Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Fourteen

Jeesuksen Kristuksen ilmestys - numero neljätoista

The Seventh Seal

Seitsemäs sinetti

Author

Jeff Pippenger

Published

November 11, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The probationary war of angels, that began with Lucifer in the third heaven represented in Revelation chapter twelve, typifies the probationary war of men and angels, that ends in the first heaven. When Satan and his angels were cast out of the third heaven, Satan opened a new battle front in the garden of Eden. As in the war of the third heaven with Lucifer, God also instituted a period of probation for mankind. The war in the first heaven that begins in earnest at the soon-coming Sunday law represents the end of probationary time for mankind.

Enkelten koettelemussota, joka alkoi Luciferista Ilmestyskirjan kahdennessatoista luvussa kuvatussa kolmannessa taivaassa, on esikuva ihmisten ja enkelten koettelemussodasta, joka päättyy ensimmäisessä taivaassa. Kun Saatana ja hänen enkelinsä karkotettiin kolmannesta taivaasta, Saatana avasi uuden taistelurintaman Eedenin puutarhassa. Samoin kuin kolmannen taivaan sodassa Luciferin kanssa, Jumala asetti myös ihmiskunnalle koetusajan. Ensimmäisen taivaan sota, joka alkaa varsinaisesti pian tulevan sunnuntailain myötä, merkitsee ihmiskunnan koetusajan päättymistä.

In Revelation chapters twelve and thirteen the dragon, the beast and the false prophet are represented. Customarily, those three powers are understood to represent primarily past history of those three powers, but John was told to write the “things that will be,” and the entire book of Revelation speaks of the “last days,” so we are employing the biblical principle that the end is illustrated by the beginning, and applying the symbols of Revelation as present, not past truth.

Ilmestyskirjan luvuissa kaksitoista ja kolmetoista kuvataan lohikäärme, peto ja väärä profeetta. Tavallisesti noiden kolmen vallan ymmärretään ensisijaisesti edustavan niiden mennyttä historiaa, mutta Johannesta käskettiin kirjoittamaan ”mitä tämän jälkeen on tapahtuva”, ja koko Ilmestyskirja puhuu ”viimeisistä päivistä”, joten sovellamme sitä raamatullista periaatetta, että loppu havainnollistetaan alulla, ja sovellamme Ilmestyskirjan symboleja nykyiseen emmekä menneeseen totuuteen.

Satan has been identified in both the war he began in the third heaven, and the first battle that he brought to men in the garden of Eden as employing “hypnotism” to convey his corrupted communications in order to accomplish his warfare.

Saatana on sekä siinä sodassa, jonka hän aloitti kolmannessa taivaassa, että siinä ensimmäisessä taistelussa, jonka hän toi ihmisten keskuuteen Eedenin puutarhassa, tunnistettu käyttäneen ”hypnotismia” välittääkseen turmeltuneet viestinsä sodankäyntinsä toteuttamiseksi.

> “Satan tempted the first Adam in Eden, and Adam reasoned with the enemy, thus giving him the advantage. Satan exercised his power of hypnotism over Adam and Eve, and this power he strove to exercise over Christ. But after the word of Scripture was quoted, Satan knew that he had no chance of triumphing.

> Saatana kiusasi ensimmäistä Aadamia Eedenissä, ja Aadam ryhtyi järkeilemään vihollisen kanssa antaen siten tälle edun. Saatana käytti Adamiaan ja Eevaan hypnoottista valtaansa, ja tätä valtaa hän pyrki käyttämään myös Kristukseen. Mutta sen jälkeen kun Raamatun sana oli lausuttu, Saatana tiesi, ettei hänellä ollut mitään mahdollisuutta voittoon.

> “Men and women are not to study the science of how to take captive the minds of those who associate with them. This is the science that Satan teaches. We are to resist everything of the kind. We are not to tamper with mesmerism and hypnotism—the science of the one who lost his first estate and was cast out of the heavenly courts.” Mind, Character and Personality, 713.

> ”Miesten ja naisten ei tule tutkia sitä tiedettä, kuinka saadaan vangituiksi niiden mielet, jotka ovat tekemisissä heidän kanssaan. Tätä tiedettä Saatana opettaa. Meidän tulee vastustaa kaikkea sen kaltaista. Meidän ei tule olla missään tekemisissä mesmerismin ja hypnotismin kanssa — sen olennon tieteen, joka menetti alkuperäisen asemansa ja heitettiin ulos taivaan hoveista.” Mind, Character and Personality, 713.

The “science that Satan teaches” has been perfected by the globalist merchants, and is carried out through the “information super highway” in the “last days.” Satan is the father of lies, and the media giants, not only promote falsehoods, but they also screen out truth, they track those they deem as heretics, and they employ the most sophisticated form of hypnotism ever practiced in the history of planet earth. The war that began in the third heaven emphasizes this attribute of Satan’s warfare, in order that the faithful living when the war of the first heaven gets under way might be forewarned by foreknowledge. When we understand that the control center for the worldwide web, and the “information super highway” is managed and controlled in the United States, we have a view of what it means that the United States, calls fire down out of heaven and deceives the entire world. “Fire” in the book of Revelation represents a message.

Se ”tiede, jota Saatana opettaa”, on globalististen kauppiaiden toimesta saatettu täydellisyyteen, ja sitä toteutetaan ”viimeisinä päivinä” ”tietojen valtaväylän” kautta. Saatana on valheen isä, eivätkä mediamahtajat ainoastaan edistä valheita, vaan he myös suodattavat totuuden pois, seuraavat niitä, joita pitävät harhaoppisina, ja käyttävät hienostuneinta hypnotismin muotoa, jota on koskaan harjoitettu maapallon historiassa. Sota, joka alkoi kolmannessa taivaassa, korostaa tätä Saatanan sodankäynnin ominaisuutta, jotta ne uskolliset, jotka elävät silloin, kun ensimmäisen taivaan sota alkaa, voisivat ennalta saadun tiedon kautta tulla varoitetuiksi etukäteen. Kun ymmärrämme, että maailmanlaajuisen verkon ja ”tietojen valtaväylän” hallintokeskusta johdetaan ja valvotaan Yhdysvalloissa, käsitämme, mitä tarkoittaa se, että Yhdysvallat kutsuu tulen alas taivaasta ja eksyttää koko maailman. ”Tuli” Ilmestyskirjassa merkitsee sanomaa.

