Article

# Directed by the Hand of the Lord

Herran käden johdattama

Habakkuk's Two Tables

Habakukin kaksi taulua

Author

Jeff Pippenger

Published

October 16, 2012

Formats

PDF
Word
Song MP3

Habakkuk's Two Tables 4 of 95

Habakukin kaksi taulua 4/95

For me it is pretty difficult to get through eight pages of notes in an hour's presentation, roughly. And if you will notice, we have 20 pages; so, I am just letting you know that I do not intend to read these notes. I intend to read some of these passages in here for those who are watching on LiveStream that can download the notes; and for those that ultimately watch this on DVD that they have this in the record for themselves, if they do not already have these articles available to them. What we are dealing with is Habakkuk's Two Tables, and at this point all we are doing is trying to demonstrate that Ellen White was in agreement with the truths represented on this 1843 Chart.

Minulle on varsin vaikeaa päästä läpi kahdeksasta sivusta muistiinpanoja noin tunnin esityksessä. Ja jos huomaatte, meillä on 20 sivua; siksi haluan vain ilmoittaa teille, etten aio lukea näitä muistiinpanoja. Aion lukea joitakin näistä tässä olevista katkelmista niiden vuoksi, jotka seuraavat LiveStreamin välityksellä ja voivat ladata muistiinpanot; sekä niiden vuoksi, jotka lopulta katsovat tämän DVD:ltä, jotta heillä olisi tämä tallenteessa itselleen, ellei heillä jo ennestään ole näitä artikkeleita saatavillaan. Käsittelemämme aihe on Habakukin kaksi taulua, ja tässä vaiheessa kaikki, mitä teemme, on pyrkimys osoittaa, että Ellen White oli yhtä mieltä niiden totuuksien kanssa, jotka ovat esitettyinä tässä vuoden 1843 kartassa.

The first three presentations we concluded yesterday were showing that Ellen White clearly and specifically endorses the 2520 time prophecy as valid in Early Writings, page 236.

Ne kolme ensimmäistä esitystä, jotka päätimme eilen, osoittivat, että Ellen White varhaiskirjoituksissa, sivulla 236, selvästi ja nimenomaisesti vahvistaa 2520-aikaprofetian päteväksi.

When speaking of the first disappointment in March of 1844, she says that after the disappointment the Millerites continued to study the Bible, and they discovered that the same evidence that had led them to predict 1843 for the 2520, the 2300, and the 1335, that same evidence was then recognized in 1844, to prove that these prophetic periods ended in 1844. And we discussed how the only prophetic periods that she could be speaking of are these two [referring to the 2520 and the 2300 on the 1843 Chart], not the 1335. The 1335 started in the AD time period; it ended in 1843. Therefore, she is putting her endorsement upon the understanding of the 2520 and the 2300-year prophecy.

Puhuessaan ensimmäisestä pettymyksestä maaliskuussa 1844 hän sanoo, että pettymyksen jälkeen milleriitit jatkoivat Raamatun tutkimista, ja he havaitsivat, että sama todistusaineisto, joka oli johtanut heidät ennustamaan vuotta 1843 vuosille 2520, 2300 ja 1335, tunnistettiin silloin vuonna 1844 samaksi todistusaineistoksi, joka osoitti näiden profeetallisten ajanjaksojen päättyvän vuonna 1844. Ja olemme tarkastelleet, kuinka ainoat profeetalliset ajanjaksot, joista hän voi puhua, ovat nämä kaksi [viitaten vuoden 1843 taulukon lukuihin 2520 ja 2300], eivät 1335. Luku 1335 alkoi ajanlaskumme aikana; se päättyi vuonna 1843. Sen tähden hän antaa hyväksyntänsä käsitykselle 2520:stä ja 2300 vuoden profetiasta.

And then she went on further to say that during that time period, as they began to prove that three time prophecies ended in 1844, this is what caused the persecution that drove the Millerites out of the church. So, it is not a coincidence that here at the end of the world men and women are being persecuted in the Adventist Church for presenting the information for why the 2520 ended in 1844.

Ja sitten hän jatkoi edelleen sanoen, että tuona ajanjaksona, kun he alkoivat osoittaa todeksi, että kolme aikaprofetiaa päättyi vuonna 1844, juuri tämä aiheutti sen vainon, joka ajoi milleriläiset ulos kirkosta. Niinpä ei ole sattumaa, että täällä maailman lopussa miehiä ja naisia vainotaan adventtikirkossa siksi, että he esittävät tiedon siitä, miksi 2520 päättyi vuonna 1844.

## Directed by the Hand of the Lord

Herran käden johdattama

So, now we are moving to another subject, this one right here [referring to AD508 on the 1843 Chart]. You will find, if you have not looked at these Charts, Sister White says of this 1843 Chart, "I saw that the Lord directed in this Chart," and she says of this 1850 Chart that God was in the publishment of this Chart. So, she has told us that God was involved in the production of both of these Charts, and how they are structured was humanly purposeful. The Millerites did it on purpose, but it was by God's design.

Niinpä siirrymme nyt toiseen aiheeseen, tähän aivan tähän [viitaten vuoden 1843 kartan kohtaan AD508]. Huomaatte, jos ette ole tarkastelleet näitä karttoja, että sisar White sanoo tästä vuoden 1843 kartasta: ”Minä näin, että Herra ohjasi tässä kartassa”, ja tästä vuoden 1850 kartasta hän sanoo, että Jumala oli mukana tämän kartan julkaisemisessa. Niinpä hän on kertonut meille, että Jumala oli osallisena kummankin näistä kartoista laatimisessa, ja se, miten ne on jäsennetty, oli inhimillisesti tarkoituksellista. Milleriläiset tekivät sen tarkoituksella, mutta se tapahtui Jumalan suunnitelman mukaisesti.

Up here, from 677BC down to what they believed, AD1843, this is the column [referring to the second column right the left on the 1843 Chart] that defines the 2520, that begins in 677BC and they thought ended in AD1843.

Täällä ylhäällä, vuodesta 677 eKr. siihen asti, minkä he uskoivat olevan vuosi 1843 jKr., tämä on se sarake [viitaten vuoden 1843 kaavion toiseen sarakkeeseen oikealla vasemmalla], joka määrittelee 2520:n, joka alkaa vuodesta 677 eKr. ja jonka he ajattelivat päättyvän vuonna 1843 jKr.

And they retained this graphic illustration on the 1850 Chart, from here [referring to the third column from the left] 677BC to here, AD1844. This is the column of the 2520 that exists on both Charts.

Ja he säilyttivät tämän havainnollisen kuvauksen vuoden 1850 kartassa, tästä [viitaten kolmanteen sarakkeeseen vasemmalta] 677 eKr.:sta tähän, vuoteen 1844 jKr. Tämä on 2520:n sarake, joka esiintyy molemmissa kartoissa.

And right in the middle of these columns is the cross, in both instances.

Ja juuri näiden pylväiden keskellä on risti, kummassakin tapauksessa.

And right below the cross is the reference to the Daily. And the symbol of the Daily, Paganism, the root of the Pagan religion, is self-exaltation; and, this is where you can see the Lord's hand in it, not necessarily the human hand on both of these charts.

Ja aivan ristin alapuolella on viittaus jokapäiväiseen. Ja jokapäiväisen symboli, pakanuus, pakanallisen uskonnon juuri, on itsensä korottaminen; ja juuri tässä voidaan nähdä Herran käsi tässä, ei välttämättä ihmiskättä kummassakaan näistä tauluista.

For you and me, or anyone, to have our self-exaltation removed from us, we must come to the foot of the cross, reflected on both of these Charts. That lesson is illustrated.

Jotta sinulta ja minulta tai keneltä tahansa riistettäisiin itsensä korottaminen, meidän täytyy tulla ristin juurelle, mikä kuvastuu kummassakin näistä kaavioista. Tämä opetus on havainnollistettu.

And, of course, when we talk about the columns of the 2520 with the cross in the middle, we know that in fulfillment of Daniel 9, when Christ came to confirm the covenant with many for one week, that one week equates to 2520 days, and in the midst of that week He was crucified. So, in the middle of these columns on each of these Charts we see the cross, and these are inferring the 2520 days that Christ confirmed the covenant with many.

Ja tietenkin, kun puhumme 2520:n sarakkeista, joiden keskellä on risti, tiedämme, että Danielin 9. luvun täyttymyksessä, kun Kristus tuli vahvistamaan liiton monien kanssa yhdeksi viikoksi, tuo yksi viikko vastaa 2520 päivää, ja tuon viikon puolivälissä Hänet ristiinnaulittiin. Niinpä näiden sarakkeiden keskellä jokaisessa näistä kaavioista näemme ristin, ja ne viittaavat siihen 2520 päivään, jonka ajan Kristus vahvisti liiton monien kanssa.

So, now we are going to take up the Daily and Ellen White's endorsement of it.

Nyt siis otamme käsiteltäväksemme jokapäiväisen uhrin sekä sen, että Ellen White on antanut sille hyväksyntänsä.

> "September 23, the Lord showed me that He had stretched out His hand the second time to recover the remnant of His people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering, Israel was smitten and torn, but now in the gathering time God will heal and bind up His people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering, when God has set His hand to gather His people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was wrong for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God should do no more for us now than He did then, Israel would never be gathered. I have seen that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, and that it should not be altered; that the figures were as He wanted them; that His hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until His hand was removed.

> 23. syyskuuta Herra näytti minulle, että Hän oli ojentanut kätensä toisen kerran saadakseen takaisin kansansa jäännöksen, ja että ponnistukset on kaksinkertaistettava tänä kokoamisen aikana. Hajottamisen aikana Israelia lyötiin ja revittiin, mutta nyt kokoamisen aikana Jumala parantaa ja sitoo kansansa haavat. Hajottamisen aikana totuuden levittämiseksi tehdyt ponnistelut vaikuttivat vain vähän, saivat aikaan vain vähän tai eivät mitään; mutta kokoamisen aikana, kun Jumala on ryhtynyt kokoamaan kansaansa, ponnistelut totuuden levittämiseksi saavuttavat tarkoitetun vaikutuksensa. Kaikkien tulee olla yksimielisiä ja innokkaita työssä. Minulle näytettiin, että oli väärin kenenkään vedota hajottamisen aikaan esimerkkeinä, joiden tulisi nyt hallita meitä kokoamisen aikana; sillä jos Jumala ei tekisi meille nyt enempää kuin Hän teki silloin, Israelia ei koskaan koottaisi. Minulle on näytetty, että vuoden 1843 kartta oli Herran käden ohjaama ja ettei sitä tulisi muuttaa; että luvut olivat sellaiset kuin Hän tahtoi niiden olevan; että Hänen kätensä oli niiden yllä ja kätki virheen eräissä luvuissa, niin ettei kukaan voinut sitä nähdä, ennen kuin Hänen kätensä poistettiin.

> "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; but in the confusion since 1844, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test.

> Sitten näin —jokapäiväisestä' (Daniel 8:12) nähden, että sana —uhri' on lisätty ihmisen viisaudessa eikä kuulu tekstiin, ja että Herra antoi siitä oikean käsityksen niille, jotka julistivat tuomion hetken huutoa. Kun vallitsi yksimielisyys ennen vuotta 1844, miltei kaikki olivat yksimielisiä —jokapäiväisen' oikeasta käsityksestä; mutta vuoden 1844 jälkeen vallinneessa sekasorrossa on omaksuttu muita näkemyksiä, ja pimeys ja hämmennys ovat seuranneet. Aika ei ole ollut koetinkysymys vuoden 1844 jälkeen, eikä se tule milloinkaan enää olemaan koetinkysymys.

> "The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, but it must not be hung on time. I saw that some were getting a false excitement, arising from preaching time; but the third angel's message is stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation and needs not time to strengthen it; and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness.

> Herra on näyttänyt minulle, että kolmannen enkelin sanoman täytyy mennä eteenpäin ja että se on julistettava Herran hajallaan oleville lapsille, mutta sitä ei saa ripustaa aikaan. Näin, että jotkut joutuivat väärän kiihoituksen valtaan, joka syntyi ajan saarnaamisesta; mutta kolmannen enkelin sanoma on voimallisempi kuin aika voi olla. Näin, että tämä sanoma voi seistä omalla perustuksellaan eikä tarvitse aikaa sitä vahvistamaan; ja että se menee eteenpäin väkevässä voimassa, tekee työnsä, ja se saatetaan nopeasti päätökseen vanhurskaudessa.

> "Then I was pointed to some who are in the great error of believing that it is their duty to go to Old Jerusalem, and think they have a work to do there before the Lord comes. Such a view is calculated to take the mind and interest from the present work of the Lord, under the message of the third angel; for those who think that they are yet to go to Jerusalem will have their minds there, and their means will be withheld from the cause of present truth to get themselves and others there. I saw that such a mission would accomplish no real good, that it would take a long while to make a very few of the Jews believe even in the first advent of Christ, much more to believe in His second advent. I saw that Satan had greatly deceived some in this thing and that souls all around them in this land could be helped by them and led to keep the commandments of God, but they were leaving them to perish. I also saw that Old Jerusalem never would be built up; and that Satan was doing his utmost to lead the minds of the children of the Lord into these things now, in the gathering time, to keep them from throwing their whole interest into the present work of the Lord, and to cause them to neglect the necessary preparation for the day of the Lord." Early Writings, 74–76.

> Sitten huomioni kiinnitettiin muutamiin, jotka ovat siinä suuressa harhassa, että uskovat velvollisuudekseen mennä Vanhaan Jerusalemiin ja ajattelevat, että heillä on siellä tehtävä suoritettavanaan ennen kuin Herra tulee. Tällainen näkemys on omiaan kääntämään mielen ja kiinnostuksen pois Herran nykyisestä työstä, kolmannen enkelin sanoman alaisuudessa; sillä ne, jotka ajattelevat vielä menevänsä Jerusalemiin, pitävät mielensä siellä, ja heidän varansa pidätetään nykyisen totuuden asian hyväksi käytettävistä, jotta he itse ja muut pääsisivät sinne. Minulle näytettiin, ettei sellainen lähetystehtävä saisi aikaan mitään todellista hyvää, että menisi kauan, ennen kuin saataisiin edes hyvin harvat juutalaiset uskomaan Kristuksen ensimmäiseen tulemukseen, ja vielä paljon vähemmän Hänen toiseen tulemukseensa. Minulle näytettiin, että Saatana oli tässä asiassa suuresti pettänyt joitakuita ja että heidän ympärillään kaikkialla tässä maassa olevia sieluja voitaisiin heidän avullaan auttaa ja johdattaa pitämään Jumalan käskyt, mutta he jättivät heidät menehtymään. Minulle näytettiin myös, ettei Vanhaa Jerusalemia koskaan jälleen rakennettaisi ja että Saatana teki kaikkensa johdattaakseen Herran lasten mielet näihin asioihin nyt, kokoamisen aikana, estääkseen heitä suuntaamasta koko kiinnostustaan Herran nykyiseen työhön ja saadakseen heidät laiminlyömään Herran päivän välttämättömän valmistautumisen.” Early Writings, 74–76.

A few things that we are going to show is we have a passage from Early Writings, page 74. We have dealt with this before. Many of these things we will be dealing with in this presentation, we have dealt with before; but, most of us do not understand that this passage in Early Writings went through an evolution. As it exists in the book Early Writings, men will use what is in Early Writings to misrepresent the truth. But, if you go back to the original source documents, the logic for their misrepresenting the truth is removed.

Muutamia seikkoja, jotka aiomme osoittaa, on se, että meillä on katkelma teoksesta Early Writings, sivu 74. Olemme käsitelleet tätä aiemmin. Monia niistä asioista, joita tässä esityksessä tulemme käsittelemään, olemme käsitelleet ennenkin; mutta useimmat meistä eivät ymmärrä, että tämä katkelma teoksessa Early Writings kävi läpi kehitysvaiheita. Siinä muodossa kuin se on kirjassa Early Writings, ihmiset käyttävät sitä, mitä Early Writingsissa on, esittääkseen totuuden väärin. Mutta jos palataan alkuperäisiin lähdeasiakirjoihin, heidän perustelunsa totuuden vääristelylle poistuu.

So, there is much that can be said about this. I am only going to identify a couple of points, because we are dealing with the Daily here. But, in this passage from Early Writings, I would have you take note of the very first two thoughts, September 23rd.

Niinpä tästä voidaan sanoa paljonkin. Aion kuitenkin tuoda esiin vain pari seikkaa, koska käsittelemme tässä jokapäiväistä. Mutta tässä teoksen Early Writings kohdassa pyytäisin teitä kiinnittämään huomiota aivan kahteen ensimmäiseen ajatukseen, syyskuun 23. päivään.

Okay. September 23rd, if you are not familiar with it, you can put 1850 there; September 23, 1850. This has an impact on correctly understanding the Daily.

Selvä. Syyskuun 23. päivä, ellette tunne sitä, voitte merkitä siihen vuoden 1850; 23. syyskuuta 1850. Tällä on vaikutusta siihen, miten Päivittäinen ymmärretään oikein.

The end of the first paragraph is a statement that we have dealt with here already for the past few days, "I have seen that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, and that it should not be altered; that the figures were as He wanted them; that His hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it until His hand was removed."

Ensimmäisen kappaleen loppu on lausuma, jota olemme jo käsitelleet täällä viime päivien aikana: ”Minulle on näytetty, että vuoden 1843 kartta oli Herran käden ohjaama eikä sitä tule muuttaa; että luvut olivat sellaiset kuin Hän tahtoi niiden olevan; että Hänen kätensä oli joidenkin lukujen yllä ja peitti erään virheen, niin ettei kukaan voinut nähdä sitä, ennen kuin Hänen kätensä poistettiin.”

The second paragraph says, "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) . . . ." Now, I want you to just put in your memory bank—we will deal with this no doubt later, the Lord willing—when the Daily is represented on the 1843 Chart, right here, it says, "taking away the daily"; it says, "Daniel 12: 11 and 12." On the 1850 Chart, when it is dealing with the Daily, it says, "pagan dominion or when the daily taken away, Daniel 11:31." So, on these two Charts, the emphasis that they are identifying from Daniel 11:31 and Daniel 12:11 is the taking away of the Daily. All right?

Toisessa kappaleessa sanotaan: ”Sitten näin —jokapäiväiseen’ nähden (Daniel 8:12) . . . .” Nyt haluan, että vain talletatte muistiinne — palaamme tähän epäilemättä myöhemmin, jos Herra suo — että kun Jokapäiväinen esitetään vuoden 1843 taulussa, juuri tässä, siinä sanotaan: ”jokapäiväisen pois ottaminen”; siinä sanotaan: ”Daniel 12:11 ja 12.” Vuoden 1850 taulussa, kun siinä käsitellään Jokapäiväistä, siinä sanotaan: ”pakanallinen valta tai kun jokapäiväinen otetaan pois, Daniel 11:31.” Näin ollen näissä kahdessa taulussa painotus, jonka ne osoittavat Daniel 11:31:stä ja Daniel 12:11:stä, on Jokapäiväisen pois ottaminen. Selvä?

> And in Daniel 11:31 and Daniel 12:11, the Hebrew word that is translated as "take away" is sur, and it means "to take away"; it means "to remove."

> Ja Danielin 11:31:ssä ja Danielin 12:11:ssä heprean sana, joka on käännetty ilmauksella ”ottaa pois”, on sur, ja se merkitsee ”ottaa pois”; se merkitsee ”poistaa”.

But, in Daniel 8, in verse 11, where it says the Daily is taken away, it is a different Hebrew word. It is rum, and it means "to lift up and to exalt."

Mutta Danielin kirjan 8. luvun 11. jakeessa, jossa sanotaan, että jokapäiväinen uhri otetaan pois, käytetään eri heprean sanaa. Se on rum, ja se merkitsee ”nostaa ylös ja korottaa”.

So, William Miller used the Cruden's Concordance, and the Cruden's Concordance does not give you any insight on the Hebrew or the Greek. So, the Lord was directing the Millerites; because, of the three places where the Daily is referenced in the Book of Daniel, Daniel chapter 8, Daniel chapter 11, and Daniel chapter 12, in chapters 11 and 12 the Hebrew that is translated "take away" means "take away." And that is what they are emphasizing on these Charts, is when Paganism was taken away the 1290 and the 1335 prophecies would begin.

Niinpä William Miller käytti Crudenin konkordanssia, eikä Crudenin konkordanssi anna mitään näkemystä hepreaksi tai kreikaksi. Näin Herra johti milleriläisiä; sillä niistä kolmesta kohdasta, joissa Jatkuvaan viitataan Danielin kirjassa, nimittäin Danielin 8. luvussa, Danielin 11. luvussa ja Danielin 12. luvussa, luvuissa 11 ja 12 se heprean sana, joka on käännetty sanoilla ”otetaan pois”, merkitsee ”ottaa pois”. Ja juuri tätä he korostavat näissä tauluissa: kun pakanuus otettiin pois, 1290:n ja 1335:n profetiat alkaisivat.

But, in Daniel 8, when the Daily is taken away, it is not talking about being removed; it is talking about the religion of Paganism being lifted up and exalted. So, the Millerites got it right. They referenced the two chapters in Daniel that are about the Daily being taken away.

Mutta Danielin 8. luvussa, kun Jatkuva otetaan pois, siinä ei puhuta poistamisesta; siinä puhutaan siitä, että pakanuuden uskonto korotetaan ja ylistetään. Niinpä milleriläiset ymmärsivät sen oikein. He viittasivat niihin kahteen Danielin kirjan lukuun, joissa puhutaan Jatkuvan pois ottamisesta.

But here in Early Writings and as we go back through the original source documents you are going to see in this chapter that originally this reference of Daniel 8:12 is not there. I do not know that Ellen White told them to include that in there in 1882 when they printed Early Writings, or if one of the editors put it in. I am not threatened by it, because it is not talking about the taking away here.

Mutta tässä teoksessa Varhaiset kirjoitukset, ja kun palaamme alkuperäisiin lähdeasiakirjoihin, tulette näkemään tässä luvussa, että alun perin tätä viittausta Danielin kirjan 8:12:een ei ole siinä. En tiedä, sanoiko Ellen White heille vuonna 1882, kun he painattivat Varhaiset kirjoitukset, että se tuli sisällyttää siihen, vai lisäsikö sen joku toimittajista. Se ei uhkaa minua, koska siinä ei puhuta pois ottamisesta tässä.

It says in the second paragraph, "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry."

Toisessa kappaleessa sanotaan: ”Sitten näin —päivittäisen’ (Daniel 8:12) yhteydessä, että sana —uhri’ on lisätty inhimillisen viisauden nojalla eikä kuulu tekstiin, ja että Herra antoi siitä oikean näkemyksen niille, jotka julistivat tuomion hetken huutoa.”

Now, we had a meeting with some of the prominent pastors in Germany and some of the seminary teachers from Germany several years ago, in Germany, where I presented and they threw their stones at this message.

Muutamia vuosia sitten meillä oli Saksassa kokous eräiden Saksan huomattavien pastorien ja joidenkin saksalaisten seminaariopettajien kanssa, jossa minä esitin tämän sanoman, ja he heittivät kivensä sitä vastaan.

And there was a pastor there from Italy, and he expressed one of the foolish arguments about this verse. And what he said was—and there are several foolish arguments about the Daily, so you find this foolish argument used often and we will put it in the record here. It says, "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry." Here is the foolish argument: They say Ellen White is not endorsing the Daily here; she is endorsing the Pioneer understanding that the word sacrifice was added by human wisdom and does not belong to the text. Okay? So, this Italian pastor is making this argument.

Ja siellä oli eräs pastori Italiasta, ja hän esitti yhden tämän jakeen yhteydessä käytetyistä mielettömistä väitteistä. Ja mitä hän sanoi, oli tämä — ja „jokapäiväisestä” esitetään useita mielettömiä väitteitä, joten tätä mielettömän väitteen muotoa tapaa usein, ja me kirjaamme sen tähän. Siinä sanotaan: ”Sitten näin ‚jokapäiväiseen’ (Daniel 8:12) liittyen, että sana ‚uhri’ oli lisätty ihmisen viisaudella eikä kuulu tekstiin, ja että Herra antoi siitä oikean näkemyksen niille, jotka julistivat tuomion hetken huutoa.” Tässä on se mieletön väite: He sanovat, ettei Ellen White tässä puolla „jokapäiväistä”; hän puolltaa pioneerien käsitystä, jonka mukaan sana uhri lisättiin inhimillisen viisauden toimesta eikä kuulu tekstiin. Selvä? Niinpä tämä italialainen pastori esittää tämän väitteen.

And I said, "Well, explain the next sentence to me, Pastor."

Ja minä sanoin: ”No niin, selittäkää minulle seuraava lause, pastori.”

The next sentence says, "When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; . . . ." This is not about the correct view of the word sacrifice being added by human wisdom. Ellen White here—and this is a hard one, this is a hard one for these people that are refusing to hear and are refusing to see in Adventism today. This paragraph, there are probably more theologians have lost their salvation over this paragraph than any other paragraph in the Spirit of Prophecy. I am not exaggerating; I think that is probably accurate.

Seuraava lause sanoo: ”Kun vallitsi yksimielisyys, ennen vuotta 1844, miltei kaikki olivat yksimielisiä oikeasta näkemyksestä koskien ’jokapäiväistä’; . . . .” Tässä ei ole kyse oikeasta näkemyksestä siitä, että sana uhri olisi lisätty inhimillisen viisauden perusteella. Ellen White tässä — ja tämä on vaikea asia, tämä on vaikea asia niille ihmisille, jotka Adventismissa tänä päivänä kieltäytyvät kuulemasta ja kieltäytyvät näkemästä. Tämän kappaleen vuoksi on luultavasti useampi teologi menettänyt pelastuksensa kuin minkään muun Profetian Hengen kappaleen vuoksi. En liioittele; luulen, että se on luultavasti totta.

In the early part of the 20th Century when the false view of the Daily is being introduced into Adventism, everyone that was fighting about it on both sides of the issue knew that they were fighting about this paragraph. When Stephen Haskell came to the defense of the Pioneer view that the Daily was Paganism, what did he do? He reprinted this 1843 Chart, and he put this paragraph on the bottom. So this paragraph is the focus of controversy, and it is here where many, many men have fallen on their swords and died.

1900-luvun alkupuolella, kun väärää näkemystä jokapäiväisestä alettiin tuoda adventismiin, jokainen, joka taisteli siitä kysymyksen kummallakin puolella, tiesi taistelevansa tästä kappaleesta. Kun Stephen Haskell tuli puolustamaan tienraivaajien näkemystä, jonka mukaan jokapäiväinen oli pakanuus, mitä hän teki? Hän painatti uudelleen tämän vuoden 1843 kartan ja sijoitti tämän kappaleen sen alaosaan. Tämä kappale on siis kiistan keskipiste, ja juuri tässä monet, monet miehet ovat kaatuneet oman miekkansa terään ja kuolleet.

So, at a minimum level of what I want you to see here, because you have men like recently, Steve Wohlberg of White Horse Ministries, he has been opposing this message. And one of his arguments is, "Well, Ellen White never had a position on the Daily, so I don't have to have one," which was just an absolutely foolish position. But, even if we grant him the possibility that Ellen White did not have a position on it, what does she say in this quote? She says that the Pioneers had the correct view of it. Even if she did not know what it was, here she is saying that there is a correct view, which means there are a wrong view, maybe several wrong views.

Niinpä vähintäänkin sillä tasolla, jonka haluan teidän tässä näkevän, koska teillä on miehiä kuten viime aikoina Steve Wohlberg White Horse Ministriesistä, joka on vastustanut tätä sanomaa. Ja yksi hänen väitteistään on: ”No, Ellen Whitella ei koskaan ollut kantaa jokapäiväiseen, joten minullakaan ei tarvitse olla”, mikä oli aivan perin pohjin mieletön kanta. Mutta vaikka myöntäisimmekin hänelle sen mahdollisuuden, ettei Ellen Whitella ollut siitä kantaa, mitä hän tässä lainauksessa sanoo? Hän sanoo, että tienraivaajilla oli siitä oikea näkemys. Vaikka hän ei itse olisi tiennyt, mitä se oli, tässä hän kuitenkin sanoo, että on olemassa oikea näkemys, mikä merkitsee, että on olemassa väärä näkemys, ehkä useitakin vääriä näkemyksiä.

You have men like Vance Ferrell. Vance Ferrell; people have confidence in Vance Ferrell's prophetic interpretations, and I do not know why. Vance Ferrell is not the only one but he is one of the men that says that the Daily represents both Paganism and Christ's Sanctuary ministry. Okay? He is saying that this symbol represents Satan and Christ.

Teillä on Vance Ferrellin kaltaisia miehiä. Vance Ferrell; ihmiset luottavat Vance Ferrellin profeetallisiin tulkintoihin, enkä tiedä miksi. Vance Ferrell ei ole ainoa, mutta hän on yksi niistä miehistä, jotka sanovat, että jatkuva tarkoittaa sekä pakanuutta että Kristuksen palvelutyötä pyhäkössä. Selvä? Hän sanoo, että tämä symboli edustaa sekä Saatanaa että Kristusta.

What kind of discernment is being employed with that kind of reasoning?

Millaista arvostelukykyä tuollainen päättely ilmentää?

Okay, Sister White, no matter what the Daily represents here, she says there is a correct view. So, we can at least agree with that premise here, right?

