Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Twelve

Joelin kirja ja laodikealainen seitsemännen päivän adventistikirkko - numero kaksitoista

Number Twelve

Numero kaksitoista

Author

Jeff Pippenger

Published

December 17, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

My desire is to set forth the prophetic testimony of Joel in such a fashion that Joel’s testimony can be recognized in what Peter was saying and doing at Pentecost. I am certain the Bible is clear about what Peter was doing and saying at Pentecost, but I am seeking to understand what Peter was prophetically typifying in the history of the latter rain, when he placed the message of Pentecost in the terms of a fulfillment of the book of Joel.

Tarkoitukseni on esittää Joelin profeetallinen todistus sellaisella tavalla, että Joelin todistus voidaan tunnistaa siinä, mitä Pietari sanoi ja teki helluntaina. Olen varma siitä, että Raamattu ilmaisee selvästi, mitä Pietari teki ja sanoi helluntaina, mutta pyrin ymmärtämään, mitä Pietari profeetallisesti esikuvasi myöhäissateen historiassa, kun hän esitti helluntain sanoman Joelin kirjan täyttymyksenä.

Peter is a symbol of the remnant people of God, and is not only illustrated at Pentecost, but also at Caesarea Philippi in Matthew 16. Caesarea Philippi is located in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, three verses which set forth a battle that was first fulfilled during the historical period when Caesarea Philippi was named Panium. Verses thirteen through fifteen precede verse sixteen, which identifies the Sunday law in the United States. Verse ten identifies the collapse of the Soviet Union in 1989. Verses ten to sixteen of Daniel eleven represent 1989 unto the Sunday law, and that period is the “hidden history” of verse forty of the same chapter.

Pietari on Jumalan jäännöskansan vertauskuva, eikä häntä kuvata ainoastaan helluntaina, vaan myös Matteuksen 16. luvussa Kesarea Filippissä. Kesarea Filippi sijaitsee Daniel 11:n jakeissa kolmestatoista viiteentoista, kolmessa jakeessa, jotka esittävät taistelun, joka täyttyi ensimmäisen kerran sinä historiallisena ajanjaksona, jolloin Kesarea Filippin nimi oli Panium. Jakeet kolmestatoista viiteentoista edeltävät jaetta kuusitoista, joka yksilöi sunnuntailain Yhdysvalloissa. Jae kymmenen yksilöi Neuvostoliiton romahduksen vuonna 1989. Daniel 11:n jakeet kymmenestä kuuteentoista edustavat ajanjaksoa vuodesta 1989 sunnuntailakiin saakka, ja tuo ajanjakso on saman luvun neljännenkymmenennen jakeen ”salattu historia”.

## The Hidden History in BOLDFACE

Lihavoidulla kirjoitettu kätketty historia

## 1798

1798

> And at the time of the end shall the king of the south push at him:

> Ja lopun aikana etelän kuningas hyökkää hänen kimppuunsa:

## 1989

1989

> But his sons shall be stirred up, and shall assemble a multitude of great forces: and the king of the north shall come against him like a whirlwind, with chariots, and with horsemen, and with many ships; and he shall enter into the countries, and shall overflow and pass over. and one shall certainly come, and overflow, and pass through: then shall he return, and be stirred up, even to his fortress.

> Mutta hänen poikansa ryhtyvät sotaan ja kokoavat suuren joukon väkeviä sotavoimia; ja pohjoisen kuningas käy hänen kimppuunsa kuin myrskytuuli, vaunuin, ratsumiehin ja monin laivoin; ja hän tunkeutuu maihin, tulvii niiden yli ja kulkee niiden halki. Ja hän on varmasti tuleva, tulviva yli ja kulkeva kautta; sitten hän palajaa ja ryhtyy sotaan aina hänen linnoitukseensa asti.

## 2014 the battle of Raphia

2014 Rafian taistelu

> And the king of the south shall be moved with choler, and shall come forth and fight with him, even with the king of the north: and he shall set forth a great multitude; but the multitude shall be given into his hand. And when he hath taken away the multitude, his heart shall be lifted up; and he shall cast down many ten thousands: but he shall not be strengthened by it.

> Ja etelän kuningas kiihtyy vihaan, ja lähtee sotimaan häntä vastaan, nimittäin pohjoisen kuningasta vastaan; ja tämä asettaa liikkeelle suuren joukon, mutta se joukko annetaan hänen käteensä. Ja kun hän on ottanut sen joukon pois, hänen sydämensä ylpistyy; ja hän kukistaa monia kymmeniätuhansia, mutta ei vahvistu siitä.

## The battle of Panium (Caesarea Philippi)

Paniumin taistelu (Caesarea Philippi)

> For the king of the north shall return, and shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years with a great army and with much riches.

> Sillä pohjoisen kuningas on palaava ja nostava liikkeelle joukon, entistä suuremman, ja on vuosien kuluttua varmasti tuleva suuren sotajoukon ja runsaan varallisuuden kanssa.

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall.

> Ja noina aikoina monet nousevat etelän kuningasta vastaan; myös sinun kansasi väkivaltaiset miehet korottavat itsensä vahvistaakseen näyn, mutta he lankeavat.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand.

> Niin pohjoisen kuningas tulee, rakentaa vallin ja valtaa lujimmin varustetut kaupungit; eikä etelän käsivarsi kestä, eivätkä hänen valiokansansa, eikä ole voimaa kestää vastaan.

## The Sunday law in the USA

Sunnuntailaki Yhdysvalloissa

> But he that cometh against him shall do according to his own will, and “none shall stand” before him: and “he shall stand” in the glorious land, which by his hand shall be consumed. He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. He shall stretch forth his hand also upon the countries: and the land of Egypt shall not escape. Daniel 11:40, 10–16, 41, 42.

> Mutta se, joka käy häntä vastaan, tekee oman tahtonsa mukaan, eikä “kukaan kestä” hänen edessään; ja “hän on seisova” ihanassa maassa, joka hänen kätensä kautta hävitetään. Hän tunkeutuu myös ihanaan maahan, ja monet maat kukistuvat; mutta nämä pääsevät hänen kädestään, nimittäin Edom, Moab ja ammonilaisten johtomiehet. Hän ojentaa kätensä myös maita vastaan, eikä Egyptin maa pelastu. Daniel 11:40, 10–16, 41, 42.

When Peter is prophetically at Caesarea Philippi (Panium), and Pentecost it is the time of the latter rain, which locates him in the ‘hidden history’ of verse forty. I intend to address the current Ukrainian War represented in verse eleven of chapter eleven and the coming war of Panium of verses thirteen to fifteen that leads to the Third World War which are the external events between 1989 and the Sunday law, but we are currently identifying the history of the third angel from October 22, 1844 unto the formation of a legal church in 1863.

Kun Pietari on profeetallisesti Kesareassa Filippin luona (Paniumissa), ja helluntai on myöhäissateen aikaa, tämä sijoittaa hänet jakeen neljäkymmentä ”kätkettyyn historiaan”. Aion käsitellä nykyistä Ukrainan sotaa, jota edustaa luvun yksitoista jae yksitoista, sekä tulevaa Paniumin sotaa jakeissa kolmetoista–viisitoista, joka johtaa kolmanteen maailmansotaan; nämä ovat ulkoiset tapahtumat vuosien 1989 ja sunnuntailain välillä, mutta parhaillaan tunnistamme kolmannen enkelin historian 22. lokakuuta 1844:stä aina laillisen kirkon muodostamiseen vuonna 1863.

The line illustrates the arrival of the third angel on 9/11 (1844) unto the Sunday law (1863). The Sunday law was typified by the Emancipation Proclamation announcing freedom, thus typifying the Sunday law where freedom is removed. Freedom proclaimed by the first Republican president, typifying the freedom removed by the last Republican president—who is prophetically destined to become a dictator at the Sunday law.

Viiva havainnollistaa kolmannen enkelin saapumista 9/11 (1844):stä sunnuntailakiin (1863) saakka. Sunnuntailakia esikuvasi vapautuksenjulistus, joka julisti vapautta, ja siten se esikuvasi sunnuntailakia, jossa vapaus poistetaan. Ensimmäisen republikaanisen presidentin julistama vapaus esikuvasi sitä vapautta, jonka viimeinen republikaaninen presidentti poistaa—hänet on profeetallisesti määrätty tulemaan diktaattoriksi sunnuntailain aikana.

> “When our nation shall so abjure the principles of its government as to enact a Sunday law, Protestantism will in this act join hands with popery; it will be nothing else than giving life to the tyranny which has long been eagerly watching its opportunity to spring again into active despotism.” Testimonies, volume 5, 711.

> ”Kun kansakuntamme siinä määrin luopuu hallituksensa periaatteista, että se säätää sunnuntailain, protestantismi lyö tässä teossa kättä paavinvallan kanssa; se ei ole mitään muuta kuin elämän antamista tyrannialle, joka on jo kauan innokkaasti odottanut tilaisuuttaan syöksyäkseen jälleen toimivaan despotismiin.” Testimonies, osa 5, 711.

742 BC was the alpha history that began the time prophecies of Isaiah seven verse eight, that reached the omega fulfillment in 1863. In 742 Ahaz, king of the southern kingdom of Judah was entering a Civil War against the ten northern tribes who made up the northern kingdom. The history of 742 BC was illustrated in Judah, the literal glorious land of Scriptures, that was populated by literal Jews and represented in the passage by the wicked and foolish king Ahaz—thus typifying the omega history of 1863. The omega history of 1863 is fulfilled within the period the United States reigns as the earth beast, the sixth kingdom of Bible prophecy. The United States is the spiritual glorious land, made up of Protestant Christianity who are biblically spiritual Jews. The Civil War between north and south in 742 BC at the alpha history illustrated the Civil War between north and south in the omega history of 1863. Together those two witnesses illustrate the external history leading up to the Sunday law where the spiritual glorious land will once again be divided into two classes.

