen sotapalvelus on päättynyt, että sen pahateko on sovitettu; sillä se on saanut Herran kädestä kaksin verroin kaikista synneistään. Huutavan ääni kuuluu erämaassa: Valmistakaa Herralle tie, tehkää arolle valtatie meidän Jumalallemme. Jokainen laakso korotettakoon, jokainen vuori ja kukkula alennettakoon; mikä on mutkainen, tulkoon suoraksi, ja louhikko tasangoksi. Ja Herran kirkkaus ilmestyy, ja kaikki liha saa sen yhdessä nähdä; sillä Herran suu on puhunut. Jesaja 40:1–5.

The passage is identifying the work of the final Elijah messenger that was typified by William Miller, who had been typified by John the Baptist, who had been typified by Elijah, and who had been identified by Malachi as the messenger that prepares the way for the messenger of the covenant. In the final Elijah movement, when the Lord sends the comforter to strengthen those who have been disappointed and are waiting for the Lord during a tarrying time, the “glory of the Lord shall be revealed, and all flesh shall see it together.” The “glory” of the Lord is His character, and the Revelation of Jesus Christ is an unsealing of the element of His character that is represented as Alpha and Omega. After the introduction of the first five verses, the “voice of him that crieth in the wilderness,” asks God “What shall I cry?”

Katkelma yksilöi viimeisen Elia-sanansaattajan työn, jota William Miller esikuvallisesti edusti; William Milleriä oli puolestaan esikuvallisesti edustanut Johannes Kastaja, Johannesta Kastajaa taas Elia, ja Elian Malakia oli osoittanut sanansaattajaksi, joka valmistaa tien liiton sanansaattajalle. Viimeisessä Elia-liikkeessä, kun Herra lähettää Lohduttajan vahvistamaan niitä, jotka ovat pettyneet ja odottavat Herraa viivytyksen aikana, “Herran kirkkaus ilmestyy, ja kaikki liha saa sen nähdä”. Herran “kirkkaus” on Hänen luonteensa, ja Jeesuksen Kristuksen ilmestys on sen Hänen luonteensa osatekijän paljastaminen, joka esitetään Alfana ja Omegana. Ensimmäisten viiden jakeen johdannon jälkeen “erämaassa huutavan ääni” kysyy Jumalalta: “Mitä minun on huudettava?”

> The voice said, Cry. And he said, What shall I cry? All flesh is grass, and all the goodliness thereof is as the flower of the field: The grass withereth, the flower fadeth: because the spirit of the Lord bloweth upon it: surely the people is grass. The grass withereth, the flower fadeth: but the word of our God shall stand for ever. Isaiah 40:6–8.

> Ääni sanoi: “Julista.” Ja hän sanoi: “Mitä minun on julistettava?” Kaikki liha on ruohoa, ja kaikki sen kauneus on kuin kedon kukka: ruoho kuivuu, kukka lakastuu, sillä Herran henkäys puhaltaa sen päälle; totisesti, kansa on ruohoa. Ruoho kuivuu, kukka lakastuu, mutta meidän Jumalamme sana pysyy iankaikkisesti. Jesaja 40:6–8.

The message of Christ’s character that is represented as Alpha and Omega is placed within the symbolism of Islam. In Ezekiel thirty-seven the valley of dead bones is first brought together, and then brought to life by the prophetic message of the four winds.

Kristuksen luonteen sanoma, joka esitetään Alfana ja Omeganä, on sijoitettu islamin symboliikan yhteyteen. Hesekielin luvussa kolmekymmentäseitsemän kuolleiden luiden laakso kootaan ensin yhteen, ja sitten se herätetään eloon neljän tuulen profeetallisen sanoman kautta.

> “Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> Enkelit pidättävät neljää tuulta, jotka kuvataan vihastuneena hevosena, joka pyrkii pääsemään irti ja syöksymään yli koko maan pinnan, tuhoa ja kuolemaa kulkutiellään mukanaan kantaen.

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live. We need to see that the way is narrow, and the gate strait. But as we pass through the strait gate, its wideness is without limit.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> ”Nukummeko aivan ikuisen maailman kynnyksellä? Olemmeko turtat, kylmät ja kuolleet? Oi, että kirkoissamme olisi Jumalan Henki ja henkäys puhallettuna Hänen kansaansa, jotta he nousisivat jaloilleen ja eläisivät. Meidän tulee nähdä, että tie on kapea ja portti ahdas. Mutta kun kuljemme ahtaan portin kautta, sen avaruus on rajaton.” Manuscript Releases, volyymi 20, 217.

The angry horse of Bible prophecy is Islam. The angry horse is being held back from doing his work of destruction, as represented by the holding of the four winds by four angels in Revelation seven. They are restrained until the one hundred and forty-four thousand are sealed.

Raamatun profetian vihainen hevonen on islam. Tätä vihaista hevosta pidätellään tekemästä tuhotyötään, kuten Ilmestyskirjan seitsemännessä luvussa kuvataan neljän enkelin pidätellessä neljää tuulta. Niitä pidätetään, kunnes sataneljäkymmentäneljätuhatta on sinetöity.

> And after these things I saw four angels standing on the four corners of the earth, holding the four winds of the earth, that the wind should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree. And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God: and he cried with a loud voice to the four angels, to whom it was given to hurt the earth and the sea, Saying, Hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads. Revelation 7:1–3.

