Article

# Panium - Number Fourteen

Panium – numero quattordici

The Disappointment as the Key to the Temple Test

Pettymys temppelikokeen avaimena

Author

Jeff Pippenger

Published

February 18, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

The subject of the sanctuary was the “key” that unlocked the disappointment of October 22, 1844 at the beginning of the third angel’s message, and it is the subject of the disappointment that is the “key” to unlock the sanctuary message of the temple test at the end of the third angel.

Pyhäkön aihe oli se ”avain”, joka avasi 22. lokakuuta 1844 koetun pettymyksen kolmannen enkelin sanoman alussa, ja tämän pettymyksen aihe on se ”avain”, joka avaa pyhäkön sanoman temppelikoetuksesta kolmannen enkelin lopussa.

> And I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven. Matthew 16:19.

> Ja minä annan sinulle taivasten valtakunnan avaimet; ja minkä sinä sidot maan päällä, se on sidottu taivaissa; ja minkä sinä päästät maan päällä, se on päästetty taivaissa. Matteus 16:19.

The fact that September 11, 2001 is understood as “9/11” in agreement with “911” being the symbol of an emergency call in the United States, was designed by the One who designed all things. Understanding the disappointment of July 18, 2020 is what allows the movement of the one hundred and forty-four thousand to be recognized as such; but only by those who wish to see that Jesus represents the spiritual with the natural today no differently than He did two thousand years ago. “20/20” vision is the best you can have, and the disappointment of 2020 is the waymark that allows the temple to be recognized in the prophetic history of the ten virgins.

Se tosiasia, että 11. syyskuuta 2001 ymmärretään muodossa ”9/11” yhdenmukaisesti sen kanssa, että ”911” on Yhdysvalloissa hätäpuhelun symboli, oli sen suunnitellut Hän, joka on suunnitellut kaiken. Heinäkuun 18. päivän 2020 pettymyksen ymmärtäminen on se, mikä tekee mahdolliseksi tunnistaa sadan neljänkymmenen neljän tuhannen liikkeen sellaisena kuin se on; mutta vain niille, jotka haluavat nähdä, että Jeesus edustaa hengellistä luonnollisen kautta tänään aivan samalla tavoin kuin Hän teki kaksituhatta vuotta sitten. ”20/20”-näkö on paras, mikä voi olla, ja vuoden 2020 pettymys on se tienviitta, joka mahdollistaa temppelin tunnistamisen kymmenen neitsyen profeetallisessa historiassa.

> “The parable of the ten virgins of Matthew 25 also illustrates the experience of the Adventist people.” The Great Controversy, 393.

> ”Matteuksen 25. luvun vertaus kymmenestä neitsyestä kuvaa myös adventtikansan kokemusta.” Suuri taistelu, 393.

Twenty 20 vision is even better when combined with the hindsight represented by the foundational truths. Paul teaches that “the spirits of the prophets are subject to the spirits of the prophets,” and Matthew’s virgins are therefore the same virgins that John identifies as the one hundred and forty-four thousand, and John identifies them as virgins in—Revelation 144.

Näkökyky 20/20 on vieläkin parempi, kun siihen yhdistyy perustavanlaatuisia totuuksia edustava jälkiviisaus. Paavali opettaa, että ”profeettain henget ovat profeetoille alamaiset”, ja Matteuksen neitsyet ovat sen tähden samat neitsyet, jotka Johannes tunnistaa sadaksineljäksikymmeneksineljätuhanneksi, ja Johannes tunnistaa heidät neitsyiksi — Ilmestyskirjassa 144.

> These are they which were not defiled with women; for they are virgins. These are they which follow the Lamb whithersoever he goeth. These were redeemed from among men, being the firstfruits unto God and to the Lamb. Revelation 14:4.

> Nämä ovat ne, jotka eivät ole saastuttaneet itseään naisten kanssa; sillä he ovat neitsyitä. Nämä ovat ne, jotka seuraavat Karitsaa, minne ikinä hän menee. Nämä on lunastettu ihmisistä esikoishedelmäksi Jumalalle ja Karitsalle. Ilmestys 14:4.

The first fruits of the fall season are the virgins who follow the Lamb into the temple, and the “key” to understanding the temple is the disappointment of 2020.

Syyskauden esikoishedelmät ovat neitsyet, jotka seuraavat Karitsaa temppeliin, ja avain temppelin ymmärtämiseen on vuoden 2020 pettymys.

> And the key of the house of David will I lay upon his shoulder; so he shall open, and none shall shut; and he shall shut, and none shall open. Isaiah 22:22.

> Ja minä panen Daavidin huoneen avaimen hänen olallensa; niin hän avaa, eikä kukaan sulje, ja hän sulkee, eikä kukaan avaa. Jesaja 22:22.

If an Adventist is to be among the 144,000, they will of prophetic necessity have suffered a disappointment that was caused by the presentation of a public prediction that failed.

Jos adventisti on oleva niiden 144 000 joukossa, hänen on profeetallisen välttämättömyyden mukaan täytynyt kokea pettymys, jonka aiheutti sellaisen julkisesti esitetyn ennustuksen julkituominen, joka osoittautui vääräksi.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> ”Minut johdatetaan usein vertaukseen kymmenestä neitsyestä, joista viisi oli viisaita ja viisi tyhmiä. Tämä vertaus on täyttynyt ja tulee täyttymään aivan kirjaimellisesti, sillä sillä on erityinen sovellus tähän aikaan, ja se, samoin kuin kolmannen enkelin sanoma, on täyttynyt ja tulee edelleen olemaan nykyinen totuus ajan loppuun saakka.” Review and Herald, 19. elokuuta 1890.

The battle of Panium in verse fifteen of Daniel eleven is the battle that leads to verse sixteen, which identifies the Sunday law in the United States.

Danielin yhdestoista luvun viidennessätoista jakeessa mainittu Paniumin taistelu on se taistelu, joka johtaa kuudenteentoista jakeeseen, jossa tunnistetaan sunnuntailaki Yhdysvalloissa.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand. Daniel 11:15.

> Niin pohjoisen kuningas tulee, luo vallin ja valloittaa lujimmin varustetut kaupungit; eikä etelän käsivarsi kestä, eivätkä hänen valiojoukkonsa, eikä ole voimaa kestää. Daniel 11:15.

In this verse the United States defeats Russia, along with Russia’s chosen people. But in the next verse. No one can stand against the rise of Rome, which marks Judah and Jerusalem as the first step in its conquest of the world; as Rome rose up as the fourth kingdom of Bible prophecy. By standing in the literal glorious land in verse sixteen, the symbol of literal Rome’s authority was within the literal glorious land; thus, typifying verse forty-one, when the mark of spiritual Rome’s authority is enforced upon the spiritual glorious land of the United States.

Tässä jakeessa Yhdysvallat kukistaa Venäjän yhdessä Venäjän valitun kansan kanssa. Mutta seuraavassa jakeessa kukaan ei voi kestää Rooman nousua vastaan, kun se merkitsee Juudan ja Jerusalemin ensimmäiseksi askeleeksi maailmanvalloituksessaan; sillä Rooma nousi esiin Raamatun profetian neljäntenä valtakuntana. Kun se jakeessa kuusitoista seisoi kirjaimellisessa ihanuuden maassa, kirjaimellisen Rooman vallan vertauskuva oli kirjaimellisessa ihanuuden maassa; näin se esikuvallisti jaetta neljäkymmentäyksi, jolloin hengellisen Rooman vallan merkki pannaan täytäntöön hengellisessä ihanuuden maassa, Yhdysvalloissa.