Vuosi 742 eKr. oli se alfahistoria, josta alkoivat Jesajan 7:8:n aikaprofetiat ja jotka saavuttivat omegatäyttymyksensä vuonna 1863. Vuonna 742 Aahas, eteläisen Juudan valtakunnan kuningas, oli ajautumassa sisällissotaan niitä kymmentä pohjoista heimoa vastaan, jotka muodostivat pohjoisen valtakunnan. Vuoden 742 eKr. historia kuvattiin Juudassa, Raamatun kirjaimellisessa ihanuuden maassa, jonka asuttivat kirjaimelliset juutalaiset ja jota tässä kohdassa edusti jumalaton ja tyhmä kuningas Aahas — näin esikuvallistaen vuoden 1863 omegahistoriaa. Vuoden 1863 omegahistoria täyttyy sen ajanjakson kuluessa, jolloin Yhdysvallat hallitsee maapetona, Raamatun profetian kuudentena valtakuntana. Yhdysvallat on hengellinen ihanuuden maa, joka koostuu protestanttisesta kristikunnasta, joka raamatullisessa merkityksessä on hengellisiä juutalaisia. Pohjoisen ja etelän välinen sisällissota vuonna 742 eKr. alfahistoriassa kuvasi pohjoisen ja etelän välistä sisällissotaa vuoden 1863 omegahistoriassa. Yhdessä nämä kaksi todistajaa havainnollistavat sitä ulkoista historiaa, joka johtaa sunnuntailakiin, jolloin hengellinen ihanuuden maa jakautuu jälleen kahteen luokkaan.

In 742 BC, the northern power represented an alliance between Israel’s ten northern tribes and Syria, thus typifying an alliance with an outside power, as was fulfilled when the support of the pro-slavery papacy was given to the pro-slavery southern states in the Civil War. The outside ally of Syria in 742 BC, and the outside ally of the papacy in the Civil War, identifies the alliance of the world-globalists with the globalist Democrats in their warfare against MAGA-ism, a warfare that began in 2015 when the fourth and richest president stood up, and in doing so stirred up the entire realm of Grecia according to Daniel eleven, verse two. That stirring is identifying the awakening of the heathen in the book of Joel. “Grecia” and “heathen” are symbols of the dragon power that leads the world to Armageddon in alliance with the beast and the false prophet.

Vuonna 742 eKr. pohjoinen valta edusti Israelin kymmenen pohjoisen heimon ja Syyrian välistä liittoa ja siten esikuvasi liittoa ulkopuolisen vallan kanssa, kuten täyttyi silloin, kun orjuutta kannattavan paavikunnan tuki annettiin orjuutta kannattaville etelävaltioille sisällissodassa. Syyrian ulkopuolinen liittolainen vuonna 742 eKr. ja paavikunnan ulkopuolinen liittolainen sisällissodassa osoittavat maailman globalistien ja globalististen demokraattien liiton niiden sodankäynnissä MAGA-ismia vastaan, sodankäynnissä, joka alkoi vuonna 2015, kun neljäs ja rikkain presidentti nousi esiin ja siten villitsi koko Kreikan valtakunnan Danielin kirjan yhdennentoista luvun toisen jakeen mukaisesti. Tuo villitseminen osoittaa pakanain heräämisen Joelin kirjassa. ”Kreikka” ja ”pakanat” ovat lohikäärmevallan vertauskuvia, sen vallan, joka johtaa maailman Harmagedoniin liitossa pedon ja väärän profeetan kanssa.

In 2015 the heathen were awakened to the prophetic call to Joel’s valley of Jehosophat, that he also called the valley of judgment. In 2015 Donald Trump announced his presidential candidacy, thus stirring up the globalist empire represented as Grecia and the heathen began their march to Armageddon, and only one year after the beginning of the Ukrainian War in fulfillment of verse eleven of Daniel eleven.

Vuonna 2015 pakanat herätettiin profeetalliseen kutsuun Joelin Joosafatin laaksoon, jota hän kutsui myös tuomion laaksoksi. Vuonna 2015 Donald Trump ilmoitti presidenttiehdokkuudestaan, saattaen siten liikkeelle globalistisen imperiumin, jota Kreikka edustaa, ja pakanat alkoivat marssinsa Harmagedoniin, ja tämä tapahtui vain yhden vuoden kuluttua Ukrainan sodan alkamisesta Danielin kirjan yhdestoista luvun yhdennentoista jakeen täyttymyksenä.

The civil wars of 742 BC and 1863 identify the history of the Sunday law, which marks the end of the sixth kingdom of Bible prophecy. That sixth kingdom began with the Revolutionary War, so the end of the sixth kingdom at the Sunday law identifies the repetition of the Revolutionary War, at the very time that the Civil War is taking place. The definition of and the labelling of either a Civil or Revolutionary war is based upon perspective. What the Democrats are now doing through lawfare, embezzlement, fraud, illegal immigration and propaganda they call a color-revolution, but those souls opposed to their globalist maneuvers consider the very same activities as the instigation of ‘civil’ unrest. Is Antifa a criminal or a hero?

Vuoden 742 eKr. ja vuoden 1863 sisällissodat osoittavat sunnuntailain historian, joka merkitsee raamatullisen profetian kuudennen valtakunnan loppua. Tuo kuudes valtakunta alkoi vallankumoussodan myötä, joten kuudennen valtakunnan päättyminen sunnuntailakiin osoittaa vallankumoussodan toistumisen juuri sillä hetkellä, jolloin sisällissota on käynnissä. Määritelmä siitä, onko kyseessä sisällis- vai vallankumoussota, samoin kuin näiden nimitysten käyttö, perustuu näkökulmaan. Sitä, mitä demokraatit nyt tekevät oikeudenkäynnillä aseistamisen, kavalluksen, petoksen, laittoman maahanmuuton ja propagandan kautta, he kutsuvat värivallankumoukseksi, mutta ne sielut, jotka vastustavat heidän globalistisia juoniaan, pitävät näitä aivan samoja toimia ”sisällisen” levottomuuden lietsomisena. Onko Antifa rikollinen vai sankari?

The two historical wars represent a single divisive war that takes place in the history of the last Republican president. As with the first Republican president the warfare will be won by the last Republican president, who was also typified by the first President, who was also the victor of the Revolutionary War. The MAGA revolution, according to the Democrats, is producing the current ‘civil unrest.’ Depending on your personal political persuasion, the current war is either a revolutionary war or a civil war. Prophetically it is both.

Nämä kaksi historiallista sotaa edustavat yhtä ainoaa jakavaa sotaa, joka tapahtuu viimeisen republikaanipresidentin historian aikana. Kuten ensimmäisen republikaanipresidentin kohdalla, sodan voittaa viimeinen republikaanipresidentti, jota myös ensimmäinen presidentti esikuvallisesti kuvasi; hän oli myös vallankumoussodan voittaja. Demokraattien mukaan MAGA-vallankumous synnyttää nykyisen ”kansalaislevottomuuden”. Henkilökohtaisesta poliittisesta vakaumuksestasi riippuen nykyinen sota on joko vallankumoussota tai sisällissota. Profeetallisesti se on kumpaakin.

1863 represents the Sunday law and so does 1844, when the third angel arrived with the message of the Sunday law. The period of 1844 unto 1863 bears the signature of the Sunday law from beginning to end. In 1846 the marriage of the Whites, the observance of Sabbath and the name change from Harmen to White marked that the marriage that was entered into on October 22, 1844 had been consummated, and that consummation marked the beginning of the testing process of the third angel, just as the three-fold Sabbath test of manna marked the beginning of ten tests following the baptism of the Red Sea.

1863 edustaa sunnuntailakia, samoin kuin 1844, jolloin kolmas enkeli saapui sunnuntailain sanoman kanssa. Ajanjakso vuodesta 1844 vuoteen 1863 kantaa sunnuntailain tunnusmerkkiä alusta loppuun. Vuonna 1846 Whitejen avioliitto, sapatin viettäminen sekä nimenmuutos Harmenista Whiteksi osoittivat, että avioliitto, johon oli astuttu 22. lokakuuta 1844, oli saatettu päätökseen, ja tuo päätökseen saattaminen merkitsi kolmannen enkelin koetusprosessin alkua, aivan kuten mannan kolminkertainen sapattikoe merkitsi Punaisenmeren kasteen jälkeen seuranneiden kymmenen koetuksen alkua.

The manna was the first test and represented the tenth test at Kadesh for both represent the third angel’s message and therefore the Sunday law.

Mana oli ensimmäinen koetus ja edusti kymmenettä koetusta Kadesissa, sillä molemmat edustavat kolmannen enkelin sanomaa ja siten sunnuntailakia.

> “Every week during their long sojourn in the wilderness the Israelites witnessed a threefold miracle, designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath: a double quantity of manna fell on the sixth day, none on the seventh, and the portion needed for the Sabbath was preserved sweet and pure, when if any were kept over at any other time it became unfit for use.” Patriarchs and Prophets, 296.

> ”Joka viikko heidän pitkän erämaavaelluksensa aikana israelilaiset näkivät kolminkertaisen ihmeen, jonka tarkoituksena oli painaa heidän mieleensä sapatin pyhyys: kuudentena päivänä satoi kaksinkertainen määrä mannaa, seitsemäntenä ei lainkaan, ja sapattia varten tarvittava osa säilyi makeana ja puhtaana, kun taas jos sitä säästettiin yli muunakaan aikana, se kävi käyttökelvottomaksi.” Patriarkat ja profeetat, 296.