> Ja tämän jälkeen minä näin neljä enkeliä seisomassa maan neljällä kulmalla; he pidättivät maan neljää tuulta, ettei tuuli puhaltaisi maan päälle eikä meren päälle eikä yhteenkään puuhun. Ja minä näin erään toisen enkelin nousevan auringon noususta; hänellä oli elävän Jumalan sinetti. Ja hän huusi suurella äänellä niille neljälle enkelille, joille oli annettu valta vahingoittaa maata ja merta, sanoen: Älkää vahingoittako maata älkääkä merta älkääkä puita, ennen kuin me olemme sinetöineet meidän Jumalamme palvelijat heidän otsiinsa. Ilmestys 7:1–3.

The four winds being held, represents the restraining of Islam until the sealing of God’s people is accomplished. Islam is represented in Revelation as the last three of the seven trumpets, and also as the three woes.

Neljän tuulen pidättäminen merkitsee islamin hillitsemistä siihen saakka, kunnes Jumalan kansan sinetöiminen on saatettu päätökseen. Ilmestyskirjassa islam esitetään seitsemästä pasuunasta kolmena viimeisenä sekä myös kolmena voi-huutona.

> And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels, which are yet to sound! Revelation 8:13.

> Ja minä näin, ja kuulin enkelin lentävän keskitaivaalla ja sanovan suurella äänellä: Voi, voi, voi maan päällä asuvia niiden muiden pasuunanäänten tähden, joita niiden kolmen enkelin on vielä määrä soittaa! Ilmestys 8:13.

After introducing the three woe trumpets, John identifies the characteristics of Islam in chapter nine. In verse four of chapter nine a command is given to Islam, that was fulfilled in the history of Abubekr, the first leader after Mohammed.

Esiteltyään kolme voi-huutoa-tuomiotorvea Johannes yksilöi yhdeksännessä luvussa islamin ominaispiirteet. Yhdeksännen luvun neljännessä jakeessa islamille annetaan käsky, joka täyttyi Abu Bekrin, ensimmäisen Muhammedin jälkeisen johtajan, historiassa.

> And it was commanded them that they should not hurt the grass of the earth, neither any green thing, neither any tree; but only those men which have not the seal of God in their foreheads. Revelation 9:4.

> Ja niille annettiin käsky, etteivät ne vahingoittaisi maan ruohoa eivätkä mitään vihreää eivätkä yhtäkään puuta, vaan ainoastaan niitä ihmisiä, joilla ei ole Jumalan sinettiä otsassaan. Ilmestys 9:4.

Uriah Smith, identified the relation of Abubekr to verse four.

Uriah Smith yhdisti Abubekrin jakeeseen neljä.

> “After the death of Mohammed, he was succeeded in the command by Abubekr, A.D. 632, who, as soon as he had fairly established his authority and government, dispatched a circular letter to the Arabian tribes, from which the following is an extract:

> ”Muhammedin kuoleman jälkeen hänen seuraajakseen johtoon tuli Abubekr vuonna 632 jKr., ja heti kun hän oli vakaasti vakiinnuttanut valtansa ja hallituksensa, hän lähetti Arabian heimoille kiertokirjeen, josta seuraava on ote:

> “‘When you fight the battles of the Lord, acquit yourselves like men, without turning your backs; but let not your victory be stained with the blood of women and children. Destroy no palm-trees, nor burn any fields of corn. Cut down no fruit-trees, nor do any mischief to cattle, only such as you kill to eat. When you make any covenant or article, stand to it, and be as good as your word. And as you go, you will find some religious persons who live retired in monasteries, and propose to themselves to serve God that way; let them alone, and neither kill them nor destroy their monasteries. And you will find another sort of people that belong to the synagogue of Satan, who have shaven crowns; be sure you cleave their skulls, and give them no quarter till they either turn Mohammedans or pay tribute.’” Uriah Smith, Daniel and the Revelation, 500.

> “‘Kun käytte Herran sotia, käyttäytykää miehuullisesti älkääkä kääntäkö selkäänne; mutta älköön voittonne tahraantuko naisten ja lasten verestä. Älkää hävittäkö palmupuita älkääkä polttako viljapeltoja. Älkää kaatako hedelmäpuita älkääkä tehkö mitään vahinkoa karjalle, paitsi niille, jotka teurastatte ravinnoksi. Kun teette minkään liiton tai sopimuksen, pitäkää siitä kiinni ja olkaa sananne veroiset. Ja kulkiessanne tulette löytämään uskonnollisia henkilöitä, jotka elävät eristäytyneinä luostareissa ja ovat asettaneet päämääräkseen palvella Jumalaa sillä tavoin; jättäkää heidät rauhaan älkääkä surmatko heitä älkääkä hävittäkö heidän luostareitaan. Ja tulette löytämään toisenlaista väkeä, joka kuuluu saatanan synagogaan ja jolla on ajellut päälaki; pitäkää huoli, että halkaisette heidän kallonsa, älkääkä antako heille armoa, ennen kuin he joko kääntyvät muhamettilaisiksi tai maksavat veroa.’” Uriah Smith, Daniel ja Ilmestyskirja, 500.

