Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number One

Joelin kirja ja laodikealainen seitsemännen päivän adventtikirkko – numero yksi

Testing Present Truth

Nykyisen totuuden koetteleminen

Author

Jeff Pippenger

Published

December 2, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

> “There are in the Scriptures some things which are hard to be understood and which, according to the language of Peter, the unlearned and unstable wrest unto their own destruction. We may not, in this life, be able to explain the meaning of every passage of Scripture; but there are no vital points of practical truth that will be clouded in mystery. When the time shall come, in the providence of God, for the world to be tested upon the truth for that time, minds will be exercised by His Spirit to search the Scriptures, even with fasting and with prayer, until link after link is searched out and united in a perfect chain. Every fact which immediately concerns the salvation of souls will be made so clear that none need err or walk in darkness.

> ”Kirjoituksissa on joitakin asioita, joita on vaikea ymmärtää ja joita tietämättömät ja horjuvat Pietarin sanojen mukaan vääntävät omaksi kadotuksekseen. Emme ehkä tässä elämässä kykene selittämään jokaisen raamatunkohdan merkitystä; mutta käytännöllisen totuuden elintärkeitä kohtia ei peitä mikään salaperäisyyden hämäryys. Kun Jumalan johdatuksessa tulee aika, jolloin maailmaa koetellaan sitä aikaa varten annetulla totuudella, Hänen Henkensä vaikuttaa mieliin tutkimaan Kirjoituksia, paastotenkin ja rukoillen, kunnes lenkki lenkiltä löydetään ja yhdistetään täydelliseksi ketjuksi. Jokainen tosiasia, joka välittömästi koskee sielujen pelastusta, tehdään niin selväksi, ettei kenenkään tarvitse erehtyä eikä vaeltaa pimeydessä.

> “As we have followed down the chain of prophecy, revealed truth for our time has been clearly seen and explained. We are accountable for the privileges that we enjoy and for the light that shines upon our pathway. Those who lived in past generations were accountable for the light which was permitted to shine upon them. Their minds were exercised in regard to different points of Scripture which tested them. But they did not understand the truths which we do. They were not responsible for the light which they did not have. They had the Bible, as we have; but the time for the unfolding of special truth in relation to the closing scenes of this earth’s history is during the last generations that shall live upon the earth.

> Kun olemme seuranneet profetian ketjua alaspäin, meidän aikaamme varten ilmoitettu totuus on nähty ja selitetty selvästi. Me olemme vastuullisia niistä etuoikeuksista, joista saamme nauttia, ja siitä valosta, joka loistaa polullemme. Menneinä sukupolvina eläneet olivat vastuullisia siitä valosta, jonka sallittiin loistaa heille. Heidän mieltään koeteltiin eri raamatunkohtiin liittyvissä asioissa. Mutta he eivät ymmärtäneet niitä totuuksia, jotka me ymmärrämme. He eivät olleet vastuussa siitä valosta, jota heillä ei ollut. Heillä oli Raamattu, niin kuin meilläkin; mutta erityisen totuuden avautumisen aika tämän maan historian päättymiskohtauksiin nähden on niiden viimeisten sukupolvien aikana, jotka tulevat elämään maan päällä.

> “Special truths have been adapted to the conditions of the generations as they have existed. The present truth, which is a test to the people of this generation, was not a test to the people of generations far back. If the light which now shines upon us in regard to the Sabbath of the fourth commandment had been given to the generations in the past, God would have held them accountable for that light.” Testimonies, volume 2, 692, 693.

> ”Erityiset totuudet on sovitettu sukupolvien olosuhteisiin sellaisina kuin ne ovat olleet. Nykyinen totuus, joka on koetus tämän sukupolven ihmisille, ei ollut koetus kaukana menneisyydessä eläneiden sukupolvien ihmisille. Jos valo, joka nyt loistaa meille neljännen käskyn sapattia koskien, olisi annettu menneille sukupolville, Jumala olisi pitänyt heitä vastuullisina siitä valosta.” Testimonies, volume 2, 692, 693.

## New and Old

Uusi ja vanha

> “In every age there is a new development of truth, a message of God to the people of that generation. The old truths are all essential; new truth is not independent of the old, but an unfolding of it. It is only as the old truths are understood that we can comprehend the new. When Christ desired to open to His disciples the truth of His resurrection, He began ‘at Moses and all the prophets’ and ‘expounded unto them in all the scriptures the things concerning Himself.’ Luke 24:27. But it is the light which shines in the fresh unfolding of truth that glorifies the old. He who rejects or neglects the new does not really possess the old. For him it loses its vital power and becomes but a lifeless form.

> ”Jokaisena aikakautena totuudessa tapahtuu uusi kehitys, Jumalan sanoma tuon sukupolven ihmisille. Vanhat totuudet ovat kaikki olennaisia; uusi totuus ei ole vanhasta riippumaton, vaan sen avautumista. Vasta vanhat totuudet ymmärrettyämme voimme käsittää uuden. Kun Kristus halusi avata opetuslapsilleen ylösnousemuksensa totuuden, Hän aloitti ”Mooseksesta ja kaikista profeetoista” ja ”selitti heille kaikissa kirjoituksissa sen, mikä Hänestä oli sanottu”. Luuk. 24:27. Mutta juuri se valo, joka loistaa totuuden tuoreessa avautumisessa, kirkastaa vanhan. Se, joka torjuu tai laiminlyö uuden, ei todellisuudessa omista vanhaa. Häneltä se menettää elinvoimansa ja tulee vain elottomaksi muodoksi.

> “There are those who profess to believe and to teach the truths of the Old Testament, while they reject the New. But in refusing to receive the teachings of Christ, they show that they do not believe that which patriarchs and prophets have spoken. ‘Had ye believed Moses,’ Christ said, ‘ye would have believed Me; for he wrote of Me.’ John 5:46. Hence there is no real power in their teaching of even the Old Testament.

> On niitä, jotka tunnustavat uskovansa ja opettavansa Vanhan testamentin totuuksia samalla, kun he hylkäävät Uuden. Mutta kieltäytyessään vastaanottamasta Kristuksen opetuksia he osoittavat, etteivät usko siihen, mitä patriarkat ja profeetat ovat puhuneet. ”Jos uskoisitte Moosesta”, Kristus sanoi, ”uskoisitte te minua; sillä minusta hän on kirjoittanut.” Joh. 5:46. Sen tähden heidän edes Vanhan testamentin opetuksessaan ei ole todellista voimaa.

> “Many who claim to believe and to teach the gospel are in a similar error. They set aside the Old Testament Scriptures, of which Christ declared, ‘They are they which testify of Me.’ John 5:39. In rejecting the Old, they virtually reject the New; for both are parts of an inseparable whole. No man can rightly present the law of God without the gospel, or the gospel without the law. The law is the gospel embodied, and the gospel is the law unfolded. The law is the root, the gospel is the fragrant blossom and fruit which it bears.