The first of ten tests was the “manna” test representing the threefold message of the three angels of Revelation fourteen. As with the manna, the angels represent the threefold warning against worship upon the first day of the week. The threefold manna miracle was “designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath,” which is of course the design of the third angel. The first of the three miracles represented by the manna, involved “eating” the heavenly bread, and “eating” is an alpha symbol of the latter rain period. The second miracle, represents the second angel’s message where inspiration “doubles” words and phrases to mark the period represented by Babylon’s two falls, for Babylon is fallen, is fallen. The second miracle was the “doubling” of the amount of manna on the sixth day. The third miracle was the preservation of the bread of the seventh-day Sabbath.

Ensimmäinen kymmenestä koetuksesta oli ”mannan” koetus, joka edusti Ilmestyskirjan neljäntoista luvun kolmen enkelin kolminkertaista sanomaa. Kuten mannan kohdalla, enkelit edustavat kolminkertaista varoitusta ensimmäisen viikonpäivän palvontaa vastaan. Manaan liittyvä kolminkertainen ihme oli ”tarkoitettu painamaan heidän mieliinsä sapatin pyhyys”, mikä on tietenkin kolmannen enkelin tarkoitus. Ensimmäinen mannan kuvaamista kolmesta ihmeestä liittyi taivaallisen leivän ”syömiseen”, ja ”syöminen” on myöhemmän sateen ajanjakson alfa-symboli. Toinen ihme edustaa toisen enkelin sanomaa, jossa innoitus ”kahdentaa” sanoja ja ilmauksia merkitäkseen ajanjakson, jota Babylonin kaksi lankeemusta edustavat, sillä Babylon on kukistunut, kukistunut. Toinen ihme oli mannan määrän ”kahdentuminen” kuudentena päivänä. Kolmas ihme oli seitsemännen päivän sapatin leivän säilyminen.

As a type of the three angels, the manna is the first angel, and therefore must contain the entire story, which in Revelation fourteen is the story of all three angels. The first angel is a fractal of all three angels’ messages. A fractal is a complex geometric shape that can be split into parts, each of which is a reduced-size copy of the whole. This property is called self-similarity. Fractals often have intricate detail no matter how much you zoom in. Fractals occur in mathematics, biology, physics, geology, chemistry, astronomy, engineering and many other fields of understanding.

Kolmea enkeliä esikuvallisesti edustavana manna on ensimmäinen enkeli, ja sen täytyy sen vuoksi sisältää koko kertomus, joka Ilmestyskirjan neljässätoista luvussa on kaikkien kolmen enkelin kertomus. Ensimmäinen enkeli on kaikkien kolmen enkelin sanomien fraktaali. Fraktaali on monimuotoinen geometrinen kuvio, joka voidaan jakaa osiin, joista kukin on pienennetty kopio kokonaisuudesta. Tätä ominaisuutta kutsutaan itseään muistuttavuudeksi. Fraktaaleissa on usein hienorakenteista yksityiskohtaisuutta riippumatta siitä, kuinka paljon niitä suurennetaan. Fraktaaleja esiintyy matematiikassa, biologiassa, fysiikassa, geologiassa, kemiassa, tähtitieteessä, insinööritieteissä ja monilla muilla tiedon aloilla.

The “three-step structure” of the three angels in Revelation chapter fourteen is represented in the message of the first angel, thus making the first angel a “fractal” of the three angels. The first three chapters of the book of Daniel represent the first, second and third angels’ messages respectively, and Daniel chapter one contains the same “three-step structure” represented in the three chapters, and as in the three angels in relation to the first angel.

Ilmestyskirjan neljännentoista luvun kolmen enkelin ”kolmiportainen rakenne” ilmenee ensimmäisen enkelin sanomassa, tehden siten ensimmäisestä enkelistä kolmen enkelin ”fraktaalin”. Danielin kirjan kolme ensimmäistä lukua edustavat vastaavasti ensimmäisen, toisen ja kolmannen enkelin sanomia, ja Danielin ensimmäinen luku sisältää saman ”kolmiportaisen rakenteen”, joka ilmenee näissä kolmessa luvussa, samoin kuin kolmen enkelin suhteessa ensimmäiseen enkeliin.

The threefold miracle of the manna was to be eaten and Daniel chapter one is about eating. Daniel passed the diet test by choosing pulse over the diet of Babylon. He was then tested for his appearance and his appearance produced a separation between his countenance and the countenance of those who ate Babylon’s food. The second angel’s message is the call to separate from Babylon during a separation history where two classes are developed and then manifested. That second test for Daniel led to the third test of Nebuchadnezzar, which was the third test in chapter one and typified the golden image test of chapter three, which Sister White repeatedly identifies as the Sunday law, which is the third angel’s message. Daniel chapter one is a fractal of the first three chapters of Daniel and those three chapters represent the three angels of Revelation fourteen, of which the first angel and chapter one of Daniel are both fractals of all three angels and all three chapters.

Mannan kolmiosainen ihme oli tarkoitettu syötäväksi, ja Danielin ensimmäinen luku käsittelee syömistä. Daniel läpäisi ruokavaliokokeen valitsemalla kasvisruoan Babylonin ruokavalion sijasta. Tämän jälkeen häntä koeteltiin hänen ulkonäkönsä perusteella, ja hänen ulkonäkönsä sai aikaan eron hänen kasvojensa ilmeen ja niiden kasvojen ilmeen välillä, jotka söivät Babylonin ruokaa. Toisen enkelin sanoma on kutsu erota Babylonista erottamisen historian aikana, jossa kaksi luokkaa kehittyy ja sitten tulee ilmi. Tämä Danielin toinen koetus johti Nebukadnessarin kolmanteen koetukseen, joka oli kolmas koetus ensimmäisessä luvussa ja esikuvasi kolmannen luvun kultaisen patsaan koetusta, jonka sisar White toistuvasti samastaa sunnuntailakiin, joka on kolmannen enkelin sanoma. Danielin ensimmäinen luku on Danielin kolmen ensimmäisen luvun fraktaali, ja nämä kolme lukua edustavat Ilmestyskirjan neljäntoista luvun kolmea enkeliä; sekä ensimmäinen enkeli että Danielin ensimmäinen luku ovat kaikkien kolmen enkelin ja kaikkien kolmen luvun fraktaaleja.

> “Every week during their long sojourn in the wilderness the Israelites witnessed a threefold miracle, designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath: a double quantity of manna fell on the sixth day, none on the seventh, and the portion needed for the Sabbath was preserved sweet and pure, when if any were kept over at any other time it became unfit for use.

> Joka viikko heidän pitkän erämaavaelluksensa aikana israelilaiset näkivät kolminkertaisen ihmeen, jonka tarkoituksena oli painaa heidän mieleensä sapatin pyhyys: kuudentena päivänä satoi kaksinkertainen määrä mannaa, seitsemäntenä ei lainkaan, ja sapattia varten tarvittava osa säilyi raikkaana ja puhtaana, vaikka se, jos sitä muulloin jätettiin yli, kävi käyttökelvottomaksi.

> “In the circumstances connected with the giving of the manna, we have conclusive evidence that the Sabbath was not instituted, as many claim, when the law was given at Sinai. Before the Israelites came to Sinai they understood the Sabbath to be obligatory upon them. In being obliged to gather every Friday a double portion of manna in preparation for the Sabbath, when none would fall, the sacred nature of the day of rest was continually impressed upon them. And when some of the people went out on the Sabbath to gather manna, the Lord asked, ‘How long refuse ye to keep My commandments and My laws?’” Patriarchs and Prophets, 296.

> ”Mannan antamiseen liittyvissä olosuhteissa meillä on ratkaiseva todistus siitä, ettei sapattia asetettu, kuten monet väittävät, silloin kun laki annettiin Siinailla. Ennen kuin israelilaiset tulivat Siinaille, he ymmärsivät, että sapatti oli heitä velvoittava. Siinä, että heidän tuli joka perjantai koota kaksinkertainen määrä mannaa valmistautuakseen sapattiin, jolloin sitä ei lankeaisi, lepopäivän pyhä luonne painettiin heihin jatkuvasti. Ja kun jotkut kansasta lähtivät sapattina kokoamaan mannaa, Herra kysyi: ’Kuinka kauan te kieltäydytte pitämästä minun käskyjäni ja lakejani?’” Patriarkat ja profeetat, 296.

Gathering and eating the manna, is typifying John in chapter ten of Revelation taking (gathering) the little book out of the angel’s hand and then eating it.

Mannan kokoaminen ja syöminen on esikuva siitä, että Johannes Ilmestyskirjan kymmenennessä luvussa ottaa (kokoaa) pienen kirjan enkelin kädestä ja sitten syö sen.

> And I went unto the angel, and said unto him, Give me the little book. And he said unto me, Take it, and eat it up; and it shall make thy belly bitter, but it shall be in thy mouth sweet as honey. Revelation 10:9.

> Ja minä menin enkelin luo ja sanoin hänelle: Anna minulle se pieni kirja. Ja hän sanoi minulle: Ota se ja syö se; se on tekevä vatsasi karvaaksi, mutta suussasi se on oleva makea kuin hunaja. Ilmestys 10:9.

John first had to go to the angel and ask, then he had to “take” the little book, and then he had to “eat” it. John is representing the three steps of the first angel by going to and asking the angel, followed by the second step of taking and the third of eating. Gathering and or eating, is the first of the three tests of the manna, but it contains a fractal of all three manna tests. Gathering and eating the manna, is typifying Jeremiah.

Johanneksen täytyi ensin mennä enkelin luo ja pyytää, sitten hänen täytyi ”ottaa” pieni kirja, ja sitten hänen täytyi ”syödä” se. Johannes edustaa ensimmäisen enkelin kolmea askelta menemällä enkelin luo ja pyytämällä, mitä seuraa toinen askel, ottaminen, ja kolmas, syöminen. Mannan kokoaminen ja/tai syöminen on ensimmäinen kolmesta mannaan liittyvästä koetuksesta, mutta se sisältää fraktaalin kaikista kolmesta mannakoetuksesta. Mannan kokoaminen ja syöminen on Jeremian esikuva.