The symbolism of Revelation chapter thirteen, and verse thirteen is drawn from the battle of mount Carmel where the prophets of Baal and the prophets of the groves, were unable to call fire down out of heaven to confirm that Baal and Ashtaroth were true gods. Baal, being a male deity and Ashtaroth a female deity represents the image of the beast, the unholy combination of church and state. They were the prophets of Jezebel, who was in an unholy relationship with Ahab. Those two prophetic witnesses of the image of the beast in the story of Mount Carmel, identify the role of the United States in first forming an image of the papal system in the United States, and thereafter in the world. The “fire” at Carmel was to be the evidence of who the true God really was. It represented a revelation from heaven identifying the true God, and the same issue exists when the United States calls fire down from heaven.

Ilmestyskirjan kolmantenatoista luvun ja kolmantenatoista jakeen symboliikka on peräisin Karmelinvuoren taistelusta, jossa Baalin profeetat ja metsikköjen profeetat eivät kyenneet kutsumaan tulta alas taivaasta vahvistamaan, että Baal ja Astartet olivat todellisia jumalia. Baal, miespuolisena jumaluutena, ja Astartet, naispuolisena jumaluutena, edustavat pedon kuvaa, kirkon ja valtion epäpyhää yhdistelmää. He olivat Iisebelin profeettoja, ja Iisebel oli epäpyhässä suhteessa Ahabiin. Nämä kaksi profeetallista todistajaa pedon kuvasta Karmelinvuoren kertomuksessa osoittavat Yhdysvaltojen roolin ensiksi paavillisen järjestelmän kuvan muodostamisessa Yhdysvalloissa ja sen jälkeen maailmassa. Karmelin ”tuli” oli oleva todiste siitä, kuka todellinen Jumala todella oli. Se edusti taivaasta tulevaa ilmoitusta, joka osoitti, kuka on todellinen Jumala, ja sama kysymys on olemassa, kun Yhdysvallat kutsuu tulta alas taivaasta.

In the book of Isaiah, the God who identifies the end from the beginning, addresses the very setting of Mount Carmel of old, and also the prophetic setting that is represented when the United States calls down fire out of heaven.

Jesajan kirjassa Jumala, joka ilmoittaa lopun alusta asti, puhuttelee muinaisen Karmelinvuoren tapahtumapaikkaa sekä myös sitä profeetallista näyttämöä, jota edustaa se, kun Yhdysvallat kutsuu tulta alas taivaasta.

> Produce your cause, saith the Lord; bring forth your strong reasons, saith the King of Jacob. Let them bring them forth, and show us what shall happen: let them show the former things, what they be, that we may consider them, and know the latter end of them; or declare us things for to come. Show the things that are to come hereafter, that we may know that ye are gods: yea, do good, or do evil, that we may be dismayed, and behold it together. Behold, ye are of nothing, and your work of nought: an abomination is he that chooseth you. I have raised up one from the north, and he shall come: from the rising of the sun shall he call upon my name: and he shall come upon princes as upon mortar, and as the potter treadeth clay. Who hath declared from the beginning, that we may know? and beforetime, that we may say, He is righteous? yea, there is none that showeth, yea, there is none that declareth, yea, there is none that heareth your words. The first shall say to Zion, Behold, behold them: and I will give to Jerusalem one that bringeth good tidings. Isaiah 41:21–27.

> Tuokaa esiin asianne, sanoo Herra; esittäkää vahvat perusteene, sanoo Jaakobin Kuningas. Tuokoot he ne esiin ja ilmoittakoot meille, mitä on tapahtuva; ilmoittakoot entiset asiat, mitä ne ovat, että me ottaisimme niistä vaarin ja tietäisimme niiden lopun; tahi julistakoot meille tulevaiset. Ilmoittakaa ne asiat, jotka vastedes tapahtuvat, että me tietäisimme teidän olevan jumalia; tehkääpä hyvää tahi pahaa, että me hämmästyisimme ja näkisimme sen yhdessä. Katso, te olette tyhjästä, ja teidän tekonne on olematonta; kauhistus on se, joka teidät valitsee. Minä olen nostattanut yhden pohjoisesta, ja hän on tuleva; auringon noususta hän on kutsuva avuksi minun nimeäni; ja hän on tuleva ruhtinaiden päälle niin kuin laastin päälle, niin kuin savenvalaja polkee savea. Kuka on tämän ilmoittanut alusta asti, että me tietäisimme, ja edeltäpäin, että voisimme sanoa: Hän on vanhurskas? Totisesti, ei ole ketään, joka ilmoittaa, ei ketään, joka julistaa, ei ketään, joka kuulee teidän sanojanne. Ensimmäinen sanoo Siionille: Katso, katso, tuossa he ovat; ja Jerusalemille minä annan ilosanoman tuojan. Jesaja 41:21–27.

In the war of the first heaven that gets under way at the soon-coming Sunday law, the United States, and also Satan himself, will be allowed to “produce” their “cause,” and they will call fire down from heaven in an attempt to prove that the god of Jezebel is the true God. The world will be forced to accept the mark of that god’s day of worship. The fire that is brought down from heaven, through the “information super highway” to all mankind is a work of “nought,” and he that chooses the message conveyed through that medium is an “abomination.”