> Monet, jotka väittävät uskovansa evankeliumiin ja opettavansa sitä, ovat samanlaisessa erehdyksessä. He syrjäyttävät Vanhan testamentin Kirjoitukset, joista Kristus sanoi: ”Ne juuri todistavat minusta.” Joh. 5:39. Hylätessään Vanhan he tosiasiassa hylkäävät myös Uuden; sillä molemmat ovat erottamattoman kokonaisuuden osia. Kukaan ei voi oikein esittää Jumalan lakia ilman evankeliumia eikä evankeliumia ilman lakia. Laki on ruumiillistunut evankeliumi, ja evankeliumi on avautunut laki. Laki on juuri, evankeliumi on sen kantama tuoksuva kukka ja hedelmä.

> “The Old Testament sheds light upon the New, and the New upon the Old. Each is a revelation of the glory of God in Christ. Both present truths that will continually reveal new depths of meaning to the earnest seeker.” Christ’s Object Lessons, 128.

> ”Vanha testamentti valaisee Uutta, ja Uusi Vanhaa. Kumpikin on ilmoitus Jumalan kirkkaudesta Kristuksessa. Molemmat esittävät totuuksia, jotka paljastavat alati uusia merkityssyvyyksiä vilpittömälle etsijälle.” Kristuksen vertaukset, s. 128.

Present truth is by definition the “revealed truth” for a specific period of time that is “clearly seen and explained.” The generation living at the time when “present truth” is revealed are held “accountable” to accept that truth or die. The combined truths which make up the “present testing truth” for “this generation,” are represented in “the unfolding of special” truths “in relation to the closing scenes of this earth’s history.” Truth, and therefore “present truth” is typified by the New Testament in relation to the Old Testament. Truth is established upon two witnesses and truth has a beginning and an end, a literal and a spiritual, an ancient and a modern, an alpha and an omega, a first and a last.

Nykyinen totuus on määritelmän mukaan tietylle ajanjaksolle kuuluva ”ilmoitettu totuus”, joka on ”selvästi nähty ja selitetty”. Se sukupolvi, joka elää silloin, kun ”nykyinen totuus” ilmaistaan, pidetään ”vastuullisena” ottamaan vastaan tuo totuus tai kuolemaan. Ne yhdistetyt totuudet, jotka muodostavat ”tämän sukupolven” ”nykyisen koettelevan totuuden”, esitetään ”erityisten” totuuksien ”avautumisessa tämän maan historian päätösnäytöksiin liittyen”. Totuus, ja sen tähden myös ”nykyinen totuus”, on Uudessa testamentissa esikuvallisesti kuvattu suhteessa Vanhaan testamenttiin. Totuus vahvistetaan kahden todistajan varaan, ja totuudella on alku ja loppu, kirjaimellinen ja hengellinen, muinainen ja nykyaikainen, alfa ja oomega, ensimmäinen ja viimeinen.

The Millerite foundation of the first angel’s message is the “old” in relation to the “present truth” message of the third angel. Those who are “rejecting the Old,” “virtually reject the New” for both are parts of an inseparable whole.”

Ensimmäisen enkelin sanoman milleriläinen perustus on se ”vanha” suhteessa kolmannen enkelin ”nykyisen totuuden” sanomaan. Ne, jotka ”hylkäävät Vanhan”, ”tosiasiassa hylkäävät Uuden”, sillä molemmat ovat erottamattoman kokonaisuuden osia.

> “I saw the necessity of the messengers, especially, watching and checking all fanaticism wherever they might see it rise. Satan is pressing in on every side, and unless we watch for him, and have our eyes open to his devices and snares, and have on the whole armor of God, the fiery darts of the wicked will hit us. There are many precious truths contained in the Word of God, but it is ‘present truth’ that the flock needs now. I have seen the danger of the messengers running off from the important points of present truth, to dwell upon subjects that are not calculated to unite the flock and sanctify the soul. Satan will here take every possible advantage to injure the cause.

> Näin sanansaattajien, erityisesti, välttämättömyyden valvoa ja tarkistaa kaikkea kiihkoilua, missä tahansa he näkisivät sen nousevan. Saatana tunkeutuu joka taholta, ja ellemme vartioi häntä vastaan, ja pidä silmiämme avoinna hänen juonilleen ja ansoilleen, ja pukeudu Jumalan koko sota-asuun, pahan tuliset nuolet osuvat meihin. Jumalan sanassa on monia kalliita totuuksia, mutta juuri ”nykyinen totuus” on se, mitä lauma nyt tarvitsee. Olen nähnyt vaaran siinä, että sanansaattajat poikkeavat nykyisen totuuden tärkeistä kohdista viipyäkseen aiheissa, jotka eivät ole omiaan yhdistämään laumaa ja pyhittämään sielua. Tässä Saatana käyttää hyväkseen jokaista mahdollista etua vahingoittaakseen asiaa.

> “But such subjects as the sanctuary, in connection with the 2300 days, the commandments of God and the faith of Jesus, are perfectly calculated to explain the past Advent movement and show what our present position is, establish the faith of the doubting, and give certainty to the glorious future. These, I have frequently seen, were the principal subjects on which the messengers should dwell.” Early Writings, 63.

> ”Mutta sellaiset aiheet kuin pyhäkkö yhdessä 2300 päivän kanssa, Jumalan käskyt ja Jeesuksen usko soveltuvat täydellisesti selittämään mennyttä adventtiliikettä ja osoittamaan, mikä nykyinen asemamme on, vahvistamaan epäilevien uskoa sekä antamaan varmuuden kirkkaasta tulevaisuudesta. Nämä, olen usein nähnyt, olivat ne pääasialliset aiheet, joihin sanansaattajien tuli keskittyä.” Early Writings, 63.

The “sanctuary, in connection with the 2300 days, the commandments of God and the faith of Jesus” are the key to explain the “past Advent movement” of the Millerites and in so doing, to explain “perfectly” “what our present position is.” Those who are “doubting” the “past Advent movement,” are “doubting” what gives “certainty to the glorious future.” What gives certainty to the future is the past.

”Pyhäkkö yhdessä 2300 päivän, Jumalan käskyjen ja Jeesuksen uskon kanssa” on avain, jolla selitetään milleriläisten ”mennyt adventtiliike” ja siten selitetään ”täydellisesti”, ”mikä nykyinen asemamme on”. Ne, jotka ”epäilevät” ”mennyttä adventtiliikettä”, ”epäilevät” sitä, mikä antaa ”varmuuden kirkkaalle tulevaisuudelle”. Se, mikä antaa varmuuden tulevaisuudelle, on menneisyys.

The book of Joel is a message of present testing truth. This is confirmed by multiple witnesses. Joel is identified as “present truth” by the Spirit of Prophecy, which according to John in the book of Revelation is the testimony of Jesus.

Joelin kirja on sanoma nykyhetkeen soveltuvasta koettelevasta totuudesta. Tämän vahvistavat useat todistajat. Hengen Profetian mukaan Joel määritellään ”nykyiseksi totuudeksi”, mikä Johanneksen mukaan Ilmestyskirjassa on Jeesuksen todistus.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to show unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Revelation 1:1, 2.

> Jeesuksen Kristuksen ilmestys, jonka Jumala antoi hänelle, näyttääkseen palvelijoilleen, mitä pian on tapahtuva; ja hän lähetti enkelinsä ja antoi sen tiedoksi merkkien kautta palvelijalleen Johannekselle, joka todisti Jumalan sanan ja Jeesuksen Kristuksen todistuksen sekä kaiken sen, minkä hän näki. Ilmestys 1:1, 2.

