Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Two

Danielin kirja - Numero yhdeksänkymmentäkaksi

Unveiling Prophecy: The Triple Application of Daniel’s Last Six Verses and the Advancing Light of the Third Angel

Profetian paljastaminen: Danielin kuuden viimeisen jakeen kolminkertainen sovellus ja kolmannen enkelin edistyvä valo

Author

Jeff Pippenger

Published

February 25, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the Millerite movement, the increase of knowledge was unsealed and it tested primarily, but not exclusively the professed Protestants in the United States. Sardis, the church coming out of the darkness of papal supremacy was being led to a fuller understanding of the gospel that was to be revealed when the heavenly sanctuary was opened in heaven. In the movement of the third angel the increase of knowledge was unsealed on September 11, 2001 and it tested Laodicean Adventism around the world. For this reason, the truth represented in the last six verses of Daniel eleven, which is the source of the increase of knowledge, was resisted by Laodicean Adventism.

Milleriläisessä liikkeessä tiedon lisääntyminen avattiin sineteistään, ja se koetteli ensisijaisesti, vaikkei yksinomaan, Yhdysvaltojen tunnustautuvia protestantteja. Sardes, seurakunta, joka oli tullut ulos paavillisen ylivallan pimeydestä, johdatettiin evankeliumin täydempään ymmärtämiseen, jonka tuli tulla ilmoitetuksi, kun taivaallinen pyhäkkö avattiin taivaassa. Kolmannen enkelin liikkeessä tiedon lisääntyminen avattiin sineteistään 11. syyskuuta 2001, ja se koetteli laodikealaista adventismia kaikkialla maailmassa. Tästä syystä Danielin kirjan yhdennentoista luvun kuudessa viimeisessä jakeessa esitetty totuus, joka on tiedon lisääntymisen lähde, kohtasi vastustusta laodikealaisessa adventismissa.

> “The few faithful builders upon the true foundation (1 Corinthians 3:10, 11) were perplexed and hindered as the rubbish of false doctrine obstructed the work. Like the builders upon the wall of Jerusalem in Nehemiah’s day, some were ready to say: ‘The strength of the bearers of burdens is decayed, and there is much rubbish; so that we are not able to build.’ Nehemiah 4:10. Wearied with the constant struggle against persecution, fraud, iniquity, and every other obstacle that Satan could devise to hinder their progress, some who had been faithful builders became disheartened; and for the sake of peace and security for their property and their lives, they turned away from the true foundation. Others, undaunted by the opposition of their enemies, fearlessly declared: ‘Be not ye afraid of them: remember the Lord, which is great and terrible’ (verse 14); and they proceeded with the work, everyone with his sword girded by his side. Ephesians 6:17.

> Harvat uskolliset rakentajat oikealla perustuksella (1. Korinttolaiskirje 3:10, 11) olivat neuvottomia ja estyneitä, kun väärän opin roskat tukkivat työtä. Nehemian päivinä Jerusalemin muurilla rakentaneiden tavoin jotkut olivat valmiit sanomaan: ”Taakankantajien voima on heikentynyt, ja rojua on paljon, niin ettemme kykene rakentamaan.” Nehemia 4:10. Uupuneina jatkuvasta taistelusta vainoa, petosta, vääryyttä ja jokaista muuta estettä vastaan, minkä Saatana saattoi keksiä heidän edistymisensä ehkäisemiseksi, jotkut niistä, jotka olivat olleet uskollisia rakentajia, masentuivat; ja rauhan sekä omaisuutensa ja henkensä turvan vuoksi he kääntyivät pois oikealta perustukselta. Toiset taas, vihollistensa vastustuksesta lannistumatta, julistivat pelottomasti: ”Älkää peljätkö heitä; muistakaa Herraa, joka on suuri ja peljättävä” (jae 14); ja he jatkoivat työtä, kukin miekka kupeelleen vyötettynä. Efesolaiskirje 6:17.

> “The same spirit of hatred and opposition to the truth has inspired the enemies of God in every age, and the same vigilance and fidelity have been required in His servants. The words of Christ to the first disciples are applicable to His followers to the close of time: ‘What I say unto you I say unto all, Watch.’ Mark 13:37.” The Great Controversy, 56.

> “Sama vihan ja totuuden vastustamisen henki on innoittanut Jumalan vihollisia kaikkina aikakausina, ja samaa valppautta ja uskollisuutta on vaadittu Hänen palvelijoiltaan. Kristuksen sanat ensimmäisille opetuslapsille soveltuvat Hänen seuraajiinsa ajan loppuun asti: ‘Minkä minä sanon teille, sen minä sanon kaikille: valvokaa.’ Mark. 13:37.” Suuri taistelu, s. 56.