Ensimmäisen taivaan sodassa, joka alkaa pian tulevan sunnuntailain myötä, Yhdysvaltojen, ja myös itse Saatanan, sallitaan ”tuoda esiin” oma ”asiany”, ja he kutsuvat tulta lankeamaan taivaasta yrittäessään todistaa, että Iisebelin jumala on tosi Jumala. Maailma pakotetaan ottamaan vastaan tuon jumalan palvontapäivän merkki. Tuli, joka tuodaan alas taivaasta ”informaation supervaltatien” kautta koko ihmiskunnalle, on ”turhuuden” teko, ja se, joka valitsee sen välineen välittämän sanoman, on ”kauhistus”.

In that warfare the one hundred and forty-four thousand, and thereafter the great multitude, will be God’s witnesses in the argument of who is the true God. The messages conveyed from both sides of the war are represented as “fire.” All the nations will be gathered to determine who is the true God, and there will be two classes of witnesses in order to establish the “truth.”

Tuossa sodankäynnissä ne sataneljäkymmentäneljätuhatta ja sen jälkeen suuri kansanjoukko tulevat olemaan Jumalan todistajia kiistassa siitä, kuka on tosi Jumala. Molemmilta sodan osapuolilta välitetyt sanomat esitetään ”tulena”. Kaikki kansakunnat kootaan ratkaisemaan, kuka on tosi Jumala, ja tulee olemaan kaksi todistajaluokkaa ”totuuden” vahvistamiseksi.

> Let all the nations be gathered together, and let the people be assembled: who among them can declare this, and show us former things? let them bring forth their witnesses, that they may be justified: or let them hear, and say, It is truth. Ye are my witnesses, saith the Lord, and my servant whom I have chosen: that ye may know and believe me, and understand that I am he: before me there was no God formed, neither shall there be after me. I, even I, am the Lord; and beside me there is no saviour. I have declared, and have saved, and I have showed, when there was no strange god among you: therefore ye are my witnesses, saith the Lord, that I am God. Isaiah 43:9–12.

> Kootkoot kaikki kansat yhteen, ja kansakunnat kokoontukoot; kuka heistä voi julistaa tämän ja ilmoittaa meille entiset asiat? Tuokoot he esiin todistajansa, jotta heidät todettaisiin oikeiksi; tahi kuulkoot ja sanokoot: Se on totta. Te olette minun todistajani, sanoo Herra, ja palvelijani, jonka minä olen valinnut, jotta tuntisitte minut ja uskoisitte minuun ja ymmärtäisitte, että minä se olen: ennen minua ei ole muodostettu yhtäkään Jumalaa, eikä minun jälkeeni tule toista. Minä, minä olen Herra, eikä minun rinnallani ole pelastajaa. Minä olen ilmoittanut ja pelastanut ja antanut tietää, eikä teidän keskuudessanne ollut vierasta jumalaa; sentähden te olette minun todistajani, sanoo Herra, että minä olen Jumala. Jesaja 43:9–12.

The final manifestation of Mount Carmel, has witnesses for Satan and witnesses for God. The demonstration is to prove who is the true God, but what are God’s faithful witnesses supposed to bear witness to?

Karmelvuoren lopullisella ilmentymällä on todistajia Saatanan puolella ja todistajia Jumalan puolella. Tämän näytön tarkoituksena on osoittaa, kuka on tosi Jumala, mutta mistä Jumalan uskollisten todistajien tulee antaa todistus?

> Thus saith the Lord the King of Israel, and his redeemer the Lord of hosts; I am the first, and I am the last; and beside me there is no God. And who, as I, shall call, and shall declare it, and set it in order for me, since I appointed the ancient people? and the things that are coming, and shall come, let them show unto them. Fear ye not, neither be afraid: have not I told thee from that time, and have declared it? ye are even my witnesses. Is there a God beside me? yea, there is no God; I know not any. They that make a graven image are all of them vanity; and their delectable things shall not profit; and they are their own witnesses; they see not, nor know; that they may be ashamed. Isaiah 44:6–9.

> Näin sanoo Herra, Israelin kuningas, ja hänen lunastajansa, Herra Sebaot: Minä olen ensimmäinen, ja minä olen viimeinen, eikä minun rinnallani ole Jumalaa. Ja kuka, niin kuin minä, kutsuu esiin ja julistaa sen ja asettaa sen järjestykseen minun eteeni, siitä asti kuin asetin muinaisen kansan? Ja tulevat asiat ja se, mikä on tuleva, ilmoittakoot he niille. Älkää peljätkö älkääkä kauhistuko: enkö minä jo silloin ilmoittanut sinulle ja julistanut sitä? Te olette minun todistajani. Onko mitään Jumalaa minun rinnallani? Ei, muuta kalliota ei ole; minä en tunne ainoatakaan. Kuvanveistäjät ovat kaikki turhuutta, eivätkä heidän rakkaat esineensä hyödytä; ja ne ovat heidän omat todistajansa: ne eivät näe eivätkä tiedä, että joutuisivat häpeään. Jesaja 44:6–9.

The faithful in the final confrontation of Mount Carmel are to witness to the truth that God is the first and the last. He is the God that “appointed the ancient people,” in order to identify the “things that are coming.” God’s witnesses are to present the Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before the final battle of Mount Carmel.

Uskollisten tulee Karmel-vuoren viimeisessä yhteenotossa todistaa siitä totuudesta, että Jumala on ensimmäinen ja viimeinen. Hän on se Jumala, joka ”asetti muinaisen kansan”, voidakseen ilmaista ne ”asiat, jotka ovat tulossa”. Jumalan todistajien tulee esittää Jeesuksen Kristuksen ilmestys, joka avataan juuri ennen Karmel-vuoren viimeistä taistelua.

Satan’s Mount Carmel message is represented as fire that comes down out of heaven.

Saatanan Karmelvuori-sanoma kuvataan tulena, joka lankeaa alas taivaasta.