The “testimony” of John (which he bore “record of”), was portrayed in three parts. He recorded the “word of God,” the “testimony of Jesus” and the “things that he saw.” In the first two verses of Revelation, John represents one who has been given the gift of the “spirit of prophecy.” That gift includes a special revelation of God’s Word, and it also includes special revelations conveyed to the prophet through the words of Christ; (either by Christ directly or through his angelic representatives) and the gift also includes truth presented through the medium of dreams and visions. The spirit of prophecy is the testimony of Christ which is conveyed to the prophet and it bears the same authority as if an angel or Christ spoke the words.

Johanneksen ”todistus” (josta hän ”todisti”) esitettiin kolmessa osassa. Hän pani muistiin ”Jumalan sanan”, ”Jeesuksen todistuksen” ja ”sen, minkä hän näki”. Ilmestyskirjan kahdessa ensimmäisessä jakeessa Johannes edustaa sellaista, jolle on annettu ”profetian hengen” lahja. Tuo lahja sisältää Jumalan Sanan erityisen ilmoituksen, ja siihen sisältyvät myös erityiset ilmoitukset, jotka välitetään profeetalle Kristuksen sanojen kautta (joko Kristuksen itsensä suoraan tai hänen enkelillisten edustajiensa kautta), ja lahjaan sisältyy myös totuus, joka esitetään unien ja näkyjen välityksellä. Profetian henki on Kristuksen todistus, joka välitetään profeetalle, ja sillä on sama arvovalta kuin jos enkeli tai Kristus itse puhuisi nuo sanat.

> And I fell at his feet to worship him. And he said unto me, See thou do it not: I am thy fellowservant, and of thy brethren that have the testimony of Jesus: worship God: for the testimony of Jesus is the spirit of prophecy. Revelation 19:10.

> Ja minä lankesin hänen jalkojensa juureen kumartaakseni häntä. Ja hän sanoi minulle: Varo, ettet sitä tee; minä olen sinun kanssapalvelijasi ja sinun veljiesi, niiden, joilla on Jeesuksen todistus: kumarra Jumalaa; sillä Jeesuksen todistus on profetian henki. Ilmestys 19:10.

Gabriel identifies that he is a fellowservant with John, and he is not to be worshipped. Gabriel also identifies that the “brethren” that are represented by John “have the testimony of Jesus,” which is the “spirit of prophecy.” The “brethren” which John represents are the one hundred and forty-four thousand, and the brethren all have the “spirit of prophecy.”

Gabriel ilmoittaa olevansa Johanneksen kanssapalvelija, eikä häntä tule palvoa. Gabriel ilmoittaa myös, että ne ”veljet”, joita Johannes edustaa, ”omistavat Jeesuksen todistuksen”, joka on ”profetian henki”. Ne ”veljet”, joita Johannes edustaa, ovat sataneljäkymmentäneljätuhatta, ja kaikilla veljillä on ”profetian henki”.

> “And they rose early in the morning, and went forth into the wilderness of Tekoa: and as they went forth, Jehoshaphat stood and said, Hear me, O Judah, and ye inhabitants of Jerusalem; Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper. 2 Chronicles 20:20.

> ”Ja he nousivat varhain aamulla ja lähtivät Tekoan erämaahan; ja heidän lähtiessään Joosafat astui esiin ja sanoi: Kuulkaa minua, Juuda ja te Jerusalemin asukkaat; uskokaa Herraan, Jumalaanne, niin te pysytte lujina; uskokaa hänen profeettojansa, niin te menestytte. 2 Aikakirja 20:20.

> “‘Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper.’

> ”Uskokaa Herraan, Jumalaanne, niin te pysytte lujina; uskokaa hänen profeettojansa, niin te menestytte.”

> “Isaiah 8:20. ‘To the law and to the testimony; if they speak not according to this word, it is because there is no light in them.’ Two texts are here set before God’s people: two conditions for success. The law spoken by Jehovah himself, and the spirit of prophecy, are the two sources of wisdom to guide His people in every experience. Deuteronomy 4:6. ‘This is your wisdom and your understanding in the sight of the nations, who shall say, Surely this great nation is a wise and understanding people.’

> ”Jesaja 8:20. ”Lakiin ja todistukseen! Ellei näin puhuta tämän sanan mukaan, ei heillä ole aamunkoittoa.” Tässä asetetaan Jumalan kansan eteen kaksi tekstiä: kaksi menestyksen ehtoa. Jehovan itsensä lausuma laki ja profetian henki ovat ne kaksi viisauden lähdettä, jotka ohjaavat Hänen kansaansa jokaisessa kokemuksessa. 5. Moos. 4:6. ”Tämä on teidän viisautenne ja ymmärryksenne kansojen silmissä, niin että ne sanovat: Totisesti, tämä suuri kansa on viisas ja ymmärtäväinen kansa.”

> “The law of God and the Spirit of Prophecy go hand in hand to guide and counsel the church, and whenever the church has recognized this by obeying His law, the spirit of prophecy has been sent to guide her in the way of truth.

> “Jumalan laki ja profetian henki kulkevat käsi kädessä ohjatakseen ja neuvoakseen seurakuntaa, ja aina kun seurakunta on tunnustanut tämän tottelemalla Hänen lakiaan, profetian henki on lähetetty ohjaamaan sitä totuuden tielle.

> “Revelation 12:17. ‘And the dragon was wroth with the woman, and went to make war with the remnant of her seed, which keep the commandments of God, and have the testimony of Jesus Christ.’ This prophecy points out clearly that the remnant church will acknowledge God in His law and will have the prophetic gift. Obedience to the law of God, and the spirit of prophecy has always distinguished the true people of God, and the test is usually given on present manifestations.

> “Ilmestys 12:17. ‘Ja lohikäärme vihastui vaimoon ja lähti käymään sotaa hänen siemenensä jäännöstä vastaan, niitä vastaan, jotka pitävät Jumalan käskyt ja joilla on Jeesuksen Kristuksen todistus.’ Tämä profetia osoittaa selvästi, että jäännösseurakunta tunnustaa Jumalan Hänen laissaan ja että sillä on profetian lahja. Kuuliaisuus Jumalan laille ja profetian henki ovat aina erottaneet Jumalan todellisen kansan, ja koetus annetaan tavallisesti nykyisten ilmenemismuotojen perusteella.”

> “In Jeremiah’s day the people had no question about the message of Moses, Elijah, or Elisha, but they did question and put aside the message sent of God to Jeremiah until its force and power was wasted and there was no remedy but for God to carry them away into captivity.

> Jeremian päivinä kansalla ei ollut mitään epäilystä Mooseksen, Elian tai Elisan sanomasta, mutta he epäilivät ja panivat syrjään sen sanoman, jonka Jumala lähetti Jeremialle, kunnes sen voima ja vaikutus oli tehty tyhjäksi eikä ollut muuta parannuskeinoa kuin että Jumala vei heidät pois pakkosiirtolaisuuteen.

> “Likewise in the days of Christ the people had learned that Jeremiah’s message was true, and they persuaded themselves to believe that if they had lived in the days of their fathers they would have accepted his message, but at the same time they were rejecting Christ’s message, of whom all the prophets had written.

