Article

# The Book of Daniel - Number Six

Danielin kirja – numero kuusi

Jehoiakim

Jojakim

Author

Jeff Pippenger

Published

December 1, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The books of Daniel and Revelation are the same book, in the same sense that the Bible is one book, consisting of the Old Testament and the New Testament.

Danielin kirja ja Ilmestyskirja ovat yksi ja sama kirja siinä samassa merkityksessä, jossa Raamattu on yksi kirja, joka koostuu Vanhasta testamentista ja Uudesta testamentista.

> “The history of the life, death, and resurrection of Jesus, as that of the Son of God, cannot be fully demonstrated without the evidence contained in the Old Testament. Christ is revealed in the Old Testament as clearly as in the New. The one testifies of a Saviour to come, while the other testifies of a Saviour that has come in the manner predicted by the prophets. In order to appreciate the plan of redemption, the Scripture of the Old Testament must be thoroughly understood. It is the glorified light from the prophetic past that brings out the life of Christ and the teachings of the New Testament with clearness and beauty. The miracles of Jesus are a proof of his divinity; but the strongest proofs that he is the world’s Redeemer are found in the prophecies of the Old Testament compared with the history of the New. Jesus said to the Jews ‘Search the Scriptures; for in them ye think ye have eternal life, and they are they which testify of me.’ At that time there was no other scripture in existence save that of the Old Testament; so the injunction of the Saviour is plain.” Spirit of Prophecy, volume 3, 211.

> ”Jeesuksen elämän, kuoleman ja ylösnousemuksen historiaa hänen ollessaan Jumalan Poika ei voida täysin osoittaa ilman Vanhassa testamentissa olevaa todistusaineistoa. Kristus ilmoitetaan Vanhassa testamentissa yhtä selvästi kuin Uudessa. Toinen todistaa tulevasta Vapahtajasta, kun taas toinen todistaa Vapahtajasta, joka on tullut profeettojen ennustamalla tavalla. Jotta lunastussuunnitelmaa voitaisiin arvostaa, Vanhan testamentin kirjoitukset on ymmärrettävä perusteellisesti. Juuri profeetallisen menneisyyden kirkastettu valo tuo Kristuksen elämän ja Uuden testamentin opetukset esiin selkeydessä ja kauneudessa. Jeesuksen ihmeteot ovat todiste hänen jumaluudestaan; mutta vahvimmat todisteet siitä, että hän on maailman Lunastaja, löytyvät Vanhan testamentin profetioista verrattuina Uuden testamentin historiaan. Jeesus sanoi juutalaisille: ‘Tutkikaa kirjoituksia, sillä te luulette, että teillä on niissä iankaikkinen elämä, ja juuri ne todistavat minusta.’ Tuohon aikaan ei ollut olemassa muita kirjoituksia kuin Vanhan testamentin kirjoitukset; näin ollen Vapahtajan kehotus on selvä.” Spirit of Prophecy, volume 3, 211.

The strongest evidence of who and what Christ is, is when the prophecies of the Old Testament are compared with the fulfillment of those prophecies in the history of the New Testament. So too, with the relationship of the books of Daniel and Revelation.

Vahvin todiste siitä, kuka Kristus on ja mikä hän on, saadaan, kun Vanhan testamentin profetioita verrataan niiden täyttymiseen Uuden testamentin historiassa. Samoin on Danielin kirjan ja Ilmestyskirjan välisen suhteen laita.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation.” Acts of the Apostles, 585.

> ”Ilmestyskirjassa kaikki Raamatun kirjat kohtaavat toisensa ja päättyvät. Tässä on Danielin kirjan täydennys. Toinen on profetia; toinen ilmestys.” Apostolien teot, 585.

The word “complement” means to bring to perfection. The fulfillment of the prophecies of the Old Testament were “the strongest” “proof” of Christ’s “divinity.” The strongest evidence of the divinity of the prophecies in the book of Daniel, are the fulfillment of those prophecies as represented in the book of Revelation. The prophecies in Daniel are continued in the book of Revelation, and they are brought to perfection in the last days, when the Revelation of Jesus Christ is unsealed.

Sana ”täydentää” merkitsee saattaa täydellisyyteen. Vanhan testamentin profetioiden täyttyminen oli Kristuksen ”jumaluuden” ”voimakkain” ”todiste”. Danielin kirjan profetioiden jumalallisuuden voimakkain todiste on noiden profetioiden täyttyminen sellaisena kuin se on esitetty Ilmestyskirjassa. Danielin profetiat jatkuvat Ilmestyskirjassa, ja ne saatetaan täydellisyyteen viimeisinä päivinä, kun Jeesuksen Kristuksen ilmestys avataan.