Uriah Smith goes on to identify two classes of men, who were to be distinguished by the Islamic warriors that Abubekr sent to bring war against Rome. One class he identifies as Catholic monks, who worshipped on Sunday; and the other class were those who worshipped on the seventh-day. Islam was only to attack the worshippers of the sun. More important to our considerations is that men, whether Sunday keepers or Sabbath keepers, are symbolically represented as grass, green things and trees. The four winds in chapter seven were restrained from blowing upon the grass until the Sabbath keepers were sealed.

Uriah Smith jatkaa tunnistamalla kaksi ihmisluokkaa, jotka Abubekrin Roomaa vastaan sotaan lähettämien islamilaisten soturien tuli erottaa toisistaan. Toisen luokan hän samastaa katolisiin munkkeihin, jotka palvoivat sunnuntaina; ja toiseen luokkaan kuuluivat ne, jotka palvoivat seitsemäntenä päivänä. Islamin tuli hyökätä ainoastaan auringonpalvojia vastaan. Tärkeämpää tarkastelullemme on se, että ihmiset, olivatpa he sunnuntain viettäjiä tai sapatin pitäjiä, esitetään vertauskuvallisesti ruohona, vihreinä kasveina ja puina. Seitsemännen luvun neljää tuulta pidätettiin puhaltamasta ruohon päälle, kunnes sapatin pitäjät oli sinetöity.

The messenger of the movement of the one hundred and forty-four thousand asks God, “What shall I cry?” He was told that his message was to be that the Word of God stands fast forever, and that message was to be placed within the context of the wind that blows upon the grass. When the Comforter is sent to the one hundred and forty-four thousand who have been disappointed over a failed prediction of Islam, and who thereafter recognize they are in the tarrying time of the parable of the ten virgins, they are then informed by the Comforter that the message they are to present, is the message of Islam’s role in Bible prophecy. The arrival of the Comforter, in the history of the tarrying time, causes them to stand.

Sadan neljänkymmenenneljän tuhannen liikkeen sanansaattaja kysyy Jumalalta: ”Mitä minun pitää huutaman?” Hänelle kerrottiin, että hänen sanomansa tuli olla se, että Jumalan sana pysyy lujana iankaikkisesti, ja tuo sanoma tuli asettaa sen tuulen yhteyteen, joka puhaltaa ruohon ylitse. Kun Puolustaja lähetetään sadalle neljällekymmenelle neljälle tuhannelle, jotka ovat pettyneet epäonnistuneen islamia koskevan ennustuksen vuoksi ja jotka sen jälkeen tunnistavat olevansa kymmenen neitsyen vertauksen viivytyksen ajassa, Puolustaja ilmoittaa heille silloin, että sanoma, jonka heidän tulee esittää, on sanoma islamin osasta Raamatun profetiassa. Puolustajan saapuminen viivytyksen ajan historiassa saa heidät seisomaan.

> And he said unto me, Son of man, stand upon thy feet, and I will speak unto thee. And the spirit entered into me when he spake unto me, and set me upon my feet, that I heard him that spake unto me. Ezekiel 2:1, 2.

> Ja hän sanoi minulle: Ihmislapsi, nouse jaloillesi, niin minä puhun sinulle. Ja henki tuli minuun, kun hän puhui minulle, ja asetti minut jaloilleni, niin että minä kuulin häntä, joka minulle puhui. Hesekiel 2:1, 2.

They stand when they are resurrected.

He seisovat, kun heidät herätetään kuolleista.

> And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:9–11.

> Ja ihmisistä ja sukukunnista ja kielistä ja kansoista olevat näkevät heidän ruumiinsa kolme ja puoli päivää, eivätkä salli, että heidän ruumiinsa pannaan hautoihin. Ja ne, jotka maan päällä asuvat, iloitsevat heistä ja riemuitsevat ja lähettävät lahjoja toinen toiselleen, sillä nämä kaksi profeettaa olivat vaivanneet niitä, jotka maan päällä asuvat. Ja kolmen ja puolen päivän kuluttua elämän Henki Jumalasta meni heihin, ja he nousivat jaloilleen; ja suuri pelko valtasi ne, jotka näkivät heidät. Ilmestys 11:9–11.

The two steps of standing, and then being lifted up as the ensign is also represented by Ezekiel in chapter thirty-seven. Ezekiel’s first step, brings together the body parts of the dead dry bones which are in the valley of disappointment. Ezekiel’s second step, is the message of the four winds, which is the sealing message, which is the message of Islam.

Kaksi vaihetta — ensin seisomaan asettuminen ja sitten lipun tavoin korottaminen — esitetään myös Hesekielin kirjan luvussa kolmekymmentäseitsemän. Hesekielin ensimmäinen vaihe kokoaa yhteen kuolleiden kuivien luiden ruumiinosat, jotka ovat pettymyksen laaksossa. Hesekielin toinen vaihe on sanoma neljästä tuulesta, joka on sinetöimisen sanoma, joka on islamin sanoma.

> And he said unto me, Son of man, can these bones live? And I answered, O Lord God, thou knowest. Again he said unto me, Prophesy upon these bones, and say unto them, O ye dry bones, hear the word of the Lord. Thus saith the Lord God unto these bones; Behold, I will cause breath to enter into you, and ye shall live: And I will lay sinews upon you, and will bring up flesh upon you, and cover you with skin, and put breath in you, and ye shall live; and ye shall know that I am the Lord. So I prophesied as I was commanded: and as I prophesied, there was a noise, and behold a shaking, and the bones came together, bone to his bone. And when I beheld, lo, the sinews and the flesh came up upon them, and the skin covered them above: but there was no breath in them. Then said he unto me, Prophesy unto the wind, prophesy, son of man, and say to the wind, Thus saith the Lord God; Come from the four winds, O breath, and breathe upon these slain, that they may live. So I prophesied as he commanded me, and the breath came into them, and they lived, and stood up upon their feet, an exceeding great army. Ezekiel 37:3–10.