> Samoin Kristuksen päivinä kansa oli oppinut, että Jeremian sanoma oli tosi, ja he vakuuttivat itselleen uskovansa, että jos he olisivat eläneet isiensä päivinä, he olisivat ottaneet vastaan hänen sanomansa, mutta samalla he torjuivat Kristuksen sanoman, josta kaikki profeetat olivat kirjoittaneet.

> “As the third angel’s message arose in the world, which is to reveal the law of God to the church in its fullness and power, the prophetic gift was also immediately restored. This gift has acted a very prominent part in the development and carrying forward of this message.

> Kun kolmannen enkelin sanoma nousi maailmassa ja sen tuli ilmoittaa Jumalan laki seurakunnalle sen täyteydessä ja voimassa, palautettiin myös profetian lahja heti. Tämä lahja on ollut hyvin huomattavassa osassa tämän sanoman kehityksessä ja eteenpäinviemisessä.

> “As differences of opinion have arisen in reference to interpretations of Scriptures and methods of labor, calculated to unsettle the faith of believers in the message and lead to disunion in the work, the spirit of prophecy has always thrown light on the situation. It has always brought union of thought and harmony of action to the body of believers. In every crisis that has arisen in the development of the message and the growth of the work, those who have stood firmly by the law of God and the light of the Spirit of prophecy have triumphed and the work has prospered in their hands.” Loma Linda Messages, 33, 34.

> ”Koska mielipide-eroja on syntynyt Raamatun tulkintoihin ja työmenetelmiin nähden, omiaan horjuttamaan sanoman uskovien uskoa ja johtamaan eripuraisuuteen työssä, profetian henki on aina tuonut valoa tilanteeseen. Se on aina tuonut uskovien joukkoon ajatuksen ykseyttä ja toiminnan sopusointua. Jokaisessa kriisissä, joka on ilmennyt sanoman kehityksessä ja työn kasvussa, ne, jotka ovat pysyneet lujasti Jumalan lain ja profetian Hengen valon puolella, ovat saaneet voiton, ja työ on menestynyt heidän käsissään.” Loma Linda Messages, 33, 34.

The book of Joel is directly identified as “present truth” within the Spirit of Prophecy, which according to John in the book of Revelation is the testimony of Jesus. It is also endorsed directly within the Word of God. Both the Bible and Spirit of Prophecy directly apply the book of Joel to the last days.

Joelin kirja määritellään suoraan “nykyiseksi totuudeksi” Profetian Hengen kirjoituksissa, joka Johanneksen mukaan Ilmestyskirjassa on Jeesuksen todistus. Se vahvistetaan myös suoraan Jumalan Sanassa. Sekä Raamattu että Profetian Henki soveltavat Joelin kirjaa suoraan viimeisiin päiviin.

> “Each of the ancient prophets spoke less for their own time than for ours, so that their prophesying is in force for us. ‘Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ 1 Corinthians 10:11. ‘Not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.’ 1 Peter 1:12. …

> ”Jokainen muinaisista profeetoista puhui vähemmän omaa aikaansa kuin meidän aikaamme varten, niin että heidän profetoimisensa on voimassa meitä varten. ’Tämä kaikki, mikä tapahtui heille, on esikuvallista; ja se on kirjoitettu varoitukseksi meille, joille maailman aikojen loppukausi on tullut.’ 1. Korinttolaiskirje 10:11. ’Heille ilmoitettiin, etteivät he palvelleet itseään, vaan meitä niillä, jotka nyt on teille julistettu niiden kautta, jotka ovat teille evankeliumia saarnanneet taivaasta lähetetyssä Pyhässä Hengessä; ja niihin enkelitkin halajavat katsahtaa.’ 1. Pietarin kirje 1:12. …”

> “The Bible has accumulated and bound up together its treasures for this last generation. All the great events and solemn transactions of Old Testament history have been, and are, repeating themselves in the church in these last days.” Selected Messages, book 3, 338, 339.

> ”Raamattu on koonnut ja sitonut yhteen aarteensa tätä viimeistä sukupolvea varten. Kaikki Vanhan testamentin historian suuret tapahtumat ja vakavat toimitukset ovat toistuneet ja toistuvat seurakunnassa näinä viimeisinä päivinä.” Selected Messages, book 3, 338, 339.

The prophecy of Joel is “in force” “upon” those “whom the ends of the world are come.” “In force” is simply emphasizing that “present truth” is always a test, and those who fail the test are represented by such biblical characters as Judas.

Joelin profetia on „voimassa” niiden „yllä”, „joiden osaksi maailman loppu on tullut”. Ilmaus „voimassa” ainoastaan korostaa sitä, että „nykyinen totuus” on aina koetus, ja niitä, jotka eivät kestä koetusta, edustavat sellaiset raamatulliset henkilöt kuin Juudas.

> “Lesson after lesson fell unheeded on the ears of Judas. How many today follow in his steps. In the light of God’s law, selfish men see their evil characters, but fail to make the required reformation, and go on from one state of sin to another.

> ”Opetus toisensa jälkeen lankesi Juudaan korviin ilman vastakaikua. Kuinka monet nykyään seuraavatkaan hänen jälkiään. Jumalan lain valossa itsekkäät ihmiset näkevät pahan luonteensa, mutta eivät toteuta vaadittua uudistusta, vaan etenevät synnin tilasta toiseen.”

> “The lessons of Christ are applicable to our own time and generation. He said, ‘Neither pray I for these alone, but for them also which shall believe on me through their word.’ The same testimony is brought to us in these last days as was brought to Judas. The same lessons which he failed to make practical in his life come to men who hear, and yet make a like failure, because they do not put away their sin.” Review and Herald, March 17, 1891.

> ”Kristuksen opetukset soveltuvat meidänkin aikaamme ja sukupolveemme. Hän sanoi: ’Enkä minä rukoile ainoastaan näiden edestä, vaan myös niiden edestä, jotka heidän sanansa kautta uskovat minuun.’ Sama todistus tuodaan meille näinä viimeisinä päivinä kuin tuotiin Juudakselle. Samat opetukset, joita hän ei saanut käytännöllisiksi elämässään, tulevat niiden ihmisten eteen, jotka kuulevat, mutta epäonnistuvat samalla tavoin, koska he eivät pane pois syntiään.” Review and Herald, 17. maaliskuuta 1891.

John throughout the book of Revelation typifies God’s last day people, and in being banished to Patmos John represents those who are persecuted in the Sunday law crisis. He states why he was incarcerated.

Johannes on kautta Ilmestyskirjan esikuvana Jumalan viimeisten päivien kansasta, ja karkotettuna Patmokselle Johannes edustaa niitä, joita vainotaan sunnuntailakikriisissä. Hän ilmoittaa, miksi hänet vangittiin.

> I John, who also am your brother, and companion in tribulation, and in the kingdom and patience of Jesus Christ, was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ. Revelation 1:9.

> Minä, Johannes, joka myös olen teidän veljenne ja osallinen ahdistuksessa ja Jeesuksen Kristuksen valtakunnassa ja kärsivällisyydessä, olin saarella, jota kutsutaan Patmokseksi, Jumalan sanan ja Jeesuksen Kristuksen todistuksen tähden. Ilmestys 1:9.