Hyvä on, sisar White, riippumatta siitä, mitä „jokapäiväinen” tässä edustaa, hän sanoo, että siitä on olemassa oikea näkemys. Siitä lähtökohdasta voimme ainakin olla tässä yhtä mieltä, eikö niin?

> "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union exited, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; but in the confusion since 1844, other views have been embraced,"—

> "Sitten minä näin „jokapäiväiseen” nähden (Daniel 8:12), että sana „uhri” on lisätty ihmisen viisaudella eikä kuulu tekstiin, ja että Herra antoi siitä oikean käsityksen niille, jotka julistivat tuomion hetken huudon. Kun yksimielisyys vallitsi ennen vuotta 1844, lähes kaikki olivat yksimielisiä „jokapäiväisen” oikeasta käsityksestä; mutta vuoden 1844 jälkeisessä sekavuudessa on omaksuttu muita näkemyksiä,"

This is what I told the Italian pastor. I said, "Okay. Can you give me any historical references where after 1844 there were other views about the word sacrifice that have been embraced?

Tämän minä sanoin italialaiselle pastorille. Sanoin: ”Hyvä on. Voitteko antaa minulle historiallisia viitteitä siitä, että vuoden 1844 jälkeen olisi omaksuttu muita näkemyksiä sanasta uhri?”

And he kind of backed out of that at this point.

Ja hän ikään kuin vetäytyi siitä tässä vaiheessa.

Since 1844 other views of the Daily have been embraced, and what have they produced? Darkness and confusion.

Vuoden 1844 jälkeen on omaksuttu muitakin näkemyksiä jokapäiväisestä, ja mitä ne ovat saaneet aikaan? Pimeyttä ja sekasortoa.

Underline "darkness and confusion," because when Sister White further talks about the Daily, she talks about darkness and confusion, and we are going to show you some of those this morning.

Alleviivatkaa ilmaus "pimeys ja sekavuus", sillä kun sisar White puhuu edelleen jokapäiväisestä, hän puhuu pimeydestä ja sekavuudesta, ja me aiomme tänä aamuna osoittaa teille joitakin niistä.

## Take the wrong view of the Daily and it produces darkness and confusion.

Ottakaa väärä käsitys jokapäiväisestä, ja se synnyttää pimeyttä ja hämmennystä.

"Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test."

Aika ei ole ollut koetus vuoden 1844 jälkeen, eikä se tule milloinkaan enää olemaan koetus.

So, in connection with the Daily you see here, here is the argument. Here is the argument today; here is the argument that was introduced by Ellen White's son. It was introduced by others, but he is the one that put it into the historical record of Adventism. It is that when you read this passage, the context of time setting is what you need to understand.

Niinpä tämän tässä näkyvän jokapäiväisen yhteydessä tämä on se perustelu. Tämä on se nykyinen perustelu; tämä on se perustelu, jonka Ellen Whiten poika esitti. Toisetkin esittivät sen, mutta hän on se, joka vei sen adventismin historiallisten asiakirjojen piiriin. Sen mukaan, kun luette tämän kohdan, teidän on ymmärrettävä ajan asettamisen asiayhteys.

—"other views have been embraced,"—in concerning the Daily—"and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test.

—„S-au îmbrățișat alte concepții” — cu privire la Jertfa necurmată — „iar întunericul și confuzia au urmat. Timpul nu a mai fost o probă din 1844 și nu va mai fi niciodată o probă.

"The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, but it must not be hung on time."

Herra on näyttänyt minulle, että kolmannen enkelin sanoman täytyy mennä eteenpäin ja sitä on julistettava Herran hajallaan oleville lapsille, mutta sitä ei saa ripustaa aikaan.

Do you see why Willy White is saying that we need to see the context of time-setting?

Näetkö, miksi Willy White sanoo, että meidän täytyy nähdä ajanmäärittelyn asiayhteys?

It talks about the confusion that the wrong views of the Daily produced, time has not been a test; and then there is a paragraph about time setting.

Siinä puhutaan siitä sekavuudesta, jonka väärät näkemykset jokapäiväisestä aiheuttivat; aika ei ole ollut koetinkysymys; ja sitten on kappale ajan asettamisesta.

Okay, this is what you have to understand: This paragraph about time setting, it was not in the original source document; and, the statement about time has not been a test, that sentence has been altered. It misrepresents Ellen White's original thought. She did not connect anything about time setting with the Daily. This is what we want to look at this morning.

Hyvä on, tämä teidän on ymmärrettävä: tämä ajanmääritystä koskeva kappale ei ollut alkuperäisessä lähdeasiakirjassa; ja lausetta, jonka mukaan aikaa koskeva asia ei ole ollut koetinkysymys, on muutettu. Se esittää väärin Ellen Whiten alkuperäisen ajatuksen. Hän ei liittänyt mitään ajanmääritystä koskevaa Päivittäiseen. Tätä haluamme tarkastella tänä aamuna.

So, as I said, we are not going to read all these pages. I am just going to make sure that you have them in your possession so you can test what I am saying; because, as a human being, there is a possibility that I am misleading you.

Niinpä, kuten sanoin, emme aio lukea kaikkia näitä sivuja. Aion vain huolehtia siitä, että ne ovat hallussanne, jotta voitte koetella sen, mitä sanon; sillä ihmisenä on mahdollista, että johdan teitä harhaan.

Arthur White—"The Context of Time Setting"

Arthur White — ”Ajankohdan asettamisen asiayhteys”

"The advocates of the old view maintained that the wording of this statement [Early Writings, 74–75.] placed Heaven's endorsement on the view of the daily held by Miller and eventually repeated by Uriah Smith.

Vanhan näkemyksen kannattajat pitivät tämän lausunnon sanamuotoa [Early Writings, 74–75.] taivaan hyväksyntänä sille käsitykselle jokapäiväisestä, jota Miller kannatti ja jonka Uriah Smith myöhemmin omaksui.

Arthur White, the son of Willy White, in his six-volume set about the history of Ellen White, speaking of his father's position rejecting the correct view of the Daily, he says, in EGW, volume 6, on page 252,

Arthur White, Willy Whiten poika, Ellen Whiten historiaa käsittelevässä kuusiosaisessa teossarjassaan puhuessaan isänsä kannasta, jossa tämä hylkäsi oikean käsityksen jokapäiväisestä, sanoo teoksessa EGW, osa 6, sivulla 252,

"The advocates of the old view"—that the Daily represented Paganism—"maintained that the wording of this statement [Early Writings, 74–75.] placed Heaven's endorsement on the view of the daily held by Miller and eventually repeated by Uriah Smith."—

”Vanhan näkemyksen puolustajat” — joiden mukaan jokapäiväinen tarkoitti pakanuutta — ”pitivät tämän lausunnon [Early Writings, 74–75.] sanamuotoa taivaan vahvistuksena sille näkemykselle jokapäiväisestä, jota Miller kannatti ja jonka Uriah Smith myöhemmin toisti.”

If Arthur White was going to be a genuine, accurate historian, do you know what he would have said there? He would have just put one word in there; but, Arthur White, he missed the boat here. He would have said, "The advocates of the old view maintained [correctly] that the wording of this statement, —maintained that the wording of this statement [Early Writings, 74-75.],' placed Heaven's endorsement on the view of the daily held by Miller and eventually repeated by Uriah Smith."

Jos Arthur White olisi aikonut olla aito ja täsmällinen historiankirjoittaja, tiedättekö, mitä hänen olisi pitänyt sanoa siinä kohden? Hänen olisi vain pitänyt lisätä siihen yksi sana; mutta tässä kohden Arthur White epäonnistui. Hänen olisi pitänyt sanoa: ”Vanhan näkemyksen kannattajat pitivät [oikein] kiinni siitä, että tämän lausunnon sanamuoto — pitivät kiinni siitä, että tämän lausunnon sanamuoto [Early Writings, 74–75.] — antoi taivaan hyväksynnän päivittäistä koskevalle näkemykselle, jota Miller kannatti ja jonka Uriah Smith myöhemmin toisti.”

But he does not put correctly in there. He is just saying what they maintain, like there is the possibility that they were maintaining a wrong position. But they were not; they had the right position.

Mutta hän ei esitä sitä siinä oikein. Hän vain sanoo sen, mitä he pitävät yllä, ikään kuin olisi olemassa mahdollisuus, että he pitäisivät yllä väärää kantaa. Mutta näin ei ollut; heidän kantansa oli oikea.

—"The new-view advocates"—his father, Willy, A. G. Daniells, W. W. Prescott, and I will not go there right now—"The new-view advocates held that the statement must be taken in its context—the context of time setting."—

—”Uuden näkemyksen kannattajat” — hänen isänsä Willy, A. G. Daniells, W. W. Prescott, enkä mene siihen nyt tarkemmin — ”katsoivat, että lausuma oli ymmärrettävä asiayhteydessään — ajanmäärityksen asiayhteydessä.”

We just told you their argument in Early Writings, page 74.

Olemme juuri kertoneet teille heidän väitteensä teoksessa Early Writings, sivulla 74.

—"The new-view advocates held that the statement must be taken in its context—the context of time setting. Ellen White's repeated statements that I have no light on the point' (Letter 226, 1908) and I am unable to define clearly the points that are questioned' (Letter 250, 1908), and her inability to make a definite statement when the question was urged upon her, seemed to give support to their conclusion. They were confident also that the messages given through Ellen White would not conflict with the clearly established events of history." Arthur White, EGW, volume 6, 252.

—”Uuden näkemyksen kannattajat katsoivat, että lausuma oli ymmärrettävä asiayhteydessään — ajanmäärittelyn asiayhteydessä. Ellen Whiten toistuvat lausunnot: ’Minulla ei ole valoa tästä kohdasta’ (Letter 226, 1908) ja ’En kykene selvästi määrittelemään niitä kohtia, joita kysymyksenasettelu koskee’ (Letter 250, 1908) sekä hänen kyvyttömyytensä esittää täsmällinen lausunto, kun kysymystä hänelle painokkaasti esitettiin, näyttivät tukevan heidän johtopäätöstään. He olivat myös varmoja siitä, etteivät Ellen Whiten välityksellä annetut sanomat olisi ristiriidassa historian selvästi vahvistamien tapahtumien kanssa.” Arthur White, EGW, osa 6, 252.

The Original Version—Review and Herald, November 1, 1850

Alkuperäinen versio — Review and Herald, 1. marraskuuta 1850

And Early Writings, page 74, when was it printed? 1882; the book Early Writings was printed in 1882.

Ja Early Writings, sivu 74, milloin se painettiin? Vuonna 1882; kirja Early Writings painettiin vuonna 1882.

But where in the passage of Early Writings that we are considering is originally found is in the Review and Herald, November 1, 1850, and you have that in your notes. And it is several paragraphs, and as I have said, we are not going to read them all.

Mutta se kohta, jota tarkastelemme teoksessa Early Writings, on alun perin julkaistu Review and Heraldissa 1. marraskuuta 1850, ja teillä on se muistiinpanoissanne. Ja se käsittää useita kappaleita, ja kuten olen sanonut, emme aio lukea niitä kaikkia.

We see four paragraphs on page 2, then four paragraphs on page 3:

Näemme neljä kappaletta sivulla 2 ja sitten neljä kappaletta sivulla 3:

> "Dear Brethren and Sisters I wish to give you a short sketch of what the Lord has recently shown to me in vision. I was shown the loveliness of Jesus, and the love that the angels have for one another. Said the angel—Can ye not behold their love?—follow it. Just so God's people must love one another. Rather let blame fall on thyself than on a brother. I saw that the message —sell that ye have and give alms' had not been given, by some, in its clear light; that the true object of the words of our Saviour had not been clearly presented. I saw that the object of selling was not to give to those who are able to labor and support themselves; but to spread the truth. It is a sin to support and indulge those who are able to labor, in idleness. Some have been zealous to attend all the meetings; not to glorify God, but for the —loaves and fishes.' Such had much better been at home laboring with their hands, —the thing that is good,' to supply the wants of their families, and to have something to give to sustain the precious cause of present truth.

> Rakkaat veljet ja sisaret, tahdon esittää teille lyhyen kuvauksen siitä, mitä Herra on minulle viime aikoina näyssä osoittanut. Minulle näytettiin Jeesuksen ihanuus sekä se rakkaus, jota enkeleillä on toinen toistaan kohtaan. Enkeli sanoi: —Ettekö voi nähdä heidän rakkauttaan?— seuratkaa sitä. Juuri niin Jumalan kansan tulee rakastaa toinen toistaan. Mieluummin langetkoon syytös itsesi kuin veljen päälle. Näin, ettei sanomaa: —myykää, mitä teillä on, ja antakaa almuja' ollut joidenkuiden taholta esitetty sen kirkkaassa valossa; ettei Vapahtajamme sanojen todellista tarkoitusta ollut selvästi esitetty. Näin, että myymisen tarkoitus ei ollut antaa niille, jotka kykenevät tekemään työtä ja elättämään itsensä, vaan levittää totuutta. On syntiä tukea ja hemmotella toimettomuudessa niitä, jotka kykenevät tekemään työtä. Jotkut ovat olleet innokkaita osallistumaan kaikkiin kokouksiin, eivät kirkastakseen Jumalaa, vaan —leipien ja kalojen' tähden. Sellaisten olisi paljon parempi olla kotona tehden käsillään työtä, —sitä, mikä on hyvää', huolehtiakseen perheidensä tarpeista ja voidakseen antaa jotakin kalliin nykyisen totuuden asian tukemiseksi.

> "Some, I saw, had erred in praying for the sick to be healed before unbelievers. If any among us are sick, and call for the elders of the church to pray over them, according to James 5:14, 15, we should follow the example of Jesus. He put unbelievers out of the room, then healed the sick; so we should seek to be separated from the unbelief of those who have not faith, when we pray for the sick among us.

> Näin, että jotkut olivat erehtyneet rukoillessaan sairaiden parantumista epäuskoisten läsnä ollessa. Jos joku keskuudessamme on sairas ja kutsuu seurakunnan vanhimmat rukoilemaan hänen puolestaan, Jaak. 5:14, 15:n mukaisesti, meidän tulee seurata Jeesuksen esimerkkiä. Hän käski epäuskoiset ulos huoneesta ja paransi sitten sairaan; samoin meidänkin tulee, rukoillessamme keskuudessamme olevien sairaiden puolesta, pyrkiä eroon niiden epäuskosta, joilla ei ole uskoa.

> "Then I was pointed back to the time that Jesus took his disciples away alone, into an upper room, and first washed their feet, and then gave them to eat of the broken bread, to represent his broken body, and juice of the vine to represent his spilled blood. I saw that all should move understandingly, and follow the example of Jesus in these things, and when attending to these ordinances, should be as separate from unbelievers as possible.

> Sitten huomioni johdatettiin takaisin siihen aikaan, jolloin Jeesus vei opetuslapsensa erilleen, yläsaliin, ja pesi ensin heidän jalkansa ja antoi sitten heidän syödä murretusta leivästä kuvaamaan hänen murrettua ruumistaan sekä viinipuun mehusta kuvaamaan hänen vuodatettua vertansa. Näin, että kaikkien tulisi toimia ymmärtäväisesti ja seurata Jeesuksen esimerkkiä näissä asioissa, ja että näitä toimituksia vietettäessä heidän tulisi olla mahdollisimman erillään epäuskoisista.

> "Then I was shown that the seven last plagues will be poured out, after Jesus leaves the Sanctuary. Said the angel—It is the wrath of God and the Lamb that causes the destruction or death of the wicked. At the voice of God the saints will be mighty and terrible as an army with banners; but they will not then execute the judgment written. The execution of the judgment will be at the close of the 1000 years.

> Sitten minulle näytettiin, että ne seitsemän viimeistä vitsausta vuodatetaan sen jälkeen, kun Jeesus poistuu pyhäköstä. Enkeli sanoi: Jumalan ja Karitsan viha aiheuttaa jumalattomien tuhon eli kuoleman. Jumalan äänen kuuluessa pyhät ovat väkevät ja peljättävät kuin sotajoukko lippuineen; mutta silloin he eivät pane toimeen kirjoitettua tuomiota. Tuomion toimeenpano tapahtuu 1000 vuoden päättyessä.

> "After the saints are changed to immortality, and are caught up together, and receive their harps, crowns, &c., and enter the Holy City, Jesus and the saints set in judgment. The books are opened, the book of life and the book of death; the book of life contains the good deeds of the saints, and the book of death contains the evil deeds of the wicked. These books were compared with the Statute book, the Bible, and according to that they were judged. The saints in unison with Jesus pass their judgment upon the wicked dead. Behold ye! said the angel, the saints sit in judgment, in unison with Jesus, and mete out to each of the wicked, according to the deeds done in the body, and it is set off against their names what they must receive, at the execution of the judgment. This, I saw, was the work of the saints with Jesus, in the Holy City before it descends to the earth, through the 1000 years. Then at the close of the 1000 years, Jesus, and the angels, and all the saints with him, leaves the Holy City, and while he is descending to the earth with them, the wicked dead are raised, and then the very men that —pierced him,' being raised, will see him afar off in all his glory, the angels and saints with him, and will wail because of him. They will see the prints of the nails in his hands, and in his feet, and where they thrust the spear into his side. The prints of the nails and the spear will then be his glory. It is at the close of the 1000 years that Jesus stands upon the Mount of Olives, and the Mount parts asunder, and it becomes a mighty plain, and those who flee at that time are the wicked, that have just been raised. Then the Holy City comes down and settles on the plain.

> Sen jälkeen kun pyhät on muutettu kuolemattomiksi ja temmattu yhdessä ylös ja he ovat saaneet harppunsa, kruununsa jne. sekä astuneet Pyhään Kaupunkiin, Jeesus ja pyhät istuutuvat tuomiolle. Kirjat avataan, elämän kirja ja kuoleman kirja; elämän kirja sisältää pyhien hyvät teot, ja kuoleman kirja sisältää jumalattomien pahat teot. Näitä kirjoja verrattiin lakikirjaan, Raamattuun, ja sen mukaan heidät tuomittiin. Pyhät, yksimielisinä Jeesuksen kanssa, langettavat tuomionsa jumalattomille kuolleille. Katso! sanoi enkeli, pyhät istuvat tuomiolla, yksimielisinä Jeesuksen kanssa, ja määräävät kullekin jumalattomista sen mukaan kuin he ovat ruumiissaan tehneet, ja heidän nimiensä kohdalle merkitään, mitä heidän on saatava tuomion täytäntöönpanossa. Tämän minä näin olevan pyhien työtä yhdessä Jeesuksen kanssa Pyhässä Kaupungissa ennen kuin se laskeutuu maan päälle, tuhannen vuoden aikana. Sitten tuhannen vuoden päättyessä Jeesus ja enkelit ja kaikki pyhät hänen kanssaan lähtevät Pyhästä Kaupungista, ja hänen laskeutuessaan heidän kanssaan maan päälle jumalattomat kuolleet herätetään, ja silloin juuri ne miehet, jotka —lävistivät hänet,' herätettyinä näkevät hänet kaukaa kaikessa hänen kirkkaudessaan, enkelit ja pyhät hänen kanssaan, ja vaikeroivat hänen tähtensä. He näkevät naulojen jäljet hänen käsissään ja jaloissaan sekä kohdan, johon he työnsivät keihään hänen kylkeensä. Naulojen ja keihään jäljet ovat silloin oleva hänen kirkkautensa. Tuhannen vuoden päättyessä Jeesus asettuu Öljymäelle, ja vuori halkeaa kahtia, ja siitä tulee suuri tasanko, ja ne, jotka silloin pakenevat, ovat jumalattomat, jotka on juuri herätetty. Silloin Pyhä Kaupunki tulee alas ja asettuu tasangolle.

> "Then Satan imbues the wicked, that have been raised, with his spirit. He flatters them that the army in the City is small, and that his army is large, and that they can overcome the saints and take the City. While Satan was rallying his army, the saints were in the City, beholding the beauty and glory of the Paradise of God. Jesus was at their head, leading them. All at once the lovely Saviour was gone from our company; but soon we heard his lovely voice, saying, —Come ye blessed of my Father inherit the kingdom prepared for you from the foundation of the world.' We gathered about Jesus, and just as he closed the gates of the City, the curse was pronounced upon the wicked. The gates were shut. Then the saints used their wings and mounted to the top of the wall of the City. Jesus was also with them; his crown looked brilliant and glorious. It was a crown within a crown, seven in number. The crowns of the saints were of the most pure gold, decked with stars. Their faces shone with glory, for they were in the express image of Jesus; and as they arose, and moved all together to the top of the City, I was enraptured with the sight.

> Silloin Saatana täyttää henkeensä ne jumalattomat, jotka on herätetty. Hän imartelee heitä sillä, että Kaupungissa oleva sotajoukko on vähäinen ja että hänen sotajoukkonsa on suuri, ja että he voivat voittaa pyhät ja vallata Kaupungin. Sillä aikaa kun Saatana kokosi sotajoukkoaan, pyhät olivat Kaupungissa katsellen Jumalan paratiisin kauneutta ja kirkkautta. Jeesus oli heidän edellään ja johti heitä. Yhtäkkiä suloinen Vapahtaja oli poissa joukostamme; mutta pian kuulimme hänen suloisen äänensä sanovan: —Tulkaa, te Isäni siunatut, ja omistakaa se valtakunta, joka on ollut teille valmistettuna maailman perustamisesta asti.' Me kokoonnuimme Jeesuksen ympärille, ja juuri kun hän sulki Kaupungin portit, kirous lausuttiin jumalattomien ylle. Portit suljettiin. Sitten pyhät käyttivät siipiään ja kohosivat Kaupungin muurin harjalle. Jeesus oli myös heidän kanssaan; hänen kruununsa loisti säteilevänä ja kirkkaana. Se oli kruunu kruunun sisällä, seitsemän lukumäärältään. Pyhien kruunut olivat puhtainta kultaa, tähdillä koristetut. Heidän kasvonsa loistivat kirkkaudesta, sillä he olivat Jeesuksen kuvan kaltaiset; ja kun he kohosivat ja siirtyivät kaikki yhdessä Kaupungin huipulle, minä olin haltioitunut näystä.

> "Then the wicked saw what they had lost; and fire was breathed from God upon them, and consumed them. This was the Execution of the Judgment. The wicked then received according as the saints in unison with Jesus had meted out to them during the 1000 years. The same fire from God that consumed the wicked, purified the whole earth. The broken ragged mountains melted with fervent heat, the atmosphere, also, and all the stubble was consumed. Then our inheritance opened before us, glorious and beautiful, and we inherited the whole earth made new. We all shouted with a loud voice, Glory, Alleluia.

> Sitten jumalattomat näkivät, mitä olivat menettäneet; ja Jumalasta lähti tuli heidän päällensä ja kulutti heidät. Tämä oli tuomion täytäntöönpano. Jumalattomat saivat silloin sen mukaan, mitä pyhät yhdessä Jeesuksen kanssa olivat heille määränneet 1000 vuoden aikana. Sama Jumalasta lähtenyt tuli, joka kulutti jumalattomat, puhdisti koko maan. Rikkonaiset, rosoiset vuoret sulivat kiivaassa helteessä, samoin ilmakehä, ja kaikki oljenkorret kuluivat loppuun. Sitten perintömme avautui edessämme loistavana ja kauniina, ja me perimme koko uudeksi tehdyn maan. Me kaikki huusimme suurella äänellä: Kunnia, Halleluja.

> "I also saw that the shepherds should consult those in whom they have reason to have confidence, those who have been in all the messages, and are firm in all the present truth, before they advocate any new point of importance, which they may think the Bible sustains. Then the shepherds will be perfectly united, and the union of the shepherds will be felt by the church. Such a course I saw would prevent unhappy divisions, and then there would be no danger of the precious flock being divided, and the sheep scattered, without a shepherd."—

> Näin myös, että paimenten tulee, ennen kuin he ryhtyvät puolustamaan mitään uutta tärkeää kohtaa, jonka he saattavat katsoa Raamatun tukevan, neuvotella niiden kanssa, joihin heillä on syytä luottaa, niiden kanssa, jotka ovat olleet mukana kaikissa sanomissa ja ovat lujia kaikessa nykyisessä totuudessa. Silloin paimenet ovat täydellisesti yksimielisiä, ja seurakunta tuntee paimenten yksimielisyyden. Näin menetteleminen, näin näin, estäisi onnettomat hajaannukset, eikä silloin olisi vaaraa, että kallisarvoinen lauma jakautuisi ja lampaat hajotettaisiin ilman paimenta."—

And then it concludes with five more paragraphs which I have in a box for you, because these five paragraphs out of the article are the ones that are going to end up in Early Writings. That is why these final five paragraphs have the box around them.

Ja sitten se päättyy vielä viiteen kappaleeseen, jotka olen sijoittanut teitä varten kehykseen, sillä nämä viisi artikkelista otettua kappaletta ovat ne, jotka tulevat päätymään teokseen Early Writings. Sen vuoksi näiden viiden viimeisen kappaleen ympärillä on kehys.

> "September 23d, the Lord showed me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering time Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was a shame for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached.

> Syyskuun 23. päivänä Herra näytti minulle, että hän oli ojentanut kätensä toisen kerran pelastaakseen kansansa jäännöksen, ja että ponnistukset oli kaksinkertaistettava tänä kokoamisen aikana. Hajottamisen aikana Israelia lyötiin ja raadeltiin; mutta nyt kokoamisen aikana Jumala parantaa ja sitoo kansansa haavat. Hajottamisen aikana totuuden levittämiseksi tehdyt ponnistelut vaikuttivat vain vähän, saivat aikaan vain vähän tai eivät mitään; mutta kokoamisen aikana, kun Jumala on ryhtynyt kokoamaan kansaansa, totuuden levittämiseksi tehdyt ponnistelut saavuttavat tarkoitetun vaikutuksensa. Kaikkien tulee olla yksimielisiä ja innokkaita tässä työssä. Minulle näytettiin, että oli häpeällistä, jos joku viittasi hajottamisen aikaan saadakseen siitä esimerkkejä, joiden mukaan meidän nyt kokoamisen aikana tulisi toimia; sillä jos Jumala ei tekisi meille nyt enempää kuin hän teki silloin, Israelia ei koskaan koottaisi. On yhtä välttämätöntä, että totuus julkaistaan lehdessä, kuin että sitä saarnataan.

> "The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> Herra osoitti minulle, että vuoden 1843 taulu oli hänen kätensä ohjaama eikä mitään sen osaa tulisi muuttaa; että luvut olivat sellaiset kuin hän tahtoi niiden olevan. Että hänen kätensä oli joidenkin lukujen päällä ja peitti erehdyksen, niin ettei kukaan voinut sitä nähdä, ennen kuin hänen kätensä poistettiin.

> "Then I saw in relation to the —Daily,' that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.

> Sitten minä näin ”jokapäiväisen” suhteen, että sana ”uhri” oli lisätty inhimillisen viisauden toimesta eikä kuulu tekstiin; ja että Herra antoi siitä oikean käsityksen niille, jotka esittivät tuomion hetken huudon. Kun vallitsi yhteys ennen vuotta 1844, lähes kaikki olivat yksimielisiä ”jokapäiväisen” oikeasta käsityksestä; mutta vuoden 1844 jälkeen, sekasorron vallitessa, on omaksuttu muita näkemyksiä, ja pimeys ja sekavuus ovat seuranneet.

> "The Lord showed me that Time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test.

> Herra osoitti minulle, ettei aika ole ollut koetuksena vuoden 1844 jälkeen, eikä aika milloinkaan enää tule olemaan koetuksena.

> "Then I was pointed to some who are in the great error, that the saints are yet to go to Old Jerusalem, &c., before the Lord comes. Such a view is calculated to take the mind and interest from the present work of God, under the message of the third angel; for if we are to go to Jerusalem, then our minds will naturally be there, and our means will be withheld from other uses, to get the saints to Jerusalem. I saw that the reason why they were left to go into this great error, is because they have not confessed and forsaken their errors, that they have been in for a number of years past." Review and Herald, November 1, 1850."

> Sitten huomioni kiinnitettiin joihinkin, jotka ovat siinä suuressa eksytyksessä, että pyhien tulee vielä mennä Vanhaan Jerusalemiin jne. ennen kuin Herra tulee. Tällainen näkemys on omiaan kääntämään mielen ja kiinnostuksen pois Jumalan nykyisestä työstä kolmannen enkelin sanoman aikana; sillä jos meidän on mentävä Jerusalemiin, silloin mielemme luonnollisesti suuntautuvat sinne, ja varamme pidätetään muista käyttötarkoituksista, jotta pyhät saataisiin Jerusalemiin. Minulle näytettiin, että syy siihen, miksi heidät on jätetty joutumaan tähän suureen eksytykseen, on se, etteivät he ole tunnustaneet eivätkä hylänneet erehdyksiään, joissa he ovat olleet useiden kuluneiden vuosien ajan.” Review and Herald, 1. marraskuuta 1850.

Do you see them? Do you know what I am talking about?

Näetkö ne? Tiedätkö, mistä minä puhun?

Okay. If we go into these five final paragraphs, you will see some things that are different in the original than you will find in Early Writings, page 74.

Hyvä on. Kun siirrymme näihin viiteen viimeiseen kappaleeseen, huomaatte, että alkutekstissä on joitakin seikkoja, jotka poikkeavat siitä, mitä löydätte teoksesta Early Writings, sivu 74.

FROM THE AUDIENCE: So, you are saying these in the box are the originals?