> Thy words were found, and I did eat them; and thy word was unto me the joy and rejoicing of mine heart: for I am called by thy name, O Lord God of hosts. Jeremiah 15:16.

> Sanasi löydettiin, ja minä söin ne; ja sinun sanasi oli minulle sydämeni ilo ja riemu, sillä minä olen otettu sinun nimiisi, Herra, Jumala Sebaot. Jeremia 15:16.

His “words were found” by Jeremiah seeking and then asking for the little book. His word was found when the manna was gathered. Gathering and eating the manna, is typifying Ezekiel who ate the book given to him and in doing so identifies that to refuse to eat the book was to be as the rebellious house.

Hänen ”sanansa löydettiin”, kun Jeremia etsi ja sitten pyysi pientä kirjaa. Hänen sanansa löydettiin, kun manna koottiin. Mannan kokoaminen ja syöminen esikuvallistaa Hesekieliä, joka söi hänelle annetun kirjan, ja näin se osoittaa, että kieltäytyä syömästä kirjaa oli olla kuin kapinallinen huonekunta.

> But thou, son of man, hear what I say unto thee; Be not thou rebellious like that rebellious house: open thy mouth, and eat that I give thee. And when I looked, behold, an hand was sent unto me; and, lo, a roll of a book was therein; And he spread it before me; and it was written within and without: and there was written therein lamentations, and mourning, and woe. Moreover he said unto me, Son of man, eat that thou findest; eat this roll, and go speak unto the house of Israel.

> Mutta sinä, ihmislapsi, kuule, mitä minä sinulle sanon; älä ole niskoitteleva niin kuin tuo niskoitteleva heimo: avaa suusi ja syö, mitä minä sinulle annan. Ja kun minä katselin, katso, käsi ojennettiin minua kohti; ja katso, siinä oli kirjakäärö. Ja hän levitti sen eteeni; ja siihen oli kirjoitettu sisältä ja päältä; ja siihen oli kirjoitettu valitusta, huokausta ja voi-huutoja. Ja hän sanoi minulle vielä: Ihmislapsi, syö, mitä löydät; syö tämä kirjakäärö ja mene, puhu Israelin heimolle.

> So I opened my mouth, and he caused me to eat that roll. And he said unto me, Son of man, cause thy belly to eat, and fill thy bowels with this roll that I give thee. Then did I eat it; and it was in my mouth as honey for sweetness. Ezekiel 2:8–3:3.

> Niin minä avasin suuni, ja hän syötti minulle sen kirjakäärön. Ja hän sanoi minulle: Ihmislapsi, ruoki vatsasi ja täytä sisuksesi tällä kirjakääröllä, jonka minä sinulle annan. Silloin minä söin sen, ja se oli minun suussani makea kuin hunaja. Hesekiel 2:8–3:3.

If Ezekiel refused to eat the little book he would be in the rebellious house, and the “roll” of the “book” he was to eat was represented as “lamentations, and mourning, and woe,” representing a threefold message in the last days. The threefold message of the last days is the three angels messages of Revelation fourteen, and the context which Ezekiel presents those three messages, is the context of Islam and the third woe. The three messages possess an alpha and an omega, and the third is “woe,” a primary symbol of Islam, so the alpha must agree with the omega, therefore the “lamentations” represent the lamentations that began at 9/11 with the arrival of the seventh trumpet and third woe which would progressively escalate on into the seven last plagues. At the Sunday law “earthquake” of Revelation eleven, the third woe cometh quickly, and inspiration informs us that the unrighteous decree of Isaiah ten is that Sunday law. The verse begins by stating “woe” upon those who make unrighteous decrees.

Jos Hesekiel olisi kieltäytynyt syömästä pientä kirjaa, hän olisi kuulunut kapinalliseen huoneeseen, ja sen ”kirjan” ”käärö”, jonka hänen tuli syödä, esitettiin sisältävän ”valituksia, surua ja voi-huutoja”, mikä kuvaa kolminkertaista sanomaa viimeisinä päivinä. Viimeisten päivien kolminkertainen sanoma on Ilmestyskirjan neljäntoista luvun kolmen enkelin sanoma, ja asiayhteys, jossa Hesekiel esittää nuo kolme sanomaa, on islamin ja kolmannen voi-huudon asiayhteys. Näillä kolmella sanomalla on alfa ja oomega, ja kolmas on ”voi”, islamin ensisijainen vertauskuva, joten alfan täytyy olla sopusoinnussa oomegan kanssa; sen tähden ”valitukset” edustavat niitä valituksia, jotka alkoivat 9/11:ssa seitsemännen pasuunan ja kolmannen voi-huudon saapuessa ja jotka asteittain voimistuisivat aina seitsemään viimeiseen vitsaukseen saakka. Ilmestyskirjan yhdentoista luvun sunnuntailain ”maanjäristyksessä” kolmas voi tulee nopeasti, ja innoitus ilmoittaa meille, että Jesajan kymmenennen luvun väärämielinen säädös on tuo sunnuntailaki. Jae alkaa julistamalla ”voi” niille, jotka säätävät vääriä säädöksiä.

Eating the manna was the first of three tests, the second was the “doubling” on the preparation day. And what were the preparing for? They were preparing for the Sabbath test, which is the third angel’s message.

Mannan syöminen oli ensimmäinen kolmesta koetuksesta, toinen oli ”kaksinkertaistaminen” valmistuspäivänä. Ja mitä varten he valmistautuivat? He valmistautuivat sapattikoetukseen, joka on kolmannen enkelin sanoma.

That threefold miracle was also the first or alpha test of ten tests. God gave manna at the first step, then He gave a ‘double’ portion at the second step, but none at the third. The third test is different than the first two tests, for the third is the litmus test. Those three tests represent the alpha of a ten-step testing process that leads to the first Kadesh.

Tuo kolminkertainen ihme oli myös kymmenen koetuksen ensimmäinen eli alfa-koetus. Jumala antoi mannaa ensimmäisessä vaiheessa, sitten Hän antoi ”kaksinkertaisen” annoksen toisessa vaiheessa, mutta ei mitään kolmannessa. Kolmas koetus eroaa kahdesta ensimmäisestä koetuksesta, sillä kolmas on ratkaiseva koetus. Nuo kolme koetusta edustavat kymmenvaiheisen koetusprosessin alfaa, joka johtaa ensimmäiseen Kadesiin.

If you search the various theologians, you will find many lists of the ten tests that reach their conclusion at the first Kadesh. Almost all of them include the Red Sea as one of the ten tests, some include historical waymarks before the Red Sea during the plagues. They are all wrong.

Jos tutkitte eri teologeja, löydätte monia luetteloita niistä kymmenestä koetuksesta, jotka päättyvät ensimmäisessä Kadesissa. Lähes kaikki heistä sisällyttävät Punaisenmeren yhdeksi noista kymmenestä koetuksesta, ja jotkut sisällyttävät siihen historiallisia tienviittoja ennen Punaistamerta vitsausten aikana. He ovat kaikki väärässä.

The first test is the manna. Paul identifies that the Red Sea crossing was baptism.

Ensimmäinen koetus on manna. Paavali osoittaa, että Punaisenmeren ylitys oli kaste.

> Moreover, brethren, I would not that ye should be ignorant, how that all our fathers were under the cloud, and all passed through the sea; And were all baptized unto Moses in the cloud and in the sea. 1 Corinthians 10:1, 2.

> Sitä paitsi, veljet, en tahdo, että olette tietämättömiä siitä, että kaikki meidän isämme olivat pilven alla, ja kaikki kulkivat meren läpi; ja kaikki kastettiin Moosekseen pilvessä ja meressä. 1 Korinttolaisille 10:1, 2.

Moses typifies Jesus, and Jesus’ baptism identifies a testing process, threefold in nature, beginning with and emphasizing the test of appetite. The cross was typified by the Passover in Egypt. When they came out on the other side of the Red Sea, Christ was resurrected as the first fruit offering. When He came out of the watery grave at the hands of John the Baptist, Christ (the first fruit offering) began a forty-day testing process. After He was resurrected as typified by His baptism, there were forty days that Christ interacted with the disciples’ face to face. The testing process begins after the Red Sea crossing, as certainly as Christ was driven by the Spirit into the wilderness as soon as He came out of the water.

Mooses on Jeesuksen esikuva, ja Jeesuksen kaste osoittaa koettelemisprosessin, joka on luonteeltaan kolmiosainen ja joka alkaa ruokahalun koetuksella sekä painottaa sitä. Ristiä ennakoi Egyptin pääsiäinen. Kun he tulivat Punaisenmeren toiselle puolelle, Kristus nousi ylös esikoislyhteen uhrina. Kun Hän Johannes Kastajan toimesta nousi vetisestä haudasta, Kristus (esikoislyhteen uhri) aloitti neljänkymmenen päivän koettelemisprosessin. Sen jälkeen kun Hän oli noussut ylös, kuten Hänen kasteensa ennakoi, oli neljäkymmentä päivää, joiden aikana Kristus oli kasvotusten tekemisissä opetuslasten kanssa. Koettelemisprosessi alkaa Punaisenmeren ylityksen jälkeen, yhtä varmasti kuin Henki ajoi Kristuksen erämaahan heti, kun Hän oli noussut vedestä.

The first test for Christ was appetite, for the Bread of Heaven took up His anointed work right where Adam had fallen. The first test after the Red Sea is the threefold manna test typifying the threefold test upon the Bread of Heaven. Christ’s testing began after He came out of the water, so the ten tests must also begin ‘after’ they came out of the water. Christ was then confronted with a threefold test, set within the context of appetite, as typified by the threefold test of the manna that began after the Spirit had driven ancient Israel out of Egypt and into the wilderness.