> Ja hän sanoi minulle: Ihmislapsi, voivatko nämä luut tulla eläviksi? Ja minä vastasin: Herra, Herra, sinä sen tiedät. Ja hän sanoi minulle jälleen: Profetoi näistä luista ja sano niille: Te kuivat luut, kuulkaa Herran sana. Näin sanoo Herra, Herra näille luille: Katso, minä annan hengen tulla teihin, ja te tulette eläviksi. Minä panen teihin jänteet, kasvatan teihin lihaa ja verhoan teidät iholla, ja minä annan teihin hengen, niin että te tulette eläviksi; ja te tulette tietämään, että minä olen Herra. Niin minä profetoin, niin kuin minulle oli käsketty. Ja kun minä profetoin, kuului humaus, ja katso, tapahtui liikahdus, ja luut liittyivät yhteen, kukin luu luuhunsa. Ja minä näin, ja katso, niihin tuli jänteet, ja liha kasvoi niiden päälle, ja iho verhosi ne päältä; mutta niissä ei ollut henkeä. Silloin hän sanoi minulle: Profetoi hengelle, profetoi, ihmislapsi, ja sano hengelle: Näin sanoo Herra, Herra: Tule neljästä tuulesta, sinä henki, ja puhalla näihin surmattuihin, että he tulisivat eläviksi. Niin minä profetoin, niin kuin hän oli minua käskenyt, ja henki tuli heihin, ja he tulivat eläviksi ja nousivat jaloilleen, ylen suuri joukko. Hesekiel 37:3–10.

In the passage of Isaiah, which we are currently considering, when the Comforter arrives, they stand on their feet, then they are lifted up into a high mountain as an ensign and proclaim the “good tidings” which is the latter rain, the third angel’s message.

Jesajan kohdassa, jota parhaillaan tarkastelemme, kun Lohduttaja saapuu, he nousevat jaloilleen; sitten heidät korotetaan korkealle vuorelle merkiksi, ja he julistavat ”hyvää sanomaa”, joka on myöhäissade, kolmannen enkelin sanoma.

> O Zion, that bringest good tidings, get thee up into the high mountain; O Jerusalem, that bringest good tidings, lift up thy voice with strength; lift it up, be not afraid; say unto the cities of Judah, Behold your God! Behold, the Lord God will come with strong hand, and his arm shall rule for him: behold, his reward is with him, and his work before him. He shall feed his flock like a shepherd: he shall gather the lambs with his arm, and carry them in his bosom, and shall gently lead those that are with young. Who hath measured the waters in the hollow of his hand, and meted out heaven with the span, and comprehended the dust of the earth in a measure, and weighed the mountains in scales, and the hills in a balance? Who hath directed the Spirit of the Lord, or being his counsellor hath taught him? With whom took he counsel, and who instructed him, and taught him in the path of judgment, and taught him knowledge, and showed to him the way of understanding? Behold, the nations are as a drop of a bucket, and are counted as the small dust of the balance: behold, he taketh up the isles as a very little thing. And Lebanon is not sufficient to burn, nor the beasts thereof sufficient for a burnt offering. All nations before him are as nothing; and they are counted to him less than nothing, and vanity. Isaiah 40:9–17.

> Nouse korkealle vuorelle, sinä Siion, ilosanoman tuoja; korota äänesi voimallisesti, sinä Jerusalem, ilosanoman tuoja; korota se, älä pelkää; sano Juudan kaupungeille: Katso, teidän Jumalanne! Katso, Herra, Herra tulee voimallisena, ja hänen käsivartensa hallitsee hänen puolestansa; katso, hänen palkkansa on hänen mukanansa, ja hänen työnsä hedelmä käy hänen edellänsä. Hän kaitsee laumaansa niin kuin paimen; hän kokoaa karitsat käsivarrellansa ja kantaa niitä sylissänsä, ja imettäväisiä hän taluttaa varovasti. Kuka on mitannut vedet kourallansa ja viittoimella mitannut taivaat, sulkenut maan tomun mittaan, punninnut vuoret vaa’alla ja kukkulat puntarilla? Kuka on ohjannut Herran Henkeä, tai kuka on ollut hänen neuvonantajansa ja opettanut häntä? Kenen kanssa hän on neuvotellut, ja kuka on häntä opettanut, opastanut oikeuden polulle, opettanut hänelle tiedon ja osoittanut hänelle ymmärryksen tien? Katso, kansakunnat ovat kuin pisara vesiastiassa, ja ne lasketaan kuin tomu vaa’alla; katso, saaret hän nostaa kuin tomujyvän. Eikä Libanon riitä polttopuiksi, eivätkä sen eläimet polttouhriksi. Kaikki kansakunnat ovat kuin tyhjä hänen edessänsä; ne katsotaan häneen nähden vähemmäksi kuin olemattomuus ja turhuus. Jesaja 40:9–17.