YLEISÖSTÄ: Siis sanotteko, että nämä tässä laatikossa ovat alkuperäiset?

These in the box, these are the last five paragraphs in this original article, and this box is around them. These five paragraphs are what ultimately end up in Early Writings, page 74.

Nämä laatikossa olevat kohdat ovat tämän alkuperäisen artikkelin viisi viimeistä kappaletta, ja tämä laatikko ympäröi niitä. Nämä viisi kappaletta ovat ne, jotka lopulta päätyvät Early Writings -teoksen sivulle 74.

But, when was this printed, when was this written? November 1850.

Mutta milloin tämä painettiin, milloin tämä kirjoitettiin? Marraskuussa 1850.

So, I have in bold-faced the things that are going to be changed from these five paragraphs. There is going to be a metamorphosis with this; because, in the very near future in 1851 the book A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White is going to be printed and they are going to take these paragraphs and put them in A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White. And from here [article in Review and Herald, November 1850] to A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White there are some minor editorial changes that happened to these five paragraphs. And then from A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White in 1851 to Early Writings in 1882, there are some more editorial changes, and those editorial changes are what make Early Writings, page 74, convoluted.

Niinpä olen lihavoinut ne kohdat, joita näistä viidestä kappaleesta tullaan muuttamaan. Tässä on tapahtuva eräänlainen muodonmuutos; sillä aivan lähitulevaisuudessa, vuonna 1851, tullaan painamaan kirja A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ja nämä kappaleet otetaan ja sijoitetaan teokseen A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White. Ja tästä [Review and Herald -lehden artikkelista, marraskuu 1850] teokseen A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White siirryttäessä näihin viiteen kappaleeseen tehtiin joitakin vähäisiä toimituksellisia muutoksia. Ja sitten teoksesta A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White vuodelta 1851 teokseen Early Writings vuodelta 1882 siirryttäessä tehtiin vielä joitakin muita toimituksellisia muutoksia, ja juuri nämä toimitukselliset muutokset tekevät teoksen Early Writings sivusta 74 mutkikkaan.

So, in these five paragraphs that conclude in the original manuscript, in the first paragraph, "September 23d, the Lord showed me . . . ," that is going to be changed.

Niinpä näissä viidessä kappaleessa, jotka alkuperäisessä käsikirjoituksessa päättyvät, ensimmäisessä kappaleessa: ”Syyskuun 23. päivänä Herra näytti minulle . . .”, se aiotaan muuttaa.

In the next paragraphs: "Then I saw . . ."; "Then I saw . . ."; The Lord showed me . . . "; and, "Then I was pointed to . . ."; these things get some minor adjustments.

Seuraavissa kappaleissa: ”Sitten minä näin . . .”; ”Sitten minä näin . . .”; ”Herra näytti minulle . . .”; ja ”Sitten huomioni kiinnitettiin . . .”; nämä kohdat saavat joitakin vähäisiä tarkistuksia.

Shown Ten Primary Truths in Thirteen Paragraphs

Esitetty kymmenen ensisijaista totuutta kolmessatoista kappaleessa

But, what I want you to see in these thirteen paragraphs from the original article, she has shown ten primary things.

Mutta haluan, että näet näissä alkuperäisen artikkelin kolmessatoista kappaleessa, että hän on osoittanut kymmenen ensisijaista asiaa.

And now I remember why I have these things bold-faced. It is not because those are going to get changed. I am emphasizing something for you, if you will see, that in these thirteen paragraphs she was shown this . . . , she was shown this . . . , she was shown this . . . , she was shown this. And when she was shown one thing, after she tells us about it, then she is shown something that is not necessarily connected to what she was just shown: "I was shown this . . . ; I was shown this . . . ; I was shown this . . . .

Ja nyt muistan, miksi nämä kohdat ovat lihavoituina. Ei siksi, että niitä aiottaisiin muuttaa. Tahdon korostaa teille jotakin, jos vain huomaatte, että näissä kolmessatoista kappaleessa hänelle näytettiin tämä . . . , hänelle näytettiin tämä . . . , hänelle näytettiin tämä . . . , hänelle näytettiin tämä. Ja kun hänelle oli näytetty yksi asia, sen jälkeen kun hän on kertonut meille siitä, hänelle näytetään jotakin, mikä ei välttämättä liity siihen, mitä hänelle juuri oli näytetty: ”Minulle näytettiin tämä . . . ; minulle näytettiin tämä . . . ; minulle näytettiin tämä . . . .”

You can check me out and read it for yourself, but she was shown ten primary truths in these thirteen paragraphs.

Voit tarkistaa asian ja lukea sen itse, mutta hänelle näytettiin näissä kolmessatoista kappaleessa kymmenen ensisijaista totuutta.

Here is what she was shown. She was shown about God's love, about offerings, about prayer for the sick, about the communion service, about the Seven Last Plagues connected with the Millennium, about new light, about the gathering after 1844, about the publishing work, about the 1843 Chart, about the "Daily," about "time" as a test, and about pilgrimages to Jerusalem. And if you read it carefully, this is not a flow of thought. This is a very, "I was shown this," and she records what she was shown; and, she was shown something that is not necessarily connected. You have to see that; because, as they begin to pull these paragraphs together, they begin to create the thought that she saying something that she really did not say.

Tässä on se, mitä hänelle näytettiin. Hänelle näytettiin Jumalan rakkaudesta, uhrilahjoista, rukouksesta sairaiden puolesta, ehtoollispalveluksesta, tuhatvuotiskauteen liittyvistä seitsemästä viimeisestä vitsauksesta, uudesta valosta, vuoden 1844 jälkeisestä kokoamisesta, julkaisutyöstä, vuoden 1843 kartasta, ”päivittäisestä”, ”ajasta” koetuksena sekä pyhiinvaelluksista Jerusalemiin. Ja jos luette sen huolellisesti, tämä ei ole ajatuksen kulkua. Tämä on hyvin selvästi: ”Minulle näytettiin tämä”, ja hän merkitsee muistiin sen, mitä hänelle näytettiin; ja hänelle näytettiin jotakin, mikä ei välttämättä liity siihen. Teidän täytyy nähdä tämä, sillä kun he alkavat vetää näitä kappaleita yhteen, he alkavat muodostaa ajatuksen, että hän sanoo jotakin, mitä hän ei todellisuudessa sanonut.

Review and Herald, November 1, 1850

Review and Herald, 1. marraskuuta 1850

Okay. Notice the first paragraph of the five paragraphs that we are dealing with from November 1850.

Hyvä on. Huomatkaa ensimmäinen kappale niistä viidestä kappaleesta, joita tarkastelemme marraskuulta 1850.

> "September 23d, the Lord showed me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering time Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was a shame for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached."—

> Syyskuun 23. päivänä Herra osoitti minulle, että hän oli ojentanut kätensä toistamiseen kootakseen kansansa jäännöksen, ja että ponnistukset oli kaksinkertaistettava tänä kokoamisen aikana. Hajottamisen aikana Israelia lyötiin ja raadeltiin; mutta nyt kokoamisen aikana Jumala parantaa ja sitoo kansansa haavat. Hajottamisen aikana totuuden levittämiseksi tehdyt ponnistukset vaikuttivat vain vähän, saivat aikaan vain vähän tai eivät mitään; mutta kokoamisen aikana, kun Jumala on käynyt toimeen kootakseen kansansa, totuuden levittämiseksi tehdyt ponnistukset saavuttavat aiotun vaikutuksensa. Kaikkien tulisi olla yksimielisiä ja innokkaita tässä työssä. Minulle näytettiin, että oli häpeällistä kenenkään vedota hajottamisen aikaan esimerkkeinä, joiden tulisi ohjata meitä nyt kokoamisen aikana; sillä ellei Jumala tee meille nyt enempää kuin hän teki silloin, Israelia ei koskaan koottaisi. On yhtä välttämätöntä, että totuus julkaistaan lehdessä, kuin että sitä saarnataan."—

The last sentence from that paragraph, it says, "It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached." Okay. This thought is going to be dropped.

Tuo kappaleen viimeinen virke kuuluu: ”On yhtä välttämätöntä, että totuus julkaistaan lehdessä, kuin että sitä saarnataan.” Hyvä on. Tämä ajatus aiotaan hylätä.

The second paragraph of the five that we are considering, where it says, "The Lord showed me," you see I have it underlined.

Toinen kappale niistä viidestä, joita tarkastelemme, siinä kohdassa, jossa sanotaan: ”Herra näytti minulle”, kuten näette, olen alleviivannut sen.

—"The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed."—

—”Herra osoitti minulle, että vuoden 1843 kaavio oli hänen kätensä ohjaama eikä mitään sen osaa tulisi muuttaa; että luvut olivat sellaiset kuin hän tahtoi niiden olevan. Että hänen kätensä oli joidenkin lukujen virheen yllä ja peitti sen, niin ettei kukaan voinut nähdä sitä, ennen kuin hänen kätensä poistettiin.”—

The reason I have anything underlined in these four paragraphs at the top of the page is that those are going to have editorial changes when it gets reprinted in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White in 1851.

Syy siihen, että olen alleviivannut jotakin näissä neljässä kappaleessa sivun yläosassa, on se, että niihin tullaan tekemään toimituksellisia muutoksia, kun ne painetaan uudelleen teoksessa A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White vuonna 1851.

Okay. "The Lord showed me," is going to be changed; "by his hand" is going to be changed, "that no part of it should be altered" is going to be changed.

Selvä. ”Herra näytti minulle” tullaan muuttamaan; ”hänen kätensä kautta” tullaan muuttamaan, ”ettei mitään sen osaa tulisi muuttaa” tullaan muuttamaan.

Then in the next bold-faced paragraph [fourth paragraph] on the page says,

Sitten sivun seuraavassa lihavoidulla tekstillä painetussa kappaleessa [neljäs kappale] sanotaan,

—"The Lord showed me that Time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test."—

—"Herra osoitti minulle, ettei aika ole ollut koetus vuoden 1844 jälkeen eikä aika enää koskaan tule olemaan koetus."—

"The Lord showed me," that is going to be changed. What they are going to do the next year in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, they are going to take that one-sentence paragraph and they are going to combine it with the previous paragraph. They are going to turn it into one paragraph.

”Herra näytti minulle” — tämä aiotaan muuttaa. Se, mitä he aikovat tehdä seuraavana vuonna teoksessa A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, on se, että he ottavat tuon yhden virkkeen kappaleen ja yhdistävät sen edelliseen kappaleeseen. He muuttavat sen yhdeksi kappaleeksi.

But, also, if a word or words are bold-faced, there is going to be some other types of changes; and, I will give you an example of what I mean.

Mutta myös silloin, kun sana tai sanat on lihavoitu, tulee olemaan eräitä muitakin tekstiasun muutoksia; ja annan teille esimerkin siitä, mitä tarkoitan.

And in the third paragraph it says,

Ja kolmannessa kappaleessa sanotaan,

—"Then I saw in relation to the —Daily,' that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed."—

—”Sitten minä näin —jokapäiväiseen’ liittyen, että sana —uhri’ oli lisätty inhimillisen viisauden perusteella eikä kuulu tekstiin; ja että Herra antoi siitä oikean käsityksen niille, jotka julistivat tuomion hetken huudon. Kun vallitsi yksimielisyys ennen vuotta 1844, lähes kaikki olivat yksimielisiä oikeasta käsityksestä koskien —jokapäiväistä’; mutta vuoden 1844 jälkeen, sekasorron vallitessa, on omaksuttu muita näkemyksiä, ja seurauksena on ollut pimeys ja hämmennys.”—

Then in the next bold-faced paragraph [fourth paragraph] on the page says,

Sitten sivun seuraavassa lihavoidulla tekstillä painetussa kappaleessa [neljännessä kappaleessa] sanotaan,

"The Lord showed me that Time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test."—

”Herra osoitti minulle, että aika ei ole ollut koetuksena vuoden 1844 jälkeen eikä aika koskaan enää tule olemaan koetuksena.”—

"The Lord showed me," that is going to be changed.

”Herra näytti minulle”, että se tullaan muuttamaan.

What they are going to do the next year in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, they are going to take that one-sentence paragraph and they are going to combine it with the previous paragraph. They are going to turn it into one paragraph.

Seuraavana vuonna teoksessa *A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White* he aikovat ottaa tuon yhden virkkeen mittaisen kappaleen ja yhdistää sen edelliseen kappaleeseen. He aikovat tehdä siitä yhden kappaleen.

And they are going to change "The Lord showed me" to "I was also shown." Okay? They are going to make those two paragraphs one paragraph, and they are going to change it to, "I was also shown," in 1851.

Ja he aikovat muuttaa ilmauksen ”Herra näytti minulle” muotoon ”Minulle myös näytettiin”. Selvä? He aikovat yhdistää nuo kaksi kappaletta yhdeksi kappaleeksi, ja he aikovat muuttaa sen vuonna 1851 muotoon: ”Minulle myös näytettiin”.

—"Then I was pointed to some who are in the great error, that the saints are yet to go to Old Jerusalem, &c., before the Lord comes. Such a view is calculated to take the mind and interest from the present work of God, under the message of the third angel; for if we are to go to Jerusalem, then our minds will naturally be there, and our means will be withheld from other uses, to get the saints to Jerusalem. I saw that the reason why they were left to go into this great error, is because they have not confessed and forsaken their errors, that they have been in for a number of years past." Review and Herald, November 1, 1850.

—”Sitten huomioni kiinnitettiin eräisiin, jotka ovat suuressa harhassa, että pyhien on vielä mentävä vanhaan Jerusalemiin jne. ennen kuin Herra tulee. Tällainen näkemys on omiaan kääntämään mielen ja kiinnostuksen pois Jumalan nykyisestä työstä, kolmannen enkelin sanoman alaisuudessa; sillä jos meidän on mentävä Jerusalemiin, silloin mielemme suuntautuvat luonnollisesti sinne, ja varamme pidätetään muista käyttötarkoituksista, jotta pyhät saataisiin Jerusalemiin. Näin, että syy siihen, miksi heidän sallittiin joutua tähän suureen harhaan, on se, etteivät he ole tunnustaneet ja hyljänneet erehdyksiään, joissa he ovat olleet useiden menneiden vuosien ajan.” Review and Herald, November 1, 1850.

But, when you get to Early Writings, do you know what they do? They drop the "I was also shown," where in Early Writings this one paragraph, it is going to say, "When union existed before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily,' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed." They dropped the "I was also shown," and the next sentence is, "time had not been a test since 1844." Suddenly you do not know that this thought about time not being a test is one of things that she was specifically shown. You believe that this was part of her light on the Daily in the false view producing confusion.

Mutta kun tulette teokseen Early Writings, tiedättekö, mitä he tekevät? He jättävät pois ilmauksen ”I was also shown”, jossa tässä yhdessä kappaleessa teoksessa Early Writings sanotaan: ”When union existed before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily,’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” He jättivät pois sanat ”I was also shown”, ja seuraava lause on: ”time had not been a test since 1844.” Yhtäkkiä ette enää tiedä, että tämä ajatus siitä, ettei aika ollut ollut koetinkysymys vuoden 1844 jälkeen, on yksi niistä asioista, jotka hänelle erityisesti näytettiin. Uskotte, että tämä oli osa hänen valoaansa Dailyä koskevassa asiassa, siinä väärässä näkemyksessä, joka tuotti sekasortoa.

That is not the original. You have the original. Check it out.

Se ei ole alkuperäinen. Sinulla on alkuperäinen. Tarkista se.

The Next Step (Step Two)—1851 A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White

Seuraava askel (toinen askel) — 1851 Luonnos Ellen G. Whiten kristillisestä kokemuksesta ja näkemyksestä

Then underneath this, you have, A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White, printed in 1851; and, you have the breakdowns of the changes that took place, and there is a very, very significant change.

Sitten tämän alla on *A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White*, painettu vuonna 1851; ja teillä on erittely niistä muutoksista, jotka tapahtuivat, ja siinä on hyvin, hyvin merkittävä muutos.

"September 23d, the Lord shewed [formerly—"showed"] me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering, Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering, when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was wrong for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. [Removed: It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached.] [Paragraphs Combined] I have seen [formerly—"the Lord showed me] that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, [formerly—"by His hand"] and that it should not be altered; [formerly—"no part of it should be altered"] that the figures were as he wanted them. That his hand was over, and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

23. syyskuuta Herra osoitti minulle, että hän oli ojentanut kätensä toistamiseen lunastaakseen kansansa jäännöksen ja että ponnistukset oli kaksinkertaistettava tänä kokoamisen aikana. Hajottamisen aikana Israelia lyötiin ja raadettiin; mutta nyt kokoamisen aikana Jumala parantaa ja sitoo kansansa haavat. Hajottamisen aikana totuuden levittämiseksi tehdyt ponnistukset vaikuttivat vain vähän, saivat aikaan vain vähän tai eivät mitään; mutta kokoamisen aikana, kun Jumala on ryhtynyt kokoamaan kansaansa, ponnistuksilla totuuden levittämiseksi on niille tarkoitettu vaikutus. Kaikkien tulee olla yksimielisiä ja palavia työssä. Minulle näytettiin, että oli väärin, että kukaan viittaisi hajottamisen aikaan esimerkkeinä, joiden tulisi nyt ohjata meitä kokoamisen aikana; sillä jos Jumala ei tekisi meille nyt enempää kuin hän teki silloin, Israelia ei koskaan koottaisi. [Poistettu: On yhtä välttämätöntä, että totuus julkaistaan lehdessä, kuin että sitä saarnataan.] [Kappaleet yhdistetty] Olen nähnyt [aiemmin—"Herra osoitti minulle"], että vuoden 1843 taulukko oli Herran käden ohjaama [aiemmin—"hänen kätensä ohjaama"] ja ettei sitä tulisi muuttaa; [aiemmin—"mitään sen osaa ei tulisi muuttaa"] että luvut olivat sellaiset kuin hän tahtoi niiden olevan. Että hänen kätensä oli sen yllä ja peitti erään virheen joissakin luvuissa, niin ettei kukaan voinut nähdä sitä, ennen kuin hänen kätensä poistettiin.

"Then I saw in relation to the —Daily,' that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. [Paragraphs Combined] I have also seen [Formerly—"the Lord showed me"] that time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test.]" A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ExV 61–62.

Sitten minä näin —jokapäiväisestä’ sen yhteydessä, että sana —uhri’ on lisätty ihmisen viisaudessa eikä kuulu tekstiin; ja että Herra antoi siitä oikean käsityksen niille, jotka julistivat tuomion hetken huudon. Kun vallitsi yksimielisyys ennen vuotta 1844, miltei kaikki olivat yksimielisiä —jokapäiväisen’ oikeasta käsityksestä; mutta vuoden 1844 jälkeen sekasorron keskellä on omaksuttu muita näkemyksiä, ja seurauksena ovat olleet pimeys ja hämmennys. [Kappaleet yhdistetty] Olen myös nähnyt [Aikaisemmin: —Herra näytti minulle’], ettei aika ole ollut koetus vuoden 1844 jälkeen eikä aika ole milloinkaan enää oleva koetus.]" A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ExV 61–62.

Time not Connected with the Message of the Third Angel

Aika, joka ei liity kolmannen enkelin sanomaan

Ellen White had a different vision than the vision that she had that ultimately ends up in Early Writings. She had several visions; but, she had a vision where she was told something; she was told one paragraph, and she wrote it down.

Ellen Whitella oli toinen näky kuin se näky, joka lopulta päätyi teokseen Early Writings. Hänellä oli useita näkyjä; mutta hänellä oli näky, jossa hänelle kerrottiin jotakin; hänelle sanottiin yksi kappale, ja hän kirjoitti sen muistiin.

"The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, and that it should not be hung on time; for time never will be a test again. I saw that some were getting a false excitement arising from preaching time; that the third angel's message was stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation, and that it needs not time to strengthen it, and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness." A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ExV 48.

"Herra on näyttänyt minulle, että kolmannen enkelin sanoman täytyy mennä eteenpäin ja sitä on julistettava Herran hajallaan oleville lapsille, eikä sitä tule ripustaa aikaan; sillä aika ei enää koskaan tule olemaan koetus. Minä näin, että jotkut olivat joutumassa väärän kiihtymyksen valtaan, joka nousi ajan saarnaamisesta; että kolmannen enkelin sanoma oli voimakkaampi kuin mitä aika voi olla. Minä näin, että tämä sanoma voi seistä omalla perustuksellaan eikä se tarvitse aikaa sitä vahvistamaan, ja että se on kulkeva eteenpäin väkevässä voimassa ja tekevä työnsä, ja se tullaan lyhentämään vanhurskaudessa." A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ExV 48.

What is she speaking about there? That we should never connect the Third Angel's Message with time again, right?

Mistä hän siinä puhuu? Siitäkö, ettei meidän enää koskaan tulisi yhdistää Kolmannen Enkelin Sanomaa aikaan?

Amen? Are you with me?

Aamen? Oletteko kanssani?

Where do you find this? Where is it located?

Mistä tämän löydät? Missä se sijaitsee?

FROM THE AUDIENCE: (No response.)

YLEISÖSTÄ: (Ei vastausta.)

FROM THE AUDIENCE: A Sketch of the Christian Experience and Views.

YLEISÖLLE: Luonnos kristillisestä kokemuksesta ja näkemyksistä.

A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, page 48, page 48.

Luonnos Ellen G. Whiten kristillisestä kokemuksesta ja näkemyksistä, sivu 48, sivu 48.

Okay. Where do we find the passage that we are discussing that is derived from Review and Herald, November 1850; where is that located in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White? Well, it is located, if you back up in your notes, it is located in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, page 61 and page 62.

Hyvä on. Mistä löydämme sen kohdan, jota käsittelemme ja joka on peräisin Review and Heraldista, marraskuulta 1850; missä se sijaitsee teoksessa A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White? No, jos palaatte muistiinpanoissanne taaksepäin, se sijaitsee teoksessa A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, sivulla 61 ja sivulla 62.

You have a vision in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White that is recorded on page 48; then you have the vision that ultimately is going to end up in Early Writings, on pages 61 and 62. They are separated by 13 or 14 pages, right?

Teillä on näky teoksessa *A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White*, joka on merkitty sivulle 48; sitten teillä on se näky, joka lopulta päätyy teokseen *Early Writings*, sivuille 61 ja 62. Niitä erottaa 13 tai 14 sivua, eikö niin?

And what are they going to do when it comes to Early Writings? They are going to take this paragraph from page 48 and they are going to insert it right after her statement that time is no longer a test. They are going to put two visions together.

Ja mitä he aikovat tehdä, kun on kyse teoksesta Early Writings? He aikovat ottaa tämän kappaleen sivulta 48 ja sijoittaa sen välittömästi hänen sen toteamuksensa jälkeen, että aika ei enää ole koetus. He aikovat liittää kaksi näkyä yhteen.

Are you following what I mean?

Seuraatko, mitä tarkoitan?

MAN IN THE AUDIENCE: Yes.

MIES YLEISÖSSÄ: Kyllä.

Are you following what I mean?

Ymmärrättekö, mitä tarkoitan?

INDIVIDUAL ADDRESSED IN THE AUDIENCE: (Affirmation.)

YLEISÖSSÄ PUHUTELTU YKSILÖ: (Vahvistus.)

Okay, because you are the one that I am seeing less confirmation with.

Hyvä, sillä juuri sinun kohdallasi näen vähiten vahvistusta.

The Last Step (Step Three)—1882 Early Writings

Viimeinen askel (kolmas askel) — Varhaisia kirjoituksia, 1882

Okay. Now, I am back to page 6 of your notes; and, now you have Early Writings again.

Hyvä. Nyt palaan jälleen muistiinpanojesi sivulle 6; ja nyt sinulla on jälleen *Early Writings*.

> "September 23, . . . I have seen that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, and that it should not be altered; that the figures were as He wanted them; that His hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until His hand was removed.

> ”23. syyskuuta, . . . Minulle on näytetty, että vuoden 1843 kartta oli Herran käden ohjaama ja ettei sitä tullut muuttaa; että luvut olivat sellaiset kuin Hän tahtoi niiden olevan; että Hänen kätensä oli joidenkin lukujen yllä ja peitti erään virheen, niin ettei kukaan voinut sitä nähdä, ennen kuin Hänen kätensä poistettiin.

> "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; but in the confusion since 1844, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test.

> Sitten minä näin „jokapäiväisen” yhteydessä (Daniel 8:12), että sana „uhri” on lisätty ihmisen viisaudessa eikä kuulu tekstiin, ja että Herra antoi siitä oikean käsityksen niille, jotka julistivat tuomion hetken huutoa. Kun vallitsi yksimielisyys ennen vuotta 1844, miltei kaikki olivat yksimielisiä „jokapäiväisen” oikeasta käsityksestä; mutta vuoden 1844 jälkeisessä sekavuudessa on omaksuttu muita näkemyksiä, ja seurauksena ovat olleet pimeys ja sekavuus. Aika ei ole ollut koetinkysymys vuoden 1844 jälkeen, eikä se tule enää koskaan olemaan koetinkysymys.

> "The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, but it must not be hung on time. I saw that some were getting a false excitement, arising from preaching time; but the third angel's message is stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation and needs not time to strengthen it; and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness.

> Herra on osoittanut minulle, että kolmannen enkelin sanoman täytyy mennä eteenpäin ja tulla julistetuksi Herran hajallaan oleville lapsille, mutta sitä ei saa ripustaa aikaan. Näin, että jotkut joutuivat väärän kiihotuksen valtaan, joka nousi ajan saarnaamisesta; mutta kolmannen enkelin sanoma on voimakkaampi kuin aika voi olla. Näin, että tämä sanoma voi pysyä omalla perustallaan eikä tarvitse aikaa sitä vahvistamaan; ja että se menee eteenpäin väkevässä voimassa ja tekee työnsä, ja se lyhennetään vanhurskaudessa.

> "Then I was pointed to some who are in the great error of believing that it is their duty to go to Old Jerusalem . . ." Early Writings, 74-76.

> Sitten huomioni kiinnitettiin joihinkin, jotka ovat siinä suuressa harhassa, että uskovat velvollisuudekseen mennä Vanhaan Jerusalemiin . . . Varhaiset kirjoitukset, 74–76.

And the reason that this is bold-faced, this is the paragraph here where it says, ". . . When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; but in the confusion since 1844, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test." you need to remember that originally in her first record of this vision, she said, "I was shown that time has not been a test since 1844," and it was a different paragraph. She had made sure that there was a distinction in what she was shown about the Daily and what was shown her about time being a test; and that the next paragraph, which is talking about no connecting time with the Third Angel's Message, it was not in the original vision. It was on page 48 of Life Sketches, not pages 61 and 62.

Ja syy siihen, että tämä on lihavoitu, on se, että tässä kappaleessa sanotaan: ”. . . Kun yksimielisyys vallitsi ennen vuotta 1844, lähes kaikki olivat yhtä mieltä ’jokapäiväisen’ oikeasta käsityksestä; mutta vuoden 1844 jälkeen vallinneessa sekavuudessa on omaksuttu muita näkemyksiä, ja seurauksena on ollut pimeys ja hämmennys. Aika ei ole ollut koetinkysymys vuoden 1844 jälkeen, eikä se enää koskaan tule olemaan koetinkysymys.” Teidän tulee muistaa, että tämän näyn ensimmäisessä muistiinmerkinnässään hän sanoi alun perin: ”Minulle näytettiin, että aika ei ole ollut koetinkysymys vuoden 1844 jälkeen”, ja se oli eri kappaleessa. Hän oli pitänyt huolen siitä, että tehtiin ero sen välillä, mitä hänelle näytettiin jokapäiväisestä, ja sen välillä, mitä hänelle näytettiin ajan olemisesta koetinkysymys; ja että seuraava kappale, jossa puhutaan siitä, ettei Kolmannen Enkelin Sanomaan liity mitään määrättyä aikaa, ei kuulunut alkuperäiseen näkyyn. Se oli Life Sketches -teoksen sivulla 48, ei sivuilla 61 ja 62.

But, when you come to Early Writings in 1882, they put them together; and, therefore, when you get to the 1930s and you are going off into deep darkness in Adventism, and Willie White says that when you are studying the Daily you must study it in the context of time—"Sorry, Willie, your responsibility was to be the one that gave the accurate historical record of the Spirit of Prophecy. You were to be the one that defeated the Spirit of Prophecy. And in your presentation of Early Writings, page 75, you disregarded the original sources, and those original sources say that when you lifted the argument that the Daily has to be considered in the context of time in Early Writings, 74, that is absolutely untrue."—It is untrue! It cannot be sustained by the record in the Spirit of Prophecy. It cannot be sustained by the history of that time period.

Mutta kun tullaan teokseen Early Writings vuonna 1882, he kokosivat ne yhteen; ja sen tähden, kun tullaan 1930-luvulle ja ajelehditaan adventismissa syvään pimeyteen, ja Willie White sanoo, että kun tutkitaan päivittäistä, sitä on tutkittava ajan asiayhteydessä — ”Anteeksi, Willie, sinun vastuullasi oli esittää Profetian Hengen täsmällinen historiallinen selonteko. Sinun tuli olla se, joka kumosi Profetian Hengen. Ja esityksessäsi teoksessa Early Writings, sivu 75, sivuutit alkuperäiset lähteet, ja nuo alkuperäiset lähteet sanovat, että kun esitit väitteen, että päivittäistä on tarkasteltava ajan asiayhteydessä teoksessa Early Writings, 74, se on ehdottoman epätotta.” — Se on epätotta! Sitä ei voida pitää yllä Profetian Hengen todistusaineiston perusteella. Sitä ei voida pitää yllä tuon ajanjakson historian perusteella.