> “Revelation is a sealed book, but it is also an opened book. It records marvelous events that are to take place in the last days of this earth’s history. The teachings of this book are definite, not mystical and unintelligible. In it the same line of prophecy is taken up as in Daniel. Some prophecies God has repeated, thus showing that importance must be given to them. The Lord does not repeat things that are of no great consequence.” Manuscript Releases, volume 9, 8.

> ”Ilmestyskirja on sinetöity kirja, mutta se on myös avattu kirja. Se kuvaa ihmeellisiä tapahtumia, jotka tulevat toteutumaan tämän maan historian viimeisinä päivinä. Tämän kirjan opetukset ovat täsmällisiä, eivät mystisiä ja käsittämättömiä. Siinä jatketaan samaa profetian linjaa kuin Danielissa. Jumala on toistanut joitakin profetioita osoittaen siten, että niille on annettava painoarvoa. Herra ei toista asioita, joilla ei ole suurta merkitystä.” Manuscript Releases, osa 9, 8.

> In the third year of the reign of Jehoiakim king of Judah came Nebuchadnezzar king of Babylon unto Jerusalem, and besieged it. Daniel 1:1.

> Juudan kuninkaan Jojakimin kolmantena hallitusvuotena Babylonian kuningas Nebukadnessar tuli Jerusalemiin ja piiritti sen. Daniel 1:1.

The first verse of the book of Daniel has a wealth of prophetic information when rightly considered. We will begin our consideration with Jehoiakim.

Danielin kirjan ensimmäinen jae sisältää oikein tarkasteltuna runsaasti profeetallista tietoa. Aloitamme tarkastelumme Jojakimista.

Jehoiakim was the first of the last three kings of Judah. As such, he represents the first angel’s message. His son Jehoiachin, who was also known as Jeconiah or Coniah, represented the second angel’s message. Jehoiachin was followed by Zedekiah, the last of the three final kings of Judah. Zedekiah represents the third angel’s message. There are several prophetic witnesses that uphold that Jehoiakim is a symbol of the first angel’s message. It is important to understand these proofs, for it identifies that the first verse of chapter one of Daniel is identifying the first angel’s message, and that fact is an anchor that allows the first chapter to be understood as the first angel’s message of Revelation fourteen. We will begin in second Chronicles.

Jojakim oli ensimmäinen Juudan kolmesta viimeisestä kuninkaasta. Sellaisena hän edustaa ensimmäisen enkelin sanomaa. Hänen poikansa Jojakin, joka tunnettiin myös nimillä Jekonja tai Konja, edusti toisen enkelin sanomaa. Jojakinin jälkeen tuli Sidkia, viimeinen Juudan kolmesta viimeisestä kuninkaasta. Sidkia edustaa kolmannen enkelin sanomaa. On useita profeetallisia todistajia, jotka vahvistavat, että Jojakim on ensimmäisen enkelin sanoman vertauskuva. On tärkeää ymmärtää nämä todisteet, sillä ne osoittavat, että Danielin ensimmäisen luvun ensimmäinen jae yksilöi ensimmäisen enkelin sanoman, ja tämä tosiasia on ankkuri, joka mahdollistaa sen, että ensimmäinen luku voidaan ymmärtää Ilmestyskirjan neljäntoista luvun ensimmäisen enkelin sanomaksi. Aloitamme Toisesta aikakirjasta.

> And them that had escaped from the sword carried he away to Babylon; where they were servants to him and his sons until the reign of the kingdom of Persia: To fulfil the word of the Lord by the mouth of Jeremiah, until the land had enjoyed her sabbaths: for as long as she lay desolate she kept sabbath, to fulfil threescore and ten years. 2 Chronicles 36:20, 21.

> Ja ne, jotka olivat miekalta säästyneet, hän vei pakkosiirtolaisuuteen Baabeliin; ja he olivat hänen ja hänen poikiensa palvelijoina Persian valtakunnan hallituskauteen asti, jotta täyttyisi Herran sana Jeremian suun kautta, kunnes maa oli saanut nauttia sapateistaan; sillä niin kauan kuin se oli autiona, se vietti sapattia, kunnes seitsemänkymmentä vuotta oli täyttynyt. 2. Aikakirja 36:20, 21.