Ensimmäinen koetus Kristukselle oli ruokahalu, sillä taivaan Leipä ryhtyi voideltuun työhönsä juuri siitä, mihin Aadam oli langennut. Ensimmäinen koetus Punaisenmeren jälkeen on kolmiosainen mannakoetus, joka esikuvallisesti kuvaa taivaan Leipään kohdistunutta kolmiosaista koetusta. Kristuksen koetus alkoi sen jälkeen, kun Hän nousi vedestä, joten myös kymmenen koetuksen on alettava ”sen jälkeen”, kun he olivat nousseet vedestä. Tämän jälkeen Kristus kohtasi kolmiosaisen koetuksen, joka asetettiin ruokahalun yhteyteen, niin kuin sitä esikuvallisesti kuvasi mannasta annettu kolmiosainen koetus, joka alkoi sen jälkeen, kun Henki oli ajanut muinaisen Israelin pois Egyptistä ja erämaahan.

The other lists that conjecture about what rebellions are represented by the ten tests that culminate at Kadesh identify Aaron’s golden calf rebellion as one of those ten tests, but they are wrong.

Muut luettelot, jotka esittävät arvailuja siitä, mitä kapinoita ne kymmenen koetusta tarkoittavat, jotka huipentuvat Kadesissa, pitävät Aaronin kultaisen vasikan kapinaa yhtenä noista kymmenestä koetuksesta, mutta ne ovat väärässä.

The provocation of the golden calf represents two tests. It is an essential element of the golden calf’s symbolism. The idolatry manifested when the people thought God would not see, was followed by the return of Moses. Then the people made a choice to remain idolaters in full view of God, as represented by Moses.

Kultaisen vasikan aiheuttama uhma edustaa kahta koetusta. Se on olennainen osa kultaisen vasikan symboliikkaa. Epäjumalanpalvelusta, joka ilmeni silloin, kun kansa ajatteli, ettei Jumala näkisi, seurasi Mooseksen paluu. Sitten kansa teki valinnan pysyä epäjumalanpalvelijoina Jumalan täydessä näköpiirissä, Mooseksen edustamana.

In the twofold escalating rebellion, we see a prophetic division in the tribes, when the tribe of Levi became exclusively assigned to the sanctuary work, for until that rebellion, the sanctuary work was to be accomplished by the firstborn of every tribe. No longer would that be the case. Now the faithful tribe of Levi would maintain the temple. “Division” or separation into ‘two’ is an element of the prophetic characteristic of the golden calf.

Kaksinkertaisessa voimistuvassa kapinassa näemme heimojen profeetallisen jakautumisen, kun Leevin heimo määrättiin yksinomaan pyhäkköpalvelukseen, sillä siihen kapinaan asti pyhäkköpalvelus oli määrä suorittaa kunkin heimon esikoisten toimesta. Niin ei enää olisi. Nyt uskollinen Leevin heimo ylläpitäisi temppeliä. ”Jakautuminen” eli erottaminen ”kahdeksi” on osa kultaisen vasikan profeetallista tunnusmerkkiä.

Aaron’s rebellion typified the rebellion of Jeroboam, the first king of the northern kingdom of Israel. Jeroboam ‘doubles’ the golden calves, placing one in Bethel and one in Dan. Aaron and Jeroboam are representing parallel histories, which is the history of the formation of the image of the beast. The history of the image of the beast is fulfilled in two periods, divided by the Sunday law in the United States. The image of the beast is a symbol of the combination of church and state which is set up first in the United States, and then in the world.

Aaronin kapina oli esikuva Jerobeamin, Israelin pohjoisen valtakunnan ensimmäisen kuninkaan, kapinasta. Jerobeam ”kaksinkertaistaa” kultaiset vasikat asettamalla yhden Beteliin ja yhden Daniin. Aaron ja Jerobeam edustavat rinnakkaisia historioita, mikä on pedon kuvan muodostumisen historiaa. Pedon kuvan historia täyttyy kahdessa ajanjaksossa, jotka Yhdysvaltojen sunnuntailaki erottaa toisistaan. Pedon kuva on vertauskuva kirkon ja valtion yhdistymisestä, joka pystytetään ensin Yhdysvalloissa ja sitten maailmassa.

There is always a division associated with symbols of the image of the beast. With Aaron it was the separation of the Levites, with Jeroboam it was the separation of the twelve tribes into two southern and ten northern tribes.

Pedon kuvan symboleihin liittyy aina jakaantuminen. Aaronin kohdalla se oli leeviläisten erottaminen, Jerobeamin kohdalla kahdentoista heimon jakautuminen kahteen eteläiseen ja kymmeneen pohjoiseen heimoon.

The symbol of that relationship of church and state is called “the image of the beast” by John in the book of Revelation. Aaron and Jeroboams’ golden calves were images of a beast, and the beast they were images of is Babylon, for the first kingdom of Bible prophecy is represented by a head of “gold” in Daniel chapter two. The image of the beast represents two tests, for the test is first brought upon the earth beast—the United States, then in chapter thirteen of Revelation the United States forces the world to set up an image to the beast. The first test is the USA, then the world.

Tuon kirkon ja valtion välisen suhteen vertauskuvaa Johannes kutsuu Ilmestyskirjassa ”pedon kuvaksi”. Aaronin ja Jerobeamin kultaiset vasikat olivat pedon kuvia, ja peto, jonka kuvia ne olivat, on Babylon, sillä raamatullisen profetian ensimmäistä valtakuntaa kuvataan Danielin kirjan toisessa luvussa ”kultaisena” päänä. Pedon kuva edustaa kahta koetusta, sillä koetus tuodaan ensin maan pedon — Yhdysvaltojen — päälle, ja sitten Ilmestyskirjan luvussa kolmetoista Yhdysvallat pakottaa maailman pystyttämään kuvan pedolle. Ensimmäinen koetus koskee Yhdysvaltoja, sitten maailmaa.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> “Kun Amerikka, uskonnonvapauden maa, yhtyy paavikunnan kanssa pakottamaan omaatuntoa ja vaatimaan ihmisiä kunnioittamaan väärää sapattia, kaikkien maiden kansat kautta koko maanpiirin johdetaan seuraamaan sen esimerkkiä.” Testimonies, osa 6, 18.

> “Foreign nations will follow the example of the United States. Though she leads out, yet the same crisis will come upon our people in all parts of the world.” Testimonies, volume 6, 395.

> ”Vieraat kansakunnat seuraavat Yhdysvaltain esimerkkiä. Vaikka se käy edellä, sama kriisi kohtaa kuitenkin meidän kansaamme kaikkialla maailmassa.” Testimonies, osa 6, s. 395.

The golden calf rebellion is twofold and marks two of the first nine tests which lead to the tenth and final test at the first Kadesh. When Aaron and Jeroboams’ rebellions are brought together “line upon line” you find Aaron, the high priest representing a church and Jeroboam, the king of Israel, representing the state. The two lines together are a symbol of a church state combination. Jeroboam’s two altars were set up in Bethel, (meaning church) and Dan (meaning judgment) and together representing the combination of church and state. With these points in place, we will begin to identify the ten tests.

Kultaisen vasikan kapina on kaksitahoinen ja merkitsee kahta niistä yhdeksästä ensimmäisestä koetuksesta, jotka johtavat kymmenenteen ja viimeiseen koetukseen ensimmäisessä Kaadeksessa. Kun Aaronin ja Jerobeamin kapinat asetetaan yhteen ”rivi rivin päälle”, havaitaan Aaron, ylimmäinen pappi, edustamassa kirkkoa, ja Jerobeam, Israelin kuningas, edustamassa valtiota. Nämä kaksi linjaa yhdessä ovat kirkon ja valtion liiton vertauskuva. Jerobeamin kaksi alttaria pystytettiin Beeteliin (merkitykseltään kirkko) ja Daaniin (merkitykseltään tuomio), ja yhdessä ne edustavat kirkon ja valtion yhdistelmää. Kun nämä kohdat on vahvistettu, alamme tunnistaa kymmenen koetusta.

The ten tests are set within the context of the Sabbath rest (Hebrews 3–4). They begin with the threefold miracle of the manna and its lesson upon the Sabbath and it ends at the tenth test, the first Kadesh. That first Kadesh is “the day of provocation in the Scriptures,” and Paul places the final rebellion in the context of the Sabbath test. The alpha test was the Sabbath, as symbolized by manna, and the tenth and omega test at the first Kadesh was also the Sabbath rest. Alpha and Omega always represents the end with the beginning.

Kymmenen koetusta sijoittuvat sapatinlevon yhteyteen (Hepr. 3–4). Ne alkavat mannan kolminkertaisella ihmeellä ja sen sapatista antamalla opetuksella, ja ne päättyvät kymmenenteen koetukseen, ensimmäiseen Kaadekseen. Tuo ensimmäinen Kaades on ”kiusauksen päivä Kirjoituksissa”, ja Paavali asettaa viimeisen kapinan sapatinkoetuksen yhteyteen. Alfa-koetus oli sapatti, niin kuin manna sitä symboloi, ja kymmenes eli oomega-koetus ensimmäisessä Kaadeksessa oli niin ikään sapatinlepo. Alfa ja Oomega edustaa aina lopun yhteyttä alkuun.

> Wherefore (as the Holy Ghost saith, Today if ye will hear his voice, Harden not your hearts, as in the provocation, in the day of temptation in the wilderness: When your fathers tempted me, proved me, and saw my works forty years. Wherefore I was grieved with that generation, and said, They do alway err in their heart; and they have not known my ways. So I sware in my wrath, They shall not enter into my rest.)