Okay. Point 1, Sister White says that there is a correct view of the Daily, in Early Writings, 74. The primary argument that is foisted later on in history is that when you study that passage in Early Writings, 74, you have to place it in the context of time setting. That argument is bogus; it is not valid!

Hyvä on. Kohta 1: Sisaren White sanoo teoksessa Early Writings, s. 74, että „jokapäiväisestä” on olemassa oikea käsitys. Ensisijainen väite, jota myöhemmin historiassa on tuputettu, kuuluu, että kun tuota kohtaa teoksessa Early Writings, s. 74, tutkitaan, se on asetettava ajanmääräämisen asiayhteyteen. Tuo väite on perusteeton; se ei ole pätevä!

So, now we are stuck with just the position that there is a correct view of the Daily. Okay? But, we are going to take up one more thought out of this paragraph.

Niinpä meille jää nyt ainoastaan se kanta, että jokin näkemys jokapäiväisestä on oikea. Selvä? Mutta otamme tästä kappaleesta vielä esille yhden ajatuksen.

It says, "September 23d, the Lord showed me . . . ." September 23d, when? 1850: "September 23d, 1850, the Lord showed me."

Siinä sanotaan: "23. syyskuuta Herra näytti minulle . . . ." 23. syyskuuta, milloin? Vuonna 1850: "23. syyskuuta 1850 Herra näytti minulle."

What did He show her?

Mitä Hän osoitti hänelle?

Well one of the things that He showed her was that since 1844, other views of the Daily have been embraced.

Yksi niistä asioista, jotka Hän hänelle osoitti, oli, että vuodesta 1844 lähtien on omaksuttu muita näkemyksiä koskien jokapäiväistä.

"September 23, 1850 the Lord showed me . . . . When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed. The Review and Herald, November 1850."

23. syyskuuta 1850 Herra näytti minulle . . . . Kun yksimielisyys vallitsi, ennen vuotta 1844, miltei kaikki olivat yksimielisiä ”jokapäiväisen” oikeasta käsityksestä; mutta vuoden 1844 jälkeen sekavuudessa on omaksuttu muita näkemyksiä, ja pimeys ja hämmennys ovat seuranneet. The Review and Herald, marraskuu 1850.

March 1850 The "Daily" is the Earthly Sanctuary

Maaliskuu 1850 ”Jatkuva” on maallinen pyhäkkö

So, on the bottom of page 6 you have a paragraph that comes from the Review and Herald of March 1850, and it is an article by David Arnold.

Niinpä sivun 6 alaosassa on kappale, joka on peräisin Review and Heraldista maaliskuulta 1850, ja se on David Arnoldin kirjoitus.

> "He [Daniel] also sees the same oppressive power —standing up against the Prince of princes;' thus putting an end to the legality of all the daily sacrifices instituted at Sinai to be daily observed until the Seed should come. Here Christ, the substance, or great antitypical sacrifice was slain by the Roman soldiers. Thus by Rome —the daily sacrifice was taken away,' and the place of his sanctuary was cast down by Titus, a Roman general, when he destroyed the city of Jerusalem, and the temple of God, which contained —the sanctuary.' Here commenced the fulfillment of Christ's prophetic declaration. And they shall fall by the edge of the sword and shall be led away captive into all nations, and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, UNTIL THE TIMES OF THE GENTILES BE FULFILLED.' Luke 21:24." David Arnold, Review and Herald, March 1850, Volume 1, Number 8.

> ”Hän [Daniel] näkee myös saman sortavan vallan —asettuvan ruhtinasten Ruhtinasta vastaan;’ tehden näin lopun kaikkien niiden päivittäisten uhrien laillisuudesta, jotka säädettiin Siinailla päivittäin toimitettaviksi siihen asti, kunnes Siemen tulisi. Tässä Kristus, olemus, eli suuri esikuvansa täyttävä uhri, surmattiin roomalaisten sotilaiden toimesta. Näin Rooman kautta —jokapäiväinen uhri otettiin pois,’ ja hänen pyhäkkönsä paikka kukistettiin Tituksen, roomalaisen sotapäällikön, toimesta, kun hän hävitti Jerusalemin kaupungin ja Jumalan temppelin, joka sisälsi —pyhäkön.’ Tässä alkoi Kristuksen profeetallisen julistuksen täyttymys. Ja he kaatuvat miekan terään ja joutuvat vangittuina vietäviksi kaikkien kansojen sekaan, ja Jerusalem on oleva pakanain tallattavana, KUNNES PAKANAIN AJAT TÄYTTYVÄT.’ Luuk. 21:24.” David Arnold, Review and Herald, maaliskuu 1850, nide 1, numero 8.

In this article David Arnold teaches that the Daily in the Book of Daniel represents the Jewish sanctuary in Jerusalem that was removed by Pagan Rome in AD70.

Tässä artikkelissa David Arnold opettaa, että Danielin kirjan „jokapäiväinen” edustaa Jerusalemin juutalaista pyhäkköä, jonka pakanallinen Rooma poisti vuonna 70 jKr.

September 1850 The "Daily" is Christ's Sanctuary Ministry

Syyskuu 1850 ”Jatkuva” on Kristuksen palvelutyö pyhäkössä

Then in September 1850, the same year—and by the way, who is the editor of the Review and Herald in 1850? His name is James White.

Sitten syyskuussa 1850, samana vuonna — ja muuten, kuka on Review and Heraldin toimittaja vuonna 1850? Hänen nimensä on James White.

James White, then, in September of 1850, he prints an article by Crosier which teaches that the Daily represents Christ's Sanctuary ministry.

Niinpä James White julkaisee syyskuussa 1850 Crosierin artikkelin, joka opettaa, että jokapäiväinen tarkoittaa Kristuksen palvelutehtävää pyhäkössä.

Now, James White does not teach it directly, but people take the inference there and say that is what he is teaching. And why am I saying this? I am saying this for his reason: In September of 1850, Sister White says that since 1844 other views of the Daily have been embraced in darkness and confusion has followed.

Jaakko White ei nyt opeta sitä suoraan, mutta ihmiset tekevät siitä päätelmän ja sanovat, että juuri sitä hän opettaa. Ja miksi minä sanon tämän? Sanon tämän seuraavasta syystä: syyskuussa 1850 sisar White sanoo, että vuoden 1844 jälkeen Päivittäisestä on omaksuttu muita näkemyksiä pimeydessä, ja seurauksena on ollut sekavuus.

These two views [Arnold and Crosier] are not the Pioneer view that the Daily is Paganism.

Nämä kaksi näkemystä [Arnoldin ja Crosierin] eivät ole uranuurtajien näkemys, jonka mukaan jokapäiväinen on pakanuus.

And on page 7 you have the two paragraphs from Crosier's article, where he is inferring that the Daily is Christ's Sanctuary ministry.

Ja sivulla 7 ovat ne kaksi kappaletta Crosierin artikkelista, joissa hän päättelee, että jokapäiväinen on Kristuksen palvelustyö pyhäkössä.

> "—And the place of His Sanctuary was cast down;' Daniel 8:11. This casting down was in the days and by the means of the Roman power; therefore, the Sanctuary of this text was not the Earth, nor Palestine, because the former was cast down at the fall, more than 4,000 years, and the latter at the captivity, more than 700 years previous to the event of this passage, and neither by Roman agency.

> "—Ja Hänen pyhäkkönsä paikka kukistettiin;" Daniel 8:11. Tämä kukistaminen tapahtui Rooman vallan päivinä ja sen välityksellä; sen tähden tämän tekstin pyhäkkö ei ollut maa eikä Palestiina, koska edellinen kukistettiin lankeemuksessa yli 4 000 vuotta aikaisemmin ja jälkimmäinen pakkosiirtolaisuuden yhteydessä yli 700 vuotta ennen tämän jakeen tapahtumaa, eikä kumpaakaan kukistettu roomalaisten toimesta.

> "The Sanctuary cast down is His against whom Rome magnified himself, which was the Prince of the host, Jesus Christ; and Paul teaches that His Sanctuary is in heaven. Again, Daniel 11:30–31, —For the ships of Chittim shall come against him; therefore, shall he be grieved and return, and have indignation (the staff to chastise) against the holy covenant (Christianity), so shall he do; he shall even return and have intelligence with them (priests and bishops) that forsake the holy covenant. And arms (civil and religious) shall stand on his part, and they (Rome and those that forsake the holy covenant) shall pollute the Sanctuary of strength.' What was this that Rome and the apostles of Christianity should joint pollute? This combination was formed against the —holy covenant', and it was the Sanctuary of that covenant they polluted; which they could do as well as to pollute the name of God; Jeremiah 34:16; Ezekiel 20; Malachi 1:7. This was the same as profaning or blaspheming His name. In this sense this —politico-religious' beast polluted the Sanctuary, (Revelation 13:6), and cast it down from its place in heaven, (Psalm 102:19; Jeremiah 17:12; Hebrews 8:1–2) when they called Rome the holy city, (Revelation 21:2) and installed the Pope there with the titles, —Lord God the Pope', —Holy Father', —Head of the Church', etc., and there, in the counterfeit, —temple of God', he professes to do what Jesus actually does in His Sanctuary; 2 Thessalonians 2:1–8. The Sanctuary has been trodden under foot (Daniel 8:13), the same as the Son of God has. (Hebrews 10:29.)" O. R. L. Crosier, —The Sanctuary', Review and Herald, September, 1850.

> ”Maahan heitetty pyhäkkö on Hänen pyhäkkönsä, jota vastaan Rooma korotti itsensä, ja Hän oli sotajoukon Ruhtinas, Jeesus Kristus; ja Paavali opettaa, että Hänen pyhäkkönsä on taivaassa. Edelleen, Daniel 11:30–31: —Sillä kittiläisten laivat käyvät häntä vastaan; sentähden hän tulee murheelliseksi ja palaa takaisin ja kiivastuu (kurituksen vitsana) pyhää liittoa (kristinuskoa) vastaan; niin hän tekee; hän palaa vielä ja pitää yhtä niiden kanssa (pappien ja piispojen), jotka hylkäävät pyhän liiton. Ja sotajoukot (maalliset ja uskonnolliset) ovat hänen puolellaan, ja he (Rooma ja ne, jotka hylkäävät pyhän liiton) saastuttavat voiman pyhäkön.’ Mikä oli se, minkä Rooma ja kristinuskon apostolit yhdessä saastuttivat? Tämä liittouma muodostettiin —pyhää liittoa’ vastaan, ja juuri tämän liiton pyhäkön he saastuttivat; minkä he saattoivat tehdä yhtä hyvin kuin saastuttaa Jumalan nimen; Jeremiah 34:16; Ezekiel 20; Malachi 1:7. Tämä oli samaa kuin Hänen nimensä häpäiseminen tai pilkkaaminen. Tässä merkityksessä tämä —poliittis-uskonnollinen’ peto saastutti pyhäkön (Revelation 13:6) ja syöksi sen alas paikastaan taivaassa (Psalm 102:19; Jeremiah 17:12; Hebrews 8:1–2), kun he kutsuivat Roomaa pyhäksi kaupungiksi (Revelation 21:2) ja asettivat paavin sinne arvonimillä —Herra Jumala Paavi’, —Pyhä Isä’, —Kirkon Pää’ jne., ja siellä, väärennetyssä —Jumalan temppelissä’, hän tunnustautuu tekevänsä sitä, mitä Jeesus todellisuudessa tekee pyhäkössään; 2 Thessalonians 2:1–8. Pyhäkköä on tallattu jalkoihin (Daniel 8:13), samoin kuin Jumalan Poikaakin on. (Hebrews 10:29.)” O. R. L. Crosier, —The Sanctuary’, Review and Herald, syyskuu 1850.

The Logic of James White

Jaakko Whiten logiikka

Why would James White print this article if he knew better? The reason for it is "The Logic of James White" in your notes.

Miksi James White painattaisi tämän artikkelin, jos hän tiesi paremmin? Syy siihen on muistiinpanoissasi oleva ”James Whiten logiikka”.

The first thing that was printed after the Disappointment is called A Word to the Little Flock, and the three people who were authors in that publication were James and Ellen White and Joseph Bates. The first thing that was printed after October 22, 1844, by those people that were following on the path was this article; and, in this article Sister White endorses Crosier's view, not his view of the Daily but his view of Christ moving from the Holy Place to the Most Holy Place.

Ensimmäinen pettymyksen jälkeen painettu julkaisu on nimeltään A Word to the Little Flock, ja tämän julkaisun kolme kirjoittajaa olivat James ja Ellen White sekä Joseph Bates. Ensimmäinen näiden polkua seuranneiden henkilöiden 22. lokakuuta 1844 jälkeen painattama teksti oli tämä artikkeli; ja tässä artikkelissa sisar White vahvistaa Crosierin näkemyksen — ei hänen näkemystään jokapäiväisestä, vaan hänen näkemyksensä siitä, että Kristus siirtyi pyhästä kaikkeinpyhimpään.

Notice, this is Sister White. This is why James White would be willing to print Crosier's article, it says,

Huomatkaa, tämä on sisar White. Tästä syystä James White oli halukas painamaan Crosierin artikkelin; siinä sanotaan,

"I believe the Sanctuary, to be cleansed at the end of the 2300 days, is the New Jerusalem Temple, of which Christ is a minister."—this is Ellen White—"The Lord shew me in vision, more than one year ago, that Brother Crosier had the true light, on the cleansing of the Sanctuary, &c; and that it was his will, that Brother C. should write out the view which he gave us in the Day-Star, Extra, February 7, 1846. I feel fully authorized by the Lord, to recommend that Extra, to every saint.

Uskon, että pyhäkkö, joka on puhdistettava 2300 päivän päättyessä, on Uuden Jerusalemin temppeli, jonka palvelijana Kristus on.” — tämä on Ellen White — ”Herra näytti minulle näyssä yli vuosi sitten, että veli Crosierilla oli oikea valo pyhäkön puhdistamisesta jne.; ja että Hänen tahtonsa oli, että veli C. kirjoittaisi selostuksen siitä näkemyksestä, jonka hän esitti meille Day-Star, Extra -julkaisussa 7. helmikuuta 1846. Tunnen olevani täysin Herran valtuuttama suosittelemaan tuota Extraa jokaiselle pyhälle.

"I pray that these lines may prove a blessing to you, and all the dear children who may read them." A Word to the Little Flock, May 12, 1847.

Rukoilen, että nämä rivit osoittautuisivat siunaukseksi sinulle ja kaikille rakkaille lapsille, jotka saattavat ne lukea. *A Word to the Little Flock*, 12. toukokuuta 1847.

So, people even to this day, some of the modern historians in Adventism say, "Look at there. Ellen White is giving her blanket endorsement on Crosier's article; and, therefore, what Crosier said about the Daily being Christ's Sanctuary ministry that has to be true." And when they say that, they are misrepresenting history; because, Crosier's article had eight sections in it and, from the very beginning, the Adventists understood that four of those sections were total darkness and they have never, ever, ever been reprinted in Adventism.

Niinpä jotkut ihmiset vielä tänäkin päivänä, eräät adventismin nykyhistorioitsijoista, sanovat: ”Katsokaa tuota. Ellen White antaa varauksettoman hyväksyntänsä Crosierin artikkelille; ja sen tähden sen, mitä Crosier sanoi jokapäiväisestä, nimittäin että se on Kristuksen palvelustyö pyhäkössä, täytyy olla totta.” Ja näin sanoessaan he esittävät historian väärin; sillä Crosierin artikkelissa oli kahdeksan osaa, ja aivan alusta alkaen adventistit ymmärsivät, että neljä näistä osista olivat pelkkää pimeyttä, eikä niitä ole koskaan, ei koskaan, ei koskaan julkaistu uudelleen adventismissa.

As an example, one of his positions in that article was that when Jesus returns there is going to be a thousand years of peace. Adventists do not believe that and they never did. That understanding is an understanding that William Miller rejected that actually puts William Miller in the right path for understanding truth. That teaching is one of the teachings that is directly opposite to Millerite understanding.

Esimerkiksi eräs hänen kannoistaan tuossa artikkelissa oli, että kun Jeesus palaa, on tuleva tuhannen vuoden rauha. Adventistit eivät usko siihen eivätkä ole koskaan uskoneet. Tuo käsitys on sellainen käsitys, jonka William Miller hylkäsi ja joka itse asiassa asettaa William Millerin oikealle polulle totuuden ymmärtämisessä. Tuo opetus on yksi niistä opetuksista, jotka ovat suoranaisesti vastakkaisia milleriläiselle ymmärrykselle.

So, when Crosier comes out with this eight-part article, they know right off the bat that four of these parts are not reprintable.

Niinpä, kun Crosier julkaisee tämän kahdeksanosaisen artikkelin, he tietävät heti alusta alkaen, ettei neljää näistä osista voida painaa uudelleen.

But, James White prints the part where Crosier does infer that the Daily is Christ's Sanctuary ministry; but, he is only going to reprint those four parts. He is not going to reprint the other four. But, in order for James White to reprint Crosier's four parts, he has to print it in two issues. He had to print it twice in September 1850.

Mutta James White painaa sen kohdan, jossa Crosier päättelee, että jokapäiväinen tarkoittaa Kristuksen palvelutyötä pyhäkössä; mutta hän aikoo julkaista uudelleen vain nuo neljä osaa. Hän ei aio julkaista uudelleen niitä toisia neljää. Mutta jotta James White voisi julkaista uudelleen Crosierin neljä osaa, hänen on painettava ne kahdessa numerossa. Hänen täytyi painaa se kahdesti syyskuussa 1850.

There was not enough room in his Review and Herald in September 1850, so he printed two Review and Heralds in September 1850 so he could get all of Crosier's article on Christ moving from the Holy Place to the Most Holy Place.

Hänen Review and Herald -lehdessään ei ollut syyskuussa 1850 riittävästi tilaa, joten hän painatti syyskuussa 1850 kaksi Review and Herald -lehden numeroa voidakseen julkaista Crosierin koko artikkelin Kristuksen siirtymisestä pyhästä kaikkeinpyhimpään.

Now, you will notice from Gerard Damsteegt that he is giving the historical evaluation that Adventists always knew that there were parts of Crosier's articles that were incorrect and that they could not be reprinted.

Nyt huomaatte Gerard Damsteegtin esityksestä, että hän antaa historiallisen arvion siitä, että adventistit tiesivät aina, että Crosierin artikkeleissa oli kohtia, jotka olivat virheellisiä ja joita ei voitu julkaista uudelleen.

"She [Ellen Harmon] said: —The Lord showed me in vision, more than one year ago, that Brother Crosier had the true light, on the cleansing of the Sanctuary, &c; and that it was His will that Brother C. should write out the view which he gave us in the Day Star Extra, February 7, 1846. I feel fully authorized by the Lord, to recommend that Extra, to every saint' (Letter. E. G. White to Curtis, Word to the Little Flock, 12). Seventh-day Adventists have usually interpreted this statement to mean that Crosier's presentations were not without mistakes, but that his major typological argumentation was correct. Reprints of the article omitted the aspects which they felt to be inaccurate." P. Gerard Damsteegt, Foundations of the Seventh-day Adventist Message and Mission, 125.

Hän [Ellen Harmon] sanoi: —Herra näytti minulle näyssä yli vuosi sitten, että veli Crosierilla oli oikea valo pyhäkön puhdistamisesta jne.; ja että Hänen tahtonsa oli, että veli C. kirjoittaisi esiin sen näkemyksen, jonka hän esitti meille Day Star Extran 7. helmikuuta 1846 ilmestyneessä numerossa. Tunnen olevani Herran täysin valtuuttama suosittelemaan tuota Extraa jokaiselle pyhälle’ (Kirje. E. G. White Curtisille, Word to the Little Flock, 12). Seitsemännen päivän adventistit ovat tavallisesti tulkinneet tämän lausunnon merkitsevän, että Crosierin esitykset eivät olleet vailla virheitä, mutta että hänen pääasiallinen typologinen argumentaationsa oli oikea. Artikkelin uusintapainoksista jätettiin pois ne kohdat, joita he pitivät epätarkkoina.” P. Gerard Damsteegt, Foundations of the Seventh-day Adventist Message and Mission, 125.

Never Could Reprint His Complete Document

Ei koskaan voinut julkaista uudelleen hänen täydellistä asiakirjaansa

Now, on the next page you have W. A. Spicer giving testimony to the same thing: They always knew that Crosier's articles had error in them, and they never reprinted those four sections.

Nyt seuraavalla sivulla W. A. Spicer todistaa samasta asiasta: he tiesivät aina, että Crosierin artikkeleissa oli virhettä, eivätkä he koskaan painaneet noita neljää osaa uudelleen.

"Sad to say, young Crosier walked in the light of the Sabbath truth but a very little time. He later repudiated the sanctuary teaching that he had helped to establish. Our pioneer brethren reprinted his exposition on the sanctuary several times in their early papers, but they never could reprint his complete document. In it he had added to the sanctuary exposition some ideas on the age to come a temporal millennium, with a glorious age on this earth at the Second Advent. These things our brethren always omitted. These teachings of the age to come were all abroad in those days. The doctrine never fitted in with the definite advent message; and doubtless this leaven of error helped to lead the younger men away from the Sabbath and the sanctuary truths. He soon turned to bitter opposition to our early movement." W. A. Spicer, Review and Herald, December 14, 1939

On surullista sanoa, että nuori Crosier vaelsi sapatin totuuden valossa vain sangen lyhyen ajan. Myöhemmin hän hylkäsi pyhäkköä koskevan opetuksen, jonka vakiinnuttamisessa hän oli ollut auttamassa. Pioneeriajan veljemme painattivat hänen pyhäkköä koskevan esityksensä uudelleen useita kertoja varhaisissa lehdissään, mutta he eivät koskaan voineet julkaista uudelleen hänen koko asiakirjaansa. Siihen hän oli nimittäin lisännyt pyhäkköselitykseen eräitä ajatuksia tulevasta ajasta: ajallisesta tuhatvuotisesta valtakunnasta, jossa Kristuksen toisen tulemuksen yhteydessä olisi tällä maalla loistava aikakausi. Nämä kohdat veljemme jättivät aina pois. Nämä tulevaa aikaa koskevat opetukset olivat noina päivinä laajalti liikkeellä. Tämä oppi ei milloinkaan sopinut yhteen selväpiirteisen adventtisanoman kanssa; ja epäilemättä tämä erehdyksen hapate auttoi johtamaan nuoremmat miehet pois sapatin ja pyhäkön totuuksista. Pian hän kääntyi katkerasti vastustamaan varhaista liikettämme.” W. A. Spicer, Review and Herald, 14. joulukuuta 1939

The point is, there are those people today that take Sister White's endorsement of Crosier's article in A Word to the Little Flock, people like Heidi Heikes, Heidi Heikes with his foolish book about the Daily being Christ's Sanctuary ministry. This is one of his arguments.

Asia on se, että nykyään on ihmisiä, jotka ottavat sisar Whiten hyväksynnän Crosierin artikkelille teoksessa A Word to the Little Flock — ihmisiä kuten Heidi Heikes, Heidi Heikes typerine kirjoineen siitä, että jokapäiväinen olisi Kristuksen pyhäkköpalvelus. Tämä on yksi hänen väitteistään.

People that do this are disregarding the historical facts. They never could reprint all of Crosier's articles. And to insist that Ellen White's endorsement in A Word to the Little Flock is a blanket endorsement of Crosier's position is to insist that Adventists believe that there is going to be a thousand years of peace. It is a foolish argument.

People who do this are disregarding the historical facts. They never could reprint all of Crosier’s articles. And to insist that Ellen White’s endorsement in *A Word to the Little Flock* is a blanket endorsement of Crosier’s position is to insist that Adventists believe that there is going to be a thousand years of peace. It is a foolish argument.

It is a misrepresentation of history, and it is done to deceive people and to produce confusion and darkness.

Se on historian vääristelyä, ja se tehdään ihmisten pettämiseksi sekä sekaannuksen ja pimeyden synnyttämiseksi.

So, you have two historians, Spicer who is deceased and Damsteegt who is still alive; but, I guarantee you, Spicer or Damsteegt, neither one of them, would agree with me with what I present. Okay, they would not. So, you have two antagonistic historians that are in agreement with what I am telling you. There is no justification whatsoever for taking Ellen White's endorsement of Crosier's article to mean that everything in it was perfect.

Siis, teillä on kaksi historioitsijaa, Spicer, joka on kuollut, ja Damsteegt, joka on yhä elossa; mutta vakuutan teille, ettei kumpikaan heistä, ei Spicer eikä Damsteegt, olisi samaa mieltä kanssani siinä, mitä esitän. He eivät olisi. Niinpä teillä on kaksi keskenään vastakkaista historioitsijaa, jotka ovat yhtä mieltä siitä, mitä minä teille sanon. Ei ole minkäänlaista oikeutusta tulkita Ellen Whiten hyväksyntää Crosierin artikkelille siten, että kaikki siinä olisi ollut täydellistä.

The Advent Review—Volume 1, Auburn NY, Number 3

Advent Review — nide 1, Auburn, NY, numero 3

The Advent Review—Volume 1, Auburn NY, Number 4

Advent Review — nide 1, Auburn, New York, numero 4

The Advent Review—Volume 1, Auburn NY, Number Special

Advent Review — 1. vuosikerta, Auburn, New York, erikoisnumero

When James White began to print Crosier's article in September of 1850, of The Review and Herald, that was Volume 1, Number 3

Kun James White alkoi syyskuussa 1850 painattaa Crosierin artikkelia The Review and Heraldissa, se oli 1. vuosikerta, numero 3.

But, he could not get it all in Volume 1, Number 3; so, he finished off the article in Volume 1 of The Review and Herald,, Number 4. And when did he do this? In September of 1850.

Mutta hän ei voinut mahduttaa kaikkea 1. vuosikerran 3. numeroon; niinpä hän saattoi artikkelin päätökseen The Review and Heraldin 1. vuosikerran 4. numerossa. Ja milloin hän teki tämän? Syyskuussa 1850.

Well, what happened in September of 1850? Sister White had a vision that says, "September 23, 1850 the Lord showed me . . . . When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed. The Review and Herald, November 1850."

No, mitä tapahtui syyskuussa 1850? Sisarella Whitella oli näky, jossa sanotaan: ”23. syyskuuta 1850 Herra näytti minulle . . . . Kun vallitsi yksimielisyys ennen vuotta 1844, miltei kaikki olivat yksimielisiä ’jokapäiväisen’ oikeasta käsityksestä; mutta vuoden 1844 jälkeen, sekasorron aikana, on omaksuttu muita näkemyksiä, ja pimeys ja sekavuus ovat seuranneet. The Review and Herald, marraskuu 1850.”

Who was her husband? He was the editor of The Review and Herald.

Kuka oli hänen aviomiehensä? Hän oli The Review and Herald -lehden toimittaja.

So, what did he do when his wife said, "Do you know what I just was told by the Lord, James? I was told that we were not supposed to be introducing the views of the Daily that contradict the Pioneer understanding that the Daily is Paganism, because it is bringing darkness and confusion."

Mitä hän siis teki, kun hänen vaimonsa sanoi: ”Tiedätkö, mitä Herra juuri sanoi minulle, James? Minulle sanottiin, ettei meidän tullut esittää niitä Näkemyksiä Päivittäisestä, jotka ovat ristiriidassa tienraivaajien käsityksen kanssa, jonka mukaan Päivittäinen on pakanuutta, sillä se tuo pimeyttä ja hämmennystä.”

So, what did James White do? In September of 1850 he printed another Review and Herald, three in one month. It is called Volume 1, Special Edition.

Mitä siis James White teki? Syyskuussa 1850 hän painatti toisen Review and Herald -lehden, kolme samassa kuussa. Sen nimi on Volume 1, Special Edition.

And what did he do? He reprinted Crosier's article and removed what Crosier said about the Daily!

Ja mitä hän teki? Hän painatti uudelleen Crosierin artikkelin ja poisti sen, mitä Crosier sanoi jokapäiväisestä!

Brothers and Sisters, this is historical proof that James and Ellen White understood that Crosier's view about the Daily was wrong and that it brought darkness and confusion.

Veljet ja sisaret, tämä on historiallinen todiste siitä, että James ja Ellen White ymmärsivät Crosierin näkemyksen jokapäiväisestä olevan väärä ja että se toi pimeyttä ja hämmennystä.

And what was Crosier's view about the Daily? That it was Christ's Sanctuary ministry.

Ja mikä oli Crosierin näkemys jokapäiväisestä? Että se oli Kristuksen palvelustyö pyhäkössä.

So, in Early Writings, 74, when she says, "September 23rd, the Lord showed me that the Millerites had the correct view of the Daily," the historical evidence is that the Millerites understood—

Niinpä varhaisissa kirjoituksissa, s. 74, kun hän sanoo: ”23. syyskuuta Herra osoitti minulle, että milleriläisillä oli oikea näkemys jokapäiväisestä”, historiallinen todistusaineisto osoittaa, että milleriläiset ymmärsivät—

Now, Brothers and Sisters, Brothers and Sisters, do not miss this fact: What is this: September 1850 Sister White is shown that since 1844 other views of the Daily had been embraced; May 1850, Arnold presents the Daily as the Jewish sanctuary; September 1850, part 1 of 2 of Crosier's article is published, inclusive of his presentation of the Daily as Christ's Sanctuary ministry; September 1850, part 2 of 2 of Crosier's article is published; September 1850, Crosier's article is reprinted, but his view on the Daily has been removed? What is taking place?