The captivity in Babylon for seventy years was so the land could enjoy the sabbaths that had not been fulfilled in agreement with Leviticus twenty-five. Seventy years of sabbaths amounts to four hundred and ninety years, that ancient Israel had disregarded the direction of Leviticus twenty-five. Four hundred and ninety years of rebellion preceded seventy years of captivity. At the ending of the four hundred and ninety years, three kings would be placed into subjection by Nebuchadnezzar.

Seitsemänkymmenen vuoden pakkosiirtolaisuus Babyloniassa oli sitä varten, että maa saisi nauttia niistä sapateista, joita ei ollut täytetty 3. Mooseksen kirjan kahdenkymmenennen viidennen luvun mukaisesti. Seitsemänkymmentä sapattivuotta tekee yhteensä neljäsataayhdeksänkymmentä vuotta, joiden ajan muinainen Israel oli jättänyt noudattamatta 3. Mooseksen kirjan kahdennenkymmenennen viidennen luvun ohjetta. Neljäsataayhdeksänkymmentä vuotta kapinaa edelsi seitsemääkymmentä vuotta pakkosiirtolaisuutta. Neljäsataayhdeksänkymmenen vuoden päättyessä Nebukadnessar alistaisi kolme kuningasta valtaansa.

At the end of the seventy years of captivity, the Lord raised up Cyrus, who was the first of the three kings that would decree that Israel could return and rebuild Jerusalem. Artaxerxes was the third of those three kings and he made the third decree in 457 BC. The third decree began the twenty-three hundred years of Daniel chapter eight, and verse fourteen. In 1798, the first end of the indignation ended, the book of Daniel was unsealed and the first of the three angels arrived. The third angel arrived on October 22, 1844.

Seitsemänkymmenvuotisen pakkosiirtolaisuuden päättyessä Herra herätti Kyyroksen, joka oli ensimmäinen niistä kolmesta kuninkaasta, jotka antaisivat määräyksen, että Israel saattoi palata ja jälleenrakentaa Jerusalemin. Artakserkses oli näistä kolmesta kuninkaasta kolmas, ja hän antoi kolmannen määräyksen vuonna 457 eKr. Kolmas määräys käynnisti Danielin kirjan kahdeksannen luvun ja neljännentoista jakeen kaksituhattakolmesataa vuotta. Vuonna 1798 närkästyksen ensimmäinen loppu päättyi, Danielin kirja avattiin sineteistään, ja ensimmäinen kolmesta enkelistä saapui. Kolmas enkeli saapui 22. lokakuuta 1844.

The three last kings of Judah were all confronted by Nebuchadnezzar, and at Jehoiakim’s captivity, the seventy years began. It continued until Babylon was destroyed, and the general (Cyrus) that had destroyed Babylon, and who shortly thereafter became the king, passed the first of three decrees. The third decree began the prophecy of the evenings and mornings that ended with the arrival of the third of three angels. Christ always identifies the end with the beginning.

Juudan kolme viimeistä kuningasta joutuivat kaikki Nebukadnessarin kohtaamiksi, ja Jojakimin vankeuteen viennin yhteydessä seitsemänkymmentä vuotta alkoi. Se jatkui, kunnes Babylon hävitettiin, ja kenraali (Kyyros), joka oli hävittänyt Babylonin ja josta pian sen jälkeen tuli kuningas, antoi ensimmäisen kolmesta asetuksesta. Kolmas asetus pani alulle iltojen ja aamujen profetian, joka päättyi kolmannen kolmesta enkelistä saapumiseen. Kristus yhdistää aina lopun alkuun.

The beginning of the seventy years took place with Nebuchadnezzar’s first attack against Jerusalem. The ending of the seventy years was marked by the destruction of Babylon. The final and complete destruction of Jerusalem was brought upon the third of three kings who had all been attacked by Nebuchadnezzar. The destruction of Jerusalem was progressive. The last three kings represent one prophetic symbol, in the sense that they all had been attacked by Nebuchadnezzar. They typified the three decrees that were all one symbol, as were the three angels at the end of the twenty-three hundred days.

Seitsemänkymmenen vuoden alku sijoittui Nebukadnessarin ensimmäiseen hyökkäykseen Jerusalemia vastaan. Seitsemänkymmenen vuoden päättymisen merkitsi Babylonin tuho. Jerusalemin lopullinen ja täydellinen hävitys kohtasi kolmatta niistä kolmesta kuninkaasta, joiden kaikkien kimppuun Nebukadnessar oli hyökännyt. Jerusalemin hävitys oli asteittainen. Viimeiset kolme kuningasta edustavat yhtä profeetallista symbolia siinä mielessä, että Nebukadnessar oli hyökännyt heidän kaikkien kimppuunsa. He olivat esikuvana kolmelle asetukselle, jotka nekin muodostivat yhden symbolin, samoin kuin ne kolme enkeliä kahdentuhannen kolmensadan päivän lopussa.