John was persecuted for the Bible and the Spirit of Prophecy. Why are the one hundred and forty-four thousand persecuted because of the Spirit of Prophecy? The first truth the prophet Joel identifies is the apostasy of the Seventh-day Adventist church. When the apostle Peter identified that Pentecost was a fulfillment of the book of Joel, Peter did so in response to the Jews attacking the manifestation of “tongues.” The Jews, who then typified Seventh-day Adventists in the last days, were arguing that Peter and those proclaiming the message were “drunk.” Seventh-day Adventists will fight against the message of the latter rain as did the Jews of Peter’s time. They do so for those who are proclaiming the “present truth” testing message of the latter rain have the “old” foundational truths, for new truth is always based upon old truth. Jeremiah called for God’s people in the time of the latter rain to walk in the old paths and hearken to the sound of the watchman’s trumpet, but they refuse. The foundational “old” truth message is symbolically represented by the “seven times” of Leviticus twenty-six, which sets forth the covenant relationship in terms of the Sabbath for the land.

Johannes joutui vainotuksi Raamatun ja profetian hengen tähden. Miksi ne sata neljäkymmentäneljä tuhatta joutuvat vainotuiksi profetian hengen tähden? Ensimmäinen totuus, jonka profeetta Joel tuo esiin, on seitsemännen päivän adventtikirkon luopumus. Kun apostoli Pietari osoitti helluntain olevan Joelin kirjan täyttymys, hän teki sen vastauksena siihen, että juutalaiset hyökkäsivät ”kielten” ilmenemistä vastaan. Juutalaiset, jotka tuolloin olivat viimeisten päivien seitsemännen päivän adventistien esikuva, väittivät, että Pietari ja ne, jotka julistivat sanomaa, olivat ”juovuksissa”. Seitsemännen päivän adventistit tulevat taistelemaan myöhäissateen sanomaa vastaan samoin kuin Pietarin ajan juutalaiset tekivät. He tekevät niin, sillä niillä, jotka julistavat myöhäissateen koettelevaa ”nykyisen totuuden” sanomaa, on hallussaan vanhat perustotuudet, sillä uusi totuus perustuu aina vanhaan totuuteen. Jeremia kehotti Jumalan kansaa myöhäissateen aikana vaeltamaan vanhoja polkuja ja kuulemaan vartijan pasuunan ääntä, mutta he kieltäytyvät. Perustava ”vanhan” totuuden sanoma kuvataan vertauskuvallisesti 3. Mooseksen kirjan kahdenkymmenennen kuudennen luvun ”seitsemällä ajalla”, joka esittää liittosuhteen maan sapatin näkökulmasta.

> “I saw the nominal church and nominal Adventists, like Judas, would betray us to the Catholics to obtain their influence to come against the truth. The saints then will be an obscure people, little known to the Catholics; but the churches and nominal Adventists who know of our faith and customs (for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it) will betray the saints and report them to the Catholics as those who disregard the institutions of the people; that is, that they keep the Sabbath and disregard Sunday.

> ”Minä näin, että nimikristillinen kirkko ja nimelliset adventistit kavalisivat meidät Juudaksen tavoin katolilaisten käsiin saadakseen heidän vaikutusvaltansa tullakseen totuutta vastaan. Pyhät ovat silloin huomaamaton kansa, katolilaisille vain vähän tunnettu; mutta kirkot ja nimelliset adventistit, jotka tuntevat meidän uskomme ja tapamme (sillä he vihasivat meitä sapatin tähden, koska he eivät voineet kumota sitä), kavaltavat pyhät ja ilmiantavat heidät katolilaisille sellaisina, jotka halveksivat kansan säädöksiä; toisin sanoen, että he pitävät sapatin ja jättävät sunnuntain huomioon ottamatta.

> “Then the Catholics bid the Protestants to go forward, and issue a decree that all who will not observe the first day of the week, instead of the seventh day, shall be slain. And the Catholics, whose numbers are large, will stand by the Protestants. The Catholics will give their power to the image of the beast. And the Protestants will work as their mother worked before them to destroy the saints. But before their decree bring or bear fruit, the saints will be delivered by the Voice of God.” Spalding and Magan, 1, 2.

> ”Sitten katolilaiset kehottavat protestantteja etenemään ja antavat asetuksen, että kaikki, jotka eivät pyhitä viikon ensimmäistä päivää seitsemännen päivän sijasta, surmataan. Ja katolilaiset, joiden lukumäärä on suuri, asettuvat protestanttien tueksi. Katolilaiset antavat voimansa pedon kuvalle. Ja protestantit toimivat niin kuin heidän äitinsä toimi ennen heitä hävittääkseen pyhät. Mutta ennen kuin heidän asetuksensa tuottaa tai kantaa hedelmää, pyhät vapautetaan Jumalan Äänen kautta.” Spalding and Magan, 1, 2.

Twice Sister White identifies the “nominal church” and the “nominal Adventists,” while drawing a distinction between the two “nominal groups” and the “Catholics.” The “nominal church” and the “nominal Adventists,” “hated” those represented by Peter and John “on account of the Sabbath, for they could not refute it.” The nominal church and Catholics cannot “refute” the seventh-day Sabbath truth, and “nominal Adventists” cannot “refute” the “seven times” of Leviticus twenty-six, which is the Sabbath commandment of the land. The nominal church and Catholics cannot “refute” the fact that the seventh-day Sabbath is a “foundational” biblical truth, and “nominal Adventists” cannot “refute” the fact that the “seven times” of Leviticus twenty-six is a “foundational” Millerite truth.

Kaksi kertaa sisar White yksilöi ”nimellisen kirkon” ja ”nimelliset adventistit” tehden samalla eron näiden kahden ”nimellisen ryhmän” ja ”katolilaisten” välillä. ”Nimellinen kirkko” ja ”nimelliset adventistit” ”vihasivat” niitä, joita Pietari ja Johannes edustivat, ”sapatin tähden, sillä he eivät voineet kumota sitä”. Nimellinen kirkko ja katolilaiset eivät voi ”kumota” seitsemännen päivän sapatin totuutta, eivätkä ”nimelliset adventistit” voi ”kumota” 3. Mooseksen kirjan kahdennenkymmenennen kuudennen luvun ”seitsemää aikaa”, joka on maan sapattikäsky. Nimellinen kirkko ja katolilaiset eivät voi ”kumota” sitä tosiasiaa, että seitsemännen päivän sapatti on raamatullinen ”perustavanlaatuinen” totuus, eivätkä ”nimelliset adventistit” voi ”kumota” sitä tosiasiaa, että 3. Mooseksen kirjan kahdennenkymmenennen kuudennen luvun ”seitsemän aikaa” on milleriittinen ”perustavanlaatuinen” totuus.

John’s captivity on Patmos represents the one hundred and forty-four thousand who uphold both the Bible and the Spirit of Prophecy, and who are especially persecuted from outside over the seventh-day Sabbath and persecuted from inside over the seventh-year Sabbath for the land. For this reason, John’s testimony of why he was being persecuted in verse nine is followed with verse ten’s Sabbath and the message from the past (“behind”) from the “great voice” as of a “trumpet.”