The two horns of the earth-beast of Revelation thirteen represent Republicanism and Protestantism. In verse fifteen of Daniel eleven Antiochus Magnus, known as Antiochus III and Antiochus the Great defeats the southern kingdom, represented by the Ptolemaic dynasty. Antiochus represents Donald Trump and the southern king represents Russia. The battle of Panium is the battle between the United States and Russia and Russia’s chosen people, a battle which Antiochus prevailed, but thereafter saw his kingdom conquered by literal Rome—the power of verse fourteen, that establishes the external vision of the Republican horn of the earth beast. The internal vision is represented by the Protestant horn of the earth beast. Both horns are at the battle of Panium, for Peter is there as a Protestant with his message from the book of Joel.

Ilmestyskirjan kolmattatoista luvun maapedon kaksi sarvea edustavat republikaanisuutta ja protestantismia. Danielin yhdentoista luvun jakeessa viisitoista Antiochos Magnus, joka tunnetaan nimillä Antiochos III ja Antiochos Suuri, voittaa eteläisen valtakunnan, jota edustaa ptolemaiosten dynastia. Antiochos edustaa Donald Trumpia, ja etelän kuningas edustaa Venäjää. Paniumin taistelu on Yhdysvaltojen ja Venäjän sekä Venäjän valitun kansan välinen taistelu, taistelu, jossa Antiochos sai voiton, mutta jonka jälkeen hän näki valtakuntansa joutuvan kirjaimellisen Rooman valloittamaksi — sen voiman, josta puhutaan jakeessa neljätoista ja joka vahvistaa maapedon republikaanisen sarven ulkonaisen näyn. Sisäinen näkyä edustaa maapedon protestanttinen sarvi. Molemmat sarvet ovat Paniumin taistelussa, sillä Pietari on siellä protestanttina Joelin kirjasta saamansa sanoman kanssa.

## 250 Years

250 vuotta

When we consider the two lines of the earth beast, we find that in 1776 the earth beast began its rise, and by 1798, (twenty-two years later) the sea beast of Revelation thirteen received its deadly wound, and the earth beast began its rule as the sixth kingdom of Bible prophecy. Two hundred and fifty years later, in 2026 we have awakened to the internal temple test that began May 8, 2025.

Kun tarkastelemme maapetoon kahta linjaa, havaitsemme, että vuonna 1776 maapeto alkoi nousta, ja vuoteen 1798 mennessä (kaksikymmentäkaksi vuotta myöhemmin) Ilmestyskirjan kolmattatoista lukua vastaava meripeto sai kuolinhaavansa, ja maapeto alkoi hallita Raamatun profetian kuudentena valtakuntana. Kaksisataaviisikymmentä vuotta myöhemmin, vuonna 2026, olemme havahtuneet sisäisen temppelin koetukseen, joka alkoi 8. toukokuuta 2025.

Those “250” years are also connected with Antiochus Magnus. Beginning with the decree in 457 BC and projecting from that decree two hundred and fifty years we arrive at 207, seven years before the battle of Panium, and ten years after Ptolemy defeated Antiochus at the battle of Raphia, which is represented in verse eleven of Daniel eleven. Daniel 11:11 is of course the external line of the Republican horn that aligns with Revelation 11:11, which is the internal line of the Protestant horn. Daniel and the Revelation are the same book, and Revelation employs the seals as symbols of external prophecy and the churches as symbols of the parallel internal prophecy.

Nuo ”250” vuotta liittyvät myös Antiochos Suureen. Lähtien vuoden 457 eKr. asetuksesta ja laskien tuosta asetuksesta kaksisataaviisikymmentä vuotta eteenpäin päädymme vuoteen 207, seitsemän vuotta ennen Paniumin taistelua ja kymmenen vuotta sen jälkeen, kun Ptolemaios voitti Antiochoksen Raphian taistelussa, jota edustaa Danielin kirjan 11. luvun 11. jae. Daniel 11:11 on luonnollisesti tasavaltalaisen sarven ulkoinen linja, joka on yhdenmukainen Ilmestyskirjan 11:11:n kanssa, mikä on protestanttisen sarven sisäinen linja. Daniel ja Ilmestyskirja ovat sama kirja, ja Ilmestyskirja käyttää sinettejä ulkoisen profetian symboleina ja seurakuntia rinnakkaisen sisäisen profetian symboleina.

Cyrus represents all three decrees, for you cannot have a third without a first and a second.

Kyyros edustaa kaikkia kolmea asetusta, sillä kolmatta ei voi olla ilman ensimmäistä ja toista.

> “In the seventh chapter of Ezra the decree is found. Verses 12–26. In its completest form it was issued by Artaxerxes, king of Persia, 457 BC. But in Ezra 6:14 the house of the Lord at Jerusalem is said to have been built ‘according to the commandment [“decree,” margin] of Cyrus, and Darius, and Artaxerxes king of Persia.’ These three kings, in originating, reaffirming, and completing the decree, brought it to the perfection required by the prophecy to mark the beginning of the 2300 years. Taking 457 BC, the time when the decree was completed, as the date of the commandment, every specification of the prophecy concerning the seventy weeks was seen to have been fulfilled.” The Great Controversy, 326.

> ”Esran seitsemännestä luvusta löytyy tämä käsky. Jakeet 12–26. Täydellisimmässä muodossaan sen antoi Persian kuningas Artakserkses vuonna 457 eKr. Mutta Esr. 6:14:ssä sanotaan Jerusalemin Herran huoneen rakennetun ’Kyyroksen, Daarejaveksen ja Persian kuninkaan Artakserkseen käskyn [”decree”, reunahuom.] mukaan’. Nämä kolme kuningasta, antaessaan käskyn alkuun, vahvistaessaan sen uudelleen ja saattaessaan sen päätökseen, toivat sen siihen täydellisyyteen, jota profetia vaati 2300 vuoden alkamisen merkiksi. Kun käskyn ajankohdaksi otetaan vuosi 457 eKr., jolloin käsky saatettiin päätökseen, nähtiin jokaisen profetian erittelyn seitsemästäkymmenestä vuosiviikosta täyttyneen.” Suuri taistelu, 326.

From the three decrees that are represented by Cyrus in 457 BC, “250” years concludes in the history between the battle of Raphia in 217 BC, when Ptolemy IV defeated Antiochus the Great and 200 BC when Antiochus then defeated Ptolemy at the battle of Panium in verse fifteen. The line aligns Antiochus Magnus with Donald Trump. At the beginning of the sixth kingdom of Bible prophecy in 1776 unto 1798 there is a period of “22” years that represent the rise of the sixth kingdom. Those “22” years also illustrate the history represented by the number “22” at the end of the history of the sixth kingdom from 2001 unto 2023. “22” is the symbol of the combination of Divinity with humanity which is accomplished within the history of the sixth kingdom of Bible prophecy, who is the earth beast with an external horn of Republicanism and an internal horn of Protestantism.

Kolmesta määräyksestä, joita Kyyros edustaa vuonna 457 eKr., ”250” vuotta päättyy siihen historiaan, joka sijoittuu Raphian taistelun vuonna 217 eKr., jolloin Ptolemaios IV voitti Antiokhos Suuren, ja vuoden 200 eKr. väliin, jolloin Antiokhos sitten voitti Ptolemaioksen Panionin taistelussa jakeessa viisitoista. Tämä linja yhdistää Antiokhos Magnuksen Donald Trumpiin. Raamatun profetian kuudennen valtakunnan alussa, vuodesta 1776 vuoteen 1798, on ”22” vuoden ajanjakso, joka kuvaa kuudennen valtakunnan nousua. Nuo ”22” vuotta havainnollistavat myös sitä historiaa, jota luku ”22” edustaa kuudennen valtakunnan historian lopussa vuodesta 2001 vuoteen 2023. ”22” on jumaluuden ja ihmisyyden yhdistymisen symboli, joka toteutuu Raamatun profetian kuudennen valtakunnan historiassa; tämä valtakunta on maapeto, jolla on ulkoinen republikaanisuuden sarvi ja sisäinen protestantismin sarvi.