> “In the seventh chapter of Ezra the decree is found. Verses 12-26. In its completest form it was issued by Artaxerxes, king of Persia, 457 BC. But in Ezra 6:14 the house of the Lord at Jerusalem is said to have been built ‘according to the commandment [‘decree,’ margin] of Cyrus, and Darius, and Artaxerxes king of Persia.’ These three kings, in originating, reaffirming, and completing the decree, brought it to the perfection required by the prophecy to mark the beginning of the 2300 years. Taking 457 BC, the time when the decree was completed, as the date of the commandment, every specification of the prophecy concerning the seventy weeks was seen to have been fulfilled.” The Great Controversy, 326.

> ”Esran seitsemännessä luvussa on säädös. Jakeet 12–26. Täydellisimmässä muodossaan sen antoi Persian kuningas Artakserkses vuonna 457 eKr. Mutta Esr. 6:14:ssä sanotaan, että Herran huone Jerusalemissa rakennettiin ”Kyyroksen, Daarejaveksen ja Persian kuninkaan Artakserkseen käskyn [”säädöksen”, reunahuom.] mukaan”. Nämä kolme kuningasta, antaessaan säädöksen alun, vahvistaessaan sen uudelleen ja saattaessaan sen päätökseen, veivät sen siihen täydellisyyteen, jota profetia vaati 2300 vuoden alkamisen merkitsemiseksi. Kun käskyn ajankohdaksi otetaan vuosi 457 eKr., jolloin säädös saatettiin päätökseen, havaitaan jokaisen seitsemääkymmentä viikkoa koskevan profetian yksityiskohdan täyttyneen.” Suuri taistelu, 326.

Sister White identifies that the three decrees were necessary for the perfection of the prophecy. She defines their relation to each other, and in so doing, identifies the grammatical characteristics of the Hebrew word “truth.” She says the first decree originated, the second decree reaffirmed, and the third decree completed “every specification of the prophecy concerning the seventy weeks.” The Hebrew word “truth” is created by the combination of the first, thirteenth and last letters of the Hebrew alphabet. The first decree originated, the second reaffirmed and the last decree completed the prophecy. The three decrees contain the signature of Alpha and Omega, and they were fulfilled at the end of the seventy-year prophecy of the captivity in Babylon, even though the third decree arrived well after the seventy years ended. The three decrees were progressive, and though they were three decrees, they were still one prophetic symbol.

Sisar White osoittaa, että nuo kolme asetusta olivat välttämättömiä profetian täydellistymiseksi. Hän määrittelee niiden keskinäisen suhteen ja tekee siten näkyväksi heprean sanan ”totuus” kieliopilliset ominaispiirteet. Hän sanoo, että ensimmäinen asetus pani alulle, toinen asetus vahvisti uudelleen ja kolmas asetus saattoi päätökseen ”jokaisen profetian erittelyn, joka koski seitsemääkymmentä viikkoa”. Heprean sana ”totuus” muodostuu heprealaisen aakkoston ensimmäisen, kolmastoista ja viimeisen kirjaimen yhdistelmästä. Ensimmäinen asetus pani alulle, toinen vahvisti uudelleen ja viimeinen asetus saattoi profetian päätökseen. Nämä kolme asetusta sisältävät Alfan ja Omegan allekirjoituksen, ja ne täyttyivät Babylonin vankeuden seitsemänkymmenen vuoden profetian lopussa, vaikka kolmas asetus annettiin vasta kauan sen jälkeen, kun nuo seitsemänkymmentä vuotta olivat päättyneet. Nuo kolme asetusta olivat asteittain eteneviä, ja vaikka ne olivat kolme asetusta, ne olivat silti yksi profeetallinen vertauskuva.

The first angel arrived in 1798, the second angel arrived in the spring of 1844, and the third angel arrived on October 22, 1844. Those three angels are one prophetic symbol, representing the everlasting gospel of Revelation chapter fourteen.

Ensimmäinen enkeli saapui vuonna 1798, toinen enkeli saapui keväällä 1844, ja kolmas enkeli saapui 22. lokakuuta 1844. Nämä kolme enkeliä ovat yksi profeetallinen vertauskuva, joka edustaa Ilmestyskirjan neljännentoista luvun iankaikkista evankeliumia.