Those that have come out of their graves are lifted up as an ensign, or as Isaiah identifies, they are taken to “a high mountain.” The high mountain is the ensign, and it represents those who were waiting for the Lord, during the tarrying time that is initiated by the first disappointment of July 18, 2020.

Ne, jotka ovat tulleet ulos haudoistaan, korotetaan tunnusmerkiksi, tai niin kuin Jesaja ilmaisee, heidät viedään ”korkealle vuorelle”. Korkea vuori on tunnusmerkki, ja se edustaa niitä, jotka odottivat Herraa viivytyksen aikana, joka alkaa 18. heinäkuuta 2020 tapahtuneesta ensimmäisestä pettymyksestä.

> One thousand shall flee at the rebuke of one; at the rebuke of five shall ye flee: till ye be left as a beacon upon the top of a mountain, and as an ensign on an hill. And therefore will the Lord wait, that he may be gracious unto you, and therefore will he be exalted, that he may have mercy upon you: for the Lord is a God of judgment: blessed are all they that wait for him. Isaiah 30:17, 18.

> Tuhat pakenee yhden nuhteen edessä; viiden nuhteen edessä te pakenette, kunnes teistä jää jäljelle kuin merkkisalko vuoren huipulle ja kuin lippu kukkulalle. Sentähden Herra odottaa, että hän voisi olla teille armollinen, ja sentähden hän kohoaa korkeuteen armahtaakseen teitä; sillä Herra on oikeuden Jumala. Autuaat ovat kaikki, jotka häntä odottavat. Jesaja 30:17, 18.

In Revelation eleven the ensign is taken to heaven.

Ilmestyskirjan yhdennessätoista luvussa lippumerkki otetaan taivaaseen.

> And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. Revelation 11:12, 13.

> Ja he kuulivat suuren äänen taivaasta sanovan heille: Nouskaa tänne ylös. Ja he nousivat pilvessä taivaaseen, ja heidän vihollisensa näkivät heidät. Ja sillä samalla hetkellä tapahtui suuri maanjäristys, ja kaupungin kymmenes osa sortui, ja maanjäristyksessä sai surmansa seitsemäntuhatta ihmistä; ja jäljelle jääneet pelästyivät ja antoivat kunnian taivaan Jumalalle. Ilmestys 11:12, 13.

Revelation eleven identifies that the two witnesses are lifted up to heaven, at the same hour as the earthquake. The earthquake that was fulfilled by the French Revolution in past history, typifies the overturning of the United States at the Sunday law. The ensign is therefore lifted up at the Sunday law, and the ensign then proclaims the “good tidings” to the entire world.

Ilmestyskirjan yhdestoista luku osoittaa, että ne kaksi todistajaa otetaan ylös taivaaseen samalla hetkellä kuin maanjäristys tapahtuu. Maanjäristys, joka menneessä historiassa täyttyi Ranskan vallankumouksessa, esikuvaa Yhdysvaltojen kukistumista sunnuntailaissa. Tunnuslippu nostetaan sen tähden sunnuntailaissa, ja tunnuslippu julistaa silloin ”hyvän sanoman” koko maailmalle.

> All ye inhabitants of the world, and dwellers on the earth, see ye, when he lifteth up an ensign on the mountains; and when he bloweth a trumpet, hear ye. Isaiah 18:3.

> Kaikki te maailman asukkaat ja maan päällä asuvat, katsokaa, kun hän kohottaa lipun vuorille; ja kun hän puhaltaa pasuunaan, kuulkaa. Jesaja 18:3.

The ensign will present the “good tidings” when the “trumpet” is blown. The final trumpet message of Revelation is the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam. Isaiah, John and Ezekiel are all speaking of the last days, and they never contradict one another.

Lippu tuo julki ”hyvät sanomat”, kun ”pasuunaan” puhalletaan. Ilmestyskirjan viimeinen pasuunasanoma on seitsemäs pasuuna, joka on kolmas voi, joka on islam. Jesaja, Johannes ja Hesekiel puhuvat kaikki viimeisistä päivistä, eivätkä he koskaan ole ristiriidassa keskenään.

The seal of God is placed upon God’s people at the Sunday law.

Jumalan sinetti pannaan Jumalan kansan päälle sunnuntailain aikana.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost. . ..

> ”Yksikään meistä ei milloinkaan saa Jumalan sinettiä niin kauan kuin luonteessamme on ainoakaan täplä tai tahra. Meidän tehtäväksemme on jätetty korjata luonteemme puutteet, puhdistaa sielun temppeli kaikesta saastaisuudesta. Silloin myöhäissade lankeaa meidän päällemme niin kuin varhaissade lankesi opetuslasten päälle helluntaipäivänä....”

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 214–216.

> ”Mitä teette, veljet, tässä suuressa valmistautumisen työssä? Ne, jotka liittyvät maailmaan, omaksuvat maailmallisen muotin ja valmistautuvat pedon merkkiä varten. Ne, jotka eivät luota itseensä, jotka nöyrtyvät Jumalan edessä ja puhdistavat sielunsa totuutta tottelemalla, vastaanottavat taivaallisen muotin ja valmistautuvat Jumalan sinettiä varten otsassaan. Kun käsky annetaan ja leima painetaan, heidän luonteensa pysyy puhtaana ja tahrattomana iankaikkisesti.” Testimonies, osa 5, 214–216.