The work Christ accomplishes with the union represented by “22” is the final work of Christ in the Most Holy Place, that is represented by the blotting out of sin, which according to Joel accompanied with Peter’s inspired commentary takes place during the outpouring of the latter rain.

Se työ, jonka Kristus toimittaa sen “22”:n edustaman yhdistymisen avulla, on Kristuksen viimeinen työ kaikkeinpyhimmässä; sitä kuvaa syntien poispyyhkiminen, joka Joelin mukaan, Pietarin innoitetun selityksen saattelemana, tapahtuu myöhäissateen vuodatuksen aikana.

> Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord. Acts 3:19.

> Tehkää siis parannus ja kääntykää, jotta teidän syntinne pyyhittäisiin pois, kun virvoituksen ajat tulevat Herran kasvojen edestä. Ap. t. 3:19.

The blotting out of sin is the last work of the heavenly High Priest.

Synnin pyyhkiminen pois on taivaallisen Ylipapin viimeinen työ.

> “As anciently the sins of the people were by faith placed upon the sin offering and through its blood transferred, in figure, to the earthly sanctuary, so in the new covenant the sins of the repentant are by faith placed upon Christ and transferred, in fact, to the heavenly sanctuary. And as the typical cleansing of the earthly was accomplished by the removal of the sins by which it had been polluted, so the actual cleansing of the heavenly is to be accomplished by the removal, or blotting out, of the sins which are there recorded. But before this can be accomplished, there must be an examination of the books of record to determine who, through repentance of sin and faith in Christ, are entitled to the benefits of His atonement. The cleansing of the sanctuary therefore involves a work of investigation—a work of judgment. This work must be performed prior to the coming of Christ to redeem His people; for when He comes, His reward is with Him to give to every man according to his works. Revelation 22:12.” The Great Controversy, 421.

> ”Niin kuin muinoin kansan synnit uskossa pantiin syntiuhrin päälle ja sen veren kautta kuvaannollisesti siirrettiin maalliseen pyhäkköön, samoin uudessa liitossa katuvien synnit pannaan uskossa Kristuksen päälle ja ne siirretään todellisesti taivaalliseen pyhäkköön. Ja niin kuin maallisen pyhäkön esikuvallinen puhdistaminen tapahtui poistamalla ne synnit, joilla se oli saastutettu, samoin taivaallisen varsinainen puhdistaminen on tapahtuva poistamalla eli pyyhkimällä pois ne synnit, jotka on sinne merkitty. Mutta ennen kuin tämä voi tapahtua, on tutkittava muistokirjat sen ratkaisemiseksi, ketkä synnin katumisen ja Kristukseen uskomisen kautta ovat oikeutettuja Hänen sovituksensa hyötyihin. Pyhäkön puhdistamiseen sisältyy siis tutkiva työ — tuomiotyö. Tämä työ on suoritettava ennen Kristuksen tulemista lunastamaan kansansa; sillä kun Hän tulee, Hänen palkkansa on Hänen mukanaan antaakseen kullekin hänen tekojensa mukaan. Ilmestys 22:12.” Suuri taistelu, s. 421.

The work that began on October 22, 1844, began at the climax of the Midnight Cry and the work is finished at the climax of the Midnight Cry, which Peter identifies as the period of the blotting out sin, which marks the period of the judgment of the living, when the “times of refreshing” arrives.

Työ, joka alkoi 22. lokakuuta 1844, alkoi Keskiyön huudon huipentumassa, ja työ päättyy Keskiyön huudon huipentumassa, jonka Pietari osoittaa synnin pois pyyhkimisen ajanjaksoksi; tämä merkitsee elävien tuomion aikaa, jolloin ”virvoituksen ajat” saapuvat.

> “The work of the investigative judgment and the blotting out of sins is to be accomplished before the second advent of the Lord. Since the dead are to be judged out of the things written in the books, it is impossible that the sins of men should be blotted out until after the judgment at which their cases are to be investigated. But the apostle Peter distinctly states that the sins of believers will be blotted out ‘when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus Christ.’ Acts 3:19, 20. When the investigative judgment closes, Christ will come, and His reward will be with Him to give to every man as his work shall be.” The Great Controversy, 485.

> ”Tutkivan tuomion työ ja syntien pois pyyhkiminen on saatettava päätökseen ennen Herran toista tulemusta. Koska kuolleet on tuomittava kirjoihin merkittyjen asioiden perusteella, on mahdotonta, että ihmisten synnit pyyhittäisiin pois ennen sitä tuomiota, jossa heidän tapauksensa on tutkittava. Mutta apostoli Pietari lausuu selvästi, että uskovien synnit pyyhitään pois, ‘kun virvoituksen ajat tulevat Herran kasvojen edestä, ja Hän lähettää Jeesuksen Kristuksen.’ Ap. t. 3:19, 20. Kun tutkiva tuomio päättyy, Kristus tulee, ja Hänen palkkansa on oleva Hänen kanssaan, antaakseen kullekin hänen tekojensa mukaan.” Suuri taistelu, 485.

The “times of refreshing” are also the “times of the restitution of all things.”

„Timpurile de înviorare” sunt, de asemenea, „timpurile restabilirii tuturor lucrurilor.”

> Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. Acts 3:19–21.

> Tehkää siis parannus ja kääntykää, että teidän syntinne pyyhittäisiin pois, jotta virvoituksen ajat tulisivat Herran kasvojen edestä; ja hän on lähettävä Jeesuksen Kristuksen, joka on teille edeltä julistettu; hänet taivaan pitää ottaman vastaan siihen aikaan asti, jolloin kaikki jälleen ennalleen asetetaan, mistä Jumala on puhunut kaikkien pyhien profeettainsa suun kautta maailman alusta asti. Ap. t. 3:19–21.

The “times of refreshing” comes “from the presence of the Lord” that occurs when “Jesus Christ” is sent. When the angel of Revelation ten descended on August 11, 1840, Sister White identified that the angel “was no less a personage than Jesus Christ.” The work Christ began on October 22, 1844 was ushered in by the history of 1840 to 1844; a history which Sister White says was “a glorious manifestation of the power of God,” while aligning that very history with the Pentecostal season in the time of Peter, and then using those two lines of prophetic history to point forward to the descent of the angel of Revelation eighteen who lightens the earth with His glory.

“Virvoituksen ajat” tulevat “Herran kasvojen edestä”, kun “Jeesus Kristus” lähetetään. Kun Ilmestyskirjan kymmenennen luvun enkeli laskeutui alas 11. elokuuta 1840, sisar White totesi, että tuo enkeli “ei ollut kukaan vähäisempi persoona kuin Jeesus Kristus.” Se työ, jonka Kristus aloitti 22. lokakuuta 1844, johdatettiin esiin vuosien 1840–1844 historian kautta; historian, jonka sisar White sanoo olleen “Jumalan voiman kirkas ilmentymä”, samalla kun hän rinnastaa juuri tuon historian helluntain aikaan Pietarin päivinä ja käyttää sitten näitä kahta profeetallisen historian linjaa osoittamaan eteenpäin Ilmestyskirjan kahdeksannentoista luvun enkelin laskeutumiseen, hänen, joka valaisee maan kirkkaudellaan.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> ”Enkelin, joka yhtyy kolmannen enkelin sanoman julistukseen, on valaistava koko maa kirkkaudellaan. Tässä ennustetaan maailmanlaajuista ja ennenkokemattoman voimallista työtä. Vuosien 1840–44 adventtiliike oli Jumalan voiman loistava ilmentymä; ensimmäisen enkelin sanoma vietiin jokaiseen lähetysasemaan maailmassa, ja joissakin maissa vallitsi suurin uskonnollinen kiinnostus, mitä missään maassa oli nähty kuudennentoista vuosisadan uskonpuhdistuksen jälkeen; mutta nämä jäävät toiseksi sen väkevän liikkeen rinnalla, joka tapahtuu kolmannen enkelin viimeisen varoituksen alaisuudessa.