> Sentähden, niin kuin Pyhä Henki sanoo: ”Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä, älkää paaduttako sydämiänne niin kuin katkeroittamisen aikana, kiusauksen päivänä erämaassa, jossa teidän isänne minua kiusasivat, koettelivat minua ja näkivät minun tekojani neljäkymmentä vuotta. Sentähden minä vihastuin siihen sukupolveen ja sanoin: He eksyvät aina sydämessään, eivätkä ole oppineet tuntemaan minun teitäni. Niin minä vannoin vihassani: He eivät pääse minun lepooni.”

> Take heed, brethren, lest there be in any of you an evil heart of unbelief, in departing from the living God. But exhort one another daily, while it is called Today; lest any of you be hardened through the deceitfulness of sin. For we are made partakers of Christ, if we hold the beginning of our confidence stedfast unto the end;

> Katsokaa, veljet, ettei kenessäkään teistä olisi paha, epäuskoinen sydän, niin että hän luopuu elävästä Jumalasta. Vaan kehottakaa toisianne joka päivä, niin kauan kuin sanotaan: ”Tänä päivänä”, ettei kukaan teistä paatuisi synnin petollisuuden tähden. Sillä me olemme tulleet osallisiksi Kristuksesta, jos pidämme luottamuksemme alkupohjan vahvana loppuun asti;

> While it is said, Today if ye will hear his voice, harden not your hearts, as in the provocation. For some, when they had heard, did provoke: howbeit not all that came out of Egypt by Moses. But with whom was he grieved forty years? was it not with them that had sinned, whose carcases fell in the wilderness? And to whom sware he that they should not enter into his rest, but to them that believed not? So we see that they could not enter in because of unbelief.

> Niin kuin sanotaan: ”Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä, älkää paaduttako sydämiänne, niin kuin katkeroituksessa tapahtui.” Sillä muutamat, vaikka olivat kuulleet, katkeroittivat hänet; eivät kuitenkaan kaikki ne, jotka olivat Mooseksen johdolla lähteneet Egyptistä. Mutta keihin hän oli vihastunut neljäkymmentä vuotta? Eikö niihin, jotka olivat syntiä tehneet ja joiden ruumiit kaatuivat erämaahan? Ja keille hän vannoi, etteivät he saisi mennä hänen lepoonsa, ellei niille, jotka olivat epäuskoisia? Niin me näemme, etteivät he voineet päästä sinne epäuskon tähden.

> Let us therefore fear, lest, a promise being left us of entering into his rest, any of you should seem to come short of it. For unto us was the gospel preached, as well as unto them: but the word preached did not profit them, not being mixed with faith in them that heard it.

> Pelätkäämme siis, ettei, koska lupaus päästä hänen lepoonsa on yhä voimassa, kenenkään teistä havaittaisi jääneen siitä osattomaksi. Sillä meille on julistettu evankeliumi niin kuin heillekin; mutta kuultu sana ei hyödyttänyt heitä, koska se ei uskossa sulautunut niihin, jotka sen kuulivat.

> For we which have believed do enter into rest, as he said, As I have sworn in my wrath, if they shall enter into my rest: although the works were finished from the foundation of the world. For he spake in a certain place of the seventh day on this wise, And God did rest the seventh day from all his works. And in this place again, If they shall enter into my rest.

> Sillä me, jotka olemme uskoneet, pääsemme lepoon, niin kuin hän on sanonut: Niin minä vihassani vannoin: eivät he pääse minun lepooni; vaikka teot olivat valmiit maailman perustamisesta asti. Sillä hän on eräässä paikassa sanonut seitsemännestä päivästä näin: Ja Jumala lepäsi seitsemäntenä päivänä kaikista teoistansa. Ja tässä paikassa jälleen: eivät he pääse minun lepooni.

> Seeing therefore it remaineth that some must enter therein, and they to whom it was first preached entered not in because of unbelief: Again, he limiteth a certain day, saying in David, Today, after so long a time; as it is said, Today if ye will hear his voice, harden not your hearts.

> Koska siis jää voimaan, että joidenkuiden on mentävä siihen sisälle, eivätkä ne, joille se ensin julistettiin, menneet sisälle epäuskon tähden, hän taas määrää erään päivän, sanoen Daavidissa: Tänään, niin pitkän ajan kuluttua, niin kuin on sanottu: Tänään, jos te kuulette hänen äänensä, älkää paaduttako sydämiänne.

> For if Jesus had given them rest, then would he not afterward have spoken of another day.

> Sillä jos Jeesus olisi antanut heille levon, ei hän sen jälkeen olisi puhunut toisesta päivästä.

> There remaineth therefore a rest to the people of God. For he that is entered into his rest, he also hath ceased from his own works, as God did from his. Let us labour therefore to enter into that rest, lest any man fall after the same example of unbelief. Hebrews 3:8–4:11.

> Niin on Jumalan kansalle sapatinlepo varmasti tuleva. Sillä se, joka on päässyt hänen lepoonsa, on saanut levon teoistaan, niin kuin Jumala omista teoistansa. Ahkeroikaamme siis päästä siihen lepoon, ettei kukaan lankeaisi seuraamaan samaa epäuskon esimerkkiä. Heprealaiskirje 3:8–4:11.

At “the day of provocation” the message of Joshua and Caleb was rejected. The passage is based upon a class who will not enter in, because of unbelief in a message they have heard. The message is represented by “rest.”

”Kiihotuksen päivänä” Joosuan ja Kaalebin sanoma hylättiin. Kohta perustuu luokkaan, joka ei mene sisälle sen tähden, että se ei usko sanomaa, jonka on kuullut. Sanomaa kuvataan sanalla ”lepo”.

> “Those who are unwilling to give the Lord faithful, earnest, loving service will not find spiritual rest in this life nor in the life to come. ‘There remaineth therefore a rest to the people of God. . . . Let us labor therefore to enter into that rest, lest any man fail after the same example of unbelief.’ The rest here spoken of is the rest of grace, obtained by following the prescription. ‘Labor diligently.’” Pacific Union Recorder, November 7, 1901.

> Ne, jotka eivät ole halukkaita antamaan Herralle uskollista, vakavaa, rakkaudellista palvelusta, eivät löydä hengellistä lepoa tässä elämässä eivätkä tulevassa. ”Jumalan kansalle on siis sapatinlepo varmasti tallella.... Ahkeroikaamme sen tähden päästä siihen lepoon, ettei kukaan lankeaisi seuraten samaa epäuskon esimerkkiä.” Tässä tarkoitettu lepo on armon lepo, joka saavutetaan noudattamalla annettua ohjetta. ”Ahkeroikaa.” Pacific Union Recorder, 7. marraskuuta 1901.

The “rest” is a message represented by the message of Joshua and Caleb. Paul employs the truths associated with the seventh-day Sabbath as a symbol of the message of “rest” that was rejected by those who were destined to die in the wilderness.

”Lepo” on sanoma, jota Joosuan ja Kaalebin sanoma edustaa. Paavali käyttää seitsemännen päivän sapattiin liittyviä totuuksia vertauskuvana ”levon” sanomalle, jonka ne hylkäsivät, joiden oli määrä kuolla erämaassa.

The expression, “Today if ye will hear his voice” is the same as the book of Revelation’s emphasis upon any man who hears the voice of the Spirit, which is to hear the message of the Spirit, which is the message of the latter rain, which is the message of the “rest.” At Kadesh that voice sounded and the rebels selected a new leader to return them to Egypt. The history of this provocation is addressed in Psalm 95 and by Paul in Hebrews. The history identifies the failure of ancient Israel at their tenth test. The alpha test of the ten tests began with the threefold miracle of the manna representing the three angels’ messages, the Law of God, the Sabbath rest, the Bread of Heaven, obedience and judgment—and the last of the ten tests was the test of the “rest.” The “rest” of grace as Sister White states, is the symbol of the latter rain. Kadesh is a symbol of the test of either accepting or rejecting the message of the latter rain that is presented “line upon line.”

Ilmaus: ”Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä”, on sama kuin Ilmestyskirjan painotus jokaisesta ihmisestä, joka kuulee Hengen äänen, mikä merkitsee Hengen sanoman kuulemista, joka on myöhäissateen sanoma, joka on ”levon” sanoma. Kaadeksessa tuo ääni kuului, ja kapinalliset valitsivat uuden johtajan palauttaakseen heidät Egyptiin. Tämän katkeroittamisen historiaa käsitellään Psalmissa 95 ja Paavalin toimesta Heprealaiskirjeessä. Tämä historia osoittaa muinaisen Israelin epäonnistumisen heidän kymmenennessä koetuksessaan. Kymmenen koetuksen alfa-koetus alkoi mannan kolminkertaisella ihmeellä, joka edustaa kolmen enkelin sanomia, Jumalan lakia, sapatin lepoa, taivaan leipää, kuuliaisuutta ja tuomiota — ja viimeinen noista kymmenestä koetuksesta oli ”levon” koetus. ”Levon” armo, kuten sisar White toteaa, on myöhäissateen vertauskuva. Kaades on vertauskuva koetuksesta joko hyväksyä tai hylätä myöhäissateen sanoma, joka esitetään ”käsky käskyn päälle”.

Line upon line the “rest” is the outpouring of the Holy Spirit represented as the latter rain. The “rest” is also the seventh-day Sabbath, the very seal that is placed upon the faithful during the latter rain period. The “rest” is the grace that represents the power imparted to the one hundred and forty-four thousand when their sins are forever blotted out. That grace is not alone the power that is imparted representing sanctification, but is also the grace that provides justification when Christ’s blood is used to remove the sins of the repentant soul. The “rest” of grace is the message of the righteousness of Christ, a righteousness that provides the grace (power) to live without sinning, and the grace that transforms a Laodicean unto a Philadelphian. Once transformed by the grace of justification, the former Laodicean, as a Philadelphian, through the power of grace, walks upon the sanctified pathway that leads to glorification. The “rest” is the message of the third angel, as represented as “justification by faith in verity.” This being the case, Kadesh pointed to 1888.