> And he doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, Revelation 13:13.

> Ja se tekee suuria ihmeitä, niin että se saa tulen lankeamaan taivaasta maahan ihmisten nähden, Ilmestyskirja 13:13.

The verse is describing the miracles that the United States accomplishes through the modern science of hypnotism that is conveyed to mankind on “the information super highway.” But the verse is also speaking to the appearance of Satan himself when he personates Christ.

Jakeessa kuvataan niitä ihmeitä, joita Yhdysvallat saa aikaan hypnoosin nykytieteen avulla, jota välitetään ihmiskunnalle ”tiedon supervaltatietä” pitkin. Mutta jae puhuu myös itse Saatanan ilmestymisestä, kun hän tekeytyy Kristukseksi.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> ”Enkeli, joka yhtyy kolmannen enkelin sanoman julistukseen, on valaiseva koko maan kirkkaudellaan. Tässä ennustetaan maailmanlaajuista laajuutta ja ennenkuulumatonta voimaa omaava työ. Vuosien 1840–44 adventtiliike oli Jumalan voiman kirkas ilmentymä; ensimmäisen enkelin sanoma vietiin jokaiseen lähetysasemaan maailmassa, ja joissakin maissa nähtiin suurinta uskonnollista kiinnostusta, mitä missään maassa on todistettu kuudennentoista vuosisadan uskonpuhdistuksen jälkeen; mutta nämä tulevat jäämään jälkeen siitä mahtavasta liikkeestä, joka syntyy kolmannen enkelin viimeisen varoituksen alaisuudessa.

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> Työ on oleva samanlainen kuin helluntaipäivän työ. Niin kuin ”varhaissade” annettiin Pyhän Hengen vuodatuksessa evankeliumin alussa, jotta kallisarvoinen siemen pääsisi versomaan, samoin ”myöhäissade” annetaan sen lopussa elon kypsyttämiseksi. ”Niin me saamme tiedon, jos pyrimme tuntemaan Herran. Hänen ilmestymisensä on varma kuin aamurusko, ja hän tulee meille kuin sade, kuin kevätsade ja syyssade maan päälle.” Hoos. 6:3. ”Iloitkaa siis, Siionin lapset, ja riemuitkaa Herrassa, Jumalassanne; sillä hän antaa teille oikeassa määrässä varhaissateen ja lähettää teille sateen, varhaissateen ja myöhäissateen.” Joel 2:23. ”Ja on tapahtuva viimeisinä päivinä, sanoo Jumala, että minä vuodatan Henkeäni kaiken lihan päälle.” ”Ja on tapahtuva, että jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu.” Apt. 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.

> ”Evankeliumin suuren työn ei tule päättyä vähäisempään Jumalan voiman ilmenemiseen kuin mikä merkitsi sen alkua. Ennustusten, jotka täyttyivät varhaissateen vuodatuksessa evankeliumin alkaessa, tulee jälleen täyttyä myöhäissateessa sen päättyessä. Tässä ovat ne ”virvoituksen ajat”, joita apostoli Pietari odotti, kun hän sanoi: ”Tehkää siis parannus ja kääntykää, että teidän syntinne pyyhittäisiin pois, jotta virvoituksen ajat tulisivat Herran kasvojen edestä, ja hän lähettäisi Jeesuksen.” Ap. t. 3:19, 20.

> “Servants of God, with their faces lighted up and shining with holy consecration, will hasten from place to place to proclaim the message from heaven. By thousands of voices, all over the earth, the warning will be given. Miracles will be wrought, the sick will be healed, and signs and wonders will follow the believers. Satan also works, with lying wonders, even bringing down fire from heaven in the sight of men. Revelation 13:13. Thus the inhabitants of the earth will be brought to take their stand.” The Great Controversy, 611, 612.

> ”Jumalan palvelijat, joiden kasvot säteilevät ja loistavat pyhästä vihkiytymisestä, kiirehtivät paikasta toiseen julistaakseen taivaasta tulevan sanoman. Tuhansin äänin, kaikkialla maan päällä, annetaan varoitus. Ihmeitä tapahtuu, sairaita parannetaan, ja merkit ja ihmeet seuraavat uskovia. Saatana toimii myös valheellisin ihmein, saaden jopa tulen lankeamaan taivaasta ihmisten nähden. Ilm. 13:13. Näin maan asukkaat johdetaan ottamaan kantansa.” Suuri taistelu, 611, 612.

When we reach the time when Satan calls fire down out of heaven, “the inhabitants of earth will be brought to take their stand.” In that time, God’s witness “will hasten from place to place to proclaim the message from heaven. By thousands of voices, all over the earth, the warning will be given.” The work God’s witnesses accomplish “will be similar to that of the Day of Pentecost,” when the “angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory.” At Pentecost, fire was the symbol of the outpouring of the Holy Spirit, and fire is also the symbol of the outpouring of Satan’s unholy spirit.

Kun saavutamme ajan, jolloin Saatana kutsuu tulen lankeamaan taivaasta, ”maan asukkaat pakotetaan ottamaan kantansa”. Tuona aikana Jumalan todistus ”kiiruhtaa paikasta toiseen julistaakseen sanoman taivaasta. Tuhansin äänin, kaikkialla maan päällä, varoitus annetaan.” Työ, jonka Jumalan todistajat suorittavat, ”on oleva samanlainen kuin helluntaipäivänä”, jolloin ”enkeli, joka yhtyy kolmannen enkelin sanoman julistukseen, on valaiseva koko maan kirkkaudellaan”. Helluntaina tuli oli Pyhän Hengen vuodattamisen vertauskuva, ja tuli on myös Saatanan epäpyhän hengen vuodattamisen vertauskuva.