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> Työ on oleva samankaltainen kuin helluntaipäivänä. Niin kuin ”entinen sade” annettiin Pyhän Hengen vuodattamisessa evankeliumin alkaessa, jotta kallisarvoinen siemen versoaisi, samoin ”myöhäissade” annetaan sen lopulla sadon kypsyttämiseksi. ”Niin oppikaamme tuntemaan, pyrkikäämme tuntemaan Herran. Hänen tulemisensa on varma kuin aamurusko, ja hän tulee meille kuin sade, kuin kevät- ja syyssade maan päälle.” Hoos. 6:3. ”Iloitkaa siis, te Siionin lapset, ja riemuitkaa Herrassa, Jumalassanne, sillä hän antaa teille syyssateen oikeassa ajassa, ja lähettää teille sateen, syyssateen ja kevätsateen.” Joel 2:23. ”Viimeisinä päivinä, sanoo Jumala, minä vuodatan Henkeäni kaiken lihan päälle.” ”Ja on tapahtuva, että jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu.” Ap. t. 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> ”Evankeliumin suuren työn ei tule päättyä vähäisempään Jumalan voiman ilmaukseen kuin se, joka merkitsi sen alkua. Profetiat, jotka täyttyivät varhaissateen vuodattamisessa evankeliumin alussa, ovat jälleen täyttyvät myöhäissateessa sen lopussa. Tässä ovat ne ’virvoituksen ajat’, joita apostoli Pietari odotti, kun hän sanoi: ’Tehkää siis parannus ja kääntykää, että teidän syntinne pyyhittäisiin pois, kun virvoituksen ajat tulevat Herran kasvojen edestä; ja hän on lähettävä Jeesuksen.’ Apt. 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

The Advent movement of 1840 to 1844 was a glorious manifestation of the power of God that ushered in the opening of the work of Christ in cleansing His sanctuary. That history began when Jesus, represented as the first angel of Revelation fourteen, descended on August 11, 1840 as represented in chapter ten of Revelation. The manifestation of the power of God that then began escalated to the opening of the investigative judgment, and therefore typified a manifestation of the power of God which would escalate to the close of the investigative judgment. The period at the end began at 9/11, when Jesus again descended as the angel of Revelation eighteen when the great buildings of New York were brought down by the touch of God, and the work of the investigative judgment changed from the dead, unto the living. The rains arrive when Jesus is sent.

Vuoden 1840–1844 adventtiliike oli Jumalan voiman loistava ilmentymä, joka saattoi alkuun Kristuksen työn Hänen pyhäkkönsä puhdistamisessa. Tuo historia alkoi, kun Jeesus, joka on kuvattu Ilmestyskirjan neljännentoista luvun ensimmäisenä enkelinä, laskeutui 11. elokuuta 1840, niin kuin Ilmestyskirjan kymmenennessä luvussa esitetään. Se Jumalan voiman ilmentymä, joka silloin alkoi, voimistui tutkivan tuomion alkamiseen asti ja oli siten esikuva Jumalan voiman ilmentymästä, joka voimistuu tutkivan tuomion päättymiseen asti. Lopun ajan jakso alkoi 9/11, jolloin Jeesus jälleen laskeutui Ilmestyskirjan kahdeksannentoista luvun enkelinä, kun New Yorkin suuret rakennukset kaadettiin Jumalan kosketuksesta, ja tutkivan tuomion työ siirtyi kuolleista eläviin. Sateet saapuvat, kun Jeesus lähetetään.

Jesus taught that we are to ask in order to receive, and Zechariah says we are to ask for the latter rain, in the time of the latter rain. It is therefore evident you must know that you are in the time of the latter rain, in order to fulfill Zechariah’s direction.

Jeesus opetti, että meidän tulee anoa saadaksemme, ja Sakarja sanoo, että meidän tulee anoa myöhäissadetta myöhäissateen aikana. Sen tähden on ilmeistä, että sinun täytyy tietää olevasi myöhäissateen ajassa voidaksesi täyttää Sakarjan kehotuksen.

> Ask ye of the Lord rain in the time of the latter rain; so the Lord shall make bright clouds, and give them showers of rain, to every one grass in the field. Zechariah 10:1.

> Anokaa Herralta sadetta kevätsateen aikana; niin Herra tekee kirkkaat pilvet ja antaa heille sadekuuroja, kullekin ruohon kedolla. Sakaria 10:1.

At 9/11 Jesus descended as the angel of Revelation eighteen and the latter rain began to sprinkle, but it only falls on those who meet Zechariah’s command to “ask for the latter rain,” when you have the genuine understanding that “the times of refreshing” and restoration of all things has arrived. The soul must “recognize” that the prophetic period of the latter rain has arrived.

Syyskuun 11. päivänä Jeesus astui alas Ilmestyskirjan kahdeksantoista luvun enkelinä, ja myöhäissade alkoi vihmoa, mutta se lankeaa vain niiden osaksi, jotka täyttävät Sakarjan käskyn ”anoa myöhäissadetta”, kun teillä on aito ymmärrys siitä, että ”virvoituksen ajat” ja kaiken ennalleenasettaminen ovat saapuneet. Sielun täytyy ”tunnistaa”, että myöhäissateen profeetallinen ajanjakso on tullut.

> “We must not wait for the latter rain. It is coming upon all who will recognize and appropriate the dew and showers of grace that fall upon us. When we gather up the fragments of light, when we appreciate the sure mercies of God, who loves to have us trust Him, then every promise will be fulfilled. [Isaiah 61:11 quoted.] The whole earth is to be filled with the glory of God.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 984.

> ”Meidän ei tule odottaa myöhäissadetta. Se tulee kaikkien niiden päälle, jotka tunnistavat ja omaksuvat armon kasteen ja sadekuurot, jotka lankeavat meidän osaksemme. Kun kokoamme valon sirpaleet, kun pidämme arvossa Jumalan varmat laupeudet, hänen, joka mielellään näkee meidän luottavan Häneen, silloin jokainen lupaus täyttyy. [Jesaja 61:11 lainattuna.] Koko maan on määrä täyttyä Jumalan kirkkaudella.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, osa 7, 984.

At 9/11 the times of refreshing began, and the blotting out of the sins of the living began. That judgment is aligned with the very first tenant of the three-step covenant of Abraham. That first tenant was that when the Lord brought Israel out of Egyptian bondage He would judge both His covenant people, and the nation where they had been living as pilgrims and strangers. The first covenant people typified the last covenant people who are the one hundred and forty-four thousand. Those prophetic people will be judged as the Protestant horn of the earth beast, while the Republican horn of the earth beast is simultaneously judged.

Syyskuun 11. päivänä alkoivat virvoituksen ajat, ja elävien syntien pyyhkiminen pois alkoi. Tuo tuomio on yhdenmukainen Abrahamin kolmivaiheisen liiton aivan ensimmäisen ehdon kanssa. Tuo ensimmäinen ehto oli se, että kun Herra toi Israelin pois Egyptin orjuudesta, Hän tuomitsisi sekä oman liittokansansa että sen kansakunnan, jossa he olivat eläneet muukalaisina ja vieraina. Ensimmäinen liittokansa esikuvasi viimeistä liittokansaa, joka on sataneljäkymmentäneljätuhatta. Noita profeetallisia ihmisiä tullaan tuomitsemaan maan pedon protestanttisena sarvena, samalla kun maan pedon republikaaninen sarvi joutuu samanaikaisesti tuomittavaksi.