> “The first and second messages were given in 1843 and 1844, and we are now under the proclamation of the third; but all three of the messages are still to be proclaimed. It is just as essential now as ever before that they shall be repeated to those who are seeking for the truth. By pen and voice we are to sound the proclamation, showing their order, and the application of the prophecies that bring us to the third angel’s message. There cannot be a third without the first and second. These messages we are to give to the world in publications, in discourses, showing in the line of prophetic history the things that have been and the things that will be.” Selected Messages, book 2, 104, 105.

> ”Ensimmäinen ja toinen sanoma annettiin vuosina 1843 ja 1844, ja me olemme nyt kolmannen julistuksen alaisina; mutta kaikki kolme sanomaa on yhä julistettava. On nyt aivan yhtä välttämätöntä kuin koskaan ennenkin, että ne toistetaan niille, jotka etsivät totuutta. Kynällä ja äänellä meidän tulee saattaa julistus kaikumaan osoittaen niiden järjestyksen sekä niiden profetioiden sovelluksen, jotka johtavat meidät kolmannen enkelin sanomaan. Kolmatta ei voi olla ilman ensimmäistä ja toista. Nämä sanomat meidän tulee antaa maailmalle julkaisuissa ja puheissa osoittaen profeetallisen historian linjassa ne asiat, jotka ovat olleet, ja ne, jotka tulevat olemaan.” Selected Messages, kirja 2, 104, 105.

The last three kings of Judah were one symbol, for they were all brought into various degrees of subjection by the king of Babylon. The last three kings of Judah, the three decrees and the three angels, though distinctly three are also represented as one prophetic symbol.

Juudan kolme viimeistä kuningasta muodostivat yhden vertauskuvan, sillä Babylonian kuningas saattoi heidät kaikki eri asteiseen alamaisuuteen. Juudan kolme viimeistä kuningasta, kolme käskyä ja kolme enkeliä, vaikka ne selvästi ovat kolme, esitetään myös yhtenä profeetallisena vertauskuvana.

The last three kings are part of the prophetic setting of the beginning of the prophecy of seventy years of captivity, and as such they become part of the beginning that illustrates the end of the seventy years of captivity. The captivity began with the progressive subjection of three kings, ending with the destruction of the kingdom and its capital city. The end of the prophecy marks the destruction of the nation and capital of Babylon, which marks the arrival of the three progressive decrees. The beginning of the twenty-three-hundred-year prophecy is marked by three progressive decrees, and it illustrates the ending of the twenty-three hundred year prophecy, which consists of three progressive messages.

Viimeiset kolme kuningasta kuuluvat seitsemänkymmenen vuoden vankeutta koskevan ennustuksen alun profeetalliseen asetelmaan, ja siten niistä tulee osa sitä alkua, joka havainnollistaa seitsemänkymmenen vuoden vankeuden loppua. Vankeus alkoi kolmen kuninkaan asteittaisella alistamisella ja päättyi valtakunnan ja sen pääkaupungin hävitykseen. Ennustuksen loppu merkitsee Babylonin kansakunnan ja pääkaupungin tuhoa, mikä osoittaa kolmen asteittaisen säädöksen saapumisen. Kahdentuhannenkolmensadan vuoden ennustuksen alku merkitään kolmella asteittaisella säädöksellä, ja se havainnollistaa kahdentuhannenkolmensadan vuoden ennustuksen päättymistä, joka koostuu kolmesta asteittaisesta sanomasta.

The three angels, and their respective three messages, had been typified by three kings and their three progressive decrees. The three kings that proclaimed their respective three decrees had been typified by three progressive kings, who had each presented their messages of rebellion against Nebuchadnezzar. Three messages of rebellion, typified three decrees, that in turn typified three messages. One begins the prophecy of seventy years, that in turn ends with the beginning of the twenty-three-hundred-year prophecy, that ends at the arrival of the third angel in 1844. The seventy years that the land was to enjoy its Sabbath cannot be separated from October 22, 1844.