Though the decree is impressed at the Sunday law, those that receive the seal will need to have a character prepared for the seal, before the Sunday law, for the Sunday law is the crisis that all the crises in God’s word point forward to. It is the “crisis”, or “cry”, at midnight in the parable of the ten virgins.

Vaikka määräys vahvistetaan sunnuntailaissa, niiden, jotka saavat sinetin, täytyy ennen sunnuntailakia omata sinettiä varten valmistettu luonne, sillä sunnuntailaki on se kriisi, johon kaikki Jumalan sanassa olevat kriisit viittaavat eteenpäin. Se on kymmenen neitsyen vertauksessa keskiyön ”kriisi” eli ”huuto”.

> “Character is revealed by a crisis. When the earnest voice proclaimed at midnight, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ the sleeping virgins roused from their slumbers, and it was seen who had made preparation for the event. Both parties were taken unawares, but one was prepared for the emergency, and the other was found without preparation. Character is revealed by circumstances. Emergencies bring out the true metal of character. Some sudden and unlooked-for calamity, bereavement, or crisis, some unexpected sickness or anguish, something that brings the soul face to face with death, will bring out the true inwardness of the character. It will be made manifest whether or not there is any real faith in the promises of the word of God. It will be made manifest whether or not the soul is sustained by grace, whether there is oil in the vessel with the lamp.

> ”Luonne paljastuu kriisissä. Kun vakava ääni keskiyöllä julisti: ’Katso, ylkä tulee; menkää häntä vastaan’, nukkuvat neitsyet heräsivät unestaan, ja tuli ilmi, ketkä olivat valmistautuneet tapahtumaa varten. Molemmat ryhmät yllätettiin, mutta toinen oli valmistautunut hätätilanteeseen, ja toinen havaittiin valmistautumattomaksi. Luonne paljastuu olosuhteissa. Hätätilanteet tuovat esiin luonteen todellisen laadun. Jokin äkillinen ja odottamaton onnettomuus, suru tai kriisi, jokin odottamaton sairaus tai tuska, jokin, mikä saattaa sielun kasvotusten kuoleman kanssa, tuo esiin luonteen todellisen sisimmän. Tulee ilmi, onko Jumalan sanan lupauksiin todellista uskoa vai ei. Tulee ilmi, kannattaako sielua armo, onko astiassa öljyä lampun kanssa.”

> “Testing times come to all. How do we conduct ourselves under the test and proving of God? Do our lamps go out? or do we still keep them burning? Are we prepared for every emergency by our connection with Him who is full of grace and truth? The five wise virgins could not impart their character to the five foolish virgins. Character must be formed by us as individuals.” Review and Herald, October 17, 1895.

> ”Koettelemusten ajat tulevat kaikkien osaksi. Miten käyttäydymme Jumalan koetuksessa ja koettelussa? Sammuvatko lamppumme? vai pidämmekö ne yhä palamassa? Olemmeko yhteytemme kautta Häneen, joka on täynnä armoa ja totuutta, valmistautuneet jokaiseen hätätilanteeseen? Viisi viisasta neitsyttä eivät voineet siirtää luonnettaan viidelle tyhmälle neitsyelle. Luonne on meidän muodostettava yksilöinä.” Review and Herald, 17. lokakuuta 1895.

The wise virgins needed the oil, before the cry was made, for when the midnight crisis arrives, it is too late to obtain the oil.

Viisaat neitsyet tarvitsivat öljyä ennen kuin huuto kuului, sillä kun keskiyön kriisi koittaa, on liian myöhäistä hankkia öljyä.

> “There is a spirit of desperation, of war and bloodshed, and that spirit will increase until the very close of time. Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads,—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved,—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already; the judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” Manuscript Releases, volume 1, 249.

> ”On epätoivon henki, sodan ja verenvuodatuksen henki, ja tuo henki lisääntyy aina ajan aivan loppuun saakka. Heti kun Jumalan kansa sinetöidään otsiinsa — kyse ei ole mistään sinetistä tai merkistä, joka voidaan nähdä, vaan asettumisesta totuuteen sekä älyllisesti että hengellisesti, niin etteivät he voi horjua — heti kun Jumalan kansa on sinetöity ja valmistettu ravistelua varten, se tulee. Itse asiassa se on jo alkanut; Jumalan tuomiot ovat nyt maan päällä varoitukseksi meille, jotta tietäisimme, mitä on tulossa.” Manuscript Releases, osa 1, 249.

The seal of God is a settling into the truth, both intellectually and spiritually. That seal cannot be seen, but the ensign will be seen, for it is the only way the world can be warned. Therefore, there is a time when the seal cannot be seen, that is followed by the Sunday law, where the seal must be seen.

Jumalan sinetti on asettumista totuuteen sekä älyllisesti että hengellisesti. Tätä sinettiä ei voida nähdä, mutta lippumerkki tullaan näkemään, sillä se on ainoa tapa, jolla maailmaa voidaan varoittaa. Sen tähden on aika, jolloin sinettiä ei voida nähdä, ja sitä seuraa sunnuntailaki, jolloin sinetin täytyy olla nähtävissä.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> ”Pyhän Hengen työ on saattaa maailma vakuuttuneeksi synnistä, vanhurskaudesta ja tuomiosta. Maailmaa voidaan varoittaa ainoastaan siten, että ne, jotka uskovat totuuden, nähdään totuuden kautta pyhitettyinä, korkeiden ja pyhien periaatteiden mukaisesti toimivina, osoittaen ylevässä ja korotetussa merkityksessä sen selvän rajan, joka erottaa Jumalan käskyjen pitäjät niistä, jotka polkevat ne jalkojensa alle. Hengen pyhitys tekee näkyväksi eron niiden välillä, joilla on Jumalan sinetti, ja niiden, jotka pitävät väärää lepopäivää. Kun koetus tulee, käy selvästi ilmi, mikä pedon merkki on. Se on sunnuntain pitäminen. Ne, jotka kuultuaan totuuden edelleen pitävät tätä päivää pyhänä, kantavat sen synnin ihmisen tunnusmerkkiä, joka luuli voivansa muuttaa ajat ja lain.” Bible Training School, 1. joulukuuta 1903.