Johanneksen vankeus Patmoksella edustaa niitä sataneljääkymmentäneljää tuhatta, jotka pitävät kiinni sekä Raamatusta että profetian Hengestä ja joita erityisesti vainotaan ulkopuolelta seitsemännen päivän sapatin tähden sekä sisältäpäin maan seitsemännen vuoden sapatin tähden. Tästä syystä Johanneksen todistusta siitä, miksi häntä jakeessa yhdeksän vainottiin, seuraavat jakeen kymmenen sapatti ja menneisyydestä (“takaa”) tuleva sanoma “suuresta äänestä”, ikään kuin “pasuunasta”.

> I John, who also am your brother, and companion in tribulation, and in the kingdom and patience of Jesus Christ, was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ. I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet. Revelation 1:9, 10.

> Minä, Johannes, joka myös olen teidän veljenne ja osallinen ahdistuksessa sekä Jeesuksen Kristuksen valtakunnassa ja kärsivällisyydessä, olin sillä saarella, jota kutsutaan Patmokseksi, Jumalan sanan tähden ja Jeesuksen Kristuksen todistuksen tähden. Minä olin Hengessä Herran päivänä, ja kuulin takanani suuren äänen, ikään kuin pasuunan äänen. Ilmestys 1:9, 10.

John represents those who at 9/11 heard the trumpet voice of the angel of Revelation eighteen calling for God’s people to return to Jeremiah’s “old paths.” That great voice was also the warning of the seventh trumpet, which is also the third woe.

Johannes edustaa niitä, jotka 11. syyskuuta kuulivat Ilmestyskirjan kahdeksannentoista luvun enkelin pasuunanäänen, joka kutsui Jumalan kansaa palaamaan Jeremian ”vanhoille poluille”. Tuo suuri ääni oli myös seitsemännen pasuunan varoitus, joka on myös kolmas voi-huuto.

Sister White recorded that the “Bible has accumulated and bound up together its treasures for this last generation.” The book of Joel is one of the biblical “treasures” that is present truth in the “last days.” At the time of Pentecost Peter identified that it was the book of Joel that was then being fulfilled. Peter, as with Joel, “spoke less for” the time period of Pentecost than for our “time.” The time period of Pentecost was the early rain for the Christian Dispensation. Pentecost marks the beginning of the Christian Dispensation, and in so doing it illustrates the end of the Christian Dispensation. The end of the Christian Dispensation is the time of the latter rain as typified by Pentecost. Peter is therefore a symbol of God’s people in the end of the Christian Dispensation who identify the fulfillment of the outpouring of the Holy Spirit by employing the book of Joel to do so.

Sisar White kirjoitti, että ”Raamattu on koonnut ja sitonut yhteen aarteensa tätä viimeistä sukupolvea varten.” Joelin kirja on yksi niistä raamatullisista ”aarteista”, joka on nykyhetken totuus ”viimeisinä päivinä”. Helluntain aikaan Pietari osoitti, että juuri Joelin kirja oli silloin täyttymässä. Pietari, samoin kuin Joel, ”puhui vähemmän” helluntain ajanjaksoa varten kuin meidän ”aikaamme” varten. Helluntain ajanjakso oli varhainen sade kristilliselle taloudenhoitokaudelle. Helluntai merkitsee kristillisen taloudenhoitokauden alkua, ja siten se samalla havainnollistaa kristillisen taloudenhoitokauden loppua. Kristillisen taloudenhoitokauden loppu on myöhäissateen aikaa, jota helluntai esikuvasi. Pietari on sen tähden vertauskuva Jumalan kansasta kristillisen taloudenhoitokauden lopussa, joka tunnistaa Pyhän Hengen vuodatuksen täyttymyksen käyttämällä siihen Joelin kirjaa.

> But Peter, standing up with the eleven, lifted up his voice, and said unto them, Ye men of Judaea, and all ye that dwell at Jerusalem, be this known unto you, and hearken to my words: For these are not drunken, as ye suppose, seeing it is but the third hour of the day. But this is that which was spoken by the prophet Joel; And it shall come to pass in the last days, saith God, I will pour out of my Spirit upon all flesh: and your sons and your daughters shall prophesy, and your young men shall see visions, and your old men shall dream dreams: And on my servants and on my handmaidens I will pour out in those days of my Spirit; and they shall prophesy: And I will shew wonders in heaven above, and signs in the earth beneath; blood, and fire, and vapour of smoke: The sun shall be turned into darkness, and the moon into blood, before that great and notable day of the Lord come: And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved. Acts 2:14–21.

> Mutta Pietari astui esiin niiden yhdentoista kanssa, korotti äänensä ja puhui heille: Juudean miehet ja kaikki te, jotka Jerusalemissa asutte, tietäkää tämä, ja ottakaa minun sanani korviinne. Eivät nämä näet ole juovuksissa, niin kuin te arvelette, sillä onhan vasta päivän kolmas hetki. Vaan tämä on se, minkä profeetta Jooel on puhunut: Ja on tapahtuva viimeisinä päivinä, sanoo Jumala, että minä vuodatan Henkeäni kaiken lihan päälle; ja teidän poikanne ja tyttärenne profetoivat, ja nuorukaisenne näkevät näkyjä, ja vanhuksenne unia uneksuvat. Ja myös palvelijaini ja palvelijattarieni päälle minä niinä päivinä vuodatan Henkeäni, ja he profetoivat. Ja minä annan näkyä ihmeitä ylhäällä taivaalla ja merkkejä alhaalla maan päällä: verta ja tulta ja savupatsaita. Aurinko muuttuu pimeydeksi ja kuu vereksi, ennen kuin tulee Herran päivä, se suuri ja ilmeinen. Ja on tapahtuva, että jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu. Apostolien teot 2:14–21.

To be a successful student of prophecy requires a settled understanding that the end of the world is illustrated “line upon line” within the historical narrative of Scripture. Connected with this truth is that the prophets themselves represent God’s people in the last days. Joel places his book in the last days for it announces the approach of the “day of the Lord.”

Onnistuneena profetian tutkijana oleminen edellyttää vakiintunutta ymmärrystä siitä, että maailman loppu on kuvattu Raamatun historiallisessa kertomuksessa ”rivi rivin päälle”. Tähän totuuteen liittyy se, että profeetat itse edustavat Jumalan kansaa viimeisinä päivinä. Joel sijoittaa kirjansa viimeisiin päiviin, sillä se julistaa ”Herran päivän” lähestymistä.

> Blow ye the trumpet in Zion, and sound an alarm in my holy mountain: let all the inhabitants of the land tremble: for the day of the Lord cometh, for it is nigh at hand. Joel 2:1.

> Puhaltakaa pasuunaan Siionissa ja antakaa hälytys minun pyhällä vuorellani; vaviskoot kaikki maan asukkaat, sillä Herran päivä tulee, sillä se on lähellä. Joel 2:1.

A “trumpet” as a symbol, among other meanings, represents a warning message. As a symbol a trumpet may represent a period of time or a point in time, or both—based upon context. A trumpet also represents judgment. The feast of trumpets, ten days before the Day of Atonement was a warning of approaching judgment.

”Pasuna” symbolina merkitsee muiden merkitystensä ohella varoitussanomaa. Symbolina pasuna voi asiayhteyden perusteella edustaa ajanjaksoa tai tiettyä ajankohtaa, tai molempia. Pasuna merkitsee myös tuomiota. Pasunain juhla kymmenen päivää ennen sovituspäivää oli varoitus lähestyvästä tuomiosta.