The presentation of the message of the last six verses of Daniel began in the environment of the self-supporting ministries of Laodicean Adventism, and was thereafter confronted with the famous theologians (the learned) of Laodicean Adventism as time progressed. The weapons that were employed in an attempt to discredit the message, invariably produced a greater light and clarity of the verses that were under scrutiny and attack. Those attacks ultimately led to prophetic understandings that had not been previously recognized, but were then established and found to be part of the advancing light of the third angel.

Danielin viimeisten kuuden jakeen sanoman esittäminen alkoi Laodikean adventismin omavaraisia palvelutyömuotoja edustavien palvelutehtävien piirissä, ja ajan myötä se joutui sen jälkeen vastakkain Laodikean adventismin kuuluisien teologien (oppineiden) kanssa. Aseet, joita käytettiin sanoman saattamiseksi epäluotettavaksi, tuottivat poikkeuksetta suurempaa valoa ja selkeyttä niihin jakeisiin, jotka olivat tarkastelun ja hyökkäyksen kohteina. Nuo hyökkäykset johtivat lopulta profeetallisiin ymmärryksiin, joita ei ollut aiemmin tunnistettu, mutta jotka sittemmin vahvistettiin ja havaittiin osaksi kolmannen enkelin etenevää valoa.

The Millerites only recognized four kingdoms of Bible prophecy, but shortly after 1844, it was understood that the United States was the earth beast of Revelation thirteen, and that understanding clarified that the papacy was not simply a part of the Roman kingdom, but it was actually the fifth kingdom of Bible prophecy.

Millerilaiset tunnistivat ainoastaan neljä Raamatun profetian valtakuntaa, mutta pian vuoden 1844 jälkeen ymmärrettiin, että Yhdysvallat oli Ilmestyskirjan kolmattatoista luvussa kuvattu maasta nouseva peto, ja tämä ymmärrys selvensi, ettei paavius ollut pelkästään osa Rooman valtakuntaa, vaan se oli tosiasiassa Raamatun profetian viides valtakunta.

> “Under the symbols of a great red dragon, a leopard-like beast, and a beast with lamblike horns, the earthly governments which would especially engage in trampling upon God’s law and persecuting His people, were presented to John. The war is carried on till the close of time. The people of God, symbolized by a holy woman and her children, were represented as greatly in the minority. In the last days only a remnant still existed. Of these John speaks as they ‘which keep the commandments of God, and have the testimony of Jesus Christ.’

> Suuren tulipunaisen lohikäärmeen, leopardin kaltaisen pedon ja karitsan kaltaisin sarvin varustetun pedon vertauskuvien kautta Johannekselle esitettiin ne maalliset hallitusvallat, jotka erityisesti ryhtyisivät polkemaan Jumalan lakia ja vainoamaan Hänen kansaansa. Sota jatkuu ajan loppuun asti. Jumalan kansa, jota kuvattiin pyhällä vaimolla ja hänen lapsillaan, esitettiin olevan suuresti vähemmistönä. Viimeisinä päivinä oli olemassa enää vain jäännös. Näistä Johannes puhuu sanoen, että he ovat niitä, ”jotka pitävät Jumalan käskyt ja joilla on Jeesuksen Kristuksen todistus”.

> “Through paganism, and then through the Papacy, Satan exerted his power for many centuries in an effort to blot from the earth God’s faithful witnesses. Pagans and papists were actuated by the same dragon spirit. They differed only in that the Papacy, making a pretense of serving God, was the more dangerous and cruel foe. Through the agency of Romanism, Satan took the world captive. The professed church of God was swept into the ranks of this delusion, and for more than a thousand years the people of God suffered under the dragon’s ire. And when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns.

> “Pakanallisuuden kautta ja sitten paavinvallan kautta Saatana käytti valtaansa monien vuosisatojen ajan pyrkien pyyhkimään maan päältä pois Jumalan uskolliset todistajat. Pakanoita ja papisteja johti sama lohikäärmeen henki. Ne erosivat toisistaan ainoastaan siinä, että paavinvallasta, joka tekeytyi palvelevansa Jumalaa, tuli vaarallisempi ja julmempi vihollinen. Roomalaiskatolisuuden välityksellä Saatana otti maailman vangikseen. Jumalan nimikristillinen kirkko temmattiin mukaan tähän eksytykseen, ja yli tuhannen vuoden ajan Jumalan kansa kärsi lohikäärmeen vihasta. Ja kun paavinvallalta, sen voima riistettynä, pakotettiin luopumaan vainosta, Johannes näki uuden vallan nousevan toistamaan lohikäärmeen ääntä ja jatkamaan samaa julmaa ja jumalanpilkkaavaa työtä. Tätä valtaa, viimeistä, joka on käyvä sotaa kirkkoa ja Jumalan lakia vastaan, vertauskuvasi peto, jolla oli karitsan kaltaiset sarvet.”