Nyt, veljet ja sisaret, veljet ja sisaret, älkää ohittako tätä tosiasiaa: Mitä tämä on: syyskuussa 1850 sisar Whiteille näytetään, että vuodesta 1844 lähtien oli omaksuttu muitakin näkemyksiä jokapäiväisestä; toukokuussa 1850 Arnold esittää jokapäiväisen juutalaisena pyhäkkönä; syyskuussa 1850 julkaistaan Crosierin artikkelin 1. osa 2:sta, mukaan lukien hänen esityksensä jokapäiväisestä Kristuksen pyhäkköpalveluksena; syyskuussa 1850 julkaistaan Crosierin artikkelin 2. osa 2:sta; syyskuussa 1850 Crosierin artikkeli painetaan uudelleen, mutta hänen näkemyksensä jokapäiväisestä on poistettu? Mitä on tapahtumassa?

We see the same year that this 1850 Chart is produced, and what does this Chart say about the Daily? "Pagan Dominion or The DAILY taken away. Dan. 11:31 508."

Me näemme, että samana vuonna, jolloin tämä vuoden 1850 kartta laaditaan, ja mitä tämä kartta sanoo jokapäiväisestä? ”Pakanavalta eli JOKAPÄIVÄINEN pois otettuna. Dan. 11:31 508.”

Ellen White knew what those who gave the Judgment Hour's cry position of the Daily was. When she says they had the correct view, she knew that the correct view was that it represented the Pagan Dominion being taken; the Daily represented Paganism.

Ellen White tiesi, mikä oli niiden käsitys jokapäiväisestä, jotka julistivat tuomiotunnin huutoa. Kun hän sanoo, että heillä oli oikea näkemys, hän tiesi, että oikea näkemys oli se, että se tarkoitti pakanallisen herruuden poisottamista; jokapäiväinen edusti pakanallisuutta.

And in this year, 1850, the historical record proves that she rejected and her husband rejected the teaching that the Daily represents Christ Sanctuary ministry, which is the teaching that the Biblical Research Institute of the Seventh-day Adventist Church upholds. It is the teaching that the self-supporting ministries, such as Heartland and Steps to Life support. It is the teaching that brings darkness and confusion.

Ja tässä vuonna 1850 historiallinen todistusaineisto osoittaa, että hän hylkäsi ja hänen miehensä hylkäsi opetuksen, jonka mukaan jokapäiväinen tarkoittaa Kristuksen palvelutyötä pyhäkössä; juuri tätä opetusta Seitsemännen päivän adventistikirkon Biblical Research Institute pitää voimassa. Se on se opetus, jota riippumattomat, omavaraiset palvelutyöt, kuten Heartland ja Steps to Life, tukevat. Se on se opetus, joka tuo pimeyttä ja hämmennystä.

Now, notice this concerning the 1850 Chart. This is in November of 1850. This is the same month that she has the vision that she records that ultimately goes through the evolution in 1851, and then in 1882 ends up in Early Writing, in this very month, in this very month, in November of 1850. It says,

Huomatkaa nyt tämä vuoden 1850 taulusta. Tämä tapahtuu marraskuussa 1850. Tämä on sama kuukausi, jolloin hän saa näyn, jonka hän kirjaa muistiin ja joka lopulta kulkee vuoden 1851 kehitysvaiheen kautta ja päätyy vuonna 1882 Early Writings -teokseen — juuri tässä kuussa, juuri tässä kuussa, marraskuussa 1850. Siinä sanotaan,

"Monday we returned to Dorchester where our dear Brother Nichols and family live."—

“Maanantaina palasimme Dorchesteriin, missä rakas veli Nichols perheineen asuu.”—

Right up here [referring to the 1850 Chart, upper right-hand corner], "Published by Otis Nichols, Dorchester, Massachusetts." Okay? She is talking about this, right? Do you see it, this Chart?

Aivan tässä ylhäällä [viitaten vuoden 1850 taulukkoon, oikeaan yläkulmaan]: ”Published by Otis Nichols, Dorchester, Massachusetts.” Selvä? Hän puhuu tästä, eikö niin? Näettekö sen, tämän taulukon?

—"There in the night God gave me a very interesting vision, the most of which you will see in the paper. God shewed me the necessity of getting out a chart. I saw it was needed and that the truth made plain upon tables would effect much and would cause souls to come to the knowledge of the truth." Manuscript Releases, number 15, 210 November, 1850.

—”Siellä yöllä Jumala antoi minulle hyvin mielenkiintoisen näyn, jonka suurimman osan saatte nähdä julkaisussa. Jumala osoitti minulle kaavion julkaisemisen välttämättömyyden. Näin, että sitä tarvittiin ja että tauluihin selvästi esitetty totuus vaikuttaisi suuresti ja saisi sieluja tulemaan totuuden tuntemiseen.” Manuscript Releases, numero 15, 210, marraskuu 1850.

She had a vision at Nichols's house in Dorchester—that is all on this Chart—saying, "You need to make a chart."

Hänellä oli näky Nicholsin talossa Dorchesterissa — kaikki tämä on tällä kartalla — jossa sanottiin: ”Sinun tulee tehdä kartta.”

And what does she say about the chart? How does she describe it?

Ja mitä hän sanoo taulukosta? Kuinka hän sitä kuvailee?

Go to Habakkuk 2, "I saw the need of getting out a chart," and what would it do? It was needed, "that the truth made plain upon tables." Habakkuk 2, verse 2, says, "And the Lord answered me and said, Write the vision, and make it plain upon tables, . . . ." She is saying that this Otis Nichols 1850 Chart, printed in Dorchester, Massachusetts, is a fulfillment of Habakkuk, just like she says in The Great Controversy that the 1843 Chart is a fulfillment of Habakkuk.

Mene Habakukin 2. lukuun: ”Näin tarpeen saada julkaistuksi kaavion” — ja mitä sen tuli tehdä? Sitä tarvittiin, ”että tauluihin selvästi kirjoitettu totuus”. Habakuk 2:2 sanoo: ”Ja Herra vastasi minulle ja sanoi: Kirjoita näky ja tee se selväksi tauluihin, . . . .” Hän sanoo, että tämä Otis Nicholsin vuoden 1850 kaavio, painettu Dorchesterissa, Massachusettsissa, on Habakukin täyttymys, aivan kuten hän sanoo teoksessa Suuri taistelu, että vuoden 1843 kaavio on Habakukin täyttymys.

Okay, do you see that? Do you see when she got this vision? In the same time that this was going on: "September 23d, the Lord showed me . . . . that the teaching of the Daily as Christ's Sanctuary ministry brings darkness and confusion," and her husband immediately reprinted the article and removed those two paragraphs. It was never reprinted again in Adventism until 1931 when Willie White reprinted it; and, when he did so, he had some false witness in the very tract that he printed. It can be demonstrated.

Hyvä on, näetkö sen? Näetkö, milloin hän sai tämän näyn? Samana aikana, kun tämä oli meneillään: ”23. syyskuuta Herra osoitti minulle . . . . että opetus jokapäiväisestä Kristuksen pyhäkköpalvelustyönä tuo pimeyttä ja hämmennystä”, ja hänen miehensä painatti artikkelin heti uudelleen ja poisti nuo kaksi kappaletta. Sitä ei koskaan painettu uudelleen adventismissa ennen vuotta 1931, jolloin Willie White painatti sen uudelleen; ja niin tehdessään hänellä oli itse painattamassaan traktaatissa väärä todistus. Se voidaan osoittaa.

Now, I want to read something here to you, a longer quote, about this same time period. This is from November 27, 1850.

Nyt haluan lukea teille tästä jotakin, hieman pidemmän lainauksen, tästä samasta ajanjaksosta. Tämä on 27. marraskuuta 1850.

"I have neglected writing you for some time. I will now give my reasons. First, I had no time to write for weeks after I received Sister Arabella's kind and welcome letter, or I should have complied with her request to have answered it within two weeks. I liked the letter very much. We were all interested in the letter and hope my delay will not prevent you from answering this as soon as you read it, and I will not wait so long next time.

Olen jonkin aikaa laiminlyönyt teille kirjoittamisen. Ilmoitan nyt syyni siihen. Ensiksi, minulla ei ollut viikkokausiin aikaa kirjoittaa sen jälkeen, kun olin saanut sisar Arabellan ystävällisen ja tervetulleen kirjeen, tai olisin täyttänyt hänen pyyntönsä vastata siihen kahden viikon kuluessa. Pidin kirjeestä kovin paljon. Me kaikki olimme kirjeestä kiinnostuneita, ja toivomme, ettei viivytykseni estä teitä vastaamasta tähän heti sen luettuanne, enkä ensi kerralla odota näin kauan.

"James' and my health is quite good now. Our home is in Paris, at Brother Andrews', within a few steps of the post office and printing office. We shall stay here some little time. This is a very kind family, yet quite poor. Everything here is free as far as they have. We do not think it right to be any expense to them while here. I want to see you all very much and dear Sister Gorham.

Jaakobin ja minun terveyteni on nyt varsin hyvä. Kotimme on Pariisissa, veli Andrewsin luona, aivan postikonttorin ja painotalon läheisyydessä. Viivymme täällä jonkin aikaa. Tämä on hyvin ystävällinen perhe, mutta sangen köyhä. Kaikki täällä on vapaasti käytettävissämme sikäli kuin heillä jotakin on. Emme katso oikeaksi olla heille täällä ollessamme minkäänlaiseksi kuluksi. Haluan kovasti nähdä teidät kaikki sekä rakkaan sisar Gorhamin.

"Our conference at Topsham was one of deep interest. Twenty-eight were present; all took part in the meeting.

Konferenssimme Topshamissa oli syvästi kiinnostava. Läsnä oli kaksikymmentäkahdeksan henkilöä; kaikki osallistuivat kokoukseen.

"Sunday the power of God came upon us like a mighty rushing wind. All arose upon their feet and praised God with a loud voice; it was something as it was when the foundation of the house of God was laid. The voice of weeping could not be told from the voice of shouting. It was a triumphant time; all were strengthened and refreshed. I never witnessed such a powerful time before.

Sunnuntaina Jumalan voima tuli meidän yllemme kuin väkevä, raju tuuli. Kaikki nousivat jaloilleen ja ylistivät Jumalaa suurella äänellä; se oli jotakin samanlaista kuin silloin, kun Jumalan huoneen perustus laskettiin. Itkun ääntä ei voitu erottaa riemuhuudon äänestä. Se oli voitonriemuinen hetki; kaikki vahvistuivat ja virvoittuivat. En ollut koskaan ennen nähnyt niin voimallista hetkeä.

"Our next conference was in Fairhaven. Brother Bates and wife were present. It was quite a good meeting. On our return to Brother Nichols', the Lord gave me a vision and showed me that the truth must be made plain upon tables, and it would cause many to decide for the truth by the three angels' messages, with the two former being made plain upon tables."—

Seuraava konferenssimme pidettiin Fairhavenissa. Veli Bates ja hänen vaimonsa olivat läsnä. Kokous oli varsin hyvä. Palattuamme veli Nicholsin luo Herra antoi minulle näyn ja osoitti minulle, että totuus oli kirjoitettava selvästi tauluille, ja että se saisi monet ratkaisemaan totuuden hyväksi kolmen enkelin sanomien kautta, kun kaksi ensimmäistä tehtäisiin selviksi tauluilla.”

That is right down here, [indicating the lower left corner of the 1850 Chart]. Okay? They are on this Chart, what she is talking about.

Se on aivan tässä alhaalla, [osoittaen vuoden 1850 kaavion vasenta alakulmaa]. Selvä? Ne ovat tällä kaaviolla, mistä hän puhuu.

—"I also saw it was as necessary for the paper to be published as for the messengers to go, for the messengers need a paper to carry with them, containing present truth, to put in the hands of those that hear, and then the truth would not fade from the mind, and that the paper would go where the messengers could not go. Other things I saw which will appear in the paper.

—”Näin myös, että lehden julkaiseminen oli yhtä välttämätöntä kuin sanansaattajien lähteminen, sillä sanansaattajat tarvitsevat mukaansa lehden, joka sisältää nykyisen totuuden, annettavaksi niiden käsiin, jotka kuulevat, eikä totuus silloin haihtuisi mielestä, ja että lehti menisi sinne, minne sanansaattajat eivät voisi mennä. Näin muitakin asioita, jotka tulevat esiin lehdessä.

"How do you all get along? Are you all striving for eternal life? I want to see you very, very much and think I shall before long. Now is the preparation time and I hope we shall all make sure work for eternity. Time looks very short and what we do we must do quickly.

Kuinka te kaikki voitte? Pyrittekö te kaikki iankaikkiseen elämään? Haluan nähdä teitä kovin, kovin paljon, ja luulen, että saan tehdä sen pian. Nyt on valmistautumisen aika, ja toivon, että me kaikki teemme varman työn iankaikkisuutta varten. Aika näyttää hyvin lyhyeltä, ja mitä teemme, se meidän täytyy tehdä nopeasti.

"November 20, one week ago, Brother Henry Nichols and self went to Topsham. We had just risen from the dinner table Thursday [Nov. 21], when one of Brother Foey's children came in and said their mother was insensible. We hastened over the river one mile and found our dear Sister Foey dying. My distress was great as I found she did not know me. She continued long in great distress until between three and four o'clock and then breathed her last. She has left a husband and three children to mourn their loss.

“Marraskuun 20. päivänä, viikko sitten, veli Henry Nichols ja minä menimme Topshamiin. Olimme juuri nousseet päivällispöydästä torstaina [21. marraskuuta], kun yksi veli Foeyn lapsista tuli sisään ja sanoi, että heidän äitinsä oli tajuton. Kiiruhdimme joen yli yhden mailin matkan ja tapasimme rakkaan sisar Foeyn kuolemaisillaan. Murheeni oli suuri, kun havaitsin, ettei hän tuntenut minua. Hän oli pitkään suuressa tuskassa aina kolmen ja neljän välillä, ja sitten hän veti viimeisen henkäyksensä. Hän on jättänyt jälkeensä aviomiehen ja kolme lasta suremaan menetystään.”

"Friday morning [Nov. 22], Brother Henry came to Paris for James to shave him to attend the funeral. We had a very solemn, interesting time. The Lord did not leave us but let His Spirit rest upon us. Sister Foey's last days were decidedly her most spiritual and best days. Brother Foey has this to console him, that she died a Christian. He bears up well. God gives him grace to endure the affliction. Oh, how good it is to have a hope in God that will sustain in all scenes of trial and affliction. Praise God for a hope, a good hope. What would you, any of you, give for your hope?

Perjantaiaamuna [22. marraskuuta] veli Henry tuli Pariisiin, jotta James ajaisi hänen partansa, jotta hän voisi osallistua hautajaisiin. Meillä oli hyvin vakava ja vaikuttava hetki. Herra ei jättänyt meitä, vaan salli Henkensä levätä meidän päällämme. Sisar Foeyn viimeiset päivät olivat selvästi hänen hengellisimmät ja parhaat päivänsä. Veli Foeylla on tämä lohdutuksenaan, että hän kuoli kristittynä. Hän kestää hyvin. Jumala antaa hänelle armon kestää tämän koettelemuksen. Oi, kuinka hyvä onkaan omata toivo Jumalassa, joka kannattelee kaikissa koettelemuksen ja ahdistuksen vaiheissa. Ylistys Jumalalle toivosta, hyvästä toivosta. Mitä te, kukaan teistä, antaisitte toivostanne?

"Hold fast the faith. Be strong in God and lean upon His everlasting arm. It will never fail you but will bear you up under every affliction. I hope you will all grow stronger and stronger in the truth. Do not falter but press your way to the kingdom."—

Pitäkää lujasti kiinni uskosta. Olkaa vahvat Jumalassa ja nojautukaa Hänen iankaikkiseen käsivarteensa. Se ei koskaan petä teitä, vaan kantaa teitä jokaisessa ahdistuksessa. Toivon, että te kaikki vahvistutte yhä enemmän ja enemmän totuudessa. Älkää horjuko, vaan kulkekaa määrätietoisesti tietänne kohti valtakuntaa.

Here we go. Here is what I want you to see.

Nyt siis. Tässä on se, minkä tahdon sinun näkevän.

—"One week ago, last Sabbath, we had a very interesting meeting. Brother Hewit from Dead River was there. He came with a message to the effect that the destruction of the wicked and the sleep of the dead was an abomination within a shut door that a woman Jezebel, a prophetess had brought in and he believed that I was that woman, Jezebel."—

—”Viikko sitten, viime sapattina, meillä oli hyvin mielenkiintoinen kokous. Veli Hewit Dead Riveristä oli siellä. Hän tuli mukanaan sanoma, jonka mukaan jumalattomien hävitys ja kuolleiden uni olivat suljetun oven piirissä oleva kauhistus, jonka nainen Iisebel, profeetatar, oli tuonut sisään, ja hän uskoi, että minä olin tuo nainen, Iisebel.”—

Okay? Brother Hewit is saying that Ellen White is Jezebel and she has introduced three errors.

Selvä? Veli Hewit sanoo, että Ellen White on Iisebel ja että hän on tuonut esiin kolme harhaoppia.

"—We told him of some of his errors in the past, that the 1335 days were ended and numerous errors of his. It had but little effect. His darkness was felt upon the meeting and it dragged."—

—Kerroimme hänelle joistakin hänen aikaisemmista erehdyksistään, siitä, että ne 1335 päivää olivat päättyneet, sekä hänen lukuisista muista virheistään. Sillä oli kuitenkin vain vähäinen vaikutus. Hänen pimeytensä tuntui kokouksen yllä, ja se laahasi.

Now, I want you to see this. I have something to say about this paragraph that I want you to follow, if you can.

Nyt haluan, että näet tämän. Minulla on tästä kappaleesta jotakin sanottavaa, ja haluan, että seuraat sitä, jos voit.

If you have ever dealt with those in Adventism that reapply the time prophecies at the end of the world, they only have three quotes that they use—they use lots of quotes, but they have three primary quotes that they use. This is one of them; because, they will go there and say, "We told him of some of his errors in the past," and they will claim that when she says "that the 1335 days were ended" that that was one of his errors. Do you see how you can kind of twist that grammar a little bit: "We told him of some of his errors in the past? We also told him that the 1335 days were ended; but the time setters say we told him some of his errors in the past and one of those errors was that you are teaching the 1335 days is ended and that is an error." So, you can twist it either way.

Jos olet koskaan ollut tekemisissä niiden adventismin piirissä olevien kanssa, jotka soveltavat aikaprofetioita uudelleen maailman lopussa, heillä on vain kolme sitaattia, joita he käyttävät — he käyttävät kyllä paljon sitaatteja, mutta heillä on kolme ensisijaista sitaattia, joita he käyttävät. Tämä on yksi niistä; sillä he menevät siihen kohtaan ja sanovat: ”Kerroimme hänelle joistakin hänen aikaisemmista erehdyksistään”, ja he väittävät, että kun hän sanoo ”että ne 1335 päivää olivat päättyneet”, se oli yksi hänen erehdyksistään. Näetkö, kuinka tuota kielioppia voidaan ikään kuin hieman vääntää: ”Kerroimme hänelle joistakin hänen aikaisemmista erehdyksistään”? Kerroimme hänelle myös, että ne 1335 päivää olivat päättyneet; mutta ajanmäärääjät sanovat, että kerroimme hänelle joistakin hänen aikaisemmista erehdyksistään ja että yksi noista erehdyksistä oli se, että opetat 1335 päivän olevan päättynyt, ja että se on erehdys.” Siis sitä voidaan vääntää kumpaan suuntaan tahansa.

The first time I had a face-to-face confrontation with Eugene Prewitt was in Oklahoma, and he is arguing that the Millerite History does not repeat at the end of the world, and I give him a couple of quotes in the Spirit of Prophecy.

Ensimmäinen kerta, jolloin jouduin kasvokkain tapahtuneeseen yhteenottoon Eugene Prewittin kanssa, oli Oklahomassa, ja hän väittää, ettei milleriläishistoria toistu maailman lopussa, ja minä esitän hänelle pari lainausta Profetian Hengestä.

And he says, "Jeff, you know that Ellen White was a careless writer."

Ja hän sanoo: ”Jeff, sinä tiedät, että Ellen White oli huolimaton kirjoittaja.”

And I said, "What do you mean?"

Ja minä sanoin: ”Mitä tarkoitat?”

And he went to this quote. He says that this quote proves that she is a careless writer; because she knows that I know that the time setters can twist this quote, if they wish to.

Ja hän siirtyi tähän lainaukseen. Hän sanoo, että tämä lainaus todistaa hänen olevan huolimaton kirjoittaja; sillä hän tietää, että minä tiedän, että ajanmäärääjät voivat halutessaan väännellä tätä lainausta.

Now, the fact that someplace like Washita has the influence that teaches its students that Ellen White is a careless writer is one thing; but, is she a careless writer here?

Se, että jossakin Washitan kaltaisessa paikassa vaikutus opettaa opiskelijoilleen, että Ellen White on huolimaton kirjoittaja, on yksi asia; mutta onko hän tässä huolimaton kirjoittaja?

—"I felt that I must say a few words. In the name of Jesus, I got up and in about five minutes the meeting changed. Everyone felt it at the same instant. Every countenance was lighted up. The presence of God filled the place. Brother Hewit dropped upon his knees and began to cry and pray. I was taken off in vision and saw much that I cannot write. It had a great effect upon Brother Hewit. He confessed it was of God and was humbled in the dust. He has been writing ever since that meeting, and is now writing from the same table renouncing all his errors that he has advanced. I believe God is bringing him up and he is calculated to do good, if God moves through him.

—”Tunsin, että minun täytyi sanoa muutama sana. Jeesuksen nimessä nousin ylös, ja noin viidessä minuutissa kokous muuttui. Kaikki tunsivat sen samassa hetkessä. Jokaiset kasvot kirkastuivat. Jumalan läsnäolo täytti paikan. Veli Hewit vaipui polvilleen ja alkoi itkeä ja rukoilla. Minut temmattiin näkyyn, ja näin paljon sellaista, mitä en voi kirjoittaa. Sillä oli suuri vaikutus veli Hewitiin. Hän tunnusti, että se oli Jumalasta, ja nöyrtyi tomuun asti. Hän on siitä kokouksesta lähtien kirjoittanut, ja kirjoittaa nyt samasta pöydästä luopuen kaikista niistä erheistä, joita hän on esittänyt. Uskon, että Jumala on nostamassa häntä, ja että hänet on tarkoitettu tekemään hyvää, jos Jumala vaikuttaa hänen kauttaan.

"Much love to dear Sister Gorham. Tell her to be strong. God is with her and He will not leave her. Much love to you all. I hope the children will not get sleepy, but will be interested in the truth and be diligent to make their calling and election sure. Write, be sure and write, and do not do as I have done. I love you, all of you. Write." Manuscript Releases, volume 16, 206–209. Written from Paris, Maine, November 27, 1850.

Paljon rakkautta rakkaalle sisar Gorhamille. Sano hänelle, että hän olisi väkevä. Jumala on hänen kanssaan, eikä Hän jätä häntä. Paljon rakkautta teille kaikille. Toivon, etteivät lapset tule uneliaiksi, vaan että he kiinnostuvat totuudesta ja ahkeroivat tehdäkseen kutsumisensa ja valitsemisensa lujaksi. Kirjoita, kirjoita varmasti, äläkä tee niin kuin minä olen tehnyt. Minä rakastan teitä, teitä kaikkia. Kirjoita.” Manuscript Releases, osa 16, 206–209. Kirjoitettu Parisista, Mainesta, 27. marraskuuta 1850.

Brothers and Sisters, what is the historical context of this; where is she writing this at? She is writing this in 1850, in Brother Nichols's house.

Veljet ja sisaret, mikä on tämän historiallinen asiayhteys; missä hän kirjoittaa tämän? Hän kirjoittaa tämän vuonna 1850 veli Nicholsin talossa.

In this time period, what is the Lord doing? He is showing that the Pioneers have the correct view of the Daily, and she is dealing with that. She is saying that Christ's Sanctuary ministry is the false view of the Daily.

Tänä ajanjaksona, mitä Herra tekee? Hän osoittaa, että tienraivaajilla on oikea käsitys Jatkuvasta, ja hän käsittelee sitä. Hän sanoo, että Kristuksen palvelus pyhäkössä on väärä käsitys Jatkuvasta.

In this history, this very history—not this very history and not just the very year, but the very month of the year she is getting visions and she is clarifying this truth about the Pioneer position of the Daily, saying those that gave the Judgment Hour Cry had the correct view of the Daily; and, in the same paragraph, she says, "I saw that the 1843 Chart was directed by the hand of the Lord and it should not be altered and that those that gave the Judgment Hour Cry had the correct view of the Daily."

Tässä historiassa, juuri tässä historiassa — ei ainoastaan juuri tässä historiassa eikä pelkästään juuri siinä vuodessa, vaan juuri siinä vuoden kuukaudessa — hän saa näkyjä, ja hän selventää tämän totuuden Päivittäistä koskevasta tienraivaajien kannasta sanoen, että niillä, jotka julistivat tuomion hetken huudon, oli oikea näkemys Päivittäisestä; ja samassa kappaleessa hän sanoo: ”Minä näin, että vuoden 1843 kartta oli Herran käden ohjaama eikä sitä tulisi muuttaa, ja että niillä, jotka julistivat tuomion hetken huudon, oli oikea näkemys Päivittäisestä.”

And what does it say about the Daily on this 1843 Chart? Well, it says that it was taken away in AD508; and, at 1335 years later brings you to 1843 and that the 1335 is in the past.

Ja mitä se sanoo jokapäiväisestä tässä vuoden 1843 kartassa? No, siinä sanotaan, että se otettiin pois vuonna 508 jKr.; ja 1335 vuotta myöhemmin se tuo sinut vuoteen 1843 ja että 1335 on menneisyydessä.

Can you imagine, in the very month, in the very year, that she would tell Brother Hewit from Dead River that it was still future?

Voitteko kuvitella, että juuri samana kuukautena, juuri samana vuonna, hän sanoisi Dead Riverin veli Hewitille, että se oli yhä tulevaisuudessa?

Okay, these time setters, these time setters, and these people that believe that Sister White is a careless writer. History does not uphold this.

Hyvä on, nämä ajanmääräilijät, nämä ajanmääräilijät, ja nämä ihmiset, jotka uskovat, että sisar White on huolimaton kirjoittaja. Historia ei tue tätä.

So, I want you to see, in connection with the Daily, Ellen White even understood the 1335.

Niinpä tahdon teidän näkevän, että jokapäiväisen yhteydessä Ellen White ymmärsi myös 1335:n.

Ellen White just did not put her seal of approval on the Daily being Paganism; she understood that it started the 1335-year prophecy, which ended in 1843, and she defended that position in public against Brother Hewit from Dead River. Do you see that?

Ellen White ei ainoastaan antanut hyväksyntänsä sille, että „päivittäinen” tarkoittaa pakanuutta; hän ymmärsi, että se käynnisti 1335 vuoden ennustuksen, joka päättyi vuonna 1843, ja hän puolusti tätä kantaa julkisesti Dead Riverin veli Hewitiä vastaan. Näetkö sen?

And in the same month, where she is saying that Christ's Sanctuary ministry as the Daily only brings darkness and confusion; and, her husband, in response to that vision, removes that teaching from the Review and Herald.

Ja samassa kuussa, jolloin hän sanoo, että Kristuksen pyhäkköpalvelus jokapäiväisenä tuo vain pimeyttä ja sekavuutta; ja hänen miehensä poistaa vastauksena tuohon näkyyn tuon opetuksen Review and Heraldista.

Up here in your notes, where it says "1850 Chart," this is what it says right here [referring to the third column from the left on the 1850 Chart, the text following Jesus on the cross in AD31]. I wanted you to be able to have it in your notes.

Täällä muistiinpanoissanne, siinä kohdassa, missä lukee ”1850 Chart”, siinä sanotaan juuri näin [viitaten vuoden 1850 kaavion vasemmalta kolmanteen sarakkeeseen, siihen tekstiin, joka seuraa Jeesusta ristillä vuonna jKr. 31]. Halusin, että voitte merkitä sen muistiinpanoihinne.

> Away Daniel 11:31 508

> Pois Daniel 11:31 508

And then on the 1843 Chart over here [referring to the center column, underneath Jesus on the cross in AD31]:

Ja sitten tässä vuoden 1843 kartassa [viitaten keskimmäiseen sarakkeeseen, Jeesuksen ristin alla kohdassa jKr. 31]:

Taking away of the daily sacrifice. Dan. 12:11, 12

Jatkuvan uhrin poisottaminen. Dan. 12:11, 12

Okay, these are these two Charts.

Hyvä, tässä ovat nämä kaksi kaaviota.

Sister White understood that these men had the correct view, and she understood that it initiated the 1335-year prophecy that ended in 1843; and, she understood that it represented the Pagan Dominion being taken away in 508.

Sisar White ymmärsi, että näillä miehillä oli oikea näkemys, ja hän ymmärsi, että se käynnisti 1335 vuoden ennustuksen, joka päättyi vuonna 1843; ja hän ymmärsi, että se kuvasi pakanallisen herruuden poistamista vuonna 508.