The judgment of the Republican horn comes at the end of its history, which is the Sunday law. The Sunday law is represented in verse sixteen’s fulfillment of Rome taking control of Judah in 63 BC—on the Day of Atonement according to some historians.

Tasavaltalaisen sarven tuomio tulee sen historian lopussa, mikä on sunnuntailaki. Sunnuntailakia edustaa jakeessa kuusitoista Rooman Juudan hallintaansa ottamisen täyttymys vuonna 63 eKr. — joidenkin historioitsijoiden mukaan sovituspäivänä.

Antiochus Magnus, represents the United States in verses ten through fifteen. Ronald Reagan prevailed in the battle of verse ten, that typified verse forty’s collapse of the Soviet Union. Isaiah 8:8 identifies the same battle represented in verses ten and forty of Daniel eleven, and those three parallel verses allow Russia to be identified as the victor in verse eleven’s battle of Raphia.

Antiokhos Magnus edustaa Yhdysvaltoja jakeissa kymmenestä viiteentoista. Ronald Reagan saavutti voiton jakeen kymmenen taistelussa, joka esikuvasi jakeen neljäkymmentä Neuvostoliiton romahdusta. Jesaja 8:8 osoittaa samaksi taisteluksi sen, joka esitetään Daniel 11:n jakeissa kymmenen ja neljäkymmentä, ja nämä kolme rinnakkaista jaetta mahdollistavat sen, että Venäjä voidaan tunnistaa voittajaksi jakeen yhdentoista Raphian taistelussa.

The battle of Raphia in verse eleven prefigured the war in Ukraine between the king of the south (Russia) and the papacy’s proxy power (the Ukraine). The war was initiated by the Obama Administration in the time of the first pope from the southern hemisphere, who was also the first pope from the America’s, though it was south America. “South” is a symbol of globalism, spiritualism and communism, and the first southern pope from the America’s aligned with the globalist president Obama, when the war of verse eleven arrived. Reagan as the United States in verse ten entered into a secret alliance with a conservative pope; then the Nazi’s of Ukraine were employed by a globalist president in a period of a globalist pope. The United States under Trump, is now in an open relationship with the first north American, and so-called conservative pope.

Rafian taistelu jakeessa yksitoista ennakoi Ukrainan sotaa etelän kuninkaan (Venäjän) ja paavikunnan sijaissijaisen vallan (Ukrainan) välillä. Sodan pani alulle Obaman hallinto ensimmäisen eteläiseltä pallonpuoliskolta lähtöisin olevan paavin aikana, joka oli myös ensimmäinen Amerikasta tullut paavi, vaikkakin Etelä-Amerikasta. ”Etelä” on globalismin, spiritualismin ja kommunismin vertauskuva, ja ensimmäinen eteläinen paavi Amerikasta asettui globalistisen presidentin Obaman rinnalle, kun jakeen yksitoista sota alkoi. Reagan Yhdysvaltoina jakeessa kymmenen solmi salaisen liiton konservatiivisen paavin kanssa; sitten Ukrainan natsit otettiin globalistisen presidentin palvelukseen globalistisen paavin kaudella. Trumpin alaisuudessa Yhdysvallat on nyt avoimessa suhteessa ensimmäiseen pohjoisamerikkalaiseen ja niin sanotusti konservatiiviseen paaviin.

Reagan had a secret alliance with the antichrist of Bible prophecy in the battle of verse ten, and Obama initiated the battle of verse eleven, in a period when the pope was also a globalist, like unto Obama. Trump is now in an open relationship with a parallel pope to Reagan, with the exception that the initial secret alliance, is now an open alliance. The three popes, and the three presidents, align with the three battles of verses ten, eleven and fifteen.

Reaganilla oli salainen liitto Raamatun profetian antikristuksen kanssa jakeen kymmenen taistelussa, ja Obama pani alulle jakeen yksitoista taistelun aikana, jolloin paavi oli niin ikään globalisti, Obaman kaltainen. Trump on nyt avoimessa suhteessa Reagania vastaavan rinnakkaisen paavin kanssa, sillä poikkeuksella, että alkuperäinen salainen liitto on nyt avoin liitto. Nämä kolme paavia ja nämä kolme presidenttiä vastaavat jakeiden kymmenen, yksitoista ja viisitoista kolmea taistelua.

> “Marvelous in her shrewdness and cunning is the Roman Church. She can read what is to be. She bides her time, seeing that the Protestant churches are paying her homage in their acceptance of the false sabbath and that they are preparing to enforce it by the very means which she herself employed in bygone days. Those who reject the light of truth will yet seek the aid of this self-styled infallible power to exalt an institution that originated with her. How readily she will come to the help of Protestants in this work it is not difficult to conjecture. Who understands better than the papal leaders how to deal with those who are disobedient to the church?

> Ihmeellinen viekkaudessaan ja kavaluudessaan on Rooman kirkko. Se kykenee lukemaan, mitä on tuleva. Se odottaa aikaansa, nähden, että protestanttiset kirkot osoittavat sille kunnioitusta hyväksymällä väärän sapatin ja että ne valmistautuvat panemaan sen täytäntöön juuri niillä keinoilla, joita se itse käytti menneinä aikoina. Ne, jotka hylkäävät totuuden valon, tulevat vielä etsimään tämän itseään erehtymättömäksi kutsuvan vallan apua korottaakseen laitoksen, joka sai alkunsa siitä. Kuinka valmiisti se tuleekaan protestanttien avuksi tässä työssä, sitä ei ole vaikea päätellä. Kuka ymmärtää paavillisia johtajia paremmin, kuinka on meneteltävä niiden kanssa, jotka ovat kirkolle tottelemattomia?

> “The Roman Catholic Church, with all its ramifications throughout the world, forms one vast organization under the control, and designed to serve the interests, of the papal see. Its millions of communicants, in every country on the globe, are instructed to hold themselves as bound in allegiance to the pope. Whatever their nationality or their government, they are to regard the authority of the church as above all other. Though they may take the oath pledging their loyalty to the state, yet back of this lies the vow of obedience to Rome, absolving them from every pledge inimical to her interests.

> ”Roomalaiskatolinen kirkko kaikkine haarautumineen kautta koko maailman muodostaa yhden valtavan järjestön, joka on paavinistuimen vallan alainen ja tarkoitettu palvelemaan sen etuja. Sen miljoonia jäseniä jokaisessa maapallon maassa opetetaan pitämään itseään paaville uskollisuudenvelassa sidottuina. Olipa heidän kansallisuutensa tai hallituksensa mikä tahansa, heidän tulee pitää kirkon arvovaltaa kaikkien muiden yläpuolella. Vaikka he saattavat vannoa valan, jossa lupaavat uskollisuutta valtiolle, tämän takana on kuitenkin Roomalle annettu kuuliaisuudenlupaus, joka vapauttaa heidät jokaisesta sitoumuksesta, joka on sen etujen vastainen.”

> “History testifies of her artful and persistent efforts to insinuate herself into the affairs of nations; and having gained a foothold, to further her own aims, even at the ruin of princes and people. In the year 1204, Pope Innocent III extracted from Peter II, king of Arragon, the following extraordinary oath: ‘I, Peter, king of Arragonians, profess and promise to be ever faithful and obedient to my lord, Pope Innocent, to his Catholic successors, and the Roman Church, and faithfully to preserve my kingdom in his obedience, defending the Catholic faith, and persecuting heretical pravity.’—John Dowling, The History of Romanism, b. 5, ch. 6, sec. 55. This is in harmony with the claims regarding the power of the Roman pontiff ‘that it is lawful for him to depose emperors’ and ‘that he can absolve subjects from their allegiance to unrighteous rulers.’—Mosheim, b. 3, cent. 11, pt. 2, ch. 2, sec. 9, note 17.

