Article

# Future for America and July 18, 2020 - Number Four

Tulevaisuus Amerikalle ja 18. heinäkuuta 2020 – numero neljä

1863

1863

Author

Jeff Pippenger

Published

September 19, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The message of Daniel chapters eight and nine which are represented by the Ulai River were unsealed in 1798. The prophecy of chapter eight was interpreted in chapter nine by Gabriel, but not until Daniel had set forth a prayer, that is considered one of the most significant human prayers in the Bible. In that prayer Daniel identifies that he had recognized that the desolation of Jerusalem would last seventy years according to what he had discovered in the book of Jeremiah.

Danielin kahdeksannen ja yhdeksännen luvun sanoma, jota Ulai-joki edustaa, avattiin vuonna 1798. Kahdeksannen luvun profetian selitti yhdeksännessä luvussa Gabriel, mutta vasta sen jälkeen, kun Daniel oli esittänyt rukouksen, jota pidetään yhtenä Raamatun merkittävimmistä inhimillisistä rukouksista. Tässä rukouksessa Daniel ilmaisee ymmärtäneensä Jeremian kirjasta löytämänsä perusteella, että Jerusalemin autioitus kestäisi seitsemänkymmentä vuotta.

> In the first year of Darius the son of Ahasuerus, of the seed of the Medes, which was made king over the realm of the Chaldeans; In the first year of his reign I Daniel understood by books the number of the years, whereof the word of the Lord came to Jeremiah the prophet, that he would accomplish seventy years in the desolations of Jerusalem. Daniel 9:1, 2.

> Daarejaveksen, Ahasveroksen pojan, ensimmäisenä hallitusvuotena — hänen, joka oli meedialaista sukua ja joka oli asetettu kuninkaaksi kaldealaisten valtakunnan yli — minä, Daniel, ymmärsin hänen hallituskautensa ensimmäisenä vuotena kirjoituksista niiden vuosien luvun, joista Herran sana oli tullut profeetta Jeremialle, että Hän täyttäisi Jerusalemin hävityksen vuodet, seitsemänkymmentä vuotta. Daniel 9:1, 2.

Jeremiah also identified that at the end of those seventy years Belshazzar would die as Cyrus the General of Darius conquered Babylon.

Jeremia ilmaisi myös, että noiden seitsemänkymmenen vuoden päättyessä Belsassar kuolisi, kun Dareioksen kenraali Kyyros valloitti Babylonin.

> And this whole land shall be a desolation, and an astonishment; and these nations shall serve the king of Babylon seventy years. And it shall come to pass, when seventy years are accomplished, that I will punish the king of Babylon, and that nation, saith the Lord, for their iniquity, and the land of the Chaldeans, and will make it perpetual desolations. Jeremiah 25:11, 12.

> Ja koko tämä maa tulee autioksi ja kauhistukseksi; ja nämä kansat palvelevat Babylonian kuningasta seitsemänkymmentä vuotta. Ja on tapahtuva, kun seitsemänkymmentä vuotta on täyttynyt, että minä rankaisen Babylonian kuningasta ja sitä kansaa, sanoo Herra, heidän pahuutensa tähden, sekä kaldealaisten maata, ja teen sen iankaikkisiksi autioiksi. Jeremia 25:11, 12.

Daniel also identified that the seventy years of desolation was a fulfillment of a prophecy recorded by Moses.

Daniel tunnisti myös, että ne seitsemänkymmentä hävityksen vuotta olivat Mooseksen kirjaaman profetian täyttymys.

> Yea, all Israel have transgressed thy law, even by departing, that they might not obey thy voice; therefore the curse is poured upon us, and the oath that is written in the law of Moses the servant of God, because we have sinned against him. And he hath confirmed his words, which he spake against us, and against our judges that judged us, by bringing upon us a great evil: for under the whole heaven hath not been done as hath been done upon Jerusalem. As it is written in the law of Moses, all this evil is come upon us: yet made we not our prayer before the Lord our God, that we might turn from our iniquities, and understand thy truth. Daniel 9:11–13.

> Niin, koko Israel on rikkonut sinun lakiasi ja poikennut pois, niin ettei ole totellut sinun ääntäsi; sentähden on kirous vuodatettu meidän päällemme, sekä se vala, joka on kirjoitettuna Mooseksen, Jumalan palvelijan, lakiin, koska me olemme tehneet syntiä häntä vastaan. Ja hän on vahvistanut sanansa, jotka hän puhui meitä vastaan ja meidän tuomareitamme vastaan, jotka meitä tuomitsivat, tuomalla meidän päällemme suuren onnettomuuden; sillä koko taivaan alla ei ole tehty sellaista kuin Jerusalemille on tehty. Niinkuin on kirjoitettu Mooseksen laissa, kaikki tämä onnettomuus on tullut meidän päällemme; emmekä me kuitenkaan rukoilleet Herraa, meidän Jumalaamme, niin että olisimme kääntyneet pois pahoista teoistamme ja ymmärtäneet sinun totuutesi. Daniel 9:11–13.