Under these two references to the Charts you have another quote in the time period of Brother Nichols, and she is rebuking people from making other charts because their artwork is satanic; whereas, she says that the artwork upon these two Charts is heavenly. She says,

Näiden kahden tauluihin viittaavan maininnan alla on toinen lainaus veli Nicholsin ajanjaksolta, jossa hän nuhtelee ihmisiä muiden taulujen laatimisesta, koska niiden kuvitus on saatanallista; kun taas hän sanoo, että näiden kahden taulun kuvitus on taivaallista. Hän sanoo,

"I saw the chart-making business was all wrong. It originated with Brother Rhodes and was followed out by Brother Case. Means has been spent in making charts and forming uncouth disgusting images to represent angels and the glorious Jesus. Such things I saw were displeasing to God. I saw that God was in the publishment of the chart by Brother Nichols."—

Näin, että karttojen laatiminen oli kauttaaltaan väärin. Se sai alkunsa veli Rhodesista, ja veli Case jatkoi sitä. Varoja on käytetty karttojen tekemiseen ja kömpelöiden, vastenmielisten kuvien muovaamiseen esittämään enkeleitä ja kirkasta Jeesusta. Näin, että sellaiset asiat olivat Jumalalle vastenmielisiä. Näin, että Jumala oli veli Nicholsin julkaisemassa kartassa mukana.

Who was in the publishment of this 1850 Chart? God!

Kuka oli tämän vuoden 1850 taulun julkaisemisessa mukana? Jumala!

—"I saw that there was"—what?—"a prophecy of this chart in the Bible, and if this chart is designed for God's people, if it [is] sufficient for one it is for another, and if one needed a new chart painted on a larger scale, all need it just as much.

—”Minä näin, että oli”—mitä?—”ennustus tästä taulusta Raamatussa, ja jos tämä taulu on tarkoitettu Jumalan kansalle, jos se on riittävä yhdelle, se on sitä toisellekin, ja jos yksi tarvitsi uuden taulun maalattuna suuremmassa mittakaavassa, kaikki tarvitsevat sitä yhtä paljon.

"I saw that it was a restless, uneasy, unsatisfied, ungrateful feeling in Brother Case that desired another chart. I saw that these painted charts had a bad effect upon the congregation. It caused a light, chaffy spirit of ridicule to be in the meeting."—

Minulle näytettiin, että veli Casessa oli levoton, rauhaton, tyytymätön ja kiittämätön mielentila, joka halusi vielä toisen taulun. Minulle näytettiin, että näillä maalatuilla tauluilla oli huono vaikutus seurakuntaan. Se sai aikaan sen, että kokouksessa vallitsi kevytmielinen, pinnallinen pilkan henki.”—

Now, this is the one that I want you to think through.

अब, यही वह बात है जिस पर मैं चाहता हूँ कि आप मनन करें।

—"I saw that the charts ordered by God struck the mind favorably, even without an explanation."—

—"Minä näin, että Jumalan määräämät kartat tekivät mieleen suotuisan vaikutuksen, jopa ilman selitystä."—

"I saw that the charts," plural, "ordered by God . . . ." What charts, in the plural, were ordered by God? These two Charts [the 1843 and 1850 Charts] were ordered by God."

”Minä näin, että kartat”, monikossa, ”olivat Jumalan määräämät . . . .” Mitkä kartat, monikossa, olivat Jumalan määräämät? Nämä kaksi karttaa [vuoden 1843 ja vuoden 1850 kartat] olivat Jumalan määräämät.

> These two Charts are a fulfillment of Habakkuk 2.

> ये दो चार्ट हबक्कूक 2 की एक पूर्ति हैं।

—"There is something light, lovely, and heavenly in the representation of the angels on the charts. The mind is almost imperceptibly led to God and heaven. But the other charts that have been gotten up disgust the mind, and cause the mind to dwell more on earth than heaven. Images representing angels look more like fiends than beings of heaven. I saw that the charts had for days and weeks occupied Brother Case's mind when he should have been seeking heavenly wisdom from God, and should have been growing in graces of the Spirit and the knowledge of the truth.

—”Enkelien esittäminen tauluissa sisältää jotakin kevyttä, suloista ja taivaallista. Mieli johdatetaan miltei huomaamatta Jumalan ja taivaan puoleen. Mutta ne muut taulut, joita on laadittu, herättävät mielessä vastenmielisyyttä ja saavat mielen viipymään enemmän maan kuin taivaan asioissa. Enkeliä esittävät kuvat näyttävät pikemminkin paholaisolennoilta kuin taivaan olennoilta. Minulle näytettiin, että taulut olivat päiväkausien ja viikkokausien ajan vallanneet veli Casen mielen, vaikka hänen olisi tullut etsiä Jumalalta taivaallista viisautta ja kasvaa Hengen armolahjoissa sekä totuuden tuntemisessa.

"I saw that if the means that has been wasted in getting out charts had been spent in getting out the truth clear before the brethren in publishing tracts, etc., it would have done much good and saved souls. I saw that the chart-making business has spread like the fever." Manuscript Releases, number 13, 359; 1853.

Näin, että jos ne varat, joita oli tuhlattu taulujen julkaisemiseen, olisi käytetty totuuden saattamiseen selkeästi veljien eteen traktaattien ym. julkaisemisen kautta, siitä olisi ollut paljon hyötyä ja sieluja olisi pelastunut. Näin, että taulujen laatimisen toiminta on levinnyt kuin kuume. Käsikirjoitusjulkaisut, nro 13, 359; 1853.

The 1290 and 1335 Days

1290 ja 1335 päivää

I have following an article from the Review and Herald, January 28, 1858. The reason I have it in your notes is because you can see that in 1858 they are still teaching that the Daily is Paganism. You have it in your reference, eight years after 1850 they still understand the Daily is Paganism.

Minulla on seuraava katkelma Review and Herald -lehdestä, 28. tammikuuta 1858. Syy siihen, että minulla on se muistiinpanoissanne, on se, että voitte nähdä heidän vuonna 1858 yhä opettavan, että jokapäiväinen on pakanuus. Teillä on se viitteessänne; kahdeksan vuotta vuoden 1850 jälkeen he ymmärtävät yhä, että jokapäiväinen on pakanuus.

> "ANOTHER important prophetic period upon which the Advent doctrine is based, is the 1335 days of Daniel 12, with which the 1290 days are so intimately connected. These two periods are introduced to us as follows:

> TOINEN tärkeä profeetallinen ajanjakso, johon adventtioppi perustuu, on Danielin 12. luvun 1335 päivää, joihin 1290 päivää ovat niin läheisesti liittyneet. Nämä kaksi ajanjaksoa esitellään meille seuraavasti:

> "—And from the time that the daily (sacrifice) shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. But go thou thy way till the end be; for thou shalt rest and stand in thy lot at the end of the days.' Daniel 12:11–13.

> "—Ja siitä ajasta, jolloin jokapäiväinen (uhri) poistetaan ja hävityksen kauhistus asetetaan, on oleva tuhat kaksisataa yhdeksänkymmentä päivää. Autuas se, joka odottaa ja saavuttaa tuhat kolmesataa kolmekymmentäviisi päivää. Mutta mene sinä tiesi loppuun asti; sillä sinä saat levätä ja nousta osaasi päivien lopussa.' Daniel 12:11–13.

"The questions at once arise, Can we tell what the events are, from which these periods are to be dated; and if so, can we tell when they took place? We first enquire. What is the—'daily' (sacrifice) and the —abomination that maketh desolate'? It will be noticed that the word, sacrifice, is in italics: denoting that it is a supplied word. The same will be noticed in the other instances of its occurrence in the book of Daniel, viz., chapter 11:31 and 8:11–13. Let us briefly refer to this latter chapter. In verse 13 it will be observed that two desolations are brought to view; the daily (desolation,) and the transgression of desolation. This fact is made so plain by Josiah Litch that we cannot do better than quote his language:*

Kysymykset nousevat heti esiin: Voimmeko tietää, mistä tapahtumista nämä ajanjaksot on laskettava; ja jos voimme, voimmeko tietää, milloin ne tapahtuivat? Kysymme ensin: Mikä on se —”jokapäiväinen” (uhri) ja se —”hävityksen kauhistus”? Huomataan, että sana uhri on kursiivilla, mikä osoittaa, että se on lisätty sana. Sama havaitaan muissakin kohdissa, joissa se esiintyy Danielin kirjassa, nimittäin luvussa 11:31 ja 8:11–13. Viittaamme lyhyesti tähän jälkimmäiseen lukuun. Jakeessa 13 havaitaan, että esiin tuodaan kaksi hävitystä: jokapäiväinen (hävitys) ja hävityksen rikkomus. Tämä seikka tehdään Josiah Litchin toimesta niin selväksi, ettemme voi tehdä paremmin kuin lainata hänen sanojaan:*

"—The daily sacrifice is the present reading of the text; but no such thing as sacrifice is found in the original. This is acknowledged on all hands. It is a gloss or construction put upon it by the translators. The true reading is, "the daily and the transgression of desolation;" daily and transgression being connected together by "and" the daily desolation and the transgression of desolation. They are two desolating powers which were to desolate the Sanctuary and the host.'

—Jokapäiväinen uhri on tekstin nykyinen lukutapa; mutta mitään sellaista kuin uhri ei alkutekstistä löydy. Tämä tunnustetaan yleisesti. Se on kääntäjien siihen lisäämä selitys tai tulkinta. Oikea lukutapa on: ”jokapäiväinen ja hävityksen rikkomus”; jokapäiväinen ja rikkomus ovat toisiinsa yhdistetyt sanalla ”ja” — jokapäiväinen hävitys ja hävityksen rikkomus. Ne ovat kaksi hävittävää valtaa, joiden oli määrä hävittää pyhäkkö ja sotajoukko.’

"From this it is evident that the —daily,' can have no reference to the Jewish worship to which it has been applied by the older and more prevalent opinion; and this is further evident from the consideration that if these periods, taken either literally or figuratively, be dated from any taking away of this worship, they do not bring us to any event whatever worthy of note.

Tästä on ilmeistä, että ”jokapäiväinen” ei voi mitenkään viitata siihen juutalaiseen jumalanpalvelukseen, johon vanhempi ja yleisempi käsitys on sen soveltanut; ja tämä käy vielä ilmeisemmäksi, kun otetaan huomioon, että jos nämä ajanjaksot, ymmärrettyinä joko kirjaimellisesti tai kuvallisesti, ajoitetaan tämän jumalanpalveluksen poisottamisesta, ne eivät johdata meitä mihinkään huomionarvoiseen tapahtumaan.

"The daily and the abomination then, are two desolating powers which were to oppress the church: can we ascertain what these powers are? We have only to adopt William Miller's method of reasoning on this point to arrive at the same conclusion with him. He says:

"Jatkuva ja kauhistus ovat siis kaksi hävittävää valtaa, joiden oli määrä sortaa seurakuntaa: voimmeko määrittää, mitä nämä vallat ovat? Meidän tarvitsee vain omaksua William Millerin päättelytapa tässä asiassa päästäksemme hänen kanssaan samaan johtopäätökseen. Hän sanoo:"

> "—I read on, and could find no other case in which if [the daily] was found but in Daniel. I then [by the aid of a concordance] took those words which stood in connection with it, —take away;' —he shall take away the daily'; —from the time that the daily shall be taken away'; &c. I read on and thought I should find no light on the text. Finally I came to 2 Thessalonians 2:7, 8, —For the mystery of iniquity doth already work; only he who now letteth will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed.'&c. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! That is —the daily!' Well, now, what does Paul mean by —he who now letteth' or hindereth? By —the Man of Sin,' and the —wicked,' Popery is meant. Well what is it which hinders Popery from being revealed? Why it is Paganism. Well, then, —the daily' must mean Paganism.'+

> "—Luin edelleen, enkä voinut löytää mitään muuta tapausta, jossa ilmaus [jokapäiväinen] esiintyi, kuin Danielissa. Sitten [hakuteoksen avulla] otin ne sanat, jotka olivat sen yhteydessä, —ottaa pois'; —hän ottaa pois jokapäiväisen'; —siitä ajasta, jolloin jokapäiväinen otetaan pois'; jne. Luin edelleen ja ajattelin, etten löytäisi tekstiin mitään valoa. Lopulta tulin kohtaan 2. Tessalonikalaiskirje 2:7, 8, —Sillä laittomuuden salaisuus on jo vaikuttamassa; ainoastaan hän, joka nyt pidättää, pidättää, kunnes hänet poistetaan tieltä, ja silloin tuo laiton ilmestyy.' jne. Ja kun olin tullut tuohon tekstiin, oi, kuinka kirkkaana ja loistavana totuus näyttäytyikään! Siinä se on! Se on —jokapäiväinen!' No niin, mitä Paavali nyt tarkoittaa sanoilla —hän, joka nyt pidättää' tai estää? —Synnin miehellä' ja —laittomalla' tarkoitetaan paavikuntaa. No, mikä sitten estää paavikuntaa tulemasta ilmi? Miksi, se on pakanuus. Siispä —jokapäiväinen' täytyy tarkoittaa pakanuutta.'+"

> "We see from Daniel 8, that it is the little horn, which succeeded the goat, or Grecian empire, that takes away the —daily;' and it is the only power brought to view after the division of Alexander's kingdom down to the time when the Sanctuary should be cleansed at the end of the 2300 days. This little horn we have in its proper place showed to be Rome taken as a unit, corresponding with the fourth kingdom of Daniel's other visions. Now it is a fact that a change did take place in the Roman power from Paganism to Papacy. Paganism from the days of the Assyrian kings down to the time of its modification into Popery, had been the daily, or as Professor Whiting renders it, —the continual' desolation, by which Satan had stood up against the cause of Jehovah. In its priests, its altars and its sacrifices, it bore resemblance to the Levitical form of Jehovah's worship; but when the Levitical gave place to the Christian form of worship, Satan, in order to successfully oppose the work, must change also his form of opposition; hence the temples, altars and statues of Paganism are baptized into the blasphemies of Popery.

> Näemme Danielin 8. luvusta, että juuri se pieni sarvi, joka seurasi kaurista eli Kreikan valtakuntaa, ottaa pois „jokapäiväisen”; ja se on ainoa valta, joka tuodaan näkyviin Aleksanterin valtakunnan jakautumisen jälkeen aina siihen aikaan saakka, jolloin pyhäkkö oli puhdistettava 2300 päivän lopussa. Olemme osoittaneet tämän pienen sarven oikealla paikallaan olevan Rooma yhtenä kokonaisuutena, vastaten Danielin muiden näkyjen neljättä valtakuntaa. Nyt on tosiasia, että Rooman vallassa tapahtui muutos pakanuudesta paaviuteen. Pakanuus Assyrian kuninkaiden päivistä aina siihen aikaan saakka, jolloin se muuntui paavilaisuudeksi, oli ollut se jokapäiväinen eli, kuten professori Whiting sen kääntää, „jatkuva” hävitys, jonka kautta Saatana oli asettunut vastustamaan Jehovan asiaa. Papeissaan, alttareissaan ja uhreissaan se muistutti Jehovan palvonnan leeviläistä muotoa; mutta kun leeviläinen väistyi kristillisen jumalanpalvelusmuodon tieltä, Saatanan täytyi työn menestykselliseksi vastustamiseksi muuttaa myös vastustuksensa muotoa; siitä syystä pakanuuden temppelit, alttarit ja patsaat kastetaan paavilaisuuden jumalanpilkiksi.

> "But the daily, Paganism, is said in the prophecy, to have a sanctuary, and the place of its sanctuary was to be cast down. That a sanctuary is frequently connected with idolatry and heathenism, as the place of its devotion and worship, is evident from the following scriptures: Isaiah 16:12; Amos 7:9, 13, margin. Ezekiel 28:18. Concerning the sanctuary of the daily of Daniel 8, we offer the following from Apollos Hale:*

> Mutta jokapäiväisellä, pakanuudella, sanotaan profetiassa olevan pyhäkkö, ja sen pyhäkön paikka oli heitettävä maahan. Se, että pyhäkkö usein liittyy epäjumalanpalvelukseen ja pakanallisuuteen sen hartauden ja palvonnan paikkana, käy ilmi seuraavista raamatunkohdista: Jesaja 16:12; Aamos 7:9, 13, marginaali. Hesekiel 28:18. Daniel 8:n jokapäiväisen pyhäköstä esitämme seuraavan Apollos Halelta:*

"—What can be meant by the —sanctuary' of Paganism? Paganism, and error of every kind, have their sanctuaries, as well as truth. These are the temples or asylums consecrated to their service. Some particular and renowned temple of Paganism may, then, be supposed to be here spoken of. Which of its numerous distinguished temples may it be? One of the most magnificent specimens of classic architecture is called the Pantheon. Its name signifies the —temple or asylum of all the gods.' The place of its location is Rome.+ The idols of the nations conquered by the Romans were sacredly deposited in some niche or department of this temple, and in many cases became objects of worship by the Romans themselves. Could we find a temple of Paganism that was more strikingly —his sanctuary.'"

”—Mitä voidaan tarkoittaa pakanuuden ’pyhäköllä’? Pakanuudella ja kaikenlaisella eksytyksellä on pyhäkkönsä samoin kuin totuudellakin. Nämä ovat niiden palvelukseen vihittyjä temppeleitä tai turvapaikkoja. Voidaan siis otaksua, että tässä tarkoitetaan jotakin erityistä ja kuuluisaa pakanuuden temppeliä. Mikä sen monista merkittävistä temppeleistä mahtanee olla kyseessä? Erästä klassisen arkkitehtuurin loisteliaimmista esimerkeistä kutsutaan Pantheoniksi. Sen nimi merkitsee ’kaikkien jumalien temppeliä tai turvapaikkaa’. Sen sijaintipaikka on Rooma.+ Roomalaisten valloittamien kansojen epäjumalat sijoitettiin juhlallisesti tämän temppelin johonkin syvennykseen tai osastoon, ja monissa tapauksissa niistä tuli myös roomalaisten itsensä palvonnan kohteita. Voisimmeko löytää pakanuuden temppelin, joka olisi silmiinpistävämmin ’hänen pyhäkkönsä’.”

"Having now ascertained that the daily is Paganism, and the transgression of desolation, or —the abomination that maketh desolate,' is the Papacy, and that the especial sanctuary of Paganism was the Pantheon, and that the —place' of its location was Rome, we inquire further.

Koska olemme nyt todenneet, että jokapäiväinen on pakanuus ja hävityksen rikkomus eli —se kauhistus, joka saattaa autioksi’ on paavikunta, ja että pakanuuden erityinen pyhäkkö oli Pantheon ja että sen sijainnin —paikka’ oli Rooma, tutkimme edelleen.

"1. Was Paganism —taken away' by the Roman civil power? The following statement of an important and well-known fact in the history of the church and world, we think answers to the prophecy. It refers to Constantine the first Christian emperor, and says:

1. Otettiinko pakanuus pois Rooman siviilivallan toimesta? Seuraava lausuma eräästä tärkeästä ja hyvin tunnetusta tosiasiasta kirkon ja maailman historiassa vastaa mielestämme tähän profetiaan. Se viittaa Konstantinukseen, ensimmäiseen kristittyyn keisariin, ja kuuluu seuraavasti:

"—His first act of government was the dispatch of an edict throughout the empire, exhorting his subjects to embrace Christianity.'++

—Hänen hallitustoimensa ensimmäinen teko oli määräyksen lähettäminen kautta koko valtakunnan, jossa hänen alamaisiaan kehotettiin omaksumaan kristinusko. '++

"2. Was Rome the city or place of his sanctuary, (the Pantheon,) cast down by the authority of the State? The following extract answers:

2. Oliko Rooma hänen pyhäkkönsä kaupunki tai paikka, (Pantheon,) joka valtiovallan toimesta heitettiin maahan? Seuraava ote vastaa:

"—The death of the last rival of Constantine had sealed the peace of the empire. Rome was once more the undisputed queen of nations. But, in that hour of elevation and splendor, she had been raised to the edge of a precipice. Her next step was to be downward and irrecoverable. The change of the government to Constantinople still perplexes the historian. It was an act in direct repugnance to the whole course of the ancient and honorable prejudices of the Roman mind. It was the work of no luxurious Asiatic, devoted to the indulgences of eastern customs and climates, but an iron conqueror, born in the west, and contemptuous, like all Romans, of the habits of the orientals; it was the work of a keen politician, yet it was impolitic in the most palpable degree. Yet Constantine abandoned Rome, the great citadel and throne of the Caesars, for an obscure corner of Thrace, and expended the remainder of his vigorous and ambitious life in the double toil of raising a colony into the capital of his empire, and degrading the capital into the feeble honors and humiliated strength of a colony.'*

—Konstantinuksen viimeisen kilpailijan kuolema oli sinetöinyt valtakunnan rauhan. Rooma oli jälleen kerran kansojen kiistaton kuningatar. Mutta tuona kohotuksen ja loiston hetkenä se oli nostettu jyrkänteen reunalle. Sen seuraavan askeleen tuli olla alaspäin ja peruuttamattomasti. Hallituksen siirtäminen Konstantinopoliin hämmentää yhä historioitsijaa. Se oli teko, joka oli suoranaisessa ristiriidassa roomalaisen mielen vanhojen ja kunniakkaiden ennakkokäsitysten koko suunnan kanssa. Se ei ollut minkään ylellisen aasialaisen työ, sellaisen, joka olisi antautunut itäisten tapojen ja ilmastojen nautintoihin, vaan rautaisen valloittajan, lännessä syntyneen ja kaikkien roomalaisten tavoin itämaalaisten tottumuksia halveksivan; se oli terävän poliitikon teko, ja kuitenkin se oli mitä ilmeisimmässä määrin epäpoliittinen. Kuitenkin Konstantinus hylkäsi Rooman, Caesarien suuren linnoituksen ja valtaistuimen, Thrakian hämärän nurkkauksen tähden ja käytti voimakkaan ja kunnianhimoisen elämänsä jäljellä olevan osan kaksinkertaiseen vaivaan: siirtokunnan kohottamiseen valtakuntansa pääkaupungiksi ja pääkaupungin alentamiseen siirtokunnan heikkoon kunniaan ja nöyryytettyyn voimaan.'*

"This record from the pen of the historian is too plain to need comment. The place of his sanctuary was cast down, says the prophecy; and after a statement of facts like the above, the most fastidious in prophetic interpretation must be satisfied of its application.

Tämä historioitsijan kynästä lähtöisin oleva kertomus on liian selkeä kaivatakseen selitystä. Hänen pyhäkkönsä paikka kukistettiin, sanoo profetia; ja yllä olevan kaltaisen tosiasiain esityksen jälkeen kaikkein vaativimmankin profeetallisen tulkinnan suhteen täytyy olla vakuuttunut sen soveltuvuudesta.

"From the time that the daily shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth and cometh to the thousand three hundred five and thirty days. With the facts before us that the daily is Paganism, that the abomination that maketh desolate is the Papacy, that there was a change from the former to the latter in the Roman power, and by the authority of State we have but to inquire further when this took place in a manner to fulfill the prophecy; for if we can ascertain this, we have the starting point from which the prophetic periods in the text before us are to be dated. Therefore,

”Siitä ajasta, jolloin jokapäiväinen uhri poistetaan ja hävityksen kauhistus asetetaan, on oleva tuhat kaksisataa yhdeksänkymmentä päivää. Autuas se, joka odottaa ja saavuttaa tuhat kolmesataa kolmekymmentäviisi päivää.” Kun edessämme ovat tosiasiat, että jokapäiväinen uhri tarkoittaa pakanuutta, että hävityksen kauhistus on paavius, että Rooman vallassa tapahtui muutos edellisestä jälkimmäiseen ja että tämä tapahtui valtiovallan auktoriteetilla, meidän tarvitsee enää tutkia, milloin tämä tapahtui sellaisella tavalla, että profetia täyttyi; sillä jos voimme tämän todeta, meillä on lähtökohta, josta käsillä olevassa tekstissä mainitut profeetalliset ajanjaksot on ajoitettava. Sen tähden,

> "3. When did the event referred to in the prophecy take place? Let it be observed, the question is not, when were the saints given into the hands of the Papacy, but when had the change of religion from Paganism to Papacy been so far effected as to make the latter the national religion, and place it in a condition to start upon its career. This, like all other great revolutions, was not the work of a moment. Its incipient workings were manifest long before. Paul said that even in his day the mystery of iniquity, the Man of Sin, the —abomination that maketh desolate,' was already at work. And it is in the light of this scripture that we must understand our Lord's words in Mathew 24:15, concerning the abomination of desolation, where he makes evident reference to Daniel 9:27. For although Paganism had not given place to the Papacy in the year 70 when Jerusalem was destroyed by the Romans we do understand that the power which then appeared modified somewhat in name and form, was the very power that should, as the abomination of desolation, wear out the saints and desolate the church of the Most High.

> "3. Milloin profetiassa tarkoitettu tapahtuma tapahtui? Huomattakoon, ettei kysymys ole siitä, milloin pyhät annettiin paavikunnan käsiin, vaan siitä, milloin uskonnon muutos pakanuudesta paavikuntaan oli viety niin pitkälle, että viimeksi mainitusta tuli kansallinen uskonto ja se saatettiin asemaan, jossa se saattoi aloittaa uransa. Tämä, kuten kaikki muutkin suuret mullistukset, ei ollut hetkessä tapahtunut teko. Sen alkuvaiheen vaikutukset olivat nähtävissä kauan sitä ennen. Paavali sanoi, että jo hänen päivinään laittomuuden salaisuus, synnin ihminen, —hävityksen kauhistus,' oli jo vaikuttamassa. Ja tämän raamatunkohdan valossa meidän tulee ymmärtää Herramme sanat Matteus 24:15:ssä hävityksen kauhistuksesta, missä hän ilmeisesti viittaa Daniel 9:27:ään. Sillä vaikka pakanuus ei ollutkaan väistynyt paavikunnan tieltä vuonna 70, jolloin roomalaiset hävittivät Jerusalemin, me ymmärrämme, että valta, joka silloin ilmestyi, joskin nimeltään ja muodoltaan jonkin verran muuttuneena, oli juuri se valta, jonka tuli hävityksen kauhistuksena näännyttää pyhät ja saattaa Korkeimman seurakunta autioksi."

"Up to the time of the conversion of Clovis, king of France, which took place in 496, the French and other nations of western Rome were Pagan; but subsequent to that event the efforts to convert idolaters to Christ were crowned with great success. It is said that the conversion of Clovis gave rise to the custom of addressing the French monarch with the titles of Most Christian Majesty and Eldest Son of the Church.+ Between that time and A.D. 508 by "alliances," "capitulations" and conquests, "the Avborici," the "Roman garrisons in the west," Brittany, the Burgundians and the Visigoths, were brought into subjection.'++

Ranskan kuninkaan Cloviksen kääntymiseen saakka, joka tapahtui vuonna 496, ranskalaiset ja muut läntisen Rooman kansat olivat pakanoita; mutta tämän tapahtuman jälkeen yritykset käännyttää epäjumalanpalvelijoita Kristuksen puoleen kruunattiin suurella menestyksellä. Sanotaan, että Cloviksen kääntymisestä sai alkunsa tapa puhutella Ranskan hallitsijaa arvonimillä Korkeimman kristillinen majesteetti ja Kirkon vanhin poika.+ Tämän ajankohdan ja vuoden 508 jKr. välillä ”liittojen”, ”kapitulaatioiden” ja valloitusten kautta ”Avboricit”, ”Rooman varuskunnat lännessä”, Bretagne, burgundit ja visigootit saatettiin alamaisuuteen.'++

"—Paganism in the western Roman Empire, though it doubtless retarded the progress of the Christian faith, especially in those nations which were molested, as in the case of England, by the inroads of the barbarous clans, who continued idolaters, henceforth had not the power, if it had the disposition to suppress the Catholic faith, or to hinder the encroachments of the Roman Pontiff.

—Länsi-Rooman valtakunnassa pakanallisuus, vaikka se epäilemättä hidastikin kristillisen uskon etenemistä, varsinkin niissä kansakunnissa, joita barbaristen sukuheimojen hyökkäykset ahdistivat, kuten Englannin tapauksessa, ja jotka pysyivät epäjumalanpalvelijoina, ei tästä lähin kuitenkaan ollut kykenevä, vaikka sillä olisi ollut siihen taipumusta, tukahduttamaan katolista uskoa tai estämään Rooman paavin vallan laajenemista.

"From that time, the Papal abomination was triumphant, so far as Paganism was concerned. Its future contests were with the other Christian sects, who were always treated as heretics; and with princes who were always treated as rebels or dividers of the body of Christ. The prominent powers of Europe gave up their attachment to Paganism only to perpetuate its abominations in another form; for Paganism needed only to be baptized to become Christian in the Catholic sense; and when the interests or vengeance of its presiding minister made the demand, their possessions and thrones,—perhaps their lives,—must be laid on the altar. SS

Siitä ajasta lähtien paavillinen kauhistus oli voitolla pakanallisuuden suhteen. Sen tulevat kamppailut käytiin muiden kristillisten lahkojen kanssa, joita aina kohdeltiin harhaoppisina, sekä ruhtinaiden kanssa, joita aina kohdeltiin kapinallisina tai Kristuksen ruumiin hajottajina. Euroopan huomattavat vallat luopuivat kiintymyksestään pakanallisuuteen vain säilyttääkseen sen kauhistukset toisessa muodossa; sillä pakanallisuuden tarvitsi vain tulla kastetuksi tullakseen kristilliseksi katolisessa merkityksessä; ja kun sen valvovan palvelijan edut tai kosto sitä vaativat, heidän omaisuutensa ja valtaistuimensa — ehkäpä heidän henkensäkin — oli pantava alttarille. SS

"* Prophetic Exposition, Volume 1, 127.