The “day of the Lord” represents either a point in time or a period of time, based upon the context of the passage where the “day of the Lord” is employed. The “day of the Lord” can be a symbol of the executive judgment represented as the seven last plagues, or it can be the executive judgment at the end of the thousand-year millennium. In either case, the trumpet is identifying God’s executive judgment. The “day of the Lord” therefore can represent the point where God’s punishment is delivered or the period of time when God’s punishments are delivered.

”Herran päivä” tarkoittaa asiayhteydestä riippuen joko tiettyä ajankohtaa tai ajanjaksoa siinä kohdassa, jossa ilmaisua ”Herran päivä” käytetään. ”Herran päivä” voi olla seitsemänä viimeisenä vitsauksena ilmenevän täytäntöönpanevan tuomion vertauskuva, tai se voi tarkoittaa täytäntöönpanevaa tuomiota tuhannen vuoden millennion päättyessä. Kummassakin tapauksessa pasuuna osoittaa Jumalan täytäntöönpanevaa tuomiota. ”Herran päivä” voi siis tarkoittaa joko sitä hetkeä, jolloin Jumalan rangaistus pannaan täytäntöön, tai sitä ajanjaksoa, jonka kuluessa Jumalan rangaistukset pannaan täytäntöön.

A “trumpet” as with the “day of the Lord” can represent a point and a period of time as witnessed to in the historical points and periods represented by the seven trumpets of Revelation eight and nine. The “day of the Lord” that Joel is representing with the “trumpet” that is to be blown—is both a point in time and also a period of time which begins when the judgment of the dead ended and the judgment of the living began. On 9/11, a trumpet was blown marking the arrival of the judgment of the living as a point in time, and also marking 9/11 as the beginning of the period of the judgment of the living.

”Pasuunanääni” voi ”Herran päivän” tavoin edustaa sekä yhtä ajankohtaa että ajanjaksoa, kuten todistavat ne historialliset ajankohdat ja ajanjaksot, joita Ilmestyskirjan kahdeksannen ja yhdeksännen luvun seitsemän pasuunaa esittävät. Se ”Herran päivä”, jota Joel kuvaa ”pasuunalla”, joka on puhallettava, on sekä yksi ajankohta että myös ajanjakso, joka alkaa silloin, kun kuolleiden tuomio päättyi ja elävien tuomio alkoi. 11. syyskuuta pasuunaan puhallettiin merkiksi elävien tuomion saapumisesta yhtenä ajankohtana sekä myös merkiksi siitä, että 11. syyskuuta oli elävien tuomion ajanjakson alku.

> Therefore also now, saith the Lord, turn ye even to me with all your heart, and with fasting, and with weeping, and with mourning: And rend your heart, and not your garments, and turn unto the Lord your God: for he is gracious and merciful, slow to anger, and of great kindness, and repenteth him of the evil. Who knoweth if he will return and repent, and leave a blessing behind him; even a meat offering and a drink offering unto the Lord your God? Blow the trumpet in Zion, sanctify a fast, call a solemn assembly. Joel 2:12–15.

> Sentähden, vielä nytkin, sanoo Herra: kääntykää minun tyköni kaikesta sydämestänne, paastoten, itkulla ja valituksella. Reväiskää sydämenne, älkää vaatteitanne, ja kääntykää Herran, teidän Jumalanne, tykö; sillä hän on armollinen ja laupias, pitkämielinen ja suuri armossa, ja hän katuu pahaa. Kuka tietää, jos hän kääntyy ja katuu ja jättää jälkeensä siunauksen, ruoka- ja juomauhrin Herralle, teidän Jumalallenne? Puhaltakaa pasuunaan Siionissa, julistakaa paasto, kutsukaa koolle juhlakokous. Joel 2:12–15.

This is the second time Joel commands that a trumpet be blown. The “trumpets” in Joel are both warnings of the approaching executive judgment of the seven last plagues, and are set within the context of the Laodicean call for repentance and the imminent close of probation.

Tämä on toinen kerta, kun Joel käskee puhaltaa pasuunaan. Joelin ”pasuunat” ovat sekä varoituksia seitsemän viimeisen vitsauksen lähestyvästä toimeenpanevasta tuomiosta että asetettu Laodikean parannuskehotuksen ja armonajan välittömän päättymisen asiayhteyteen.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Huuda täydellä voimalla, älä säästä, korota äänesi kuin pasuuna, ja ilmoita minun kansalleni heidän rikkomuksensa, Jaakobin heimolle heidän syntinsä. Jesaja 58:1.

Isaiah, Joel, John and Peter are all representing the one hundred and forty-four thousand of the last days, as does Jeremiah who identifies when the trumpet is to be sounded.

Jesaja, Joel, Johannes ja Pietari edustavat kaikki viimeisten päivien sataneljääkymmentäneljää tuhatta, samoin kuin Jeremia, joka ilmaisee, milloin pasuunaan on puhallettava.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:16, 17.

> Näin sanoo Herra: Seisokaa teillä ja katsokaa, kysykää muinaisia polkuja, missä on hyvä tie, ja vaeltakaa sitä, niin te löydätte levon sieluillenne. Mutta he sanoivat: Emme vaella sitä. Minä asetin myös vartijoita teidän ylitsenne, jotka sanoivat: Kuulkaa pasuunan ääntä. Mutta he sanoivat: Emme kuule. Jeremia 6:16, 17.

The trumpet sounded in these last days at 9/11, and the latter rain then began to fall upon those who chose the good way and walked therein. It is then that the angel of Revelation eighteen descended.

Pasuna soi näinä viimeisinä päivinä 11. syyskuuta, ja myöhäissade alkoi silloin langeta niiden päälle, jotka valitsivat hyvän tien ja vaelsivat sillä. Silloin Ilmestyskirjan kahdeksannentoista luvun enkeli astui alas.

> “The latter rain is to fall upon the people of God. A mighty angel is to come down from heaven, and the whole earth is to be lighted with his glory.” Review and Herald, April 21, 1891.

> ”Myöhäissade on lankeava Jumalan kansan päälle. Väkevä enkeli on astuva alas taivaasta, ja koko maa on valistuva hänen kirkkaudestaan.” Review and Herald, 21. huhtikuuta 1891.

When the great buildings of New York were brought down on 9/11, the mighty angel descended and the latter rain began to fall.

Kun New Yorkin suuret rakennukset kukistettiin syyskuun 11. päivänä, väkevä enkeli astui alas, ja myöhäissade alkoi langeta.

> “Now comes the word that I have declared that New York is to be swept away by a tidal wave? This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’ The whole of the eighteenth chapter of Revelation is a warning of what is coming on the earth. But I have no light in particular in regard to what is coming on New York, only that I know that one day the great buildings there will be thrown down by the turning and overturning of God’s power. From the light given me, I know that destruction is in the world. One word from the Lord, one touch of his mighty power, and these massive structures will fall. Scenes will take place the fearfulness of which we cannot imagine.” Review and Herald, July 5, 1906.