The “oath” that Israel had broken which produced the “curse” was the “seven times” of Leviticus twenty-six. The word translated as “seven times” in Leviticus twenty-six is the same Hebrew word that is translated as “oath,” in Daniel nine. Moses’ oath represented by the word translated as “seven times” is the first time-prophecy discovered by William Miller and it was the first of his foundational truths that was set aside in 1863. William Miller represented Elijah, and this is confirmed by the Spirit of Prophecy.

Se ”vala”, jonka Israel oli rikkonut ja joka toi mukanaan ”kirouksen”, oli 3. Mooseksen kirjan kahdenkymmenennen kuudennen luvun ”seitsemän aikaa”. Se sana, joka 3. Mooseksen kirjan kahdennessakymmenennessä kuudennessa luvussa on käännetty ”seitsemän aikaa”, on sama heprealainen sana, joka Danielin yhdeksännessä luvussa on käännetty sanalla ”vala”. Mooseksen vala, jota edustaa sana, joka on käännetty ”seitsemän aikaa”, on ensimmäinen William Millerin löytämä aikaprofetia, ja se oli ensimmäinen hänen perustavista totuuksistaan, joka pantiin syrjään vuonna 1863. William Miller edusti Eliaa, ja tämä vahvistetaan Profetian Hengen kautta.

> “Thousands were led to embrace the truth preached by William Miller, and servants of God were raised up in the spirit and power of Elijah to proclaim the message.” Early Writings, 233.

> “Tuhansia johdettiin omaksumaan William Millerin saarnaama totuus, ja Jumalan palvelijoita herätettiin Elian hengessä ja voimassa julistamaan sanomaa.” Early Writings, 233.

In 1863 the Millerite movement ended as those who had formerly been in the movement started the Seventh-day Adventist church. When they began as a church the movement ended. It ended when they slew Moses as represented in the “seven times” of Leviticus twenty-six, and when they simultaneously slew Elijah, the messenger that had presented the “oath” of Moses to the movement. Moses and Elijah were both slain in 1863 and were not to be resurrected until post September 11, 2001, when God took the movement Future for America back to the old paths.

Vuonna 1863 milleriittiliike päättyi, kun ne, jotka olivat aiemmin olleet liikkeessä, perustivat seitsemännen päivän adventistikirkon. Kun he alkoivat kirkkona, liike päättyi. Se päättyi, kun he surmasivat Mooseksen, kuten sitä edustavat 3. Mooseksen kirjan kahdenkymmenennen kuudennen luvun ”seitsemän aikaa”, ja kun he samanaikaisesti surmasivat Elian, sanansaattajan, joka oli esittänyt liikkeelle Mooseksen ”valan”. Sekä Mooses että Elia surmattiin vuonna 1863, eikä heitä ollut määrä herättää henkiin ennen syyskuun 11. päivän 2001 jälkeistä aikaa, jolloin Jumala palautti Future for America -liikkeen vanhoille poluille.

Future for America recognized September 11, 2001 as the arrival of the third woe, and what establishes that the identification of Islam’s attack on September 11 was the history of the first two woes as identified by the Millerites which is specifically represented upon both the 1843 and 1850 pioneer charts. By returning to Millerite history to uphold the modern role of Islam, the Lord then opened Future for America’s understanding of the “seven times” of Leviticus twenty-six, which is graphically represented on both charts in the center column. And in both charts, the center of the center column is the cross. When God directed in the production of both of Habakkuk’s tables, He made sure that the “oath” of Moses, the “seven times” of Leviticus twenty-six was the center of all the other prophetic illustrations and that on both tables Christ was placed in the very center.

Future for America tunnisti syyskuun 11. päivän 2001 kolmannen vitsauksen saapumiseksi, ja se, mikä vahvistaa tämän syyskuun 11. päivän islamilaisen hyökkäyksen tunnistamisen, on kahden ensimmäisen vitsauksen historia sellaisena kuin milleriläiset sen tunnistivat; tämä on nimenomaisesti esitetty sekä vuoden 1843 että vuoden 1850 pioneerikartoissa. Palatessaan milleriläiseen historiaan vahvistaakseen islamin nykyajan roolin Herra avasi sitten Future for America’n ymmärryksen Mooseksen kirjan 3. luvun 26:n “seitsemästä ajasta”, joka on havainnollisesti esitetty molemmissa kartoissa keskimmäisessä sarakkeessa. Ja kummassakin kartassa keskimmäisen sarakkeen keskus on risti. Kun Jumala johti kummankin Habakukin taulun laatimisessa, Hän varmisti, että Mooseksen “vala”, Mooseksen kirjan 3. luvun 26:n “seitsemän aikaa”, oli kaikkien muiden profeetallisten kuvausten keskus ja että molemmissa tauluissa Kristus sijoitettiin aivan keskelle.