> “But the stern tracing of the prophetic pencil reveals a change in this peaceful scene. The beast with lamblike horns speaks with the voice of a dragon, and ‘exerciseth all the power of the first beast before him.’ Prophecy declares that he will say to them that dwell on the earth that they should make an image to the beast, and that “he causeth all, both small and great, rich and poor, free and bond, to receive a mark in their right hand, or in their foreheads; and that no man might buy or sell, save he that had the mark, or the name of the beast, or the number of his name.” Thus Protestantism follows in the steps of the Papacy.” Signs of the Times, November 1, 1899.

> ”Mutta profeetallisen kynän ankara piirto paljastaa muutoksen tässä rauhallisessa näkymässä. Peto, jolla on karitsan kaltaiset sarvet, puhuu lohikäärmeen äänellä ja ’käyttää kaikkea ensimmäisen pedon valtaa tämän nähden’. Profetia julistaa, että se sanoo maan asukkaille, että heidän tulee tehdä pedolle kuva, ja että ”se saattaa kaikki, pienet ja suuret, rikkaat ja köyhät, vapaat ja orjat, ottamaan merkin oikeaan käteensä tai otsaansa; eikä kukaan voi ostaa tai myydä muu kuin se, jossa on merkki tai pedon nimi tai hänen nimensä luku.” Näin protestantismi seuraa paavikunnan askelissa.” Signs of the Times, 1. marraskuuta 1899.

When the last six verses of Daniel eleven were unsealed, it was recognized that the entire sequence illustrated in those six verses, were addressing the interactions of the three powers Sister White just identified as “paganism,” the “Papacy” and “Protestantism.” The enemy argued that the “glorious land” of verse forty-one was a symbol of either Protestantism or the Seventh-day Adventist church, but the “glorious land” is the United States, and in verse forty-one the king of the north (the papacy) conquers the United States at the soon coming Sunday law. The satanic error that identifies the “glorious land” as anything other than the United States is designed to prevent men and women from recognizing that the next prophetic event after the collapse of the Soviet Union in 1989, in the period represented in the last six verses of Daniel eleven, is the soon coming Sunday law.

Kun Danielin yhdentoista luvun kuusi viimeistä jaetta avattiin sinetistä, ymmärrettiin, että koko noissa kuudessa jakeessa kuvattu tapahtumasarja käsitteli niiden kolmen vallan keskinäisiä suhteita, jotka sisar White oli juuri tunnistanut nimillä ”pakanuus”, ”paavius” ja ”protestantismi”. Vihollinen väitti, että neljännenkymmenennenensimmäisen jakeen ”ihana maa” oli joko protestantismin tai seitsemännen päivän adventtikirkon vertauskuva, mutta ”ihana maa” on Yhdysvallat, ja neljännessäkymmenennessäensimmäisessä jakeessa pohjoisen kuningas (paavius) valloittaa Yhdysvallat pian tulevan sunnuntailain yhteydessä. Saatanallinen harha, joka määrittelee ”ihanan maan” joksikin muuksi kuin Yhdysvalloiksi, on tarkoitettu estämään miehiä ja naisia tunnistamasta, että seuraava profeetallinen tapahtuma Neuvostoliiton romahduksen jälkeen vuonna 1989, Danielin yhdentoista luvun kuuden viimeisen jakeen kuvaamalla ajanjaksolla, on pian tuleva sunnuntailaki.

For Seventh-day Adventists, this means that verse forty-one is identifying the close of probation for God’s church, and the last thing Laodicean Adventism wants to hear, is that their probationary time is running out! The Lord led the argument to a point where it was recognized that when pagan Rome took control of the world at the Battle of Actium in 31 BC, it had to first conquer three geographical powers as represented in Daniel chapter eight.

Seitsemännen päivän adventisteille tämä merkitsee, että jae neljäkymmentäyksi osoittaa Jumalan seurakunnan armonaikaa päättyvän, ja viimeinen asia, jonka laodikealainen adventismi haluaa kuulla, on se, että heidän armonaikansa on loppumassa! Herra johti todistelun siihen pisteeseen, että tunnustettiin, että kun pakanallinen Rooma otti maailman hallintaansa Actiumin taistelussa vuonna 31 eKr., sen täytyi ensin kukistaa kolme maantieteellistä valtaa, kuten Danielin kirjan kahdeksannessa luvussa esitetään.