Kolme enkeliä ja heidän kolme vastaavaa sanomaansa oli esikuvattu kolmella kuninkaalla ja heidän kolmella etenevällä säädöksellään. Ne kolme kuningasta, jotka julistivat kukin kolme vastaavaa säädöstään, oli esikuvattu kolmella peräkkäisellä kuninkaalla, joista kukin oli esittänyt sanomansa kapinasta Nebukadnessaria vastaan. Kolme kapinan sanomaa esikuvasi kolmea säädöstä, jotka puolestaan esikuvasi kolmea sanomaa. Yksi aloittaa seitsemänkymmenen vuoden profetian, joka puolestaan päättyy kahdentuhannenkolmensadan vuoden profetian alkamiseen, ja tämä päättyy kolmannen enkelin saapumiseen vuonna 1844. Niitä seitsemääkymmentä vuotta, joiden aikana maan tuli nauttia sapatistaan, ei voida erottaa 22. lokakuuta 1844:stä.

Jehoiakim represents Cyrus’ first decree and also the first angel’s message of Revelation chapter fourteen. Beyond this, the three witnesses of the last three Judean kings, the three decrees and the three angel’s messages, provide precise information of the symbol of Jehoiakim, for the prophetic history of the three angels has been very carefully marked by inspiration. All three messages have a historical arrival and thereafter a historical empowerment.

Jojakim edustaa Kyyroksen ensimmäistä asetusta sekä myös Ilmestyskirjan neljännentoista luvun ensimmäisen enkelin sanomaa. Tämän lisäksi Juudan kolmen viimeisen kuninkaan, kolmen asetuksen ja kolmen enkelin sanoman kolme todistajaa antavat täsmällistä tietoa Jojakimin symbolista, sillä inspiraatio on hyvin huolellisesti merkinnyt kolmen enkelin profeetallisen historian. Kaikilla kolmella sanomalla on historiallinen saapuminen ja sen jälkeen historiallinen voimaannuttaminen.

The first angel arrived in 1798, and was empowered on August 11, 1840, with the confirmation of the day for a year principle.

Ensimmäinen enkeli saapui vuonna 1798, ja sai voiman 11. elokuuta 1840 päivän vuodeksi -periaatteen vahvistamisen myötä.

> “In the year 1840 another remarkable fulfillment of prophecy excited widespread interest. two years before, Josiah Litch, one of the leading ministers preaching the second advent, published an exposition of Revelation 9, predicting the fall of the Ottoman Empire. According to his calculations, this power was to be overthrown . . . on the 11th of August, 1840, when the Ottoman power in Constantinople may be expected to be broken. And this, I believe, will be found to be the case.’

> ”Vuonna 1840 eräs toinen merkittävä profetian täyttymys herätti laajaa kiinnostusta. Kaksi vuotta aikaisemmin Josiah Litch, yksi toisesta adventista saarnanneista johtavista saarnaajista, julkaisi Ilmestyskirjan 9. luvun selityksen ja ennusti Osmanien valtakunnan kukistumisen. Hänen laskelmiensa mukaan tämän vallan oli määrä kukistua... 11. elokuuta 1840, jolloin Konstantinopolissa olevan osmanivallan voidaan odottaa murtuvan. Ja tämän uskon osoittautuvan todeksi.”

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> ”Juuri määrättyyn aikaan Turkki suurlähettiläidensä kautta hyväksyi Euroopan liittoutuneiden valtojen suojeluksen ja asetti siten itsensä kristittyjen kansakuntien valvonnan alaiseksi. Tapahtuma täytti ennustuksen täsmälleen. Kun tämä tuli tunnetuksi, suuret joukot vakuuttuivat niiden profeetallisen tulkinnan periaatteiden oikeellisuudesta, jotka Miller ja hänen työtoverinsa olivat omaksuneet, ja adventtiliikkeelle annettiin ihmeellinen sysäys. Oppineet ja arvostetussa asemassa olevat miehet yhtyivät Milleriin sekä hänen näkemystensä julistamisessa että niiden julkaisemisessa, ja vuodesta 1840 vuoteen 1844 työ laajeni nopeasti.” Suuri taistelu, 334, 335.

The first angel arrived announcing the opening of the judgment in 1798, but the message was premised on the validity of William Miller’s identification that a day in Bible prophecy represents a year. That principle was confirmed “on the 11th of August, 1840,” and the first message was empowered. With the failure of the prediction of Christ’s return in the biblical year of 1843, which extended into the year 1844, the second angel of Revelation chapter fourteen arrived. With the failure of the prediction in the spring of 1844, the Protestant churches rejected Miller’s rule of a day for a year, and became the daughters of Babylon. That message was thereafter empowered in the summer of 1844, when it was joined by the message of the Midnight Cry. With the fulfillment of the message of the Midnight Cry on October 22, 1844, the third angel arrived with his message.