This agreed with a period of time located in another prophecy that was interpreted by Gabriel in chapter nine of Daniel which identified that Christ would confirm the covenant with many for one week.

Tämä vastasi erästä toisessa profetiassa määrättyä ajanjaksoa, jonka Gabriel selitti Danielin yhdeksännessä luvussa ja jossa ilmoitettiin, että Kristus vahvistaisi liiton monien kanssa yhdeksi viikoksi.

> And he shall confirm the covenant with many for one week: and in the midst of the week he shall cause the sacrifice and the oblation to cease, and for the overspreading of abominations he shall make it desolate, even until the consummation, and that determined shall be poured upon the desolate. Daniel 9:27.

> Ja hän vahvistaa liiton monien kanssa yhdeksi viikoksi; ja viikon puolivälissä hän lakkauttaa teurasuhrin ja ruokauhrin, ja kauhistusten ylle levittäytymisen tähden hän tekee sen autioksi aina loppuun asti, ja se, mikä on määrätty, vuodatetaan aution päälle. Daniel 9:27.

A prophetic week is twenty-five hundred and twenty symbolic days, and the prophecy that Gabriel was explaining identified that in the “midst” or center of those twenty-five hundred and twenty symbolic days Christ would be crucified. Christ is the center of ‘the twenty-five twenty’ on both of Habakkuk’s tables and also the week He confirmed the covenant with many.

Profetaallinen viikko on kaksituhatta viisisataa kaksikymmentä vertauskuvallista päivää, ja profetia, jota Gabriel oli selittämässä, osoitti, että noiden kaksituhatta viisisataa kahdenkymmenen vertauskuvallisen päivän ”keskellä” eli keskikohdassa Kristus ristiinnaulittaisiin. Kristus on ”kahdenkymmenenviidenkahdenkymmenen” keskus sekä Habakkukin kummallakin taululla että siinä viikossa, jona Hän vahvisti liiton monien kanssa.

In 1863 Adventism began as a church and the Millerite movement that had been empowered with the spirit of Elijah was slain. The Millerite movement understood that in the context of the seven churches of Revelation they had been the Philadelphian church. Those that separated from them after the Great Disappointment of 1844, were then identified as Laodiceans. In 1856 James White began a series of articles in the Review and Herald identifying that the movement that began as Philadelphia had become Laodicea and that the members needed then to seek the remedy offered to the Laodicean church. In the same year, in the same publication James White published a series of articles written by Hiram Edson about the twenty-five hundred and twenty year prophecy of Leviticus twenty-six. The articles were never finished.

Vuonna 1863 adventismi alkoi kirkkona, ja milleriittiliike, joka oli saanut voimansa Eliaan hengestä, surmattiin. Milleriittiliike ymmärsi, että Ilmestyskirjan seitsemän seurakunnan yhteydessä he olivat olleet Filadelfian seurakunta. Ne, jotka vuoden 1844 suuren pettymyksen jälkeen erosivat heistä, tunnistettiin silloin laodikealaisiksi. Vuonna 1856 James White aloitti Review and Herald -lehdessä artikkelisarjan, jossa hän osoitti, että liike, joka oli alkanut Filadelfiana, oli tullut Laodikeaksi ja että jäsenten tuli silloin etsiä sitä lääkettä, joka oli tarjottu Laodikean seurakunnalle. Samana vuonna samassa julkaisussa James White julkaisi Hiram Edsonin kirjoittaman artikkelisarjan 3. Mooseksen kirjan kahden tuhannen viidensadan kahdenkymmenen vuoden profetiasta. Artikkeleita ei koskaan saatettu päätökseen.

When the Lord led the movement of Future for America back unto the old paths post September 11, 2001 the articles by Edson were rediscovered, and for the first time in history both of the periods twenty-five hundred and twenty years were recognized as two curses. One against the northern ten tribes and the other against the southern two tribes. Miller had identified the seven times against the southern kingdom of Judah, but Edson identified the seven times against the northern kingdom of Israel. Future for America saw that they both were to be applied. When the two scatterings are combined, they produce prophetic light that had never been recognized by Miller or Edson.

Kun Herra johti Future for America -liikkeen takaisin vanhoille poluille syyskuun 11. päivän 2001 jälkeen, Edsonin kirjoitukset löydettiin uudelleen, ja ensimmäistä kertaa historiassa molemmat kaksituhattaviisisataakaksikymmentä vuotta käsittävät ajanjaksot tunnistettiin kahdeksi kiroukseksi. Toinen pohjoisia kymmentä heimoa vastaan ja toinen eteläisiä kahta heimoa vastaan. Miller oli tunnistanut ne seitsemän aikaa, jotka kohdistuivat eteläiseen Juudan valtakuntaan, mutta Edson tunnisti ne seitsemän aikaa, jotka kohdistuivat pohjoiseen Israelin valtakuntaan. Future for America näki, että kumpaakin oli sovellettava. Kun nämä kaksi hajotusta yhdistetään, ne tuottavat profeetallista valoa, jota Miller tai Edson eivät olleet koskaan tunnistaneet.