> And out of one of them came forth a little horn, which waxed exceeding great, toward the south, and toward the east, and toward the pleasant land. Daniel 8:9.

> Ja yhdestä niistä kasvoi esiin pieni sarvi, joka tuli ylen suureksi etelää kohti ja itää kohti ja ihanaa maata kohti. Daniel 8:9.

It was an established fact that the “south”, “east” and “the pleasant land” represented the three geographical areas that pagan Rome took control of, as it ascended the throne of the earth as the fourth kingdom of Bible prophecy. In conjunction with this fact was that papal Rome also had to overcome three geographical powers, as it ascended the throne of the earth as the fifth kingdom of Bible prophecy, as represented in Daniel chapter seven.

Oli vakiintunut tosiasia, että ”etelä”, ”itä” ja ”ihana maa” edustivat niitä kolmea maantieteellistä aluetta, jotka pakanallinen Rooma otti hallintaansa noustessaan maan valtaistuimelle Raamatun profetian neljäntenä valtakuntana. Tähän tosiasiaan liittyi myös se, että paavillisen Rooman tuli niin ikään voittaa kolme maantieteellistä valtaa noustessaan maan valtaistuimelle Raamatun profetian viidentenä valtakuntana, kuten Danielin seitsemännessä luvussa esitetään.

> I considered the horns, and, behold, there came up among them another little horn, before whom there were three of the first horns plucked up by the roots: and, behold, in this horn were eyes like the eyes of man, and a mouth speaking great things. Daniel 7:8.

> Minä tarkastelin sarvia, ja katso, niiden keskeltä nousi vielä toinen, pieni sarvi, jonka edestä kolme ensimmäisistä sarvista temmattiin juurineen pois; ja katso, tässä sarvessa oli silmät niin kuin ihmisen silmät ja suu, joka puhui suuria sanoja. Daniel 7:8.

In the controversy that waged over the “glorious land” of verse forty-one the Lord identified that there were three manifestations of Rome in prophecy. Pagan Rome, which was followed by papal Rome and then there was Rome of the last days, that we called “modern Rome”. Based upon two sound and established truths of prophecy, the first being that God never changes, and the other that truth is established upon the testimony of two witnesses, we concluded without wavering that the three obstacles for the king of the north in the last six verses of Daniel chapter eleven had to represent three modern geographical powers.

Kiistassa, joka käytiin neljännenkymmenennenensimmäisen jakeen ”ihanan maan” ympärillä, Herra osoitti, että profetiassa oli Rooman kolme ilmenemismuotoa. Pakanallinen Rooma, jota seurasi paavillinen Rooma, ja sitten oli viimeisten päivien Rooma, jota kutsuimme ”nykyaikaiseksi Roomaksi”. Kahden lujan ja vakiintuneen profetian totuuden perusteella — ensinnäkin sen, että Jumala ei koskaan muutu, ja toisaalta sen, että totuus vahvistetaan kahden todistajan todistuksella — päättelimme horjumatta, että Danielin kirjan yhdennentoista luvun kuuden viimeisen jakeen kolme estettä pohjoisen kuninkaalle täytyi edustaa kolmea nykyaikaista maantieteellistä valtaa.

> Jesus Christ the same yesterday, and today, and forever. Hebrews 13:8.

> Jeesus Kristus on sama eilen ja tänään ja iankaikkisesti. Heprealaiskirje 13:8.

> It is also written in your law, that the testimony of two men is true. John 8:17.

> Ja teidän laissannekin on kirjoitettu, että kahden ihmisen todistus on pätevä. Joh. 8:17.

This recognition confirmed what we had already concluded, for we had been identifying the “glorious land” as a geographical power (the United States), and rejected the foolish idea that it represented a church, which is a spiritual power. We formed this position based upon the belief which has always been confirmed, that there are no accidents in God’s Word. It is clear upon many witnesses that God’s church in the last days is a mountain.

Tämä havainto vahvisti sen, mitä olimme jo päätelleet, sillä olimme tunnistaneet ”ihanan maan” maantieteelliseksi vallaksi (Yhdysvallat) ja torjuneet mielettömän ajatuksen, että se edustaisi seurakuntaa, joka on hengellinen valta. Muodostimme tämän kannan sen vakaumuksen pohjalta, joka on aina vahvistunut, ettei Jumalan sanassa ole sattumanvaraisuuksia. Monien todistajien perusteella on selvää, että Jumalan seurakunta viimeisinä päivinä on vuori.

> And it shall come to pass in the last days, that the mountain of the Lord’s house shall be established in the top of the mountains, and shall be exalted above the hills; and all nations shall flow unto it. And many people shall go and say, Come ye, and let us go up to the mountain of the Lord, to the house of the God of Jacob; and he will teach us of his ways, and we will walk in his paths: for out of Zion shall go forth the law, and the word of the Lord from Jerusalem. Isaiah 2:2, 3.