Rivi riviltä ”lepo” on Pyhän Hengen vuodatus, joka esitetään myöhäissateena. ”Lepo” on myös seitsemännen päivän sapatti, juuri se sinetti, joka pannaan uskollisten päälle myöhäissateen aikana. ”Lepo” on se armo, joka kuvaa sitä voimaa, joka annetaan sadalle neljällekymmenelleneljälletuhannelle, kun heidän syntinsä pyyhitään pois iäksi. Tuo armo ei ole ainoastaan annettu voima, joka kuvaa pyhitystä, vaan se on myös se armo, joka tuo vanhurskauttamisen, kun Kristuksen verta käytetään katuvan sielun syntien poistamiseen. Armon ”lepo” on sanoma Kristuksen vanhurskaudesta, vanhurskaudesta, joka antaa armon (voiman) elää tekemättä syntiä, sekä armon, joka muuttaa laodikealaisen filadelfialaiseksi. Kun entinen laodikealainen on vanhurskauttamisen armon kautta tullut muutetuksi, hän filadelfialaisena armon voiman kautta vaeltaa pyhitettyä polkua, joka johtaa kirkastumiseen. ”Lepo” on kolmannen enkelin sanoma, sellaisena kuin se esitetään ilmauksessa ”vanhurskauttaminen uskosta totuudessa”. Näin ollen Kaades viittasi vuoteen 1888.

The first Kadesh identifies the message of “rest” that is the “gospel” message. The everlasting gospel is ‘the work of Christ in introducing a threefold testing process which develops and then manifests two classes of worshippers.’ The message of the everlasting gospel of “rest” at the first Kadesh represents the threefold message of the everlasting gospel that is governed by the threefold work of the Holy Spirit who convicts of sin, righteousness and judgment. Those three steps are the identical three testing steps in the test of the manna!

Ensimmäinen Kades tunnistaa ”levon” sanoman, joka on ”evankeliumin” sanoma. Iankaikkinen evankeliumi on ’Kristuksen työ kolmiosaisen koetusprosessin käyttöön ottamisessa, prosessin, joka kehittää ja sitten tuo ilmi kaksi palvojien luokkaa.’ ”Levosta” kertova iankaikkisen evankeliumin sanoma ensimmäisessä Kadesissa edustaa iankaikkisen evankeliumin kolmiosaista sanomaa, jota hallitsee Pyhän Hengen kolmiosainen työ, joka osoittaa synnin, vanhurskauden ja tuomion. Nuo kolme askelta ovat täsmälleen samat kolme koetusvaihetta mannan koetuksessa!

The ten tests begin with a threefold testing process, emphasizing the Law of God, the Sabbath and mankind’s responsibility to eat and digest God’s message. The first of the ten tests was threefold as was the tenth. The first test employs the manna, as a symbol of the Bread of Heaven exalting the seventh-day Sabbath. The last test employs “rest,” as the symbol of the final testing process of the latter rain which culminates at the Sunday law, where those who represent the Bread of Heaven are lifted up as an ensign of the Sabbath.

Kymmenen koetusta alkavat kolmiosaisella koetusprosessilla, joka korostaa Jumalan lakia, sapattia ja ihmiskunnan vastuuta syödä ja sulattaa Jumalan sanoma. Ensimmäinen kymmenestä koetuksesta oli kolmiosainen, samoin kuin kymmeneskin. Ensimmäinen koetus käyttää mannaa taivaan leivän vertauskuvana korottaen seitsemännen päivän sapatin. Viimeinen koetus käyttää ”lepoa” viimeisen sateen lopullisen koetusprosessin vertauskuvana, joka huipentuu sunnuntailakiin, jossa ne, jotka edustavat taivaan leipää, korotetaan sapatin tunnusmerkiksi.

The beginning of the ten tests as with the ending of the ten tests emphasize the Sabbath, and the gospel message associated with the Sabbath, which is the everlasting gospel of the third angel. The first Kadesh is the omega of the ten tests, so the alpha of the ten tests must possess the same characteristics. Kadesh represented 1863, when the Lord had desired to finish His work and take His people home, but the entrance into the Promised Land was delayed.

Kymmenen koetuksen alku, samoin kuin kymmenen koetuksen loppu, korostaa sapattia ja sapattiin liittyvää evankeliumin sanomaa, joka on kolmannen enkelin iankaikkinen evankeliumi. Ensimmäinen Kades on kymmenen koetuksen omega, joten kymmenen koetuksen alphan täytyy omata samat tunnuspiirteet. Kades edusti vuotta 1863, jolloin Herra oli halunnut saattaa työnsä päätökseen ja viedä kansansa kotiin, mutta pääsy Luvattuun maahan viivästyi.

> “By reading the following scriptures we shall see how God regarded ancient Israel:

> ”Lukemalla seuraavat raamatunkohdat näemme, kuinka Jumala suhtautui muinaiseen Israeliin:

> “‘For the Lord hath chosen Jacob unto Himself, and Israel for His peculiar treasure.’ Psalm 135:4.

> ”Sillä Herra on valinnut Jaakobin itsellensä, Israelin omaksi omaisuudekseen.” Psalmi 135:4.

> “‘For thou art an holy people unto the Lord thy God, and the Lord hath chosen thee to be a peculiar people unto Himself, above all the nations that are upon the earth.’ Deuteronomy 14:2.

> ”Sillä sinä olet Herralle, sinun Jumalallesi, pyhä kansa, ja Herra on valinnut sinut olemaan Hänen omaisuuskansansa yli kaikkien kansojen, jotka maan päällä ovat.” 5. Moos. 14:2.

> “‘For thou art an holy people unto the Lord thy God: the Lord thy God hath chosen thee to be a special people unto Himself, above all people that are upon the face of the earth. The Lord did not set His love upon you, nor choose you, because ye were more in number than any people; for ye were the fewest of all people.’ Deuteronomy 7:6, 7.

> ”Sillä sinä olet Herralle, sinun Jumalallesi, pyhä kansa; Herra, sinun Jumalasi, on valinnut sinut olemaan Hänelle omaisuuskansa, kaikkien kansojen yläpuolella, jotka ovat maan päällä. Ei Herra kiintynyt teihin eikä valinnut teitä siksi, että teitä olisi ollut lukumäärältänne enemmän kuin muita kansoja; sillä te olitte vähälukuisin kaikista kansoista.” 5. Mooseksen kirja 7:6, 7.

> “‘For wherein shall it be known here that I and Thy people have found grace in Thy sight? is it not in that Thou goest with us? so shall we be separated, I and Thy people, from all the people that are upon the face of the earth.’ Exodus 33:16.

> ”Sillä mistä muutoin voitaisiin täällä tietää, että minä ja sinun kansasi olemme saaneet armon sinun silmiesi edessä? Eikö juuri siitä, että sinä kuljet meidän kanssamme? Niin meidät, minut ja sinun kansasi, erotetaan kaikista kansoista, jotka ovat maan päällä.” 2. Moos. 33:16.

> “How frequently ancient Israel rebelled, and how often they were visited with judgments, and thousands slain, because they would not heed the commands of God who had chosen them! The Israel of God in these last days are in constant danger of mingling with the world and losing all signs of being the chosen people of God. Read again Titus 2:13–15. We are here brought down to the last days, when God is purifying unto Himself a peculiar people. Shall we provoke Him as did ancient Israel? Shall we bring His wrath upon us by departing from Him and mingling with the world, and following the abominations of the nations around us?” Testimonies, volume 1, 282, 283.

> ”Kuinka usein muinainen Israel kapinoi, ja kuinka usein sitä kohtasivat tuomiot ja tuhansia surmattiin, koska he eivät tahtoneet kuulla Jumalan käskyjä, hänen, joka oli valinnut heidät! Jumalan Israel on näinä viimeisinä päivinä alituisessa vaarassa sekoittua maailmaan ja menettää kaikki merkit siitä, että se on Jumalan valittu kansa. Lukekaa uudelleen Tit. 2:13–15. Tässä meidät viedään aivan viimeisiin päiviin, jolloin Jumala puhdistaa itselleen erityisen kansan. Ärsyttäisimmekö me Häntä niin kuin muinainen Israel teki? Tuoammeko Hänen vihansa päällemme luopumalla Hänestä, sekoittumalla maailmaan ja seuraamalla ympärillämme olevien kansojen kauhistuksia?” Testimonies, nide 1, 282, 283.

Sister White asks, “Shall we provoke Him as did ancient Israel?” We provoke him by mingling with the world, which is symbolized by Egypt, the very place that the rebels at Kadesh sought a leader to lead them back to. In 1863 the desire to return to Egypt and the selection of a new leader is represented by inspiration as desiring to be associated with the world.

Sisark White kysyy: ”Ärsyttäisimmekö me Häntä niin kuin muinainen Israel teki?” Me ärsytämme Häntä sekoittumalla maailmaan, jota Egypti vertauskuvaa, juuri siihen paikkaan, jonne Kadesin kapinalliset pyrkivät valitsemaan johtajan viemään heidät takaisin. Vuonna 1863 halu palata Egyptiin ja uuden johtajan valitseminen esitetään inspiraation toimesta haluna liittyä maailmaan.

The passage we are now considering was preceded by Sister White’s commentary of ancient Israel not entering into the rest. In the context of their continuous rebellion, she set forth the verses identifying how God wished to relate to His bride, but His bride refused. The following passage leads into what we just read.

Katkelmaa, jota nyt tarkastelemme, edelsi sisar Whiten selostus siitä, kuinka muinainen Israel ei päässyt lepoon. Heidän jatkuvan kapinansa yhteydessä hän esitti jakeet, jotka osoittavat, kuinka Jumala tahtoi olla suhteessa morsiameensa, mutta morsian kieltäytyi. Seuraava katkelma johdattaa siihen, minkä juuri luimme.