When the Lord returned Future for America to the old paths post 2001 the “oath” of Moses came back to life and stood upon its feet. The message connected with the “oath” was then presented by the messengers of the third angel as it had been presented and typified by the messengers of the first angel. Future for America was the movement that proclaimed the message represented by “Moses” in the power of “Elijah,” and Elijah clearly gave the testimony of Moses until the conclusion of a series of presentations titled Habakkuk’s Tables which finished around 2012. When that series of presentations ended, the beast from the bottomless pit ascended to make war upon Moses and Elijah. That warfare began when Future for America determined to stop the work it had been doing since 1996, and begin a school, which in its pride it called, The School of the Prophets. Better it would have been to call the school, the school of the false prophets!

Kun Herra vuoden 2001 jälkeisenä aikana palautti Future for America ‑liikkeen vanhoille poluille, Mooseksen ”vala” heräsi jälleen eloon ja nousi jaloilleen. ”Valaan” liittyvä sanoma esitettiin silloin kolmannen enkelin sanansaattajien toimesta samalla tavoin kuin ensimmäisen enkelin sanansaattajat olivat sen esittäneet ja esikuvallaan kuvanneet. Future for America oli se liike, joka julisti ”Mooseksen” edustamaa sanomaa ”Elian” voimassa, ja Elia antoi selvästi Mooseksen todistuksen siihen asti, kunnes päättyi esitelmäsarja nimeltä Habakkuk’s Tables, joka saatettiin päätökseen noin vuonna 2012. Kun tuo esitelmäsarja päättyi, syvyydestä nouseva peto nousi sotimaan Moosesta ja Eliaa vastaan. Tuo sodankäynti alkoi, kun Future for America päätti lopettaa työn, jota se oli tehnyt vuodesta 1996 lähtien, ja ryhtyä perustamaan koulua, jota se ylpeydessään kutsui nimellä The School of the Prophets. Parempi olisi ollut kutsua tuota koulua väärien profeettojen kouluksi!

The chaos and confusion that ensued when the school began allowing those who had never been confirmed by the Lord as His messengers to introduce their own ideas ended with the death of Future for America on July 18, 2020. At that point Moses and Elijah had been slain in the streets.

Sekasorto ja hämmennys, joka seurasi siitä, että koulu alkoi sallia niiden, joita Herra ei milloinkaan ollut vahvistanut lähettiläikseen, esittää omia ajatuksiaan, päättyi Future for America -järjestön kuolemaan 18. heinäkuuta 2020. Siinä vaiheessa Mooses ja Elia olivat tulleet surmatuiksi kaduilla.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. Revelation 11:7, 8.

> Ja kun he ovat päättäneet todistuksensa, syvyydestä nouseva peto käy sotaa heitä vastaan, voittaa heidät ja tappaa heidät. Ja heidän ruumiinsa makaavat sen suuren kaupungin kadulla, jota hengellisessä merkityksessä kutsutaan Sodomaksi ja Egyptiksi, missä myös meidän Herramme ristiinnaulittiin. Ilmestys 11:7, 8.

The testimony that is trustworthy, is the testimony that ended at the conclusion of the series titled Habakkuk’s Tables. Then the beast attacked. I have no idea who is following these current articles, but I assume it is made up as much by the enemies of Future for America as it is by those who are still trying to come to terms with the disappointment of July 18. I therefore expect that those that are in the category I define as enemies will point out how self-serving this application of prophetic history appears to be in their minds. So be it. Time is too short to pretend that the history of Future for America is not clearly identified as the movement that has been typified by the Millerite movement and it is too short to pretend that the flawed Laodicean human messenger that was raised up to lead out in that movement was not typified by William Miller.

Luotettava todistus on se todistus, joka päättyi Habakukin taulut -nimisen sarjan päätökseen. Sitten peto hyökkäsi. Minulla ei ole aavistustakaan, ketkä seuraavat näitä nykyisiä artikkeleita, mutta oletan, että heidän joukossaan on yhtä paljon Future for America -järjestön vihollisia kuin niitäkin, jotka yhä pyrkivät pääsemään sinuiksi heinäkuun 18. päivän pettymyksen kanssa. Odotan sen vuoksi, että ne, jotka kuuluvat siihen ryhmään, jonka määrittelen vihollisiksi, huomauttavat, kuinka omaa etua palvelevalta tämä profeetallisen historian sovellus heidän mielestään näyttää. Olkoon niin. Aikaa on liian vähän teeskennelläksemme, ettei Future for American historiaa ole selvästi tunnistettu liikkeeksi, jota milleriläinen liike on esikuvallistanut, ja sitä on liian vähän myöskään teeskennelläksemme, ettei se vajavainen laodikealainen inhimillinen sanansaattaja, joka nostettiin johtamaan tuossa liikkeessä, ollut William Millerin esikuvallistama.