> Ja tapahtuu viimeisinä päivinä, että Herran huoneen vuori vahvistetaan vuorten huipuksi, ja se korotetaan kukkuloita ylemmäksi; ja kaikki kansakunnat virtaavat sen tykö. Ja monet kansat lähtevät ja sanovat: Tulkaa, nouskaamme Herran vuorelle, Jaakobin Jumalan huoneeseen, niin hän opettaa meille teitänsä, ja me vaellamme hänen polkujansa; sillä Siionista lähtee laki, ja Herran sana Jerusalemista. Jesaja 2:2, 3.

Those who proposed that the “glorious land” is a church, and more often than not they claimed it is the Seventh-day Adventist church, did so because, Daniel identifies the land as “glorious,” and their shallow reasoning concluded, that because the “glorious holy mountain” in verse forty-five is most certainly God’s last day church, therefore the “glorious land” must also be the church. After all, they both contain the adjective “glorious.”

Ne, jotka esittivät, että ”ihana maa” on seurakunta, ja useimmiten he väittivät sen olevan seitsemännen päivän adventistikirkko, tekivät niin siksi, että Daniel määrittelee maan ”ihanaksi”, ja heidän pinnallinen päättelynsä johti siihen päätelmään, että koska jakeen neljäkymmentäviisi ”ihana pyhä vuori” on aivan varmasti Jumalan viimeisten päivien seurakunta, niin myös ”ihanan maan” täytyy olla seurakunta. Onhan niissä kummassakin adjektiivi ”ihana”.

There are no mistakes in God’s word, and when Daniel uses “land,” in connection with the word “glorious,” and four verses later he uses “holy mountain,” in connection with the word “glorious,” Daniel was identifying a purposeful distinction between a land and a mountain. The literal glorious land is Judah, and it is in the city of Jerusalem that God’s temple was erected. Jerusalem, or the temple, can be understood as God’s church, but the territory where Jerusalem is located is the land of Judah. Many truths were established as knowledge increased in the advancing light of the third angel, but we are here simply laying out the background of prophecy identifying three manifestations of Rome.

Jumalan sanassa ei ole virheitä, ja kun Daniel käyttää sanaa ”maa” yhdessä sanan ”ihana” kanssa ja neljä jaetta myöhemmin sanaa ”pyhä vuori” yhdessä sanan ”ihana” kanssa, Daniel osoitti tarkoituksellisen eron maan ja vuoren välillä. Kirjaimellinen ihana maa on Juuda, ja Jerusalemin kaupungissa Jumalan temppeli rakennettiin. Jerusalem, eli temppeli, voidaan ymmärtää Jumalan seurakuntana, mutta alue, jolla Jerusalem sijaitsee, on Juudan maa. Monet totuudet vahvistuivat tiedon lisääntyessä kolmannen enkelin etenevässä valossa, mutta tässä me yksinkertaisesti esitämme profetian taustan, joka osoittaa Rooman kolme ilmenemismuotoa.

When we recognized that pagan and papal Rome provided two witnesses that established the prophetic characteristics of modern Rome, we recognized a principle of interpretation that I called the “triple application of prophecy.” There were others who had employed similar ideas of a threefold repetition of certain prophecies, but the definition we came to recognize was the definition we still use. It is significant to understand that the prophetic rule of the triple application of prophecy, that is so often applied by Future for America, was realized during the argument of the last six verses of Daniel eleven, but what is just as significant is that the argument led to the first recognition that the triple application of prophecy was concerning Rome. In Millerite history one of the arguments was whether Antiochus Epiphanes was “the robbers” of Daniel’s people, or was “the robbers” Rome, as the Millerites understood. The reason this is significant is because Rome, as “the robbers” of Daniel’s people, are who would “established the vision” in Daniel eleven, verse fourteen.