After John represents the one hundred and forty-four thousand and the great multitude in Revelation chapter seven, he identifies the opening of the seventh and final seal. The final or seventh seal represents the unsealing of the Revelation of Jesus Christ, and the only prophecy in the book of Revelation that was to be unsealed just before probation closes. The seventh seal, the seven thunders and the Revelation of Jesus Christ are all symbols of the same truth, that is opened up just before probation closes. The Revelation of Jesus Christ emphasizes Christ’s character and creative power as the Alpha and Omega. The seven thunders identify the history where the one hundred and forty-four thousand are sealed, and the seventh seal identifies the outpouring of the Holy Spirit during the history when the two witnesses are resurrected and receive the creative power of the “truth” of God, that is conveyed from the Father, to the Son, to Gabriel, to the prophet unto those who choose to read, hear and keep the power contained therein.

Sen jälkeen kun Johannes esittää Ilmestyskirjan seitsemännessä luvussa ne sataneljäkymmentäneljätuhatta ja suuren joukon, hän osoittaa seitsemännen ja viimeisen sinetin avaamisen. Viimeinen eli seitsemäs sinetti edustaa Jeesuksen Kristuksen ilmestyksen avaamista sekä sitä ainoaa Ilmestyskirjan profetiaa, joka oli määrä avata juuri ennen kuin armonaika päättyy. Seitsemäs sinetti, seitsemän ukkosta ja Jeesuksen Kristuksen ilmestys ovat kaikki saman totuuden vertauskuvia, joka avautuu juuri ennen armonajan päättymistä. Jeesuksen Kristuksen ilmestys korostaa Kristuksen luonnetta ja luovaa voimaa Alfana ja Omegana. Seitsemän ukkosta osoittaa sen historian, jossa sataneljäkymmentäneljätuhatta sinetöidään, ja seitsemäs sinetti osoittaa Pyhän Hengen vuodatuksen sen historian aikana, jolloin kaksi todistajaa herätetään henkiin ja saavat Jumalan ”totuuden” luovan voiman, joka välitetään Isältä Pojalle, Pojalta Gabrielille, Gabrielilta profeetalle ja profeetalta niille, jotka päättävät lukea, kuulla ja pitää siinä sisältyvän voiman.

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. And I saw the seven angels which stood before God; and to them were given seven trumpets. And another angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand. And the angel took the censer, and filled it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake. Revelation 8:1–5.

> Ja kun hän avasi seitsemännen sinetin, tuli taivaassa hiljaisuus noin puoleksi tunniksi. Ja minä näin ne seitsemän enkeliä, jotka seisoivat Jumalan edessä, ja heille annettiin seitsemän pasuunaa. Ja tuli toinen enkeli ja asettui alttarin ääreen, mukanaan kultainen suitsutusastia; ja hänelle annettiin paljon suitsukkeita, että hän uhraisi ne kaikkien pyhien rukousten kanssa sille kultaiselle alttarille, joka oli valtaistuimen edessä. Ja suitsukkeiden savu, joka nousi pyhien rukousten kanssa, kohosi enkelin kädestä Jumalan eteen. Ja enkeli otti suitsutusastian, täytti sen alttarin tulella ja heitti maan päälle; ja syntyi ääniä ja ukkosenjylinää ja salamoita ja maanjäristys. Ilmestys 8:1–5.

In the verses, “seven angels” “stood before God” with “seven trumpets.” Those seven trumpet angels have been correctly understood customarily to represent God’s judgments against Rome for the enforcement of Sunday worship. Pagan Rome, under Constantine, passed the first Sunday law in the year 321, and by the year 330, his empire was divided into east and west. From that point on the first four trumpets began to sound, and they represented the historical forces which were brought against his empire, and which by the year 476, left the city of Rome where it never again had another Roman ruling over the city, which was the symbol of Rome’s strength and glory. When the papacy passed the Sunday law at the Council of Orleans in the year 538, Mohammed was raised up to bring judgment against the Roman church, as represented by the fifth and sixth trumpets, which were also the first and second woe, and represented Islam. As correct as the traditional understanding of those trumpets are, they are defined in the passage where they are presented in Revelation nine as “plagues.”

Jakeissa “seitsemän enkeliä” “seisoi Jumalan edessä” ja heillä oli “seitsemän pasuunaa”. Nuo seitsemän pasuunaenkeliä on oikein tavanomaisesti ymmärretty edustamaan Jumalan tuomioita Roomaa vastaan sunnuntainpalvonnan pakottamisen tähden. Pakanallinen Rooma sääti Konstantinuksen alaisuudessa ensimmäisen sunnuntailain vuonna 321, ja vuoteen 330 mennessä hänen valtakuntansa oli jaettu itään ja länteen. Siitä eteenpäin ensimmäiset neljä pasuunaa alkoivat soida, ja ne edustivat niitä historiallisia voimia, jotka tuotiin hänen valtakuntaansa vastaan ja jotka vuoteen 476 mennessä jättivät Rooman kaupungin siihen tilaan, ettei sillä enää koskaan ollut toista roomalaista hallitsijaa kaupungin yllä; tuo kaupunki oli Rooman voiman ja loiston vertauskuva. Kun paavius sääti sunnuntailain Orléansin kirkolliskokouksessa vuonna 538, Muhammed nostettiin esiin tuomaan tuomio Rooman kirkkoa vastaan, kuten viides ja kuudes pasuuna, jotka olivat myös ensimmäinen ja toinen voi-huuto, osoittavat, ja ne edustivat islamia. Niin oikea kuin noiden pasuunoiden perinteinen ymmärrys onkin, ne määritellään siinä kohdassa, jossa ne esitetään Ilmestyskirjan yhdeksännessä luvussa, “vitsauksiksi”.

> And the rest of the men which were not killed by these plagues yet repented not of the works of their hands, that they should not worship devils, and idols of gold, and silver, and brass, and stone, and of wood: which neither can see, nor hear, nor walk: Neither repented they of their murders, nor of their sorceries, nor of their fornication, nor of their thefts. Revelation 9:20, 21.