Miller was a Philadelphian and I came into Adventism from the world in 1975, thus am a certified Laodicean Adventist. My life history testifies to that fact. That being said, the merciful God of heaven has recently instructed me to put the message He is now revealing into writing and send it to the churches. His instruction came with the promise that when He resurrects Moses and Elijah, they will be resurrected as Philadelphians, not as Laodiceans. The movement that began in the Millerite history was the time of Philadelphia, that ultimately transcended into Laodicea in 1856 when it began the process of its rejection of the foundations laid by the Millerites. The rejection began with the setting aside the new development of light offered through the pen of Hiram Edson. Seven years later in 1863 the movement of Elijah which had presented the message of Moses was slain. At the same time the movement was slain, a church was introduced to replace the movement. Moses and Elijah were slain at the beginning of Adventism and they were slain again at the ending of Adventism.

Miller oli filadelfialainen, ja minä tulin adventismiin maailmasta vuonna 1975; olen siis todistettavasti laodikealainen adventisti. Elämäni historia todistaa tämän tosiasian. Tästä huolimatta taivaan armollinen Jumala on äskettäin ohjeistanut minua panemaan kirjalliseen muotoon sanoman, jota Hän nyt paljastaa, ja lähettämään sen seurakunnille. Hänen ohjeeseensa liittyi lupaus, että kun Hän herättää Mooseksen ja Elian kuolleista, heidät herätetään filadelfialaisina, ei laodikealaisina. Liike, joka alkoi milleriittien historiassa, oli Filadelfian aikaa, joka lopulta siirtyi Laodikeaan vuonna 1856, kun se alkoi hylätä sitä perustusta, jonka milleriitit olivat laskeneet. Hylkääminen alkoi, kun sivuun pantiin se uusi valon kehitys, jota tarjottiin Hiram Edsonin kynän kautta. Seitsemän vuotta myöhemmin, vuonna 1863, Elian liike, joka oli esittänyt Mooseksen sanoman, surmattiin. Samalla hetkellä kun liike surmattiin, sen tilalle tuotiin seurakunta. Mooses ja Elia surmattiin adventismin alussa, ja heidät surmattiin jälleen adventismin lopussa.

At the ending of the prophetic Laodicea, in 1989 the vision of the Hiddekel river was unsealed and a movement began that was born of a Laodicean mother. The Lord was not taken unaware and He knew that He would finish His work of the three angels as He began it. He would end it with a movement of Philadelphians, just as He began it and in order to do this the movement that was Laodicean by birth would need to be slain and resurrected as Philadelphians. In doing so, the movement that was brought out of the Laodicean church would become the eighth that is of the seven, in the very history where the three-fold union would become the eighth that is of the seven. And in the very same history the horn of Republicanism will also experience a resurrection of the eighth that was of the seven and had been slain by the “woke-ism” of Egypt and Sodom, but that line of prophecy will be addressed later in the articles.

Profetaallisen Laodikean lopulla vuonna 1989 Hiddekel-joen näky avattiin, ja alkoi liike, joka oli syntynyt laodikealaisesta äidistä. Herra ei joutunut yllätetyksi, ja Hän tiesi saattavansa kolmen enkelin työnsä päätökseen niin kuin oli sen aloittanut. Hän päättäisi sen filadelfialaisten liikkeellä, aivan niin kuin oli sen aloittanut, ja tämän toteuttamiseksi liike, joka syntymänsä puolesta oli laodikealainen, olisi surmattava ja herätettävä filadelfialaisina. Näin tehdessään laodikealaisesta kirkosta esiin tuotu liike tulisi kahdeksanneksi, joka on niistä seitsemästä, juuri siinä historiassa, jossa kolminkertainen liitto tulisi kahdeksanneksi, joka on niistä seitsemästä. Ja aivan samassa historiassa republikaanisuuden sarvi kokee myös sen kahdeksannen ylösnousemuksen, joka oli niistä seitsemästä ja joka oli surmattu Egyptin ja Sodoman ”woke-ismin” kautta, mutta tätä profetian linjaa käsitellään myöhemmin artikkeleissa.

> And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:9–11.

> Ja kansojen ja sukukuntien ja kielten ja kansakuntien keskuudesta olevat katsovat heidän ruumiitaan kolme päivää ja puoli, eivätkä salli heidän ruumiitaan panna hautaan. Ja ne, jotka maan päällä asuvat, iloitsevat heistä ja riemuitsevat ja lähettävät lahjoja toisilleen, sillä nämä kaksi profeettaa vaivasivat niitä, jotka maan päällä asuvat. Ja kolmen päivän ja puolen kuluttua Jumalasta lähtenyt elämän Henki meni heihin, ja he nousivat jaloilleen; ja suuri pelko valtasi ne, jotka näkivät heidät. Ilmestys 11:9–11.