Kun havaitsimme, että pakanallinen Rooma ja paavillinen Rooma antoivat kaksi todistajaa, jotka vahvistivat nykyisen Rooman profeetalliset tuntomerkit, tunnistimme tulkintaperiaatteen, jota kutsuin ”profetian kolminkertaiseksi sovellukseksi”. Oli muitakin, jotka olivat käyttäneet samankaltaisia ajatuksia tiettyjen profetioiden kolminkertaisesta toistumisesta, mutta se määritelmä, jonka opimme tunnistamaan, on se määritelmä, jota käytämme edelleen. On merkittävää ymmärtää, että profeetallinen sääntö profetian kolminkertaisesta sovelluksesta, jota Future for America niin usein soveltaa, oivallettiin Danielin yhdentoista luvun kuuden viimeisen jakeen tarkastelun yhteydessä, mutta yhtä merkittävää on se, että tämä tarkastelu johti ensimmäiseen oivallukseen siitä, että profetian kolminkertainen sovellus koski Roomaa. Milleriläisessä historiassa yksi kiistakysymyksistä oli, oliko Antiokhos Epifanes Danielin kansan ”väkivaltaiset”, vai olivatko ”väkivaltaiset” Rooma, niin kuin milleriläiset ymmärsivät. Syy siihen, miksi tämä on merkittävää, on se, että Rooma, Danielin kansan ”väkivaltaisina”, on se, joka ”vahvistaisi näyn” Danielin yhdentoista luvun jakeessa neljätoista.

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. Daniel 11:14.

> Ja niinä aikoina monet nousevat etelän kuningasta vastaan; myös sinun kansasi väkivaltaiset korottavat itsensä vahvistaakseen näyn, mutta he lankeavat. Daniel 11:14.

The first time we understood a triple application of prophecy it was recognized by the fact that there are three manifestations of Rome in Bible prophecy. Rome established the vision of the advancing light of the third angel, as it did in Millerite history. In Millerite history it was the understanding that paganism and papalism were the powers that trampled down the sanctuary and host that became the framework of truth upon which Miller constructed “all” of his prophetic understandings. The last six verses of Daniel eleven, established a framework of truth that Future for America has built all its prophetic applications upon. That framework is the three desolating powers of the dragon, the beast and the false prophet that lead the world to Armageddon.

Ensimmäinen kerta, jolloin ymmärsimme profetian kolminkertaisen sovelluksen, tunnistettiin siitä, että Raamatun profetiassa on kolme Rooman ilmenemismuotoa. Rooma vahvisti näyn kolmannen enkelin etenevästä valosta, niin kuin se teki myös milleriläisessä historiassa. Milleriläisessä historiassa juuri se ymmärrys, että pakanuus ja paavius olivat ne vallat, jotka tallasivat maahan pyhäkön ja joukon, muodostui totuuden viitekehykseksi, jonka varaan Miller rakensi ”kaikki” profeetalliset ymmärryksensä. Danielin kirjan yhdestoista luvun kuusi viimeistä jaetta vahvistivat totuuden viitekehyksen, jonka varaan Future for America on rakentanut kaikki profeetalliset sovelluksensa. Tuo viitekehys on lohikäärmeen, pedon ja väärän profeetan kolme hävittävää valtaa, jotka johtavat maailman Harmagedoniin.

That framework is based upon the recognition that pagan Rome followed by papal Rome provide two witnesses that establishes modern Rome, and that modern Rome is the threefold union of the dragon of spiritualism (the United Nations), the beast of Catholicism (the papacy), and the false prophet of apostate Protestantism (the United States). That framework is what we identify as a triple application of prophecy. Over the following articles we will discuss the various triple applications of prophecy that have been recognized, and which make up the framework of the advancing light of the three angels.

Tuo viitekehys perustuu sen tunnustamiseen, että pakanallinen Rooma ja sitä seurannut paavillinen Rooma muodostavat kaksi todistajaa, jotka vahvistavat nykyajan Rooman, ja että nykyajan Rooma on spiritismin lohikäärmeen (Yhdistyneet kansakunnat), katolilaisuuden pedon (paavius) ja luopioprotestantismin väärän profeetan (Yhdysvallat) kolminkertainen liitto. Tätä viitekehystä me kutsumme profetian kolminkertaiseksi sovellukseksi. Seuraavissa artikkeleissa käsittelemme niitä profetian erilaisia kolminkertaisia sovelluksia, jotka on tunnistettu ja jotka muodostavat kolmen enkelin etenevän valon viitekehyksen.

We will look at the triple application of three manifestations of Rome, which identify the political and religious structure of modern Rome, which Sister White called churchcraft and statecraft. That structure is recognized by bringing the prophetic characteristics of pagan Rome together with the prophetic characteristics of papal Rome for the purpose of identifying and establishing the characteristics in modern Rome.

Tarkastelemme Rooman kolmen ilmenemismuodon kolminkertaista sovellutusta, jotka yksilöivät nykyajan Rooman poliittisen ja uskonnollisen rakenteen, jota sisar White kutsui kirkkovallaksi ja valtiovallaksi. Tuo rakenne tunnistetaan kokoamalla yhteen pakanallisen Rooman profeetalliset tunnusmerkit ja paavillisen Rooman profeetalliset tunnusmerkit, jotta nykyajan Rooman tunnusmerkit voitaisiin yksilöidä ja vahvistaa.