> Ja muut ihmisistä, ne joita nämä vitsaukset eivät tappaneet, eivät tehneet parannusta kättensä teoista, niin että olisivat lakanneet kumartamasta riivaajia ja kulta-, hopea-, vaski-, kivi- ja puujumalia, jotka eivät voi nähdä eikä kuulla eikä kävellä. Eivätkä he tehneet parannusta murhistaan, eivätkä noituuksistaan, eivätkä haureudestaan, eivätkä varkauksistaan. Ilmestys 9:20, 21.

The perfect and final fulfillment of the seven trumpets is the seven last plagues of Revelation chapter sixteen. Even a casual survey of the prophetic characteristics of the seven trumpets of Revelation chapter nine demonstrates they possess parallel characteristics of the seven last plagues. The opening of the seventh seal takes place in the history when probation is about to close and the wrath of God, as represented by the seven last plagues, is about to be poured out.

Seitsemän pasuunan täydellinen ja lopullinen täyttymys on Ilmestyskirjan kuudennessatoista luvussa kuvatuissa seitsemässä viimeisessä vitsauksessa. Jo pelkkä pintapuolinen tarkastelu Ilmestyskirjan yhdeksännen luvun seitsemän pasuunan profeetallisista ominaispiirteistä osoittaa, että niillä on rinnakkaisia ominaispiirteitä seitsemän viimeisen vitsauksen kanssa. Seitsemännen sinetin avaaminen tapahtuu siinä historian vaiheessa, kun koetusaika on päättymäisillään ja Jumalan viha, sellaisena kuin sitä edustavat seitsemän viimeistä vitsausta, on vuodattamaisillaan.

When Christ, as the Lion of the tribe of Judah, “opened the seventh seal” an angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand.” The outpouring of the Holy Spirit on Pentecost was preceded by the unified prayer of the believers that were assembled in Jerusalem.

Kun Kristus Juudan heimon Leijonana ”avasi seitsemännen sinetin”, enkeli tuli ja seisoi alttarin ääressä, mukanaan kultainen suitsutusastia; ja hänelle annettiin paljon suitsuketta, jotta hän uhraisi sen kaikkien pyhien rukousten kanssa kultaisella alttarilla, joka oli valtaistuimen edessä. ”Ja suitsukkeen savu, joka nousi pyhien rukousten kanssa, kohosi Jumalan eteen enkelin kädestä.” Pyhän Hengen vuodattamista helluntaina edelsi Jerusalemissa koolla olleiden uskovien yksimielinen rukous.

> “A revival of true godliness among us is the greatest and most urgent of all our needs. To seek this should be our first work. There must be earnest effort to obtain the blessing of the Lord, not because God is not willing to bestow His blessing upon us, but because we are unprepared to receive it. Our heavenly Father is more willing to give His Holy Spirit to them that ask Him, than are earthly parents to give good gifts to their children. But it is our work, by confession, humiliation, repentance, and earnest prayer, to fulfill the conditions upon which God has promised to grant us His blessing. A revival need be expected only in answer to prayer.” Selected Messages, book 1, 121.

> ”Todellisen jumalisuuden herätys keskuudessamme on suurin ja kiireellisin kaikista tarpeistamme. Sen etsimisen tulisi olla ensimmäinen tehtävämme. Herran siunauksen saamiseksi on ponnisteltava vakavasti, ei siksi, ettei Jumala olisi halukas vuodattamaan siunaustaan yllemme, vaan siksi, ettemme ole valmiit ottamaan sitä vastaan. Taivaallinen Isämme on halukkaampi antamaan Pyhän Henkensä niille, jotka sitä Häneltä pyytävät, kuin maalliset vanhemmat ovat antamaan hyviä lahjoja lapsilleen. Mutta meidän tehtävämme on tunnustuksen, nöyrtymisen, parannuksen ja vakavan rukouksen kautta täyttää ne ehdot, joiden perusteella Jumala on luvannut antaa meille siunauksensa. Herätystä voidaan odottaa ainoastaan rukoukseen annettuna vastauksena.” Selected Messages, kirja 1, 121.

The opening of the seventh seal is identifying the sealing of the one hundred and forty-four thousand. The sealing is initiated by prayer, but not simply by the activity of prayer, but by a specific prayer. The specific prayer is identified in the book of Daniel, which is of course, also the book of Revelation.

Seitsemännen sinetin avaaminen osoittaa sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen. Sinetöiminen pannaan alulle rukouksella, mutta ei pelkästään rukouksen toiminnan kautta, vaan tietyllä rukouksella. Tämä tietty rukous on yksilöity Danielin kirjassa, joka on tietenkin myös Ilmestyskirja.

John in the Revelation and Daniel in his book, represent the one hundred and forty-four thousand in the “last days.” In the “last days” those who are to be God’s witnesses during the battle of the first heaven will bear witness to the prophecy that is unsealed just before probation closes. This is represented as the seventh seal in the verses we are now considering. The prayers that come to the angel with the “golden censer” are represented by Daniel’s prayer in chapter nine of his book. That prayer is a specific prayer, which was outlined by Moses in connection with the prophecy of the “seven times.” The prayer is two-fold, and Daniel places the context of his two-fold prayer in the terms of “the curse” and “the oath” of Moses. The books of Daniel and Revelation are the same book, and the same lines of prophecy that are in the book of Daniel are taken up in the book of Revelation.