Ensimmäinen enkeli saapui julistaen tuomion alkaneen vuonna 1798, mutta sanoma perustui siihen, että William Millerin tunnistus siitä, että päivä Raamatun profetiassa merkitsee vuotta, oli pätevä. Tämä periaate vahvistettiin ”11. elokuuta 1840”, ja ensimmäinen sanoma sai voiman. Kun ennustus Kristuksen paluusta raamatullisena vuonna 1843, joka ulottui vuoteen 1844, osoittautui epäonnistuneeksi, Ilmestyskirjan neljännentoista luvun toinen enkeli saapui. Kun ennustus osoittautui epäonnistuneeksi keväällä 1844, protestanttiset kirkot hylkäsivät Millerin säännön päivästä vuodeksi ja tulivat Babylonin tyttäriksi. Tuo sanoma sai sen jälkeen voiman kesällä 1844, kun siihen yhdistyi Keskiyön huudon sanoma. Keskiyön huudon sanoman täyttymyksen myötä 22. lokakuuta 1844 kolmas enkeli saapui sanomineen.

Due to the disobedience of Laodicean Adventism in 1863, God’s people were assigned to repeat the history of ancient Israel’s wandering in the wilderness. The empowerment of the third message would wait until September 11, 2001. Each of the three messages arrive in history and are thereafter empowered.

Laodikealaisen adventismin tottelemattomuuden vuoksi vuonna 1863 Jumalan kansa määrättiin toistamaan muinaisen Israelin erämaavaelluksen historia. Kolmannen sanoman voimaannuttaminen sai odottaa 11. syyskuuta 2001 saakka. Kukin näistä kolmesta sanomasta saapuu historiaan ja tulee sen jälkeen voimaannutetuksi.

Jehoiakim and Cyrus represent the empowerment of the first angel, not its arrival. Though Jehoiakim was the first of the last three kings of Judah, and though he represents the first angel’s message, the prophetic characteristics that he, and also Cyrus, demonstrate that they are both symbols of the empowerment of the first angel, and not symbols of the arrival of the first angel. The arrival of the first message in the history of Jehoiakim was Manasseh, the first of the last seven kings of Judah.

Jojakim ja Kyyros edustavat ensimmäisen enkelin voimaannuttamista, eivät sen saapumista. Vaikka Jojakim oli viimeisten kolmen Juudan kuninkaan ensimmäinen ja vaikka hän edustaa ensimmäisen enkelin sanomaa, ne profeetalliset tunnusmerkit, joita hän, samoin kuin Kyyroskin, ilmentävät, osoittavat, että he molemmat ovat ensimmäisen enkelin voimaannuttamisen vertauskuvia eivätkä ensimmäisen enkelin saapumisen vertauskuvia. Ensimmäisen sanoman saapuminen Jojakimin historian yhteydessä oli Manasse, viimeisten seitsemän Juudan kuninkaan ensimmäinen.

Seven kings preceded the complete and final destruction of Jerusalem. Those seven kings represent a progressive history, as was the history they typified from 1798 to 1844. The first angel arrived in 1798, and the third arrived on October 22, 1844. The history of 1798 to 1844, is the history of the first and second angels. The history of the third angel began in 1844. When Sister White identifies the symbolism of the seven thunders of Revelation chapter ten, she says the seven thunders represent the history of the first and second angels, but not the third angel.

Seitsemän kuningasta edelsi Jerusalemin täydellistä ja lopullista hävitystä. Nuo seitsemän kuningasta edustavat etenevää historiaa, niin kuin se historiakin, jota ne esikuvallisesti kuvasivat vuosina 1798–1844. Ensimmäinen enkeli saapui vuonna 1798, ja kolmas saapui 22. lokakuuta 1844. Vuosien 1798–1844 historia on ensimmäisen ja toisen enkelin historiaa. Kolmannen enkelin historia alkoi vuonna 1844. Kun sisar White yksilöi Ilmestyskirjan kymmenennen luvun seitsemän ukkosen vertauskuvallisen merkityksen, hän sanoo, että seitsemän ukkosta edustavat ensimmäisen ja toisen enkelin historiaa, mutta eivät kolmannen enkelin historiaa.

> “The special light given to John which was expressed in the seven thunders was a delineation of events which would transpire under the first and second angels’ messages.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> ”Johannekselle annettu erityinen valo, joka ilmaistiin seitsemässä ukkosenjylinässä, oli kuvaus tapahtumista, jotka toteutuisivat ensimmäisen ja toisen enkelin sanoman aikana.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, osa 7, s. 971.