We will look at the triple application of three manifestations of Babylon as represented by Nimrod, Nebuchadnezzar and Belshazzar, which identify the arrogance of the man of sin who is seated in the temple of God proclaiming that he is God, which Isaiah identified as the “haughty Assyrian.” The papal arrogance, which is a subject of Bible prophecy, is recognized by bringing the prophetic characteristics of Babel together with the prophetic characteristics of Babylon for the purpose of identifying and establishing the characteristics of modern Babylon.

Tarkastelemme Babylonin kolmen ilmenemismuodon kolminkertaista sovellusta, sellaisina kuin ne ilmenevät Nimrodissa, Nebukadnessarissa ja Belsassarissa; ne osoittavat synnin ihmisen ylpeyden, hänen, joka istuu Jumalan temppelissä julistaen olevansa Jumala, jonka Jesaja tunnisti ”ylpeäksi assyrialaiseksi”. Paavillinen ylimielisyys, joka on Raamatun profetian aihe, tunnistetaan yhdistämällä Baabelin profeetalliset tuntomerkit Babylonin profeetallisiin tuntomerkkeihin, jotta nykyajan Babylonin ominaispiirteet voitaisiin tunnistaa ja vahvistaa.

We will look at the triple application of three manifestations of Elijah as represented by Elijah and John the Baptist which identify “the voice crying in the wilderness” in the last days. The voice crying in the wilderness in the last days represents a specific watchman which is a movement, and identifies a double witness in a movement that has a similar beginning and ending. We are informed that there cannot be a third angel without a first and second, so at one level it is impossible to separate the movement of the first angel from the movement of the third, and both movements are represented by a watchman that was typified by Elijah and John the Baptist.

Tarkastelemme Elian kolmen ilmenemismuodon kolminkertaista sovellusta, sellaisena kuin niitä edustavat Elia ja Johannes Kastaja, jotka yksilöivät ”äänen, joka huutaa erämaassa” viimeisinä päivinä. Ääni, joka huutaa erämaassa viimeisinä päivinä, edustaa tiettyä vartijaa, joka on liike, ja yksilöi kaksinkertaisen todistuksen liikkeessä, jolla on samankaltainen alku ja loppu. Meille ilmoitetaan, ettei voi olla kolmatta enkeliä ilman ensimmäistä ja toista, joten yhdellä tasolla on mahdotonta erottaa ensimmäisen enkelin liikettä kolmannen enkelin liikkeestä, ja kumpaakin liikettä edustaa vartija, jota Elia ja Johannes Kastaja esikuvallisesti kuvasivat.

> “By pen and voice we are to sound the proclamation, showing their order, and the application of the prophecies that bring us to the third angel’s message. There cannot be a third without the first and second. These messages we are to give to the world in publications, in discourses, showing in the line of prophetic history the things that have been and the things that will be.” Selected Messages, book 2, 105.

> ”Kynällä ja äänellä meidän tulee julistaa sanomaa, osoittaen niiden järjestys sekä niiden profetioiden sovellutus, jotka johtavat meidät kolmannen enkelin sanomaan. Kolmatta ei voi olla ilman ensimmäistä ja toista. Nämä sanomat meidän tulee antaa maailmalle julkaisuissa ja puheissa, osoittaen profeetallisen historian kulussa ne asiat, jotka ovat olleet, ja ne, jotka tulevat olemaan.” Selected Messages, kirja 2, 105.

We will look at the triple application of three manifestations of the messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant to suddenly come to his temple as represented by John the Baptist and William Miller. The final watchman is a subject of prophecy which is recognized by bringing the prophetic characteristics of John the Baptist and William Miller together to identify the final fulfillment of Malachi chapter three.

Tarkastelemme tien valmistavan sanansaattajan kolmen ilmestymisen kolminkertaista sovellusta, jotka valmistavat tietä liiton Sanansaattajalle, jotta hän äkisti tulisi temppeliinsä, kuten Johannes Kastaja ja William Miller edustavat. Viimeinen vartija on profetian aihe, joka tunnistetaan yhdistämällä Johannes Kastajan ja William Millerin profeetalliset tuntomerkit, jotta voidaan yksilöidä Malakian kolmannen luvun lopullinen täyttymys.

> Behold, I will send my messenger, and he shall prepare the way before me: and the Lord, whom ye seek, shall suddenly come to his temple, even the messenger of the covenant, whom ye delight in: behold, he shall come, saith the Lord of hosts. Malachi 3:1.

> Katso, minä lähetän sanansaattajani, ja hän on valmistava tien minun eteeni; ja Herra, jota te etsitte, on äkisti tuleva temppeliinsä, liiton enkeli, jota te halajatte: katso, hän tulee, sanoo Herra Sebaot. Malakia 3:1.