> ”Historia todistaa hänen ovelista ja hellittämättömistä pyrkimyksistään ujuttautua kansakuntien asioihin; ja saatuaan jalansijan edistää omia päämääriään, jopa ruhtinaiden ja kansojen turmioksi. Vuonna 1204 paavi Innocentius III vaati Aragonian kuninkaalta Pietari II:lta seuraavan poikkeuksellisen valan: ’Minä, Pietari, aragonialaisten kuningas, tunnustan ja lupaan olla alati uskollinen ja kuuliainen herralleni paavi Innocentiukselle, hänen katolisille seuraajilleen ja Rooman kirkolle sekä uskollisesti säilyttää valtakuntani hänen kuuliaisuudessaan, puolustaen katolista uskoa ja vainoten harhaoppista pahuuden turmelusta.’—John Dowling, The History of Romanism, b. 5, luku 6, osa 55. Tämä on sopusoinnussa niiden väitteiden kanssa, joita esitetään Rooman paavin vallasta, ’että hänen on laillista panna keisareita viralta’ ja ’että hän voi vapauttaa alamaiset velvollisuudestaan osoittaa uskollisuutta epävanhurskaille hallitsijoille.’—Mosheim, b. 3, cent. 11, pt. 2, ch. 2, sec. 9, huom. 17.

> “And let it be remembered, it is the boast of Rome that she never changes. The principles of Gregory VII and Innocent III are still the principles of the Roman Catholic Church. And had she but the power, she would put them in practice with as much vigor now as in past centuries. Protestants little know what they are doing when they propose to accept the aid of Rome in the work of Sunday exaltation. While they are bent upon the accomplishment of their purpose, Rome is aiming to re-establish her power, to recover her lost supremacy. Let the principle once be established in the United States that the church may employ or control the power of the state; that religious observances may be enforced by secular laws; in short, that the authority of church and state is to dominate the conscience, and the triumph of Rome in this country is assured.

> ”Ja muistettakoon, että Rooma kerskaa sillä, ettei se koskaan muutu. Gregorius VII:n ja Innocentius III:n periaatteet ovat yhä Roomalaiskatolisen kirkon periaatteita. Ja jos sillä vain olisi valta, se panisi ne käytäntöön nyt yhtä tarmokkaasti kuin menneinä vuosisatoina. Protestantit tietävät vain vähän siitä, mitä he tekevät, kun he ehdottavat hyväksyvänsä Rooman avun sunnuntain korottamisen työssä. Samalla kun he ovat päättäneet toteuttaa tarkoituksensa, Rooma pyrkii palauttamaan valtansa, saamaan takaisin menettämänsä ylivallan. Kun periaate kerran vahvistetaan Yhdysvalloissa, että kirkko saa käyttää tai hallita valtion valtaa; että uskonnollisia menoja voidaan pakottaa maallisin laein; lyhyesti sanoen, että kirkon ja valtion valta on hallitseva omaatuntoa, Rooman voitto tässä maassa on varma.

> “God’s word has given warning of the impending danger; let this be unheeded, and the Protestant world will learn what the purposes of Rome really are, only when it is too late to escape the snare. She is silently growing into power. Her doctrines are exerting their influence in legislative halls, in the churches, and in the hearts of men. She is piling up her lofty and massive structures in the secret recesses of which her former persecutions will be repeated. Stealthily and unsuspectedly she is strengthening her forces to further her own ends when the time shall come for her to strike. All that she desires is vantage ground, and this is already being given her. We shall soon see and shall feel what the purpose of the Roman element is. Whoever shall believe and obey the word of God will thereby incur reproach and persecution.” The Great Controversy, 580, 581.

> ”Jumalan sana on antanut varoituksen lähestyvästä vaarasta; jos tämä jätetään huomiotta, protestanttinen maailma saa tietää, mitkä Rooman tarkoitusperät todella ovat, vasta silloin kun on liian myöhäistä välttää ansa. Se kasvaa äänettömästi valtaan. Sen opit vaikuttavat lainsäädäntöhalleissa, kirkoissa ja ihmisten sydämissä. Se kokoaa korkeita ja mahtavia rakennelmiaan, joiden salaisissa kätköissä sen entiset vainot tulevat toistumaan. Salakavalasti ja huomaamatta se vahvistaa voimiaan edistääkseen omia päämääriään, kun sen lyömisen aika tulee. Kaikki, mitä se haluaa, on edullinen asema, ja tämä sille jo annetaan. Pian saamme nähdä ja tuntea, mikä roomalaisen aineksen tarkoitus on. Jokainen, joka uskoo Jumalan sanaan ja tottelee sitä, joutuu siten häväistyksi ja vainotuksi.” Suuri taistelu, 580, 581.

In 2016 Trump was elected, then the globalists represented by Biden stole the election of 2020, but that is only recognized by those who have 20/20 vision. In verse thirteen Donald Trump “returns” in 2024, with more power than ever, and begins his preparation for the golden age as well as the battle of Panium in verse fifteen. Then Leo the pope arrived to establish the vision in 2025, the third pope associated with the three battles of verses ten through fifteen, and also with the three presidents of those battles. The first and third popes and presidents are considered conservative, and the middle pope and president were globalists. The first alliance was secret, the last is open, for it is represented in verse fourteen as the symbol that establishes the external vision of the prophecies of the latter days.

Vuonna 2016 Trump valittiin, sitten Bidenin edustamat globalistit varastivat vuoden 2020 vaalit, mutta sen tunnustavat vain ne, joilla on 20/20-näkö. Jakeessa kolmetoista Donald Trump ”palaa” vuonna 2024, suuremmalla vallalla kuin koskaan aikaisemmin, ja alkaa valmistautua sekä kulta-aikaan että jakeen viisitoista Paniumin taisteluun. Sitten paavi Leo saapui vahvistamaan näyn vuonna 2025, kolmantena paavina, joka liittyy jakeiden kymmenen–viisitoista kolmeen taisteluun, sekä myös noiden taistelujen kolmeen presidenttiin. Ensimmäistä ja kolmatta paavia sekä presidenttiä pidetään konservatiiveina, ja keskimmäinen paavi ja presidentti olivat globalisteja. Ensimmäinen liitto oli salainen, viimeinen on avoin, sillä se esitetään jakeessa neljätoista vertauskuvana, joka vahvistaa viimeisten päivien profetioiden ulkoisen näyn.

On December 31, 2023 the work of the first angel, as typified by the work of the first decree began laying the foundation. The foundational test was over whether William Miller was correct or incorrect in his identification that it was Rome that establishes the vision in verse fourteen. Miller’s identification of Rome as the symbol that established the prophetic vision of the latter days is in some aspects the most significant of all of Miller’s foundational truths. How Miller arrived at certain understandings can only be derived from applying sanctified logic to his time and circumstances, but with some of his prophetic discoveries there is very specific testimony as to why he came to his understandings. The most fundamental of his understandings was his identification that it is Rome that establishes the vision.

31. joulukuuta 2023 ensimmäisen enkelin työ, sellaisena kuin sitä esikuvasi ensimmäisen asetuksen työ, alkoi laskea perustusta. Perustava koetus koski sitä, oliko William Miller oikeassa vai väärässä siinä tunnistuksessaan, että jakeessa neljätoista näyn vahvistaa Rooma. Millerin tunnistus Roomasta vertauskuvana, joka vahvisti viimeisten päivien profeetallisen näyn, on eräissä suhteissa merkittävin kaikista Millerin perustavista totuuksista. Se, kuinka Miller päätyi tiettyihin käsityksiin, voidaan johtaa esiin ainoastaan soveltamalla pyhitettyä logiikkaa hänen aikaansa ja olosuhteisiinsa, mutta joidenkin hänen profeetallisten löytöjensä osalta on olemassa hyvin täsmällinen todistus siitä, miksi hän tuli käsityksiinsä. Hänen käsityksistään kaikkein perustavin oli hänen tunnistuksensa siitä, että näyn vahvistaa Rooma.