*Profeetallinen esitys, osa 1, 127.

"+ Goodrich's Universal Hist. and Gutherie's Geog.'

+ Goodrichin Universal Hist. ja Gutherien Geog.'

"+ Mosheim Christian History, Volume 1, 132, 133.

+ Mosheimin kristillinen historia, osa 1, 132, 133.

"In England, Arthur, the first Christian king, founded the Christian worship on the ruins of the Pagan.* Rapin, who claims to be more exact in the chronology of events in his history, states that he was elected monarch of Britain in 508. Book 2, 129.

Englannissa Arthur, ensimmäinen kristitty kuningas, perusti kristillisen jumalanpalveluksen pakanallisen raunioille.* Rapin, joka väittää historiassaan olevansa tapahtumien kronologiassa täsmällisempi, toteaa, että hänet valittiin Britannian hallitsijaksi vuonna 508. Kirja 2, 129.

"What was the condition of the See of Rome at this time? —Symmachus was Pope from 498 or 9 to 514. His pontificate was distinguished by these remarkable circumstances and events:

Mikä oli Rooman istuimen tila tähän aikaan? —Symmachus oli paavina vuodesta 498 tai 499 vuoteen 514. Hänen paaviutensa oli huomattava seuraavien merkittävien olosuhteiden ja tapahtumien vuoksi:

"1. He —left Paganism' when he entered the —church of Rome.'

1. Hän —jätti pakanuuden’ astuessaan —Rooman kirkkoon.’

"2. He found his way to the Papal chair by striving with his competitor even unto blood. Du Pin.

2. Hän löysi tiensä paavinistuimelle kamppailemalla kilpailijaansa vastaan aina verenvuodatukseen asti. Du Pin.

"3. By the adulation paid to him as the successor of St. Peter.

3. Sillä häntä ylistetään pyhän Pietarin seuraajana.

"4. By the excommunication of the Emperor Anastasius.+

4. Keisari Anastasiuksen ekskommunikaation kautta.+

"—How much,' says Mosheim, —the opinions of some were favorable to the lordly demands of the Roman Pontiffs, may be easily imagined from an expression of Ennodius, that infamous and extravagant flatterer of Symmachus, who was a prelate of ambiguous fame. This parasitical panegyrist, among other impertinent assertions maintained that the Pontiff was constituted judge in the place of God, which he filled as the Vicegerent of the Most High.'++

”—Kuinka suuressa määrin”, sanoo Mosheim, ”joidenkuiden mielipiteet suosivat Rooman pontiffien valtiaallisia vaatimuksia, voidaan helposti päätellä Ennodiuksen lausumasta, tuon Symmachuksen häpeällisen ja liioittelevan imartelijan, joka oli epäselvän maineen prelaatti. Tämä loismainen ylistäjä väitti muiden sopimattomien väitteidensä ohella, että pontiffi oli asetettu tuomariksi Jumalan sijaan, jonka asemaa hän täytti Korkeimman sijaisena.”++

"By the strength secured to the Catholic cause in the west, by these successes, and the agency of the vicars, and other agents of the See of Rome, the Papal party in Constantinople were —placed' in a position to justify open hostilities in behalf of their master at Rome. In 508 the whirlwind of fanaticism and civil war swept in fire and blood through the streets of the eastern capital.'

Lännessä katoliselle asialle hankitun voiman, näiden menestysten sekä Rooman istuimen vikaarien ja muiden asiamiesten vaikutuksesta Konstantinopolin paavilainen puolue asetettiin asemaan, jossa se saattoi oikeuttaa avoimet vihollisuudet Roomassa olevan herransa puolesta. Vuonna 508 kiihkoilun ja sisällissodan pyörremyrsky pyyhkäisi tulessa ja veressä itäisen pääkaupungin katujen halki.

"Gibbon, under the years 508–514, speaking of the commotions in Constantinople, says —The statues of the emperor were broken, and his person was concealed in a suburb, till, at the end of three days, he dared to implore the mercy of his subjects. [Popery is triumphant.] Without his diadem, and in the posture of a suppliant, Anastasius appeared on the throne of the circus. The Catholics, before his face, rehearsed the genuine Trisagion; they exulted in the offer which he proclaimed by the voice of a herald, of abdicating the purple; they listened to the admonition, that, since all could not reign, they should previously agree in the choice of a sovereign; and they accepted the blood of two unpopular ministers, whom their master, without hesitation, condemned to the lions. These furious but transient seditions were encouraged by the success of Vitalian, who with his army of Huns and Bulgarians, for the most part idolaters, declared himself the champion of the Catholic faith. In this pious rebellion he depopulated Thrace, besieged Constantinople, exterminated sixty-five thousand of his fellow Christians, till he obtained the recall of the bishops, the satisfaction of the Pope, and the establishment of the council of Chalcedon, an orthodox treaty, reluctantly signed by the dying Anastasius, and more faithfully performed by the uncle of Justinian. And such was the event of the first of the religious wars which have been waged in the name, and by the disciples, of the God of Peace." SS

Gibbon sanoo vuosien 508–514 kohdalla, puhuessaan Konstantinopolin levottomuuksista: — Keisarin patsaat rikottiin, ja hänen henkilönsä kätkettiin esikaupunkiin, kunnes hän kolmen päivän kuluttua uskalsi anoa alamaisiltaan armoa. [Paavius on voitolla.] Ilman diadeemiaan ja anojan asennossa Anastasius ilmestyi sirkuksen valtaistuimelle. Katolilaiset hänen kasvojensa edessä lausuivat aidon Trisagionin; he riemuitsivat siitä tarjouksesta, jonka hän kuuluttajan suulla julisti, purppuran vallasta luopumisesta; he kuuntelivat kehotusta, että koska kaikki eivät voineet hallita, heidän tuli ensin päästä yksimielisyyteen hallitsijan valinnasta; ja he ottivat vastaan kahden epäsuositun ministerin veren, jotka heidän herransa epäröimättä tuomitsi leijonille. Näitä raivoisia mutta ohimeneviä kapinoita rohkaisi Vitalianuksen menestys; hän julistautui katolisen uskon puolustajaksi hunnien ja bulgaarien armeijansa kanssa, jotka suurimmaksi osaksi olivat epäjumalanpalvelijoita. Tässä hurskaassa kapinassa hän autioitti Traakian, piiritti Konstantinopolia, hävitti kuusikymmentäviisi tuhatta kristittyä veljeään, kunnes sai aikaan piispojen palauttamisen, paavin tyydyttämisen ja Khalkedonin kirkolliskokouksen vahvistamisen — ortodoksisen sopimuksen, jonka kuoleva Anastasius vastahakoisesti allekirjoitti ja jonka Justinianuksen setä uskollisemmin pani täytäntöön. Ja tällainen oli ensimmäisen niiden uskonsotien lopputulos, joita on käyty Rauhan Jumalan nimessä ja hänen opetuslastensa toimesta. SS

"With the following extract from Appollos Hale, we close the testimony on this point: —We now invite our modern Gamaliels to take a position with us in the place of the sanctuary of Paganism (since claimed as the "patrimony of St. Peter") in 508. We look a few years into the past, and the rude Paganism of the northern barbarians is pouring down upon the nominally Christian empire of Western Rome—triumphing everywhere—and its triumphs everywhere distinguished by the most savage cruelty. . . . The empire falls and is broken into fragments. One by one the lords and rulers of these fragments, abandon their Paganism and profess the Christian faith. In religion the conquerors are yielding to the conquered. But still Paganism is triumphant. Among its supporters there is one stern and successful conqueror. (Clovis.) But soon he also bows before the power of the new faith and becomes its champion. He is still triumphant, but, as a hero and conqueror, reaches the zenith at the point we occupy, A.D. 508.

Seuraavalla Appollos Halen katkelmalla päätämme todistuksen tästä kohdasta: —Kutsumme nyt nykyajan Gamalielimme asettumaan kanssamme pakanallisuuden pyhäkön paikalle (jota nyt vaaditaan ”Pyhän Pietarin perinnöksi”) vuonna 508. Katsomme muutamia vuosia menneisyyteen, ja pohjoisten barbaarien karkea pakanallisuus syöksyy nimellisesti kristillisen Länsi-Rooman valtakunnan kimppuun — riemuiten kaikkialla — ja sen voittoja leimaa kaikkialla mitä julmin raakuus. . . . Valtakunta kukistuu ja hajoaa kappaleiksi. Yksi toisensa jälkeen näiden kappaleiden herrat ja hallitsijat luopuvat pakanallisuudestaan ja tunnustautuvat kristilliseen uskoon. Uskonnossa valloittajat taipuvat valloitettujen edessä. Mutta yhä pakanallisuus on voitolla. Sen kannattajien joukossa on yksi ankara ja menestyksellinen valloittaja. (Klovis.) Mutta pian hänkin kumartuu uuden uskon voiman edessä ja tulee sen puolustajaksi. Hän on yhä voittoisa, mutta sankarina ja valloittajana saavuttaa huippunsa siinä kohdassa, jolla me olemme, vuonna 508 jKr.

"—In or near the same year, the last important subdivision of the fallen empire is publicly, and by the coronation of its triumphant —monarch' Christianized.

—Samana vuonna tai sen tienoilla langenneen valtakunnan viimeinen tärkeä osajako kristillistetään julkisesti sen voittoisan ”hallitsijan” kruunauksen kautta.

"—The pontiff for the period on which we stand is a recently converted Pagan. The bloody contest which placed him in the chair was decided by the interposition of an Arian king. He is bowed to and saluted as filling —the place of God on earth.' The senate is so far under his power, that, on suspicion that the interests of the See of Rome demand it, they excommunicate the emperor. . . . In 508 the mine is sprung beneath the throne of the Eastern Empire. The result of the confusion and strife it occasions is the humiliation of its rightful lord. Now the question is, at what time was Paganism so far suppressed, as to make room for its substitute and successor, the Papal abomination? When was this abomination placed in a position to start on its career of blasphemy and blood? Is there any other date for its being "placed," or "set up" in the room of Paganism, but 508? If the mysterious enchantress has not now brought all her victims within her power, she has taken her position, and some have yielded to the fascination.

”—Paavi sillä ajanjaksolla, jolla nyt olemme, on äskettäin kääntynyt pakana. Verinen taistelu, joka nosti hänet istuimelle, ratkaistiin ariaanisen kuninkaan väliintulolla. Häntä kumarretaan ja tervehditään ikään kuin hän täyttäisi —Jumalan paikan maan päällä.’ Senaatti on niin pitkälle hänen valtansa alainen, että he Rooman istuimen etujen sitä vaativan epäilyn perusteella julistavat keisarin kirkonkiroukseen. . . . Vuonna 508 sytytetään miina Itäisen valtakunnan valtaistuimen alla. Sen synnyttämän sekasorron ja riidan seurauksena on sen oikeutetun herran nöyryytys. Kysymys kuuluu nyt: milloin pakanuus oli siinä määrin tukahdutettu, että se teki tilaa sijaiselleen ja seuraajalleen, paavilliselle kauhistukselle? Milloin tämä kauhistus asetettiin sellaiseen asemaan, että se saattoi alkaa pilkan ja veren uransa? Onko sen ”asettamiselle” tai ”pystyttämiselle” pakanuuden sijaan muuta ajankohtaa kuin 508? Ellei tuo salaperäinen lumoojatar ole vielä saanut kaikkia uhrejaan valtansa alle, se on kuitenkin ottanut asemansa, ja jotkut ovat antautuneet sen lumouksen valtaan.

"The others are at length subdued, —and kings, and peoples and multitudes, and nations, and tongues,' are brought under the spell which prepares them, even while —drunken with the blood of the martyrs of Jesus,' to —think they are doing God service,' and to fancy themselves the exclusive favorites of heaven, while becoming an easier and richer prey for the damnation of hell'*

Muut alistetaan viimein, —ja kuninkaat ja kansat ja väkijoukot ja kansakunnat ja kielet' saatetaan sen lumouksen valtaan, joka valmistaa heitä, niin että he —Jeesuksen marttyyrien verestä juopuneinakin' —luulevat palvelevansa Jumalaa' ja kuvittelevat olevansa taivaan ainoat suosikit, samalla kun heistä tulee helpompi ja runsaampi saalis helvetin kadotukselle'*

"We have the date. The —daily' was taken away, and the abomination that maketh desolate set up in 508. Dating from this point the 1290 days or years terminate in 1798 where, as has already been shown, the civil power was stricken from the Pope by the arm of Buonaparte. The 1335 days bring us 45 full years this side of that event.

Meillä on ajankohta. Jokapäiväinen otettiin pois, ja hävityksen kauhistus pystytettiin vuonna 508. Tästä kohdasta laskettuina 1290 päivää eli vuotta päättyvät vuoteen 1798, jolloin, kuten on jo osoitettu, paavin maallinen valta lyötiin pois Buonaparten käsivarren kautta. 1335 päivää vievät meidät 45 täyttä vuotta tämän tapahtuman tuolle puolen.

"But some may say, How is it that you make the periods terminate in the past? Does it not read that Daniel should rest and stand in his lot at the end of the days? Certainly; and we believe it. But what is it for Daniel to stand in his lot? This point will come under consideration when we come to an explanation of the passing of the time, and an examination of the events that did take place at the end of the days. Meanwhile we here cast anchor till another week." Review and Herald, January 28, 1858.

"Mutta joku saattaa sanoa: Kuinka on mahdollista, että asetatte ajanjaksot päättymään menneisyydessä? Eikö siinä sanota, että Danielin tulee levätä ja nousta osaansa päivien lopussa? Varmasti; ja me uskomme sen. Mutta mitä merkitsee Danielille nousta osaansa? Tämä seikka tulee tarkasteltavaksi, kun siirrymme selittämään ajan kulumista ja tutkimaan niitä tapahtumia, jotka todella tapahtuivat päivien lopussa. Sillä välin laskemme tässä ankkurin seuraavaan viikkoon asti." Review and Herald, January 28, 1858.

Errors and Dangers of Prescott and Daniells; The Cities to Be Worked

Prescottin ja Daniellsin virheet ja vaarat; Kaupunkeja on työstettävä

(A. G. Daniells was elected president of the General Conference in 1901. This suggests that this document was written in 1910, a time when Mrs. White was very concerned about Daniells' neglect of the cities and his involvement in the controversy over the "Daily.")

(A. G. Daniells valittiin General Conferencen puheenjohtajaksi vuonna 1901. Tämä viittaa siihen, että tämä asiakirja on kirjoitettu vuonna 1910, aikana jolloin rouva White oli hyvin huolissaan Daniellsin laiminlyönnistä kaupunkien suhteen ja hänen osallisuudestaan kiistaan ”Daily”-käsitteestä.)

Now, recently Steve Wohlberg was saying that he does not have to take a position on the Daily because Ellen White never had a position on the Daily, and if it is good enough for the prophetess to take that position, it is good enough for him.

Äskettäin Steve Wohlberg sanoi, ettei hänen tarvitse ottaa kantaa jokapäiväiseen, koska Ellen Whitella ei koskaan ollut kantaa jokapäiväiseen, ja jos profeetattaressa oli kyllin siinä, että hän omaksui tuon kannan, niin se on kyllin myös hänelle.

Well, Ellen White did have a position on the Daily. She said the Millerites had the correct view of it, and she understood it was Paganism. She understood that when Paganism was taken away, the 1335 began; and, she understood that other views than that only produced darkness and confusion.

No niin, Ellen Whitella todella oli kanta Päivittäiseen. Hän sanoi, että milleriiteillä oli siitä oikea näkemys, ja hän ymmärsi sen olevan pakanuus. Hän ymmärsi, että kun pakanuus otettiin pois, 1335 alkoi; ja hän ymmärsi, että muut kuin tämä näkemys tuottivat ainoastaan pimeyttä ja hämmennystä.

And the one that you can demonstrate from the history of 1850 that was really isolated as bringing darkness and confusion is Crosier's view that the Daily represented Christ's Sanctuary ministry; so, I think she had an understanding what the Daily was, not only what it was but what it represented because, if you left that position, you go into darkness and confusion.

Ja se, minkä vuoden 1850 historiasta voidaan osoittaa todella eristetyksi pimeyttä ja hämmennystä tuovana käsityksenä, on Crosierin näkemys siitä, että jokapäiväinen tarkoitti Kristuksen palvelutyötä pyhäkössä; niinpä katson, että hänellä oli käsitys siitä, mitä jokapäiväinen oli, ei ainoastaan siitä, mitä se oli, vaan myös siitä, mitä se edusti, sillä jos tuon kannan hylkäsi, joutui pimeyteen ja hämmennykseen.

But, in 1910 Ellen White also rebuked the General Conference President and W. W. Prescott for pushing this same view as Crosier's.

Mutta vuonna 1910 Ellen White myös nuhteli pääkonferenssin presidenttiä ja W. W. Prescottia siitä, että he ajoivat tätä samaa näkemystä kuin Crosier.

And no historian is going to argue that Prescott and Willie White and A. G. Daniells, that when they were pushing the Daily, they were pushing the idea that the Daily represented Christ's Sanctuary ministry. Everyone knows that.

Eikä yksikään historiantutkija aio väittää, että Prescott ja Willie White ja A. G. Daniells, ajaessaan esiin käsitystä jokapäiväisestä, olisivat ajaneet ajatusta, että jokapäiväinen edusti Kristuksen palvelutehtävää pyhäkössä. Kaikki tietävät sen.

But, you have got the entire article here from Manuscript Releases, volume 20.

Mutta tässä teillä on koko artikkeli teoksesta Manuscript Releases, osa 20.

When was this released? Well, it was released in 1988; so, it is available for students of Adventism to consider in 1988.

Milloin tämä julkaistiin? No, se julkaistiin vuonna 1988; näin ollen se on adventismin tutkijoiden arvioitavana vuonna 1988.

When did Willie White and Prescott and Daniells establish the false view of the Daily in Adventism? From 1919 to 1931 is when they accomplished their work. By 1931, forget about it!! Adventism is going to teach that the Daily represents Christ's Sanctuary ministry because they have accepted the interpretation of the Scriptures that comes from apostate Protestantism and Catholicism. And from this point on, the Daily is identified as Christ's Sanctuary ministry.

Milloin Willie White, Prescott ja Daniells vakiinnuttivat adventismissa väärän näkemyksen jokapäiväisestä? Vuosina 1919–1931 he saivat työnsä päätökseen. Vuoteen 1931 mennessä, unohtakaa koko asia!! Adventismi tulee opettamaan, että jokapäiväinen edustaa Kristuksen pyhäkköpalvelusta, koska he ovat hyväksyneet sen raamatuntulkinnan, joka tulee luopiosta protestantismista ja katolilaisuudesta. Ja tästä eteenpäin jokapäiväinen samastetaan Kristuksen pyhäkköpalvelukseen.

Awe, there are some voices that are opposing this that know better, but the tide has totally turned from that point on.

Voi, on joitakin ääniä, jotka vastustavat tätä, vaikka tietävät paremmin, mutta siitä hetkestä lähtien suunta on kääntynyt täysin.

And then in 1988, the Ellen White Estate releases for us this statement from 1910 at the very time the Daily was being agitated by Prescott, Daniells, and Willie White.

Ja sitten vuonna 1988 Ellen White Estate julkaisi meille tämän vuodelta 1910 olevan lausunnon juuri sinä aikana, jolloin Prescott, Daniells ja Willie White kiihottivat keskustelua jokapäiväisestä.

> "At this stage of our experience we are not to have our minds drawn away from the special light given [us] to consider at the important gathering of our conference. And there was Brother Daniells, whose mind the enemy was working;"

> Tässä kokemuksemme vaiheessa emme saa antaa mielemme kääntyä pois siitä erityisestä valosta, joka [meille] annettiin tarkasteltavaksi konferenssimme tärkeässä kokoontumisessa. Ja siellä oli veli Daniells, jonka mieleen vihollinen vaikutti;

What does that mean? What does it mean that the enemy is working your mind? It means the Holy Spirit is not working your mind.

Mitä se tarkoittaa? Mitä tarkoittaa, että vihollinen vaikuttaa mieleesi? Se tarkoittaa, ettei Pyhä Henki vaikuta mieleesi.

> "...and your mind and Elder Prescott's mind were being worked by the angels that were expelled from heaven..."

> „…ja teidän mieltänne ja vanhin Prescottin mieltä muokkasivat ne enkelit, jotka ajettiin ulos taivaasta…”

> "Satan's work was to divert your minds that jots and tittles should be brought in which the Lord did not inspire you to bring in. They were not essential. But this meant much to the cause of truth. And the ideas of your minds, if you could be drawn away to jots or tittles, is a work of Satan's devising. To correct little things in the books written, you suppose would be doing a great work. But I am charged, Silence is eloquence."

> Saatanan työnä oli kääntää mielenne syrjään niin, että mukaan tuotaisiin pilkkuja ja piirtoja, joita Herra ei ollut innoittanut teitä tuomaan mukaan. Ne eivät olleet olennaisia. Mutta tämä merkitsi paljon totuuden asialle. Ja mielenne ajatukset, jos teidät voitaisiin vetää pois pilkkuihin tai piirtoihin, ovat Saatanan suunnittelemaa työtä. Oletatte, että korjaamalla kirjoitetuissa kirjoissa pieniä seikkoja tekisitte suurta työtä. Mutta minulle on annettu tehtäväksi sanoa: vaikeneminen on kaunopuheisuutta.

They wanted to go into Uriah Smith's book, Thoughts on Daniel and Revelation, and remove what he said about the Daily being Paganism. That is why in this time period one of the men that is fighting against Willie White and Prescott and Daniells is a man named Larry Smith.

He halusivat mennä Uriah Smithin kirjaan, Thoughts on Daniel and Revelation, ja poistaa sen, mitä hän sanoi siitä, että jokapäiväinen oli pakanuus. Siksi tällä ajanjaksolla yksi niistä miehistä, jotka taistelevat Willie Whitea, Prescottia ja Daniellsia vastaan, on mies nimeltä Larry Smith.

Who is Larry Smith? That is Uriah's son, and he knows what they want to do and he is standing with his dad: the Daily is Paganism.

Kuka on Larry Smith? Hän on Uurian poika, ja hän tietää, mitä he tahtovat tehdä, ja seisoo isänsä rinnalla: jokapäiväinen on pakanuus.

> "I am to say, Stop your picking flaws. If this purpose of the devil could only be carried out, then [it] appears to you [that] your work would be considered as most wonderful in conception. It was the enemy's plan to get all the supposed objectionable features where all classes of minds did not agree.

> Minun tulee sanoa: Lopettakaa virheiden etsiminen. Jos tämä paholaisen tarkoitus vain voitaisiin toteuttaa, silloin teistä näyttää, että teidän työnne katsottaisiin suunnitelmaltaan mitä ihmeellisimmäksi. Vihollisen suunnitelmana oli koota kaikki ne oletetut moitittavat piirteet siihen, missä kaikkien eri mielenlaatujen edustajat eivät olleet yksimielisiä.

> "And what then? The very work that pleases the devil would come to pass. There would be a representation given to the outsiders not of our faith just what would suit them, that would develop traits of character which would"

> “Ja mitä sitten? Juuri se työ, joka miellyttää paholaista, toteutuisi. Ulkopuolisille annettaisiin uskostamme sellainen esitys, joka juuri sopisi heille ja joka kehittäisi luonteenpiirteitä, jotka”

do what? "cause great confusion."

tehdä mitä? ”aiheuttaa suurta hämmennystä.”

Other views of the Daily have been adopted that bring confusion and darkness.

Muitakin käsityksiä jokapäiväisestä on omaksuttu, ja ne tuovat mukanaan hämmennystä ja pimeyttä.

> "and occupy the golden moments which should be used zealously to bring the great message before the people. The presentations upon any subject we have worked upon could not all harmonize, and the results would be to confuse the minds of believers and unbelievers. This is the very thing that Satan had planned that should take place—anything that could be magnified as a disagreement.

> "ja täyttää ne kultaiset hetket, jotka tulisi uutterasti käyttää suuren sanoman saattamiseksi kansan eteen. Esitykset mistä tahansa aiheesta, jota olemme käsitelleet, eivät kaikki voisi olla sopusoinnussa keskenään, ja seurauksena olisi uskovien ja epäuskoisten mielten saattaminen hämmennykseen. Juuri tätä Saatana oli suunnitellut tapahtuvaksi—mitä tahansa, mikä voitaisiin suurennella erimielisyydeksi."

Lord willing, when we begin to prove these doctrines from our Bible study, we will look at Ezekiel 28; because, Ezekiel 28 is where the very root of the Daily is identified. Ezekiel 28 is about the exaltation of Lucifer, and she is marking it; because, as they are trying to say that the Daily represents Christ's Sanctuary ministry, not only were they rejecting the true view of the Daily, a symbol of self-exaltation, but they were manifesting that very self-exaltation in their own experience. She emphasizes they would bring confusion into our ranks.

Herran niin salliessa, kun alamme osoittaa nämä opit raamatuntutkistelustamme, tarkastelemme Hesekiel 28:aa; sillä Hesekiel 28:ssa yksilöidään juuri Päivittäisen varsinainen juuri. Hesekiel 28 käsittelee Luciferin itsensäkorotusta, ja hän merkitsee sen muistiin; sillä samalla kun he yrittivät sanoa, että Päivittäinen edustaa Kristuksen pyhäkköpalvelusta, he eivät ainoastaan hylänneet oikeaa näkemystä Päivittäisestä, joka on itsensäkorotuksen vertauskuva, vaan ilmensivät juuri tuota itsensäkorotusta omassa kokemuksessaan. Hän tähdentää, että he toisivat hämmennystä keskuuteemme.

> "Now, here is a grand work, where strange spirits can figure. But the Lord has a work to [be] done to save perishing souls; and the places which Satan, disguised, could fill in, bringing confusion into our ranks, he will do to perfection, and all those little differences will become enlarged, prominent.

> Nyt tässä on suuri työ, jossa oudot henget voivat vaikuttaa. Mutta Herralla on työ [tehtävänä], joka on suoritettava hukkuvien sielujen pelastamiseksi; ja ne paikat, jotka valepukuinen Saatana voisi täyttää ja siten tuoda hämmennystä riveihimme, hän täyttää täydellisesti, ja kaikki nuo pienet erimielisyydet tulevat suurennetuiksi, näkyviksi.

And what does it mean, "And I was shown"? God specifically told her this.

Ja mitä tarkoittaa: ”Ja minulle näytettiin”? Jumala sanoi tämän hänelle nimenomaisesti.

> "And I was shown from the first that the Lord had given neither Elders Daniells nor Prescott the burden of this work. Should Satan's wiles be brought in, should this "Daily" be such a great matter as to be brought in to confuse minds and hinder the advancement of the work at this important period of time? It should not, whatever may be. This subject should not be introduced,"

> "Ja minulle osoitettiin alusta alkaen, ettei Herra ollut antanut tämän työn taakkaa vanhimmille Daniellsille eikä Prescottille. Pitäisikö saatanan juonet päästää sisään; pitäisikö tämän ”jokapäiväisen” olla niin suuri asia, että se tuotaisiin esiin hämmentämään mieliä ja estämään työn edistymistä tänä tärkeänä ajankohtana? Ei pitäisi, olipa asia mikä tahansa. Tätä aihetta ei tulisi ottaa esille,"

Sister White understood the Daily, and she understood that teaching the Daily was Christ's Sanctuary ministry is something that came from angels that were expelled from Heaven and that it only brings confusion and darkness; and, she knew the Pioneer position that the Daily represented Paganism, and that when the Daily was taken away, the 1335-year time prophecy began. She knew that. She knew the difference, no matter what these guys want to say.

Sisar White ymmärsi jokapäiväisen, ja hän ymmärsi, että opetus, jonka mukaan jokapäiväinen on Kristuksen palvelutehtävä pyhäkössä, on jotakin, mikä on tullut enkeleiltä, jotka karkotettiin taivaasta, ja että se tuo mukanaan vain hämmennystä ja pimeyttä; ja hän tunsi tienraivaajien kannan, jonka mukaan jokapäiväinen edusti pakanuutta ja että silloin, kun jokapäiväinen otettiin pois, 1335 vuoden aikaprofetia alkoi. Hän tiesi sen. Hän tiesi eron, sanokootpa nämä miehet mitä tahansa.

> "It should not, whatever may be. This subject should not be introduced, for the spirit that would be brought in would be forbidding, and Lucifer is watching every movement. Satanic agencies would commence his work and there would be confusion brought into our ranks. You have no call to hunt up the difference of opinion that is not a testing question; but your silence is eloquence. I have the matter all plainly before me. If the devil could involve any one of our own people on these subjects, as he has proposed to do, Satan's cause would triumph. Now the work without delay is to be taken up and not a [difference] of opinion expressed.