Johannes Ilmestyksessä ja Daniel omassa kirjassaan edustavat sitä sataa neljääkymmentäneljää tuhatta ”viimeisinä päivinä”. ”Viimeisinä päivinä” ne, joiden tulee olla Jumalan todistajia ensimmäisen taivaan taistelun aikana, todistavat siitä profetiasta, joka avataan juuri ennen koeajan päättymistä. Tämä esitetään seitsemäntenä sinettinä jakeissa, joita nyt tarkastelemme. Rukoukset, jotka tulevat enkelin luo, jolla on ”kultainen suitsutusastia”, kuvataan Danielin rukouksella hänen kirjansa yhdeksännessä luvussa. Tuo rukous on erityinen rukous, jonka Mooses esitti pääpiirteissään ”seitsemän ajan” profetian yhteydessä. Rukous on kaksiosainen, ja Daniel asettaa kaksiosaisen rukouksensa asiayhteyden Mooseksen ”kirouksen” ja ”valan” termeihin. Danielin kirja ja Ilmestyskirja ovat sama kirja, ja samat profetian linjat, jotka ovat Danielin kirjassa, otetaan esille Ilmestyskirjassa.

The prayer that brings about the outpouring of holy fire in the movement of the mighty angel of Revelation eighteen, is Daniel’s prayer of the “seven times.” It is the prayer that brought the angel Gabriel down from heaven to explain the prophecies to Daniel. At the conclusion of his prayer, which covers the first twenty verses of Daniel nine, Gabriel came down about the time of the evening oblation. The prayers that ascend that the angel with the golden censer receives are prayers that ascend as the sun is setting, in the evening of “the last days.”

Rukous, joka saa aikaan pyhän tulen vuodattamisen Ilmestyskirjan kahdeksannentoista luvun väkevän enkelin liikkeessä, on Danielin rukous ”seitsemästä ajasta”. Se on rukous, joka toi enkeli Gabrielin alas taivaasta selittämään Danielille profetioita. Hänen rukouksensa lopussa, joka käsittää Danielin kirjan yhdeksännen luvun kaksikymmentä ensimmäistä jaetta, Gabriel tuli alas iltauhrin aikana. Ne rukoukset, jotka nousevat ja jotka kultasuitsutusastian kantava enkeli ottaa vastaan, ovat rukouksia, jotka kohoavat auringon laskiessa, ”viimeisten päivien” illassa.

> And whiles I was speaking, and praying, and confessing my sin and the sin of my people Israel, and presenting my supplication before the Lord my God for the holy mountain of my God; Yea, whiles I was speaking in prayer, even the man Gabriel, whom I had seen in the vision at the beginning, being caused to fly swiftly, touched me about the time of the evening oblation. Daniel 9:20, 21.

> Ja kun minä vielä puhuin ja rukoilin ja tunnustin syntini ja kansani Israelin synnin sekä toin rukoukseni Herran, minun Jumalani, eteen minun Jumalani pyhän vuoren tähden, niin, minun vielä puhuessani rukouksessa, se mies Gabriel, jonka minä olin nähnyt näyssä alussa, kiiruhtaen lentäen kosketti minua ehtoouhrin aikana. Daniel 9:20, 21.

Daniel’s prayer was a confession of not only his sins, but also the sins of God’s people. His prayer is the blueprint of the prayer of repentance connected with the “seven times” of Leviticus twenty-six.

Danielin rukous oli tunnustus paitsi hänen omista synneistään myös Jumalan kansan synneistä. Hänen rukouksensa on katumusrukouksen esikuva, joka liittyy 3. Mooseksen kirjan kahdenkymmenennenkuudennen luvun ”seitsemään aikaan”.

> And they that are left of you shall pine away in their iniquity in your enemies’ lands; and also in the iniquities of their fathers shall they pine away with them. If they shall confess their iniquity, and the iniquity of their fathers, with their trespass which they trespassed against me, and that also they have walked contrary unto me; And that I also have walked contrary unto them, and have brought them into the land of their enemies; if then their uncircumcised hearts be humbled, and they then accept of the punishment of their iniquity: Then will I remember my covenant with Jacob, and also my covenant with Isaac, and also my covenant with Abraham will I remember; and I will remember the land. Leviticus 26:39–42.

> Ja ne teistä, jotka jäävät jäljelle, näivettyvät pois pahojen tekojensa tähden vihollistensa maissa; ja myös isiensä pahojen tekojen tähden he näivettyvät pois heidän kanssansa. Mutta jos he tunnustavat pahat tekonsa ja isiensä pahat teot, rikkomuksensa, jolla he ovat rikkoneet minua vastaan, ja myös sen, että he ovat vaeltaneet minua vastaan, ja että minäkin olen vaeltanut heitä vastaan ja vienyt heidät heidän vihollistensa maahan; jos silloin heidän ympärileikkaamattomat sydämensä nöyrtyvät ja he silloin alistuvat pahojen tekojensa rangaistukseen: silloin minä muistan liittoni Jaakobin kanssa, ja myös liittoni Iisakin kanssa, ja myös liittoni Aabrahamin kanssa minä muistan; ja minä muistan maan. 3. Moos. 26:39–42.

After Moses sets forth the punishment associated with the “seven times,” which he calls the “quarrel of” God’s “covenant,” he identifies what God’s people are to do if and when they become aware that they are slaves in the enemy’s land, such as Daniel was. They needed, as Daniel represented, to confess their sins, and also the sins of their fathers.

Sen jälkeen kun Mooses on esittänyt ”seitsemään aikaan” liittyvän rangaistuksen, jota hän kutsuu Jumalan ”liitonriidaksi”, hän osoittaa, mitä Jumalan kansan on tehtävä, jos ja kun he tulevat tietoisiksi siitä, että he ovat orjia vihollisen maassa, niin kuin Daniel oli. Heidän tuli, niin kuin Daniel edusti, tunnustaa syntinsä sekä myös isiensä synnit.

When this specific prayer is offered by those called to be the one hundred and forty-four thousand, the angel with the golden censer will take “the censer, and” fill “it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” The holy fire that represents the message of “truth” in contrast with the counterfeit message of “fire”, that the United States and Satan call down out of heaven, takes place in the hour of the “earthquake” that is the Sunday law.