Miller directly testifies how he searched to understand what it was that was “taken away” in the book of Daniel. He not only identifies where he found his answer, but he speaks of his excitement when he discovered the jewel, he had been searching for. Apollos Hale records a commentary upon Miller’s own writings, and in the following passage Hale is identifying how Miller became a student of prophecy. Miller, as the messenger of the light which was unsealed in 1798, is a sacred example of those who Daniel called the “wise” who “understand” when the book is “unsealed.” Miller’s testimony of how he was led into studying the Bible is a purposeful example by the One who controls all things. Pay attention to Miller’s development, for he is the example of the wise who understand the increase of knowledge, even if they, as Miller, come out from the darkness of error.

Miller todistaa suoraan, kuinka hän etsi ymmärtääkseen, mikä oli se, mikä Danielin kirjassa oli ”otettu pois”. Hän ei ainoastaan osoita, mistä hän löysi vastauksensa, vaan hän kertoo myös innostuksestaan löytäessään sen jalokiven, jota oli etsinyt. Apollos Hale esittää selityksen Millerin omien kirjoitusten pohjalta, ja seuraavassa katkelmassa Hale osoittaa, kuinka Milleristä tuli profetian tutkija. Miller, valon sanansaattajana, joka avattiin vuonna 1798, on pyhä esikuva niistä, joita Daniel kutsui ”viisaiksi”, jotka ”ymmärtävät”, kun kirja ”avataan”. Millerin todistus siitä, kuinka hänet johdatettiin tutkimaan Raamattua, on tarkoituksellinen esimerkki Häneltä, joka hallitsee kaikkea. Kiinnittäkää huomiota Millerin kehitykseen, sillä hän on esikuva niistä viisaista, jotka ymmärtävät tiedon lisääntymisen, vaikka he, Millerin tavoin, tulevatkin ulos eksymyksen pimeydestä.

> “‘In the month of May, 1816, I was brought under conviction, and O, what horror filled my soul! I forgot to eat. The heavens appeared like brass, and the earth like iron. Thus I continued till October, when God opened my eyes; and O, my soul, what a Saviour I discovered Jesus to be! My sins fell like a burden from my soul: and then how plain the Bible seemed to me! It all spoke of Jesus; he was in every page and every line. O, that was a happy day! I wanted to go right home to heaven; Jesus was all to me, and I thought I could make everybody else see him as I saw him, but I was mistaken.

> “‘Toukokuussa 1816 minut saatettiin synnintuntoon, ja oi, mikä kauhu täytti sieluni! Unohdin syödä. Taivaat näyttivät vaskelta ja maa raudalta. Näin jatkui lokakuuhun asti, jolloin Jumala avasi silmäni; ja oi, sieluni, kuinka ihanan Vapahtajan havaitsinkaan Jeesuksen olevan! Syntini putosivat kuin taakka sielustani; ja silloin, kuinka selvältä Raamattu minusta näyttikään! Kaikki puhui Jeesuksesta; hän oli jokaisella sivulla ja jokaisella rivillä. Oi, se oli onnellinen päivä! Tahdoin mennä suoraan kotiin taivaaseen; Jeesus oli minulle kaikki kaikessa, ja luulin voivani saada kaikki muutkin näkemään hänet niin kuin minä hänet näin, mutta erehdyin.

> “‘During, the twelve years I was a deist, I read all histories I could find; but now I loved the Bible. It taught of Jesus! But still there was a good deal of the Bible that was dark to me. In 1818 or 19, while conversing with a friend! To whom I made a visit, and who had known and heard me talk while I was a deist, he inquired, in rather a significant manner, “What do you think of this text, and that?” referring to the old texts I objected to while a deist. I understood what he was about, and replied—If you will give me time, I will tell you what they mean. “How long time do you want?” I don’t know, but I will tell you, I replied, for I could not believe that God had given a revelation that could not be understood. I then resolved to study my Bible, believing I could find out what the Holy Spirit meant. But as soon as I had formed this resolution the thought came to me—“Suppose you find a passage that you cannot understand, what will you do?”

> ”Niiden kahdentoista vuoden aikana, jolloin olin deisti, luin kaikki historiat, jotka vain saatoin löytää; mutta nyt rakastin Raamattua. Se opetti Jeesuksesta! Mutta yhä oli Raamatussa paljon sellaista, mikä oli minulle hämärää. Vuonna 1818 tai 1819, keskustellessani erään ystävän kanssa, jonka luona kävin vierailulla ja joka oli tuntenut minut ja kuullut minun puhuvan silloin, kun olin deisti, hän kysyi minulta varsin merkitsevässä sävyssä: ”Mitä ajattelet tästä tekstistä ja tuosta?” viitaten niihin vanhoihin teksteihin, joita olin deistinä vastustanut. Ymmärsin, mitä hän tarkoitti, ja vastasin: jos annat minulle aikaa, minä kerron sinulle, mitä ne merkitsevät. ”Kuinka paljon aikaa tarvitset?” En tiedä, mutta minä kerron sinulle, vastasin, sillä en voinut uskoa, että Jumala olisi antanut ilmoituksen, jota ei voitaisi ymmärtää. Silloin päätin tutkia Raamattuani, uskoen voivani saada selville, mitä Pyhä Henki tarkoitti. Mutta heti kun olin tehnyt tämän päätöksen, mieleeni tuli ajatus: ”Entä jos löydät kohdan, jota et voi ymmärtää, mitä silloin teet?”

> “This mode of studying the Bible then came to my mind:—I will take the words of such passages, and trace them through the Bible, and find out their meaning in this way. I had Cruden’s Concordance, [purchased in 1798] which I think is the best in the world; so I took that and my Bible, and set down to my desk, and read nothing else, except the newspapers a little, for I was determined to know what my Bible meant. I began at Genesis, and read on slowly; and when I came to a text that I could not understand, I searched through the Bible to find out what it meant. After I had gone through the Bible in this way, O, how bright and glorious the truth appeared! I found what I have been preaching to you. I was satisfied that the seven times terminated in 1843. Then I came to the 2300 days; they brought me to the same conclusion; but I had no thought of finding out when the Saviour was coming, and I could not believe it; but the light struck me so forcibly I did not know what to do. Now, I thought, I must put on spurs and breeching; I will not go faster than the Bible, and I will not fall behind it. Whatever the Bible teaches, I will hold on to it. But still there were some texts that I could nor understand.”

> ”Tämä Raamatun tutkimisen tapa tuli silloin mieleeni: minä otan tällaisten kohtien sanat ja seuraan niitä kautta koko Raamatun ja selvitän tällä tavoin niiden merkityksen. Minulla oli Crudenin konkordanssi [hankittu vuonna 1798], jota pidän maailman parhaana; niinpä otin sen ja Raamattuni, istuuduin työpöytäni ääreen enkä lukenut mitään muuta, paitsi vähän sanomalehtiä, sillä olin päättänyt saada tietää, mitä Raamattuni tarkoitti. Aloitin Ensimmäisestä Mooseksen kirjasta ja luin hitaasti eteenpäin; ja kun tulin jakeeseen, jota en voinut ymmärtää, tutkin koko Raamattua saadakseni selville, mitä se tarkoitti. Kun olin käynyt Raamatun läpi tällä tavoin, oi, kuinka kirkkaalta ja loistavalta totuus näyttikään! Löysin sen, mitä olen teille saarnannut. Olin vakuuttunut siitä, että ne seitsemän aikaa päättyivät vuonna 1843. Sitten tulin 2300 päivään; ne johdattivat minut samaan johtopäätökseen; mutta minulla ei ollut ajatustakaan siitä, että olisin selvittämässä, milloin Vapahtaja tulisi, enkä voinut uskoa sitä; mutta valo osui minuun niin väkevästi, etten tiennyt, mitä tehdä. Nyt ajattelin: minun täytyy panna kannukset ja suitset; en kulje Raamattua nopeammin enkä jää siitä jälkeen. Mitä ikinä Raamattu opettaa, siitä minä pidän kiinni. Mutta yhä oli joitakin jakeita, joita en voinut ymmärtää.”