We will look at the triple application of the three manifestations of Islam as represented by the prophetic characteristics of Islam of the first and second woes of Revelation chapters eight and nine, which identify the prophetic characteristics of Islam of the third Woe identified in Revelation chapters ten and eleven.

Tarkastelemme islamin kolmen ilmenemismuodon kolminkertaista sovellusta, sellaisina kuin ne esitetään Ilmestyskirjan kahdeksannen ja yhdeksännen luvun ensimmäisen ja toisen voihuudon islamia koskevissa profeetallisissa tunnusmerkeissä, jotka yksilöivät Ilmestyskirjan kymmenennessä ja yhdennessätoista luvussa mainitun kolmannen voihuudon islamia koskevat profeetalliset tunnusmerkit.

We will continue these things in the next article.

Jatkamme näiden asioiden käsittelyä seuraavassa artikkelissa.

> “Allow no one to be brains for you, allow no one to do your thinking, your investigating, and your praying. This is the instruction we need to take to heart today. Many of you are convinced that the precious treasure of the kingdom of God and of Jesus Christ is in the Bible which you hold in your hand. You know that no earthly treasure is attainable without painstaking effort. Why should you expect to understand the treasures of the word of God without diligently searching the Scriptures?

> “Älkää antako kenenkään olla aivonne puolestanne, älkää antako kenenkään tehdä ajatteluanne, tutkimistanne ja rukoilemistanne. Tämä on se ohje, joka meidän tulee tänään painaa sydämeemme. Monet teistä ovat vakuuttuneita siitä, että Jumalan valtakunnan ja Jeesuksen Kristuksen kallisarvoinen aarre on siinä Raamatussa, jota pidätte kädessänne. Tiedätte, ettei mitään maallista aarretta saavuteta ilman uutteraa ponnistelua. Miksi siis odottaisitte ymmärtävänne Jumalan sanan aarteet tutkimatta ahkerasti Kirjoituksia?”

> “It is proper and right to read the Bible; but your duty does not end there; for you are to search its pages for yourselves. The knowledge of God is not to be gained without mental effort, without prayer for wisdom in order that you may separate from the pure grain of truth the chaff with which men and Satan have misrepresented the doctrines of truth. Satan and his confederacy of human agents have endeavored to mix the chaff of error with the wheat of truth. We should diligently seek for the hidden treasure, and seek wisdom from heaven in order to separate human inventions from the divine commands. The Holy Spirit will aid the seeker for great and precious truths which relate to the plan of redemption. I would impress upon all the fact that a casual reading of the Scriptures is not enough. We must search, and this means the doing of all the word implies. As the miner eagerly explores the earth to discover its veins of gold, so you are to explore the word of God for the hidden treasure that Satan has so long sought to hide from man. The Lord says, ‘If any man willeth to do His will, he shall know of the teaching.’ John 7:17.” Fundamentals of Christian Education, 307.

> ”Raamatun lukeminen on sopivaa ja oikein; mutta velvollisuutenne ei pääty siihen, sillä teidän tulee itse tutkia sen sivuja. Jumalan tuntemusta ei saavuteta ilman mielen ponnistusta, ilman rukousta viisauden saamiseksi, jotta voisitte erottaa totuuden puhtaasta jyvästä ne akanat, joilla ihmiset ja Saatana ovat vääristelleet totuuden oppeja. Saatana ja hänen yhteenliittymänsä inhimillisten toimijoiden kanssa ovat pyrkineet sekoittamaan erehdyksen akanat totuuden vehnään. Meidän tulee uutterasti etsiä kätkettyä aarretta ja anoa viisautta taivaasta voidaksemme erottaa inhimilliset keksinnöt jumalallisista käskyistä. Pyhä Henki auttaa etsijää löytämään ne suuret ja kalliit totuudet, jotka liittyvät lunastussuunnitelmaan. Tahdon painaa kaikkien mieleen sen tosiasian, ettei Raamatun satunnainen lukeminen riitä. Meidän on tutkittava, ja tämä merkitsee kaiken sen tekemistä, mitä sana sisältää. Niin kuin kaivosmies innokkaasti tutkii maata löytääkseen sen kultasuonet, samoin teidän tulee tutkia Jumalan sanaa löytääksenne sen kätketyn aarteen, jota Saatana on niin kauan pyrkinyt kätkemään ihmiseltä. Herra sanoo: ’Jos joku tahtoo tehdä Hänen tahtonsa, hän tulee tietämään, onko tämä oppi Jumalasta.’ Joh. 7:17.” Fundamentals of Christian Education, 307.

Back to Articles