The seal that must be attained before the Sunday law is the full development of the character of Christ, and it is unseen, except by angels. The seal that is seen at the Sunday law are those who keep the Seventh-day Sabbath, for it is the seal, or sign of God’s people.

Sinetti, joka on saatava ennen sunnuntailakia, on Kristuksen luonteen täysi kehittyminen, eikä sitä nähdä muutoin kuin enkelien toimesta. Sinetti, joka nähdään sunnuntailain aikana, on niissä, jotka pitävät seitsemännen päivän sapatin, sillä se on Jumalan kansan sinetti eli merkki.

> Speak thou also unto the children of Israel, saying, Verily my sabbaths ye shall keep: for it is a sign between me and you throughout your generations; that ye may know that I am the Lord that doth sanctify you. Exodus 31:13.

> Puhu sinä myös israelilaisille ja sano: Totisesti teidän tulee pitää minun sapattini, sillä se on merkki minun ja teidän välillä sukupolvesta sukupolveen, jotta tietäisitte, että minä olen Herra, joka pyhitän teidät. 2. Mooseksen kirja 31:13.

The sealing of the hundred and forty-four thousand began on July 18, 2020, and must be completed before the Sunday law.

Sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöiminen alkoi 18. heinäkuuta 2020, ja sen täytyy valmistua ennen sunnuntailakia.

> All ye inhabitants of the world, and dwellers on the earth, see ye, when he lifteth up an ensign on the mountains; and when he bloweth a trumpet, hear ye. Isaiah 18:3.

> Kaikki te maailman asukkaat ja maan päällä asuvat, katsokaa, kun hän nostaa merkin vuorille; ja kun hän puhaltaa pasuunaan, kuulkaa. Jesaja 18:3.

The seven thunders that has now been unsealed, identifies that the history of the one hundred and forty-four thousand is the work of proclaiming a message that is placed within the context of the trumpet warning of the third woe. The trumpet of Islam in Bible prophecy is what is sounded by the ensign that is lifted up out of the grave.

Ne seitsemän ukkosenjylinää, jotka nyt on avattu, osoittavat, että sadan neljänkymmenenneljän tuhannen historia on sen sanoman julistamisen työtä, joka sijoittuu kolmannen voihuudon pasuunavaroituksen asiayhteyteen. Islamin pasuuna raamatullisessa profetiassa on se, jota soittaa haudasta nostettu lippumerkki.

The four waymarks of every reform line, that align with the four waymarks of the history of 1840 to 1844, establish that each of the four steps of each reform line always possesses the same theme. The first waymark in the history of the one hundred and forty-four thousand, that was represented by 1840 through 1844 was the empowerment of the message on September 11, 2001. That waymark was Islam. The second waymark of the parallel history for the one hundred and forty-four thousand was the disappointment of July 18, 2020. That waymark was a prediction of Islam which had been corrupted by the application of time. The third waymark which marks the Midnight Cry is a correction of the failed prediction of Islam. The correction represents the rejection of the application of time. The fourth waymark is the Sunday law, where the ensign that is lifted up, blows the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam.

Jokaisen reformilinjan neljä tienviittaa, jotka ovat yhdenmukaiset vuosien 1840–1844 historian neljän tienviitan kanssa, vahvistavat, että kunkin reformilinjan jokaisella neljällä askeleella on aina sama teema. Ensimmäinen tienviitta sadan neljänkymmenenneljän tuhannen historiassa, jota vuodet 1840–1844 esittivät, oli sanoman voimaannuttaminen 11. syyskuuta 2001. Tuo tienviitta oli islam. Toisena tienviittana sadan neljänkymmenenneljän tuhannen rinnakkaishistoriassa oli pettymys 18. heinäkuuta 2020. Tuo tienviitta oli islamia koskeva ennustus, joka oli turmeltu ajan soveltamisen kautta. Kolmas tienviitta, joka merkitsee Keskiyön huutoa, on epäonnistuneen islamia koskevan ennustuksen korjaus. Korjaus edustaa ajan soveltamisen hylkäämistä. Neljäs tienviitta on sunnuntailaki, jossa nostettu lippumerkki puhaltaa seitsemännen pasuunan, joka on kolmas voi, joka on islam.

Isaiah chapter forty identifies the starting point for the next twenty-six chapters. That starting point is located in the book of Revelation chapter eleven, when the two prophets that tormented the people are brought back to life. The Comforter resurrects and brings them to the standing position, and thereafter they are lifted up to heaven. Isaiah identifies the Elijah messenger as the voice crying in the wilderness. That messenger then asks what his message is to be and he is told in prophetic symbolism, that the message of Islam is a trumpet warning which the ensign proclaims. Yet the only way that Islam can be presented as the trumpet of warning in the last days is by identifying Islam of the past. The beginning of Islam as understood by the Millerites, and as graphically illustrated on the two sacred charts of Habakkuk, must be employed to identify Islam of the third woe.