> “So much for his general mode of studying the Bible. On another occasion he stated his mode of settling the meaning of the text before us—the meaning of ‘the daily.’ ‘I read on,’ said he, ‘And could find no other case in which it was found, but in Daniel. I then took those words which stood in connection with it, “take away.” “He shall take away the daily,” “from the time the daily shall be taken away,” etc. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thessalonians 2:7, 8. ‘For the mystery of iniquity doth already work, only he who now letteth, will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ etc. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! that is “the daily!” Well, now, what does Paul mean by “he who now letteth,” or hindereth? By “the man of sin,” and “the wicked,” Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, “the daily” must mean Paganism.’” Apollos Hale, The Second Advent Manual, 66.

> ”Siinä hänen yleisestä tavastaan tutkia Raamattua. Toisessa yhteydessä hän esitti tapansa ratkaista edessämme olevan tekstin merkitys — sanan ”jokapäiväinen” merkitys. ”Luin eteenpäin”, hän sanoi, ”enkä voinut löytää muuta kohtaa, jossa se esiintyisi, kuin Danielissa. Otin sitten ne sanat, jotka olivat sen yhteydessä, ’ottaa pois’. ’Hän ottaa pois jokapäiväisen’, ’siitä ajasta, jolloin jokapäiväinen otetaan pois’ jne. Luin eteenpäin ja ajattelin, etten saisi tekstistä mitään valoa; lopulta tulin kohtaan 2. Tessalonikalaiskirje 2:7, 8. ’Sillä laittomuuden salaisuus on jo vaikuttamassa; jahka vain tulee tieltä poistetuksi se, joka nyt pidättää, niin silloin ilmestyy tuo laiton’ jne. Ja kun olin tullut tuohon tekstiin, oi, kuinka kirkkaana ja loistavana totuus näyttäytyi! Siinä se on! se on ”jokapäiväinen”! No niin, mitä Paavali nyt tarkoittaa sillä, ’joka nyt pidättää’, tai estää? ’Synnin miehellä’ ja ’laittomalla’ tarkoitetaan paavikuntaa. No niin, mikä estää paavikuntaa tulemasta ilmi? Miksi, pakanuus; no niin, silloin ”jokapäiväisen” täytyy tarkoittaa pakanuutta.’” Apollos Hale, The Second Advent Manual, 66.

The Providential guidance of Miller’s study by both human and Divine is in the record. His old friend pushed him, and the thoughts which came to him were the voice of the angel Gabriel, who Sister White identifies “line upon line” as the angel who repeatedly visited Miller. He identifies the seven times as his first discovery and then identifies the 2,300 as the second witness to the seven times, for they both ended in 1843, (he initially believed). Those two prophecies are his alpha and omega discoveries, and within the prophetic relationship to Miller they identify the mistake that would be corrected by Samuel Snow with the message of the Midnight Cry that initiated the “seventh-month movement.” The movement of the Midnight Cry was the “seventh-month movement” when it left the Exeter camp meeting, for it was identifying the coming of the Lord on the tenth day of the seventh month, which in 1844 fell on October 22.

Sekä inhimillinen että jumalallinen johdatus Millerin tutkimuksessa käy ilmi asiakirjoista. Hänen vanha ystävänsä kannusti häntä, ja ne ajatukset, jotka tulivat hänelle, olivat enkeli Gabrielin ääni, jonka sisar White tunnistaa ”rivi rivin päälle” enkeliksi, joka toistuvasti vieraili Millerin luona. Hän määrittelee seitsemän aikaa ensimmäiseksi löydöksekseen ja tunnistaa sitten 2 300:n olevan toinen todistus seitsemästä ajasta, sillä ne molemmat päättyivät vuonna 1843 (kuten hän aluksi uskoi). Nämä kaksi profetiaa ovat hänen alfa- ja omegahavaintonsa, ja profeetallisessa suhteessaan Milleriin ne osoittavat sen erehdyksen, jonka Samuel Snow korjaisi Keskiyön huudon sanomalla, joka pani alulle ”seitsemännen kuukauden liikkeen”. Keskiyön huudon liike oli ”seitsemännen kuukauden liike” siitä hetkestä, kun se lähti Exeterin leirikokouksesta, sillä se osoitti Herran tulemuksen seitsemännen kuukauden kymmenentenä päivänä, joka vuonna 1844 oli 22. lokakuuta.

The mistake that produces the empowerment of the second angel is represented by Miller’s initial understanding that the seven times and the 2,300 years concluded together in 1843. In the passage the next doctrine that is discussed is how Miller came to identify Rome as the symbol that establishes the vision. The Adventist history teachers identify that all of William Miller’s prophetic understandings were based upon his identifying two desolating powers. He understood those two desolating powers to be pagan and papal Rome, and he saw those two powers in 2 Thessalonians when he came to understand that the “daily” in the book of Daniel is pagan Rome. Every prophetic model set forth by Miller, who Sister White informs us was repeatedly visited by angels, was based upon his understanding that Rome establishes the vision. Every one!

Virhe, joka tuottaa toisen enkelin voimaannuttamisen, ilmenee Millerin alkuperäisessä käsityksessä, jonka mukaan seitsemän aikaa ja 2 300 vuotta päättyivät yhdessä vuonna 1843. Tekstijaksossa seuraava käsitelty oppi koskee sitä, kuinka Miller tuli tunnistamaan Rooman näyn vahvistavaksi symboliksi. Adventtihistorian opettajat osoittavat, että kaikki William Millerin profeetalliset käsitykset perustuivat siihen, että hän tunnisti kaksi hävittävää valtaa. Hän ymmärsi näiden kahden hävittävän vallan olevan pakanallinen ja paavillinen Rooma, ja hän näki nämä kaksi valtaa 2. Tessalonikalaiskirjeessä, kun hän tuli ymmärtämään, että Danielin kirjan ”jokapäiväinen” on pakanallinen Rooma. Jokainen Millerin esittämä profeetallinen malli — hänen, jolle sisar White kertoo enkelien toistuvasti ilmestyneen — perustui hänen ymmärrykseensä siitä, että Rooma vahvistaa näyn. Jokainen niistä!

From December 31, 2023 the Lion of the tribe of Judah has been unsealing the Revelation of Jesus Christ. From that point the foundational test had begun, and it reached its conclusion when the first pope from the United States began his reign on May 8, 2025. At that point, the temple test began.

31. joulukuuta 2023 lähtien Juudan heimon Leijona on avannut Jeesuksen Kristuksen ilmestyksen sinettejä. Siitä hetkestä alkaen perustavaa laatua oleva koetus oli alkanut, ja se saavutti päätöksensä, kun ensimmäinen Yhdysvalloista tullut paavi aloitti hallituskautensa 8. toukokuuta 2025. Tuolloin temppelikoetus alkoi.

We will continue these things in the next article and employ the “250” years as a witness to uphold our identification that the foundational test ended with the current pope.

Jatkamme näiden asioiden käsittelyä seuraavassa artikkelissa ja käytämme ”250” vuotta todistuksena vahvistaaksemme tunnistuksemme siitä, että perustavaa laatua oleva koetus päättyi nykyiseen paaviin.

Back to Articles