Kun tämä nimenomainen rukous esitetään niiden toimesta, jotka on kutsuttu olemaan ne sataneljäkymmentäneljätuhatta, enkeli, jolla on kultainen suitsutusastia, ottaa ”suitsutusastian” ja täyttää ”sen alttarin tulella ja heittää sen maahan; ja syntyi ääniä ja ukkosenjylinää ja salamoita ja maanjäristys.” Pyhä tuli, joka edustaa ”totuuden” sanomaa vastakohtana ”tulen” väärennössanomalle, jonka Yhdysvallat ja Saatana kutsuvat taivaasta alas, tulee esiin sen ”maanjäristyksen” hetkellä, joka on sunnuntailaki.

In the book of Zechariah, we are informed that Zerubbabel laid both the foundation and the headstone of the temple in the history of the rebuilding of the temple and Jerusalem after the return from the slavery that Daniel was part of.

Sakarjan kirjassa meille ilmoitetaan, että Serubbabel laski sekä temppelin perustuksen että sen pääkiven siinä historiassa, joka koskee temppelin ja Jerusalemin jälleenrakentamista sen jälkeen, kun oli palattu siitä orjuudesta, jonka osallinen Daniel oli.

> Then he answered and spake unto me, saying, This is the word of the Lord unto Zerubbabel, saying, Not by might, nor by power, but by my spirit, saith the Lord of hosts. Who art thou, O great mountain? before Zerubbabel thou shalt become a plain: and he shall bring forth the headstone thereof with shoutings, crying, Grace, grace unto it. Moreover the word of the Lord came unto me, saying, The hands of Zerubbabel have laid the foundation of this house; his hands shall also finish it; and thou shalt know that the Lord of hosts hath sent me unto you. For who hath despised the day of small things? for they shall rejoice, and shall see the plummet in the hand of Zerubbabel with those seven; they are the eyes of the Lord, which run to and fro through the whole earth. Zechariah 4:6–10.

> Silloin hän vastasi ja puhui minulle sanoen: Tämä on Herran sana Serubbaabelille; se kuuluu näin: Ei väellä eikä voimalla, vaan minun Hengelläni, sanoo Herra Sebaot. Kuka sinä olet, suuri vuori? Serubbaabelin edessä sinä muutut tasangoksi; ja hän tuo esiin huippukiven huutojen kaikuessa: Armo, armo sille! Ja minulle tuli tämä Herran sana: Serubbaabelin kädet ovat laskeneet tämän temppelin perustuksen, ja hänen kätensä saattavat sen myös valmiiksi; ja sinä tulet tietämään, että Herra Sebaot on lähettänyt minut teidän luoksenne. Sillä kuka on halveksinut vähäisten alkujen päivää? He iloitsevat ja näkevät luotilangan Serubbaabelin kädessä, nuo seitsemän; ne ovat Herran silmät, jotka tarkkaavat koko maata. Sakarja 4:6–10.

Zerubbabel means “offspring of Babylon”, and is a symbol of the second angel’s message, which when combined with the message of the Midnight Cry, laid the “foundation” in the beginning movement of Adventism. Zerubbabel also represents the repetition of the second angel’s message in the ending movement of Adventism in the movement of Future for America, when the “headstone” is placed.

Serubbaabel merkitsee ”Babylonin jälkeläistä” ja on toisen enkelin sanoman vertauskuva; tämä sanoma, yhdistyneenä Keskiyön huudon sanomaan, laski ”perustuksen” adventismin alkuliikkeessä. Serubbaabel edustaa myös toisen enkelin sanoman toistumista adventismin päätösliikkeessä Future for America -liikkeessä, kun ”huippukivi” asetetaan.

The world rejoiced over the two witnesses that had been slain in the valley of dead bones in the street that is the “information super highway.” When those two witnesses were brought back to life the world feared, and the heavens rejoiced. Zechariah, like all prophets, is identifying the “last days” when God’s people rejoice. Zechariah informs us that they rejoice at the resurrection of the two witnesses, when they see “those seven.” “Those seven” is the same Hebrew word translated as “seven times” in Leviticus twenty-six. The movement of the first angel placed the foundation stone of Moses’ seven times, and that “truth” is also to be the headstone of the movement of the third angel, in spite of its rejection in 1863.

Maailma iloitsi noista kahdesta todistajasta, jotka oli surmattu kuolleiden luiden laaksossa sillä kadulla, joka on ”information super highway”. Kun nuo kaksi todistajaa herätettiin takaisin eloon, maailma pelkäsi, ja taivaat iloitsivat. Sakarja, kuten kaikki profeetat, osoittaa ”viimeiset päivät”, jolloin Jumalan kansa iloitsee. Sakarja ilmoittaa meille, että he iloitsevat noiden kahden todistajan ylösnousemuksesta, kun he näkevät ”nuo seitsemän”. ”Nuo seitsemän” on sama hepreankielinen sana, joka on käännetty ilmauksella ”seitsemän kertaa” 3. Mooseksen kirjan kahdennessakymmenennessä kuudennessa luvussa. Ensimmäisen enkelin liike laski perustuskiven Mooseksen seitsemälle ajalle, ja tuon ”totuuden” on myös määrä olla kolmannen enkelin liikkeen päätöskivi huolimatta siitä, että se hylättiin vuonna 1863.

When it is recognized and fulfilled, and acted upon with the appropriate two-fold prayer, the true fire will be cast to the earth, as it was at Pentecost.

Kun se tunnustetaan ja täytetään ja sen mukaan toimitaan asianmukaisella kaksiosaisella rukouksella, todellinen tuli heitetään maan päälle, niin kuin helluntaina tapahtui.

We will continue to address the opening of the seventh seal in the next article.

Jatkamme seitsemännen sinetin avaamisen käsittelyä seuraavassa artikkelissa.

Back to Articles