Future for America did not get put into the grave, it just laid there in the street where it had been slain, while its enemies rejoiced over its apparent death. Yet “after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet.” Time is no longer, so the three and a half days is symbolic of twelve hundred and sixty days or years, that in Revelation twelve verses six and fourteen represent the wilderness where the sanctuary and the host were trodden down. If they had been put into the grave, they would not be in a street where they could be trodden down. The treading down of Future for America is not only a symbolic period, but it is the symbolic period of the message of the “seven times” represented by the oath of Moses.

Future for Americaa ei pantu hautaan; se vain makasi kadulla siinä, missä se oli surmattu, samalla kun sen viholliset iloitsivat sen näennäisestä kuolemasta. Kuitenkin ”kolmen ja puolen päivän kuluttua meni heihin Jumalasta elämän henki, ja he nousivat jaloillensa.” Aikaa ei enää ole, joten kolme ja puoli päivää on vertauskuva tuhannesta kahdestasadasta kuudestakymmenestä päivästä tai vuodesta, jotka Ilmestyskirjan kahdennentoista luvun jakeissa kuusi ja neljätoista kuvaavat erämaata, jossa pyhäkkö ja sotajoukko tallattiin maahan. Jos heidät olisi pantu hautaan, he eivät olisi kadulla, missä heitä voitaisiin tallata. Future for American tallaaminen maahan ei ole ainoastaan vertauskuvallinen ajanjakso, vaan se on ”seitsemän ajan” sanoman vertauskuvallinen ajanjakso, jota Mooseksen vala edustaa.

> And they shall fall by the edge of the sword, and shall be led away captive into all nations: and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, until the times of the Gentiles be fulfilled. Luke 21:24.

> Ja he kaatuvat miekan terään ja joutuvat vangittuina vietäviksi kaikkien kansojen sekaan; ja Jerusalem on oleva pakanain tallattavana, kunnes pakanain ajat täyttyvät. Luuk. 21:24.

There are three times Jerusalem has been trodden down. First by Babylon from 677 BC until 607 BC. The second trampling down was by pagan Rome from 66 AD until 70 AD. The third time was by spiritual Rome from 538 through to 1798. The treading down of Jerusalem by the Gentiles identified in Luke twenty-one was the twelve hundred and sixty years of papal rule. Revelation eleven, where we find the testimony of Moses and Elijah opens with the identification of that period of time.

Jerusalem on poljettu maahan kolme kertaa. Ensimmäisen kerran Babylonian toimesta vuodesta 677 eKr. vuoteen 607 eKr. Toisen maahanpolkemisen suoritti pakanallinen Rooma vuodesta 66 jKr. vuoteen 70 jKr. Kolmannen kerran sen teki hengellinen Rooma vuodesta 538 vuoteen 1798. Pakanoiden suorittama Jerusalemin maahanpolkeminen, johon viitataan Luukkaan evankeliumin kahdennessakymmenennessä ensimmäisessä luvussa, oli paavillisen vallan tuhat kaksisataa kuusikymmentä vuotta. Ilmestyskirjan yhdestoista luku, jossa kohtaamme Mooseksen ja Elian todistuksen, alkaa tuon ajanjakson tunnistamisella.

> And there was given me a reed like unto a rod: and the angel stood, saying, Rise, and measure the temple of God, and the altar, and them that worship therein. But the court which is without the temple leave out, and measure it not; for it is given unto the Gentiles: and the holy city shall they tread under foot forty and two months. Revelation 11:1, 2.

> Minulle annettiin ruokoa muistuttava mittakeppi; ja enkeli seisoi sanoen: Nouse ja mittaa Jumalan temppeli ja alttari sekä ne, jotka siinä kumartaen palvovat. Mutta temppelin ulkopuolella oleva esipiha jätä pois äläkä mittaa sitä, sillä se on annettu pakanoille; ja pyhää kaupunkia he tallaavat jalkojensa alle neljäkymmentäkaksi kuukautta. Ilmestys 11:1, 2.

The command for John to measure the temple and the worshippers therein represents the opening of the judgment in 1844, for the previous two verses identify John as having experienced the bitterness of the Great Disappointment in 1844, then after he is told that he must repeat the work of proclaiming the message, verse one of chapter eleven identifies that judgment has just begun.

Käsky, jonka mukaan Johanneksen tuli mitata temppeli ja siinä palvovat, kuvaa tuomion alkamista vuonna 1844, sillä kaksi edellistä jaetta osoittavat Johanneksen kokeneen suuren pettymyksen katkeruuden vuonna 1844, ja sitten, sen jälkeen kun hänelle sanotaan, että hänen täytyy uudistaa sanoman julistamisen työ, yhdestoista luvun ensimmäinen jae osoittaa, että tuo tuomio on juuri alkanut.