In the passage she records, “God required His people to trust in Him alone. He did not wish them to receive help from those who did not serve Him.” In 1863, Laodicean Millerite Adventism formed an alliance with the government of the United States to help in their efforts to prevent their young men from being drafted into the deadliest war in American history.

Tallentamassaan kohdassa hän kirjoittaa: ”Jumala vaati kansaansa luottamaan yksin Häneen. Hän ei tahtonut heidän saavan apua niiltä, jotka eivät palvelleet Häntä.” Vuonna 1863 laodikealainen milleriittinen adventismi solmi liiton Yhdysvaltain hallituksen kanssa saadakseen apua pyrkimyksissään estää nuoria miehiään joutumasta kutsutuiksi Amerikan historian kuolettavimpaan sotaan.

> “We here read the warnings which God gave to ancient Israel. It was not His good pleasure that they should wander so long in the wilderness; He would have brought them immediately to the Promised Land had they submitted and loved to be led by Him; but because they so often grieved Him in the desert, He sware in His wrath that they should not enter into His rest, save two who wholly followed Him. God required His people to trust in Him alone. He did not wish them to receive help from those who did not serve Him.

> Tässä luemme varoitukset, jotka Jumala antoi muinaiselle Israelille. Ei ollut Hänen hyvä tahtonsa, että heidän tuli niin kauan vaeltaa erämaassa; Hän olisi vienyt heidät heti luvattuun maahan, jos he olisivat alistuneet ja rakastaneet sitä, että Hän heitä johdatti; mutta koska he niin usein murehduttivat Häntä autiomaassa, Hän vannoi vihassansa, etteivät he pääsisi Hänen lepoonsa, kahta lukuun ottamatta, jotka kokosydämisesti seurasivat Häntä. Jumala vaati kansaansa luottamaan yksin Häneen. Hän ei tahtonut heidän saavan apua niiltä, jotka eivät palvelleet Häntä.

> “Please read Ezra 4:1–5: ‘Now when the adversaries of Judah and Benjamin heard that the children of the captivity builded the temple unto the Lord God of Israel; then they came to Zerubbabel, and to the chief of the fathers, and said unto them, Let us build with you: for we seek your God, as ye do; and we do sacrifice unto Him since the days of Esarhaddon king of Assur, which brought us up hither. But Zerubbabel, and Jeshua, and the rest of the chief of the fathers of Israel, said unto them, Ye have nothing to do with us to build an house unto our God; but we ourselves together will build unto the Lord God of Israel, as King Cyrus the king of Persia hath commanded us. Then the people of the land weakened the hands of the people of Judah, and troubled them in building, and hired counselors against them, to frustrate their purpose.’

> "Lukekaa Esra 4:1–5: 'Kun Juudan ja Benjaminin vastustajat kuulivat, että pakkosiirtolaiset rakensivat temppeliä Herralle, Israelin Jumalalle, he tulivat Serubbabelin ja sukujen päämiesten luo ja sanoivat heille: Antakaa meidän rakentaa teidän kanssanne, sillä me etsimme teidän Jumalaanne niin kuin tekin, ja hänelle me olemme uhranneet siitä asti, kun Assurin kuningas Esarhaddon toi meidät tänne. Mutta Serubbabel, Jesua ja muut Israelin sukujen päämiehet sanoivat heille: Teillä ei ole mitään osaa meidän kanssamme rakentaa huonetta meidän Jumalallemme, vaan me yksin yhdessä rakennamme Herralle, Israelin Jumalalle, niin kuin Persian kuningas Kyyros on meitä käskenyt. Silloin maan kansa herpaannutti Juudan kansan kädet ja saattoi heidät hämmennyksiin rakentamisessa, ja he palkkasivat neuvonantajia heitä vastaan tehdäkseen heidän hankkeensa tyhjäksi.'"

> “Ezra 8:21–23: ‘Then I proclaimed a fast there, at the river of Ahava, that we might afflict ourselves before our God, to seek of Him a right way for us, and for our little ones, and for all our substance. For I was ashamed to require of the king a band of soldiers and horsemen to help us against the enemy in the way: because we had spoken unto the king, saying, The hand of our God is upon all them for good that seek Him; but His power and His wrath is against all them that forsake Him. So we fasted and besought our God for this: and He was entreated of us.’

> “Esra 8:21–23: ‘Silloin minä kuulutin siellä, Ahavan virran rannalla, paaston, että nöyryyttäisimme itsemme Jumalamme edessä, pyytääksemme Häneltä oikeaa tietä meille ja lapsillemme ja kaikelle omaisuudellemme. Sillä minä häpesin pyytää kuninkaalta sotaväen joukkoa ja ratsumiehiä auttamaan meitä vihollista vastaan tiellä; sillä me olimme puhuneet kuninkaalle sanoen: Meidän Jumalamme käsi on kaikkien niiden päällä heidän parhaakseen, jotka Häntä etsivät; mutta Hänen voimansa ja vihansa ovat kaikkia niitä vastaan, jotka Hänet hylkäävät. Niin me paastosimme ja anoimme tätä Jumalaltamme, ja Hän kuuli meitä.’”

> “The prophet and these fathers did not regard the people of the land as worshipers of the true God, and though these professed friendship and wished to help them, they dared not unite with them in anything relating to His worship. When going up to Jerusalem to build the temple of God and to restore His worship, they would not ask help of the king to assist them in the way, but by fasting and prayer sought the Lord for help. They believed that God would defend and prosper His servants in their efforts to serve Him. The Creator of all things needs not the help of His enemies to establish His worship. He asks not the sacrifice of wickedness, nor accepts the offerings of those who have other gods before the Lord.

> Profeetta ja nämä isät eivät pitäneet maan kansaa tosi Jumalan palvojina, ja vaikka nämä tunnustivat ystävällisyyttä ja tahtoivat auttaa heitä, he eivät uskaltaneet yhdistyä heidän kanssaan missään, mikä liittyi Hänen palvontaansa. Menessään Jerusalemiin rakentamaan Jumalan temppeliä ja palauttamaan Hänen palvontansa he eivät pyytäneet kuninkaalta apua matkallaan, vaan etsivät paastoamalla ja rukoilemalla Herralta apua. He uskoivat, että Jumala puolustaisi ja menestyksellä siunaisi palvelijoitaan heidän pyrkimyksissään palvella Häntä. Kaiken Luoja ei tarvitse vihollistensa apua vakiinnuttaakseen palvontansa. Hän ei pyydä jumalattomuuden uhria eikä ota vastaan niiden uhreja, joilla on muita jumalia Herran rinnalla.

> “We often hear the remark: ‘You are too exclusive.’ As a people we would make any sacrifice to save souls, or lead them to the truth. But to unite with them, to love the things that they love, and have friendship with the world, we dare not, for we should then be at enmity with God.” Testimonies, volume 1, 281, 282.

> ”Kuulemme usein huomautuksen: ’Te olette liian poissulkevia.’ Kansana tekisimme minkä tahansa uhrauksen pelastaaksemme sieluja tai johdattaaksemme heidät totuuteen. Mutta yhdistyä heihin, rakastaa niitä asioita, joita he rakastavat, ja olla maailman ystäviä, sitä emme uskalla, sillä silloin olisimme vihollisuudessa Jumalaa vastaan.” Testimonies, vol. 1, 281, 282.

Sister White states, in conjunction with her commentary of the rebellion of Kadesh, “The Creator of all things needs not the help of His enemies to establish His worship. He asks not the sacrifice of wickedness, nor accepts the offerings of those who have other gods before the Lord.” In 1863, the movement of Laodicean Millerite Adventism became a church and formed an alliance with the power that would enforce Sunday worship upon the nation and thereafter the world.

Sisar White toteaa, Kadesin kapinaa koskevan selityksensä yhteydessä: ”Kaiken Luoja ei tarvitse vihollistensa apua jumalanpalveluksensa vahvistamiseksi. Hän ei pyydä jumalattomuuden uhria eikä hyväksy niiden uhreja, joilla on muita jumalia Herran rinnalla.” Vuonna 1863 Laodikealaisen milleriläisen adventismin liikkeestä tuli kirkko, ja se solmi liiton sen vallan kanssa, joka pakottaisi sunnuntainpalvonnan kansakunnan ja myöhemmin koko maailman ylle.

In the next article, we will continue our considerations of the prophetic lines that contribute to 1863, which is the capstone of the prophetic period of 1844 unto 1863.

Seuraavassa artikkelissa jatkamme niiden profeetallisten linjojen tarkastelua, jotka johtavat vuoteen 1863, joka on vuosien 1844–1863 profeetallisen ajanjakson huippukivi.

> The thing that hath been, it is that which shall be; and that which is done is that which shall be done: and there is no new thing under the sun. Is there any thing whereof it may be said, See, this is new? it hath been already of old time, which was before us. I know that, whatsoever God doeth, it shall be for ever: nothing can be put to it, nor any thing taken from it: and God doeth it, that men should fear before him. That which hath been is now; and that which is to be hath already been; and God requireth that which is past. Ecclesiastes 1:9, 10; 3:14, 15.

> Se, mikä on ollut, sitä myös vastedes on oleva; ja se, mitä on tehty, sitä myös vastedes tehdään; eikä ole mitään uutta auringon alla. Onko mitään, mistä voitaisiin sanoa: Katso, tämä on uutta? Se on ollut jo ammoisista ajoista, ennen meitä. Minä tiedän, että kaikki, mitä Jumala tekee, pysyy iäti: siihen ei ole mitään lisättävää eikä siitä mitään pois otettavaa; ja Jumala tekee sen, että ihmiset pelkäisivät hänen edessään. Se, mikä on ollut, on nytkin; ja se, mikä on tuleva, on jo ollut; ja Jumala vaatii esiin sen, mikä on mennyttä. Saarnaaja 1:9, 10; 3:14, 15.

Back to Articles