Jesajan kirjan neljäskymmenes luku määrittää seuraavien kahdenkymmenenkuuden luvun lähtökohdan. Tämä lähtökohta sijaitsee Ilmestyskirjan yhdestoista luvussa, kun ne kaksi profeettaa, jotka vaivasivat ihmisiä, herätetään takaisin eloon. Lohduttaja herättää heidät kuolleista ja saattaa heidät seisovaan asentoon, ja sen jälkeen heidät korotetaan ylös taivaaseen. Jesaja tunnistaa Elia-sanansaattajan ääneksi, joka huutaa erämaassa. Tuo sanansaattaja kysyy sitten, mikä hänen sanomansa tulee olemaan, ja hänelle ilmoitetaan profeetallisessa vertauskuvassa, että islamin sanoma on pasuunavaroitus, jonka lippumerkki julistaa. Kuitenkin ainoa tapa esittää islam viimeisten päivien varoituspasuunana on tunnistaa menneisyyden islam. Islamin alku, sellaisena kuin milleriitit sen ymmärsivät ja sellaisena kuin se on havainnollisesti esitetty Habakukin kahdessa pyhässä kartassa, on otettava käyttöön kolmannen voi-huudon islamin tunnistamiseksi.

> I was in the Spirit on the Lord’s Day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet. Revelation 1:10.

> Minä olin Hengessä Herran päivänä ja kuulin takaani suuren äänen, ikään kuin pasuunan äänen. Ilmestys 1:10.

John heard the voice of a trumpet behind him in the Revelation, and John represents the one hundred and forty-four thousand who hear a voice from the past. The voice behind John, that is representing the sound of a trumpet from the past, is the pioneer understanding that the trumpets were God’s judgments against Sunday worship. The first four trumpets were brought against pagan Rome in response to the first Sunday law passed by Constantine in the year 321. The fifth and sixth trumpet, which are the first and second woes, represent God’s judgments against papal Rome after it too passed a Sunday law at the Council of Orleans in the year 538. The third woe of Islam arrives when the Sunday law is passed in the United States. Then the ensign is lifted up and identifies the prophetic role of Islam, based upon the beginning role of Islam.

Johannes kuuli Ilmestyskirjassa takanaan pasuunan äänen, ja Johannes edustaa niitä sataneljääkymmentäneljää tuhatta, jotka kuulevat äänen menneisyydestä. Johanneksen takana kuuluva ääni, joka siten edustaa menneisyydestä kuuluvaa pasuunan ääntä, on tienraivaajien käsitys siitä, että pasuunat olivat Jumalan tuomioita sunnuntainpalvontaa vastaan. Ensimmäiset neljä pasuunaa kohdistuivat pakanalliseen Roomaan vastauksena ensimmäiseen Konstantinuksen vuonna 321 säätämään sunnuntailakiin. Viides ja kuudes pasuuna, jotka ovat ensimmäinen ja toinen voi-huuto, edustavat Jumalan tuomioita paavilliselle Roomalle sen jälkeen, kun sekin sääti sunnuntailain Orléansin kirkolliskokouksessa vuonna 538. Islamin kolmas voi-huuto saapuu, kun sunnuntailaki säädetään Yhdysvalloissa. Silloin lippumerkki kohotetaan ja osoittaa islamin profeetallisen roolin sen alkuperäisen roolin perusteella.

The message proclaimed by the ensign can only be established when the message is placed within the context of Alpha and Omega. After this introduction in Isaiah chapter forty, the strongest and most direct biblical presentation of God as the Alpha and Omega is set forth over several consecutive chapters. Those chapters are Isaiah’s representation of the Revelation of Jesus Christ that “God gave unto” Jesus, “to show unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John,” who wrote it “in a book, and” sent “it unto the seven churches.”

Lipun julistama sanoma voidaan vahvistaa ainoastaan silloin, kun sanoma asetetaan Alfan ja Omegan yhteyteen. Tämän johdannon jälkeen Jesajan kirjan neljännessäkymmenennessä luvussa voimakkain ja suoraviivaisin raamatullinen esitys Jumalasta Alfana ja Omegana esitetään useissa peräkkäisissä luvuissa. Nämä luvut ovat Jesajan esitys Jeesuksen Kristuksen ilmestyksestä, jonka ”Jumala antoi” Jeesukselle, ”osoittaakseen palvelijoillensa, mitä pian tapahtuman pitää; ja hän lähetti ja antoi sen tiedoksi enkelinsä kautta palvelijallensa Johannekselle”, joka kirjoitti sen ”kirjaksi ja” lähetti ”sen niille seitsemälle seurakunnalle”.

We will consider the following chapters of Isaiah in the next article.

Tarkastelemme seuraavassa artikkelissa seuraavia Jesajan lukuja.

> Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein: for the time is at hand. Revelation 1:3.

> Autuas se, joka lukee, ja autuaita ne, jotka kuulevat tämän profetian sanat ja ottavat vaarin siitä, mikä siihen on kirjoitettu, sillä aika on lähellä. Ilmestys 1:3.

Back to Articles