> “The time has come when everything is to be shaken that can be shaken, that those things that can not be shaken may remain. Every case is coming in review before God; for he is measuring the temple of God, and the worshipers therein. ‘These things, saith he that holdeth the seven stars in his right hand, who walketh in the midst of the seven golden candlesticks; I know thy works…. I have somewhat against thee, because thou hast lost thy first love; remember therefore from whence thou art fallen, and repent, and do the first works; or else I will come unto thee quickly, and will remove the candlestick out of his place.’ ‘Repent; or else I will come unto thee quickly, and will fight against thee with the sword of my mouth. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches: To him that overcometh will I give to eat of the hidden manna, and will give him a white stone, and in the stone a new name written, which no man knoweth saving him that receiveth it.’” The 1888 Materials, 1116.

> ”Aika on tullut, jolloin kaikki, mikä voidaan järkyttää, on järkytettävä, jotta ne asiat, joita ei voida järkyttää, pysyisivät. Jokainen tapaus tulee tarkastettavaksi Jumalan eteen; sillä hän mittaa Jumalan temppeliä ja siinä palvojia. ’Näin sanoo hän, joka pitää niitä seitsemää tähteä oikeassa kädessään, joka vaeltaa niiden seitsemän kultaisen kynttilänjalan keskellä: Minä tiedän sinun tekosi…. Mutta se minulla on sinua vastaan, että olet hyljännyt ensimmäisen rakkautesi; muista siis, mistä olet langennut, ja tee parannus, ja tee niitä ensimmäisiä tekoja; muutoin minä tulen sinun tykösi pian ja siirrän kynttilänjalkasi paikaltaan.’ ’Tee parannus; muutoin minä tulen sinun tykösi pian ja sodin sinua vastaan suuni miekalla. Jolla on korva, se kuulkoon, mitä Henki seurakunnille sanoo: Sen, joka voittaa, minä annan syödä kätkettyä mannaa, ja annan hänelle valkean kiven, ja kiveen kirjoitetun uuden nimen, jota ei tiedä kukaan muu kuin se, joka sen saa.’” The 1888 Materials, 1116.

As John is representing the opening of the investigative judgment in 1844, he is told to leave off the courtyard of the temple, for it is given to the Gentiles who would trample down the holy city for twelve hundred and sixty years. Luke twenty-one identifies that the Gentiles would trample down Jerusalem until the “times” of the Gentiles was fulfilled. John in chapter eleven has just identified that the time of the treading down of Jerusalem by the Gentiles was the history of 538 until 1798. John identifies this period twice in chapter twelve as the wilderness, a period of time that the church fled into to avoid the persecution being brought by the pope.

Koska Johannes edustaa tutkivan tuomion alkamista vuonna 1844, häntä käsketään jättämään temppelin esipiha pois, sillä se on annettu pakanoille, jotka polkevat pyhää kaupunkia neljäkymmentäkaksi kuukautta. Luukkaan evankeliumin luvussa kaksikymmentäyksi todetaan, että pakanat polkevat Jerusalemia, kunnes pakanoiden ”ajat” täyttyvät. Johannes on luvussa yksitoista juuri osoittanut, että pakanoiden Jerusalemin tallaamisen aika oli ajanjakso vuodesta 538 vuoteen 1798. Johannes yksilöi tämän ajanjakson kahdesti luvussa kaksitoista erämaaksi, ajaksi, johon seurakunta pakeni välttääkseen paavin toimeenpaneman vainon.

When Moses and Elijah are slain and left in the street to be trodden down for a period of three and a half days, the three previous histories when Jerusalem was trodden down are to be understood as typifying that period of time. In Luke twenty-one the Gentiles would tread down the holy city until the “times” of the Gentiles would be fulfilled.

Kun Mooses ja Elia surmataan ja jätetään kadulle tallattaviksi kolmen ja puolen päivän ajaksi, ne kolme aiempaa historiallista vaihetta, jolloin Jerusalemia tallattiin, on ymmärrettävä tätä ajanjaksoa esikuvallisiksi. Luukkaan kahdennessakymmenennessä ensimmäisessä luvussa pakanat tallaavat pyhää kaupunkia, kunnes pakanain ”ajat” täyttyvät.

Thus, Luke identifies more than one time of the Gentiles, but we know the time of the Gentiles being fulfilled was 1798. The first “time of the Gentiles” began in 723 BC when the northern kingdom of Israel was trodden down by Assyria. That treading down began a trampling down by a pagan power and continued until 538 when the papal power carried on the work until 1798. Paganism scattered and trampled down literal Israel and papalism scattered and trampled down spiritual Israel. The “times” of the Gentiles represent the twenty-five hundred and twenty years of Leviticus twenty-six that represents two periods of treading down. The first was carried out by paganism as represented by Assyria, then Babylon, then pagan Rome. Then the second desolating power that Miller identified in the sacred framework of prophecy he employed, was papalism which would continue the treading down until 1798. The treading down of both paganism and papalism is the very question that is raised in the heavenly dialogue that produces the answer that is the foundation and central pillar of Adventism.