> “Niin ei pitäisi olla, tapahtuipa mitä tahansa. Tätä aihetta ei pitäisi ottaa esille, sillä se henki, joka siten tuotaisiin mukaan, olisi kieltävä, ja Lucifer tarkkailee jokaista liikettä. Saatanalliset voimat aloittaisivat työnsä, ja keskuuteemme tuotaisiin sekasorto. Sinulla ei ole kutsumusta ryhtyä etsimään mielipide-eroa asiassa, joka ei ole koetinkysymys; mutta vaikenemisesi on kaunopuheisuutta. Minulla on tämä asia kokonaan ja selvästi edessäni. Jos paholainen voisi kietoa jonkun omasta väestämme näihin aiheisiin, niin kuin hän on aikonut tehdä, Saatanan asia riemuvoittaisi. Nyt työ on viipymättä otettava käsille, eikä mitään [mielipide-]eroa saa ilmaista.”

> "Satan would inspire those men who have gone out from us to unite with evil angels and retard our work on unimportant questions, and what rejoicing [there] would be in the camp of the enemy. Press together, press together. Let every difference be buried. Our work now is to devote all our physical and brain-nerve power to put these differences out of the way, and all harmonize. If Satan could with his great unsanctified wisdom be permitted to get the least hold, [he would rejoice].

> Saatana innoittaisi ne miehet, jotka ovat lähteneet meidän keskuudestamme, liittymään yhteen pahojen enkelien kanssa ja viivyttämään työtämme epäolennaisten kysymysten vuoksi, ja kuinka suuri riemu [siitä] olisikaan vihollisen leirissä. Liittykää yhteen, liittykää yhteen. Haudattakoon jokainen erimielisyys. Meidän työmme nyt on omistaa kaikki ruumiillinen voimamme ja aivojemme sekä hermojemme voima näiden erimielisyyksien raivaamiseen pois tieltä, jotta kaikki eläisivät sopusoinnussa. Jos Saatanan sallittaisiin suuren pyhittämättömän viisautensa avulla saada vähäisinkin ote, [hän riemuitsisi].

> "Now, when I saw how you were working, my mind took in the whole situation and the results if you should go forward and give the parties that have left us the least chance to bring confusion into our ranks. Your lack of wisdom would be just what Satan would have it. Your loud proclamation was not under the inspiration of the Holy Spirit. I was instructed to say to you that your picking flaws in the writings of men that have been led of God is not inspired of God. And if this is the wisdom that Elder Daniells would give to the people, by no means give him an official position, for he cannot reason from cause to effect. Your silence on this subject is your wisdom. Now, everything like picking flaws in the publications of men who are not alive is not the work God has given any of you to do. For if these men—Elders Daniells and Prescott—had followed the directions given in working the cities, there would have been many, very many, convinced of the truth and converted, able men that [now] are in positions where they never will be reached.

> Nyt, kun näin, kuinka te toimitte, mieleni käsitti koko tilanteen sekä seuraukset, jos etenisitte ja antaisitte niille osapuolille, jotka ovat jättäneet meidät, vähäisimmänkin mahdollisuuden tuoda hämmennystä riveihimme. Viisaudenpuutteenne olisi juuri sitä, mitä Saatana tahtoisi. Teidän äänekäs julistuksenne ei ollut Pyhän Hengen innoituksen alainen. Minua kehotettiin sanomaan teille, että se, että etsitte virheitä sellaisten miesten kirjoituksista, joita Jumala on johtanut, ei ole Jumalan innoittamaa. Ja jos tämä on se viisaus, jonka vanhin Daniells antaisi kansalle, älkää missään tapauksessa antako hänelle virallista asemaa, sillä hän ei kykene päättelemään syystä seuraukseen. Teidän vaikenemisenne tästä asiasta on teidän viisautenne. Nyt kaikki sellainen kuin virheiden etsiminen sellaisten miesten julkaisuista, jotka eivät enää ole elossa, ei ole se työ, jonka Jumala on antanut kenenkään teistä tehtäväksi. Sillä jos nämä miehet — vanhimmat Daniells ja Prescott — olisivat seuranneet annettuja ohjeita kaupungeissa tehtävässä työssä, monet, hyvin monet, olisivat vakuuttuneet totuudesta ja kääntyneet, kykenevät miehet, jotka [nyt] ovat asemissa, joissa heitä ei koskaan tavoiteta.

> "All the world is to be regarded as one great family. And when you have such a fountain of knowledge to draw from, why have you left the world to perish for years with the testimonies given by our Lord Jesus Christ? True religion teaches us to regard every man and woman as a person to whom we can do good.

> Koko maailmaa on pidettävä yhtenä suurena perheenä. Ja kun teillä on käytettävänänne tällainen tiedon lähde, miksi olette jättäneet maailman vuosikausiksi menehtymään niiden todistusten puutteessa, jotka meidän Herramme Jeesus Kristus on antanut? Tosi uskonto opettaa meitä pitämään jokaista miestä ja naista ihmisenä, jolle voimme tehdä hyvää.

> "This has been in print many years: —A Balanced Mind,' testimony to Elder Andrews. The mind may be cultivated to become a power to know when to speak and what burdens to take up and to bear, for Christ is your teacher. And I feared greatly for you [when I saw you] exalting your wisdom and pursuing a course to bring in differences of opinion. The Lord calls for wise men who can hold their peace when it [is] wisdom for them to do so. If you would be a whole man, you need sanctification through Jesus Christ. Now there is a work just started, and let wisdom be seen in every minister, in every president of [a] conference. But here was a work for you to take hold of years ago where you were needed to lift your voice for this very work. Christ gave all His people special directions what they shall do and the things they shall not do. And there is a little time left us to work out the righteousness of the Lord. You can understand the way of the Lord. I saw your purpose of carrying things after your own devising after you were placed as president. You had thought you would do wonderful things, which would be a work God had not placed in your hands to do. Now, your work is not to oppress but to release every necessity possible if the Lord has accepted you to serve. But you have very early given evidence that wisdom and sanctified judgment have not been manifested by you. You blazed out matters that would not be received unless the Lord should give light.

> Tämä on ollut painettuna monta vuotta: —Tasapainoinen mieli,’ todistus vanhin Andrewsille. Mieltä voidaan kasvattaa niin, että siitä tulee voima tietää, milloin puhua ja mitä taakkoja ottaa kannettavakseen ja kantaa, sillä Kristus on sinun opettajasi. Ja minä pelkäsin suuresti sinun tähtesi [kun näin sinun] korottavan omaa viisauttasi ja noudattavan menettelytapaa, joka toisi mielipide-eroja. Herra kutsuu viisaita miehiä, jotka osaavat vaieta, kun heidän on viisasta niin tehdä. Jos tahtoisit olla eheä mies, tarvitset pyhitystä Jeesuksen Kristuksen kautta. Nyt on juuri aloitettu työ, ja viisauden tulkoon näkyä jokaisessa pastorissa, jokaisessa konferenssin presidentissä. Mutta tässä oli sinulle työ, johon sinun olisi tullut tarttua jo vuosia sitten, jolloin sinua tarvittiin kohottamaan äänesi juuri tämän työn puolesta. Kristus antoi kaikelle kansalleen erityiset ohjeet siitä, mitä heidän tulee tehdä ja mitä heidän ei tule tehdä. Ja meille on jäänyt vähän aikaa tehdä Herran vanhurskaus todeksi. Sinä voit ymmärtää Herran tien. Minä näin sinun aikomuksesi hoitaa asioita omien suunnitelmiesi mukaan sen jälkeen, kun sinut asetettiin presidentiksi. Sinä olit ajatellut tekeväsi ihmeellisiä asioita, mikä olisi ollut työtä, jota Jumala ei ollut antanut sinun käsiisi tehtäväksi. Nyt sinun tehtäväsi ei ole sortaa vaan vapauttaa jokainen mahdollinen välttämättömyys, jos Herra on hyväksynyt sinut palvelemaan. Mutta sinä olet jo varhain antanut näyttöä siitä, ettei viisaus eikä pyhitetty arvostelukyky ole tullut ilmi sinussa. Sinä toit esiin asioita, joita ei otettaisi vastaan, ellei Herra antaisi valoa.

> "I have been instructed that such hasty movements should not have [been] made [such] as selecting you as president of the conference even another year. But the Lord forbids any more such hasty transactions until the matter is brought before the Lord in prayer; and as you have had the message come to you that the work of the Lord resting upon the president is a most solemn responsibility, you had no moral right to blaze out as you did upon the subject of the —Daily' and suppose your influence would decide the question. There was Elder Haskell, who has carried the heavy responsibilities, and there is Elder Irwin and several men I might mention who have the heavy responsibilities.

> Minulle on osoitettu, ettei sellaisia hätiköityjä toimenpiteitä olisi pitänyt tehdä, kuten sinun valitsemisesi konferenssin presidentiksi vielä toiseksikin vuodeksi. Mutta Herra kieltää kaikki sellaiset hätäiset menettelyt tästä eteenpäin, kunnes asia on rukouksessa tuotu Herran eteen; ja koska sinulle on tullut sanoma, että Herran työ, joka lepää presidentin yllä, on mitä vakavin vastuu, sinulla ei ollut moraalista oikeutta leimahtaa niin kuin teit tuon —Daily'n kysymyksen johdosta ja olettaa, että vaikutusvaltasi ratkaisisi asian. Siellä oli vanhin Haskell, joka on kantanut raskaita vastuita, ja siellä on vanhin Irwin sekä useita miehiä, jotka voisin mainita ja joilla on raskaat vastuut.

> "Where was your respect for the men of age? What authority could you exercise without taking all the responsible men to weigh the matter? But let us now investigate the matter. We must now reconsider whether it is the Lord's judgment, in the face of the work that has been neglected, of showing your zeal to carry the work even another year. If you should carry the work another year with the help that shall unite with you, there should be a change take place in you and Elder Prescott. And humble your own hearts before God. The Lord will have to see in you a showing of a different experience, for if ever men needed to be reconverted at this present [time], it [is] Elder Daniells and Elder Prescott.

> Missä oli kunnioituksenne iäkkäitä miehiä kohtaan? Mitä valtaa te olisitte voineet käyttää ottamatta kaikkia vastuullisia miehiä punnitsemaan asiaa? Mutta tutkikaamme nyt asiaa. Meidän on nyt harkittava uudelleen, onko Herran tuomio, laiminlyödyn työn edessä, osoittaa teidän innostuksenne jatkaa työtä vielä toinen vuosi. Jos teidän tulisi jatkaa työtä vielä toinen vuosi sen avun kanssa, joka yhtyy teihin, teissä ja vanhin Prescottissa tulisi tapahtua muutos. Ja nöyryyttäkää omat sydämenne Jumalan edessä. Herran on nähtävä teissä osoitus toisenlaisesta kokemuksesta, sillä jos milloinkaan miehet ovat tarvinneet uudelleenkääntymistä tällä hetkellä, ne ovat vanhin Daniells ja vanhin Prescott.

> "Seven men should be chosen that are men of wisdom and through the working of the grace of God [give] evidence [of] a reconversion. For any men who are so blinded that they cannot reason from cause to effect, that they would ignore the men who have borne the responsibilities of the work and these presidents of conferences, [that] men [who] carry the work for over two years should be disregarded and such an impulsive consequence take place that men would neglect the very work kept before them for years—work the cities—and no, or but very little, attention [be] given to the old men for counsel, but proclaim the things they choose to give the people, bears its own testimony of the unsafety of the men to be entrusted with such a grand and wonderful work.

> Tulisi valita seitsemän miestä, jotka ovat viisauden miehiä ja jotka Jumalan armon vaikutuksen kautta antavat todistuksen kääntymyksestä uudelleen. Sillä jos jotkut miehet ovat niin sokaistuja, etteivät he kykene päättelemään syystä seuraukseen, niin että he sivuuttavat ne miehet, jotka ovat kantaneet työn vastuita, ja nämä konferenssien puheenjohtajat, [että] miehiä, [jotka] ovat vieneet työtä eteenpäin yli kahden vuoden ajan, pidetään merkityksettöminä ja että tapahtuu niin harkitsematon seuraus, että miehet laiminlyövät juuri sen työn, jota on pidetty heidän edessään vuosikausia — työn kaupungeissa — eikä vanhoille miehille pyydetä lainkaan tai pyydetään vain hyvin vähän neuvoa, vaan julistetaan niitä asioita, jotka he itse valitsevat kansalle antaa, se todistaa itsessään niiden miesten epäluotettavuudesta, joille uskottaisiin niin suuri ja ihmeellinen työ.

> "Christ is not dead. He will never suffer His work to be carried on in this strange way. Let the books alone. If any change is essential, God will have the harmony in that change consistent, but when a message has been entrusted to men with the large responsibilities involved, [God] demands faithfulness that will work by love and purify the soul. Elders Daniells and Prescott both need reconversion. A strange work has come in, and it is not in harmony with the work Christ came to our world to do; and all who are truly converted will work the works of Christ.

> Kristus ei ole kuollut. Hän ei milloinkaan salli työnsä jatkua tällä oudolla tavalla. Antakaa kirjojen olla. Jos jokin muutos on välttämätön, Jumala pitää huolen siitä, että tuossa muutoksessa vallitsee johdonmukainen sopusointu; mutta kun sanoma on uskottu ihmisille siihen liittyvine suurine vastuineen, [Jumala] vaatii uskollisuutta, joka vaikuttaa rakkauden kautta ja puhdistaa sielun. Vanhimmat Daniells ja Prescott tarvitsevat kumpikin uudelleenkääntymyksen. Outo työ on tullut mukaan, eikä se ole sopusoinnussa sen työn kanssa, jota Kristus tuli maailmaamme tekemään; ja kaikki, jotka ovat todella kääntyneet, tekevät Kristuksen tekoja.

> "We are everyone [to] work out the work which shall glorify the Father. We have come to the crisis—either to conform to the character of Jesus Christ right in this preparatory time or not attempt [it]. Elder Daniells, [you are not] to feel at liberty to let your voice be heard on high as you have done under similar circumstances. And understand, the president of a conference is not a ruler. He works in connection with the wise men who occupy the position as presidents whom God has accepted. He has not liberty to meddle with the writings in printed books from the pens that God has accepted. They are no longer to bear sway unless they show less of the ruling, dominating power. The crisis has come, for God will be dishonored.

> Meidän jokaisen on tehtävä se työ, joka on kirkastava Isää. Olemme tulleet ratkaisevaan kriisiin — joko mukautumaan Jeesuksen Kristuksen luonteeseen juuri tässä valmistautumisen ajassa tai olemaan yrittämättäkään [sitä]. Vanhin Daniells, [sinun ei tule] katsoa olevasi vapaa korottamaan ääntäsi, niin kuin olet tehnyt samanlaisissa olosuhteissa. Ja ymmärrä, ettei konferenssin puheenjohtaja ole hallitsija. Hän toimii yhteydessä niiden viisaiden miesten kanssa, jotka ovat puheenjohtajina siinä asemassa, jonka Jumala on hyväksynyt. Hänellä ei ole vapautta puuttua painetuissa kirjoissa oleviin kirjoituksiin, jotka ovat lähteneet niiden kynistä, jotka Jumala on hyväksynyt. He eivät enää ole hallitseva, elleivät osoita vähemmän hallitsevaa, määräävää valtaa. Kriisi on tullut, sillä Jumalaa tullaan häpäisemään.

> "How does the Lord look upon the unworked cities? Christ is in heaven. Now its acknowledgment is to be, —There is no kingly rule. And now is the crisis of this world. Now I am the Power to save or to destroy. Now is the time when the destiny of all is in My hands. I have given My life to save the world. And "I, if I be lifted up," the saving grace I shall impart will prove that all who will be fashioned after the divine similitude and will be one with Me shall work as I work with My power of redeeming grace.' Whoever will, [let him] take hold with his brethren to do the work given them to do when in responsible places under the counsel the Lord gives, and seek most earnestly to work in complete harmony with Him who so loved the world He gave His life a full sacrifice for the saving of the world. I speak to our ministers, that as they enter upon the work in our cities let there be a calm sacredness attending the ministry of the Word. We cannot make the proper impression upon the minds of the people if we . . . [Lower third of this page left blank.]

> "Kuinka Herra katsoo käsittelemättömiä kaupunkeja? Kristus on taivaassa. Nyt tämän tunnustuksen tulee olla: —Ei ole kuninkaallista hallintaa. Ja nyt on tämän maailman kriisi. Nyt minä olen Voima pelastaa tai hävittää. Nyt on aika, jolloin kaikkien kohtalo on minun käsissäni. Olen antanut henkeni pelastaakseni maailman. Ja ”minä, kun minut ylennetään”, se pelastava armo, jonka minä annan, on osoittava, että kaikki, jotka muovautuvat jumalallisen kaltaisuuden mukaisiksi ja ovat yhtä minun kanssani, työskentelevät niin kuin minä työskentelen lunastavan armoni voimalla.’ Joka tahtoo, [ottakoon] veljiensä kanssa yhdessä kiinni siitä, että tehdään se työ, joka heille on annettu tehtäväksi silloin, kun he ovat vastuullisissa asemissa sen neuvon alaisina, jonka Herra antaa, ja pyrkikööt mitä hartaimmin työskentelemään täydellisessä sopusoinnussa Hänen kanssaan, joka niin rakasti maailmaa, että antoi henkensä täydeksi uhriksi maailman pelastukseksi. Puhun palvelijoillemme, että heidän ryhtyessään työhön kaupungeissamme Sanan palvelusta seuratkoon tyyni pyhyys. Emme voi tehdä oikeaa vaikutusta ihmisten mieleen, jos me . . . [Tämän sivun alempi kolmannes jätetty tyhjäksi.]

> "I copy from my Diary. The truth as it is in Jesus—talk it, pray it, believe every word in its simplicity. What would you gain if mistakes are brought before the men who have departed from the faith and given heed to seducing spirits, men who were not long ago with us in the faith? Will you stand on the devil's side? Give your attention to the unworked fields. A world-wide work is before us. I was given representations of John Kellogg.

> Kopioin päiväkirjastani. Totuus sellaisena kuin se on Jeesuksessa — puhukaa siitä, rukoilkaa sitä, uskokaa jokainen sana sen yksinkertaisuudessa. Mitä hyötyisitte siitä, jos erehdykset tuotaisiin niiden miesten eteen, jotka ovat luopuneet uskosta ja ottaneet vaarin villitsevistä hengistä, miesten, jotka eivät vielä kauan sitten olleet kanssamme uskossa? Aiotteko asettua paholaisen puolelle? Kääntäkää huomionne työstämättömille kentille. Edessämme on maailmanlaajuinen työ. Minulle annettiin esityksiä John Kelloggista.

> "A very attractive personage was representing the ideas of the specious arguments that he was presenting, sentiments different from the genuine Bible truth. And those who are hungering and thirsting after something new were advancing ideas [so specious] that Elder Prescott was in great danger. Elder Daniells was in great danger [of] becoming wrapped in a delusion that if these sentiments could be spoken everywhere it would be as a new world.

> Eräs hyvin viehättävä persoona edusti niiden petollisen uskottavien perustelujen ajatuksia, joita hän esitti, ajatuksia, jotka poikkesivat aidosta Raamatun totuudesta. Ja ne, jotka isoavat ja janoavat jotakin uutta, esittivät [niin petollisen uskottavia] ajatuksia, että vanhin Prescott oli suuressa vaarassa. Vanhin Daniells oli suuressa vaarassa joutua sellaisen harhaluulon valtaan, että jos näitä käsityksiä voitaisiin julistaa kaikkialla, se olisi kuin uusi maailma.

> "Yes, it would, but while their minds were thus absorbed I was shown that Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect."

> Kyllä, niin olisi, mutta samalla kun heidän mielensä oli näin askarruksissa, minulle näytettiin, että veli Daniells ja veli Prescott kutoivat kokemukseensa hengellismieliseltä [spiritistiselta] vaikuttavia käsityksiä ja vetivät meidän kansaamme puoleensa kauniilla ajatuksilla, jotka pettäisivät, jos mahdollista, valitutkin.

The very elect is not going to be deceived, but there are going to be people who are standing with the very elect that are going to get deceived. The very elect are the wise virgins. The foolish virgins are going to get deceived, right?

Aivan valittuja ei tulla pettämään, mutta niiden joukossa, jotka seisovat aivan valittujen rinnalla, tulee olemaan ihmisiä, jotka joutuvat petetyiksi. Aivan valitut ovat viisaat neitsyet. Tyhmät neitsyet tulevat joutumaan petetyiksi, eikö niin?

And as the wise virgins in this time period, when the temptation is there to deceive the very elect, as the wise virgins are receiving the outpouring of the Holy Spirit, what are the foolish virgins receiving? The strong delusion of 2 Thessalonians. We will deal with that, too, in connection with the Daily.

Ja kuten viisaat neitsyet tässä ajanjaksossa, jolloin kiusaus on eksyttää, jos mahdollista, itse valitutkin, saavat Pyhän Hengen vuodatuksen, mitä tyhmät neitsyet saavat? 2. Tessalonikalaiskirjeen väkevän eksytyksen. Käsittelemme sitäkin Päivittäisen yhteydessä.

—"were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect."

—"kutoivat kokemukseensa hengelliseltä [spiritistiseltä] vaikuttavia tuntoja ja vetivät kansaamme puoleensa kauniilla tunteilla, jotka eksyttäisivät, jos mahdollista, itse valitutkin."

What is the very bottom line of spiritualism?

Mikä on spiritualismin perimmäinen ydin?

When it comes to the story of King Saul, what did Samuel say? "Rebellion is as witchcraft." Rebellion is witchcraft.

Mitä tulee kuningas Saulin kertomukseen, mitä Samuel sanoi? ”Kapina on noituuden synti.” Kapina on noituutta.

Where does Saul end up?

Mihin Saul päätyy?

FROM THE AUDIENCE: With the witch of Endor.

YLEISÖSTÄ: Endorin noidan kanssa.

With the witch of Endor.

Endorin noidan kanssa.

What was it that King Sault did to produce this train of events that leads him to the witch of Endor? He set his word above God's Word. He had been told what to do, but he went ahead and he did what he wanted to do.

Mitä kuningas Saul teki saadakseen aikaan tämän tapahtumien sarjan, joka johdattaa hänet Endorin noidan luo? Hän asetti oman sanansa Jumalan Sanan yläpuolelle. Hänelle oli kerrottu, mitä hänen tuli tehdä, mutta hän meni eteenpäin ja teki, mitä itse tahtoi tehdä.

The very bottom line of spiritualism is placing your word above God's Word. That is where it all starts. That is witchcraft.

Spiritualismin aivan perimmäinen ydin on se, että asetat oman sanasi Jumalan Sanan yläpuolelle. Siitä kaikki alkaa. Se on noituutta.

Witchcraft is identifying how Satan brings you under his influence. How he entrances you it is a magical term dealing with magical deception.

Noituus on sen tunnistamista, kuinka Saatana saattaa sinut vaikutusvaltansa alaisuuteen. Se, kuinka hän lumoaa sinut, on maaginen ilmaus, joka koskee maagista petosta.

When you are bewitched, who is the first to become bewitched? The witch. It all starts when I place my word above God's Word. That is witchcraft, that is rebellion, and I am the one that has become bewitched. And that is what happened to Daniells and Prescott.

Kun sinut noidutaan, kuka joutuu ensimmäisenä noidutuksi? Noita. Kaikki alkaa siitä, että asetan oman sanani Jumalan Sanan yläpuolelle. Se on noituutta, se on kapinaa, ja minä olen se, joka on joutunut noidutuksi. Ja juuri näin tapahtui Daniellsille ja Prescottille.

And what sentiments were Daniells and Prescott trying to bring in when this was happening? A wrong view of the Daily.

Ja mitä käsityksiä Daniells ja Prescott yrittivät tuoda esiin tämän tapahtuessa? Väärän käsityksen jokapäiväisestä.

And what is the true view of the Daily? Is that it is Paganism, and Paganism is the religion of self-exaltation. It is a religion that began in the courts of Heaven when Satan, when Satan, set his word above God's Word and introduced into the history of mankind the mystery of iniquity.

Ja mikä on oikea käsitys jokapäiväisestä? Se on, että se on pakanallisuus, ja pakanallisuus on itsekorotuksen uskonto. Se on uskonto, joka sai alkunsa taivaan esipihoissa, kun Saatana, kun Saatana, asetti oman sanansa Jumalan Sanan yläpuolelle ja toi ihmiskunnan historiaan laittomuuden salaisuuden.

The mystery of iniquity is Satan's work in bewitching us. It is Satan's work in getting us to place our word or his word above God's Word.

Vääryyden salaisuus on Saatanan työtä meidän lumouksensa valtaan saattamiseksi. Se on Saatanan työtä saadessaan meidät asettamaan oman sanamme tai hänen sanansa Jumalan Sanan yläpuolelle.

Do you follow my thought?

Seuraatko ajatuskulkuani?

Look up iniquity. It will define iniquity in Strong's Concordance. And when you take it down to the root word, what is the root word for iniquity? Alpha, alpha. That is the Alpha Apostasy.

Etsi sana *iniquity*. Se määrittelee *iniquityn* Strongin konkordanssissa. Ja kun viet sen juurisanaan asti, mikä on *iniquityn* juurisana? Alfa, alfa. Se on Alfa-luopumus.

When were Daniells and Prescott pushing this foolish view? In the time period of the Alpha Apostasy.

Milloin Daniells ja Prescott ajoivat tätä typerää näkemystä? Alfa-luopumuksen aikakautena.

So, do not miss what Sister White is saying here about deceiving the very elect and about reading Ezekiel 28. She knew what was going on. She knew that this Daily thing is something that is not only wrong doctrinally but it requires those who are going to preach the wrong view of the Daily to place their word above God's Word and puts them in the position where they are bewitched; and, therefore, they are a tool in the hand of Satan to bewitch others with their rebellion.

Älkää siis sivuuttako sitä, mitä sisar White tässä sanoo aivan valittujen pettämisestä ja Hesekiel 28:n lukemisesta. Hän tiesi, mitä oli tapahtumassa. Hän tiesi, että tämä jokapäiväistä koskeva asia ei ole ainoastaan opillisesti väärä, vaan se vaatii niitä, jotka aikovat saarnata väärää näkemystä jokapäiväisestä, asettamaan oman sanansa Jumalan Sanan yläpuolelle ja saattaa heidät asemaan, jossa he ovat lumottuja; ja sen tähden he ovat Saatanan kädessä välikappale, jolla heidän kapinansa avulla lumotaan muitakin.

> "I have to trace with my pen [the fact] that these brethren would see defects in their delusive ideas that would place the truth in an uncertainty; and [yet] they [would] stand out as [if they had] great spiritual discernment. Now I am to tell them [that] when I was shown this matter,"

> Minun täytyy kynälläni merkitä, [että] nämä veljet näkisivät harhaanjohtavissa käsityksissään puutteita, jotka saattaisivat totuuden epävarmuuden alaiseksi; ja [silti] he [olisivat] olevinaan [ikään kuin heillä olisi] suuri hengellinen arvostelukyky. Nyt minun on sanottava heille, [että] kun tämä asia minulle näytettiin,

People say, "Oh, Ellen White, she doesn't have a position on the Daily."

Ihmiset sanovat: ”Voi, Ellen Whitella ei ole kantaa jokapäiväisestä.”

> "when I was shown this matter when Elder Daniells was lifting up his voice like a trumpet in advocating his ideas of the —Daily,' the after results were presented. Our people were becoming confused. I saw the result, and then there were given me cautions that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God,"—

> "kun minulle näytettiin tämä asia aikana, jolloin vanhin Daniells korotti äänensä kuin pasuuna puolustaessaan käsityksiään ”jokapäiväisestä”, seuraukset esitettiin minulle. Kansamme oli joutumassa hämmennykseen. Minä näin seurauksen, ja sitten minulle annettiin varoituksia, että jos vanhin Daniells, piittaamatta lopputuloksesta, antautuisi sellaisen vaikutelman valtaan ja sallisi itsensä uskoa olevansa Jumalan innoituksen alainen,"

This is spiritualism. He has placed his word above God's Word. He is believing that he is being inspired by God.

Tämä on spiritualismia. Hän on asettanut oman sanansa Jumalan sanan yläpuolelle. Hän uskoo, että Jumala innoittaa häntä.

> "that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God, skepticism would be sown among our ranks everywhere, and we should be where Satan would carry his messages. Set unbelief and skepticism would be sown in human minds, and strangecrops of evil would take the place of truth. Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, volume 20, 17–22.

> että jos vanhin Daniells lopputuloksesta piittaamatta tulisi näin vakuuttuneeksi ja antaisi itsensä uskoa olevansa Jumalan innoituksen alainen, skeptisyyttä kylvettäisiin kaikkialle meidän riveihimme, ja me olisimme siellä, minne Saatana veisi sanomansa. Vakiintunutta epäuskoa ja skeptisyyttä kylvettäisiin ihmismieliin, ja oudot pahan sadot ottaisivat totuuden paikan. Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, volume 20, 17–22.

The strange crops of evil are growing all over Adventism today.

Pahanlaatuisuuden oudot kasvustot versovat nykyään kaikkialla adventismin piirissä.

Ellen White places her endorsement on the Pioneer understanding of the 2520.

Ellen White antaa hyväksyntänsä uranuurtajien käsitykselle 2520:stä.

Ellen White places her endorsement on the Pioneer understanding that the Daily in the Book of Daniel represents Paganism.

Ellen White antaa hyväksyntänsä pioneereiden käsitykselle, jonka mukaan Danielin kirjan jokapäiväinen tarkoittaa pakanuutta.

Back to Articles