> ”Onko nyt liikkeellä sana, että olen julistanut New Yorkin joutuvan hyökyaallon pyyhkäisemäksi? Tätä en ole koskaan sanonut. Olen sanonut katsellessani siellä kohoavia suuria rakennuksia, kerros kerrokselta: ’Kuinka kauheita näkymiä tuleekaan olemaan, kun Herra nousee järkyttämään maata suuresti! Silloin Ilmestyskirjan 18:1–3 sanat täyttyvät.’ Ilmestyskirjan koko kahdeksastoista luku on varoitus siitä, mikä on tulossa maan päälle. Mutta minulle ei ole annettu erityistä valoa siitä, mitä New Yorkia kohtaa, paitsi että tiedän, että eräänä päivänä siellä olevat suuret rakennukset kaatuvat Jumalan voiman kääntävän ja mullistavan vaikutuksen kautta. Minulle annetun valon perusteella tiedän, että maailmassa on hävitys. Yksi sana Herralta, yksi hänen väkevän voimansa kosketus, ja nämä valtavat rakennelmat sortuvat. Tapahtuu näkyjä, joiden pelottavuutta emme kykene kuvittelemaan.” Review and Herald, 5. heinäkuuta 1906.

On 9/11 the latter rain began to sprinkle in advance of its full outpouring at the Sunday law.

11. syyskuuta myöhäissade alkoi vihmoa ennakolta ennen sen täydellistä vuodatusta sunnuntailaissa.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611, 612.

> ”Evankeliumin suuren työn ei tule päättyä vähäisempään Jumalan voiman ilmenemiseen kuin mikä merkitsi sen alkua. Profetiat, jotka täyttyivät varhaissateen vuodattamisessa evankeliumin alkaessa, ovat jälleen täyttyvät myöhäissateessa sen päättyessä. Tässä ovat ne ’virvoituksen ajat’, joita apostoli Pietari odotti sanoessaan: ’Tehkää siis parannus ja kääntykää, että teidän syntinne pyyhittäisiin pois, että virvoituksen ajat tulisivat Herran kasvojen edestä, ja että hän lähettäisi Jeesuksen.’ Ap. t. 3:19, 20.” Suuri taistelu, 611, 612.

The perfect fulfillment of the “times of refreshing” occurs when you are living, for the warning is to “repent,” which is impossible to do if you are dead. The “times of refreshing” arrives when the “sins” of living souls might still be “blotted out”. The “times of refreshing” began on 9/11, thus identifying the beginning of the judgment of the living. Pentecost is repeated at the close of the gospel dispensation. When the “times of refreshing” arrived, the events typified at Pentecost began to repeat.

”Virvoituksen aikojen” täydellinen täyttyminen tapahtuu silloin, kun olet elossa, sillä kehotus kuuluu: ”tehkää parannus”, mitä on mahdotonta tehdä, jos olet kuollut. ”Virvoituksen ajat” tulevat silloin, kun elävien sielujen ”synnit” voidaan vielä ”pyyhkiä pois”. ”Virvoituksen ajat” alkoivat 11. syyskuuta, ja näin ne osoittavat elävien tuomion alkamisen. Helluntai toistuu evankeliumin taloudenhoitokauden lopussa. Kun ”virvoituksen ajat” saapuivat, helluntaina esikuvallistetut tapahtumat alkoivat toistua.

> “It is with an earnest longing that I look forward to the time when the events of the day of Pentecost shall be repeated with even greater power than on that occasion. John says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory.’ Then, as at the Pentecostal season, the people will hear the truth spoken to them, every man in his own tongue.

> Hartaalla kaipauksella odotan aikaa, jolloin helluntaipäivän tapahtumat toistuvat vielä suuremmassa voimassa kuin tuona tilaisuutena. Johannes sanoo: ”Minä näin erään toisen enkelin tulevan alas taivaasta, ja hänellä oli suuri valta; ja maa kirkastui hänen kirkkaudestaan.” Silloin, niin kuin helluntain aikana, ihmiset kuulevat heille puhuttavan totuuden, kukin omalla kielellään.

> “God can breathe new life into every soul that sincerely desires to serve Him, and can touch the lips with a live coal from off the altar, and cause them to become eloquent with His praise. Thousands of voices will be imbued with the power to speak forth the wonderful truths of God’s Word. The stammering tongue will be unloosed, and the timid will be made strong to bear courageous testimony to the truth. May the Lord help His people to cleanse the soul temple from every defilement, and to maintain such a close connection with Him that they may be partakers of the latter rain when it shall be poured out.” Review and Herald, July 20, 1886.

> ”Jumala voi puhaltaa uutta elämää jokaiseen sieluun, joka vilpittömästi haluaa palvella Häntä, ja voi koskettaa huulia alttarilta otetulla palavalla hiilellä ja saattaa ne kaunopuheisiksi Hänen ylistyksessään. Tuhannet äänet tulevat täyttymään voimalla julistaa Jumalan sanan ihmeellisiä totuuksia. Änkyttävä kieli vapautetaan, ja arka tehdään vahvaksi antamaan rohkeaa todistusta totuudesta. Auttakoon Herra kansaansa puhdistamaan sielun temppeli kaikesta saastaisuudesta ja säilyttämään niin läheisen yhteyden Häneen, että he voivat olla osallisia myöhäissateesta, kun se vuodatetaan.” Review and Herald, 20. heinäkuuta 1886.

We will continue in the next article.

Jatkamme seuraavassa artikkelissa.

> And the angel that talked with me came again, and waked me, as a man that is wakened out of his sleep, And said unto me, What seest thou? And I said, I have looked, and behold a candlestick all of gold, with a bowl upon the top of it, and his seven lamps thereon, and seven pipes to the seven lamps, which are upon the top thereof: And two olive trees by it, one upon the right side of the bowl, and the other upon the left side thereof.

> Ja enkeli, joka puhui minun kanssani, tuli jälleen ja herätti minut, niin kuin herätetään mies unestaan. Ja hän sanoi minulle: Mitä sinä näet? Ja minä sanoin: Minä katsoin, ja katso, kokonansa kullasta oleva lampunjalka, jonka huipulla oli öljyastia, ja siinä seitsemän lamppua sekä seitsemän putkea niille seitsemälle lampulle, jotka olivat sen huipulla. Ja sen vieressä oli kaksi öljypuuta, toinen öljyastian oikealla puolella ja toinen sen vasemmalla puolella.

> So I answered and spake to the angel that talked with me, saying, What are these, my lord? Then the angel that talked with me answered and said unto me, Knowest thou not what these be? And I said, No, my lord.

> Niin minä vastasin ja sanoin enkelille, joka puhui minun kanssani: Mitä nämä ovat, herrani? Silloin enkeli, joka puhui minun kanssani, vastasi ja sanoi minulle: Etkö tiedä, mitä nämä ovat? Ja minä sanoin: En, herrani.

> Then he answered and spake unto me, saying, This is the word of the Lord unto Zerubbabel, saying, Not by might, nor by power, but by my spirit, saith the Lord of hosts. Zechariah 4:1–6.

> Ja hän vastasi ja puhui minulle sanoen: Tämä on Herran sana Serubbaabelille, kuuluu näin: Ei väellä eikä voimalla, vaan minun Hengelläni, sanoo Herra Sebaot. Sakarja 4:1–6.

Back to Articles