Näin Luukas osoittaa useamman kuin yhden pakanain ajan, mutta tiedämme, että pakanain ajan täyttyminen tapahtui vuonna 1798. Ensimmäinen ”pakanain aika” alkoi vuonna 723 eKr., kun Assyria tallasi pohjoisen Israelin valtakunnan. Tuo tallaaminen aloitti pakanallisen vallan harjoittaman maahan polkemisen ja jatkui vuoteen 538, jolloin paavillinen valta jatkoi tätä työtä vuoteen 1798 saakka. Pakanuus hajotti ja tallasi kirjaimellisen Israelin, ja paavillisuus hajotti ja tallasi hengellisen Israelin. Pakanain ”ajat” edustavat 3. Mooseksen kirjan kahdenkymmenenviiden sadan kahdenkymmenen vuoden ajanjaksoa, joka kuvaa kahta maahan polkemisen kautta. Ensimmäisen toteutti pakanuus Assyrian, sitten Babylonin, sitten pakanallisen Rooman edustamana. Sitten toinen hävittävä valta, jonka Miller tunnisti käyttämässään profetian pyhässä viitekehyksessä, oli paavillisuus, joka jatkaisi maahan polkemista vuoteen 1798 saakka. Sekä pakanuuden että paavillisuuden maahan polkeminen on juuri se kysymys, joka nostetaan esiin taivaallisessa vuoropuhelussa ja joka tuottaa vastauksen, joka on adventismin perustus ja keskeinen pylväs.

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? And he said unto me, Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed. Daniel 8:13, 14.

> Sitten minä kuulin erään pyhän puhuvan, ja toinen pyhä sanoi sille pyhälle, joka puhui: Kuinka kauan kestää näky jokapäiväisestä uhrista ja hävityksen rikkomuksesta, joka saattaa sekä pyhäkön että sotajoukon tallattavaksi? Ja hän sanoi minulle: Kaksituhatta kolmesataa iltaa ja aamua; sitten pyhäkkö saatetaan jälleen oikeuteensa. Daniel 8:13, 14.

The angel Gabriel and other angels led Miller to understand that the “daily” represented paganism and that the “transgression of desolation” represented papalism. Both paganism and papalism would trample down the sanctuary and host. Therefore the “times” of the Gentiles which Luke refers to is the two trampling down periods of twelve hundred and sixty years, that together are the seven times of Leviticus twenty-six.

Enkeli Gabriel ja muut enkelit johdattivat Millerin ymmärtämään, että ”jokapäiväinen” edusti pakanuutta ja että ”hävityksen rikkomus” edusti paavikuntaa. Sekä pakanuus että paavikunta polkisivat maahan pyhäkön ja sotajoukon. Sen tähden Luukkaan mainitsemat pakanain ”ajat” ovat ne kaksi polkemisen kautta tapahtuvaa tuhannen kahdensadan kuudenkymmenen vuoden ajanjaksoa, jotka yhdessä ovat Kolmannen Mooseksen kirjan kahdenkymmenennen kuudennen luvun seitsemän aikaa.

The message of the “oath” of Moses was slain in 1863, along with the messenger Elijah who had presented the message of Moses. Both the message of Moses and the Elijah messenger was resurrected post September 11, 2001. After the message of Moses that was once again proclaimed by Elijah, they were both slain and then left in the street and not buried for twelve hundred and sixty days is a direct connection to the message of the “seven times” that Daniel calls the “oath” of Moses. The movement and the messenger that repeats the Elijah message of Moses as typified by Miller and the Millerites will ultimately stand upon its feet and be resurrected.

Mooseksen ”valan” sanoma surmattiin vuonna 1863 yhdessä sen sanansaattajan Elian kanssa, joka oli esittänyt Mooseksen sanoman. Sekä Mooseksen sanoma että Elia-sanansaattaja herätettiin kuolleista syyskuun 11. päivän 2001 jälkeen. Sen jälkeen kun Elia oli jälleen julistanut Mooseksen sanoman, heidät molemmat surmattiin, ja sitten heidät jätettiin kadulle hautaamatta tuhannen kahdensadan kuudenkymmenen päivän ajaksi; tämä on suora yhteys ”seitsemän ajan” sanomaan, jota Daniel kutsuu Mooseksen ”valaksi”. Liike ja sanansaattaja, jotka toistavat Mooseksen Elia-sanoman, niin kuin Miller ja milleriläiset ovat esikuvallisesti osoittaneet, tulevat lopulta nousemaan jaloilleen ja herätetyiksi kuolleista.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. Revelation 11:11, 12.

> Ja kolmen ja puolen päivän kuluttua Jumalasta lähtöisin oleva elämän henki meni heihin, ja he nousivat jaloilleen; ja suuri pelko valtasi ne, jotka näkivät heidät. Ja he kuulivat suuren äänen taivaasta sanovan heille: Nouskaa tänne. Ja he nousivat taivaaseen pilvessä; ja heidän vihollisensa näkivät heidät. Ilmestys 11:11, 12.

We will address this truth in the next article.

Käsittelemme tätä totuutta seuraavassa artikkelissa.

Back to Articles