The history of the seven thunders of Revelation chapter ten, emphasize the history of the empowerment of the first angel on August 11, 1840 through to the great disappointment on October 22, 1844, but it none-the-less, includes the entire history of the first and second angels. The general application of the seven thunders is that it represents 1798 through to October 22, 1844. The history of the arrival of the first angel from 1798 to the great disappointment is the history of the first and second angels, and it is prophetically represented as seven thunders. The seven thunders were also typified by the last seven kings of Judah. The last three of those kings were not only identifying sequential kings, but together they are one symbol made up of a first, middle and last.

Ilmestyskirjan kymmenennen luvun seitsemän ukkosenjylinän historia korostaa ensimmäisen enkelin voimaannuttamisen historiaa 11. elokuuta 1840 aina suureen pettymykseen 22. lokakuuta 1844 saakka, mutta siitä huolimatta se käsittää koko ensimmäisen ja toisen enkelin historian. Seitsemän ukkosenjylinän yleinen sovellus on, että se edustaa vuotta 1798 aina 22. lokakuuta 1844 saakka. Ensimmäisen enkelin saapumisen historia vuodesta 1798 suureen pettymykseen on ensimmäisen ja toisen enkelin historia, ja profeetallisesti sitä edustaa seitsemän ukkosenjylinää. Seitsemää ukkosenjylinää esikuvallisivat myös Juudan seitsemän viimeistä kuningasta. Näistä kuninkaista kolme viimeistä eivät ainoastaan yksilöineet peräkkäisiä kuninkaita, vaan yhdessä ne muodostavat yhden vertauskuvan, joka koostuu ensimmäisestä, keskimmäisestä ja viimeisestä.

In the history of the three angels, the first message was empowered on August 11, 1840, and both Jehoiakim and Cyrus typified that event.

Kolmen enkelin sanoman historiassa ensimmäinen sanoma sai voimansa 11. elokuuta 1840, ja sekä Jojakim että Kyyros olivat tuon tapahtuman esikuvia.

We will continue to identify these most important truths in the next article.

Seuraavassa artikkelissa jatkamme näiden kaikkein tärkeimpien totuuksien tunnistamista.

> “Strict integrity should be cherished by every student. Every mind should turn with reverent attention to the revealed word of God. Light and grace will be given to those who thus obey God. They will behold wondrous things out of his law. Great truths that have lain unheeded and unseen since the day of Pentecost, are to shine from God’s word in their native purity. To those who truly love God the Holy Spirit will reveal truths that have faded from the mind, and will also reveal truths that are entirely new. Those who eat the flesh and drink the blood of the Son of God will bring from the books of Daniel and Revelation truth that is inspired by the Holy Spirit. They will start into action forces that cannot be repressed. The lips of children will be opened to proclaim the mysteries that have been hidden from the minds of men. The Lord has chosen the foolish things of this world to confound the wise, and the weak things of the world to confound the mighty.

> ”Jokaisen opiskelijan tulee vaalia tinkimätöntä rehellisyyttä. Jokaisen mielen tulee kääntyä kunnioittavalla tarkkaavaisuudella Jumalan ilmoitetun sanan puoleen. Valoa ja armoa annetaan niille, jotka näin tottelevat Jumalaa. He saavat nähdä ihmeellisiä asioita hänen laistaan. Suurten totuuksien, jotka ovat helluntaipäivästä lähtien jääneet huomiotta ja näkymättömiin, tulee loistaa Jumalan sanasta niiden alkuperäisessä puhtaudessa. Niille, jotka totisesti rakastavat Jumalaa, Pyhä Henki ilmoittaa totuuksia, jotka ovat hälvenneet mielestä, ja paljastaa myös totuuksia, jotka ovat kokonaan uusia. Ne, jotka syövät Jumalan Pojan lihan ja juovat hänen verensä, tuovat Danielin ja Ilmestyskirjan kirjoista esiin totuutta, joka on Pyhän Hengen innoittamaa. He panevat liikkeelle voimia, joita ei voida tukahduttaa. Lasten huulet avataan julistamaan salaisuuksia, jotka ovat olleet kätkettyinä ihmisten mieliltä. Herra on valinnut tämän maailman hullut saattaakseen viisaat häpeään ja maailman heikot saattaakseen väkevät häpeään.

> “The Bible should not be brought into our schools to be sandwiched in between infidelity. The Bible must be made the groundwork and subject-matter of education. It is true that we know much more of the word of the living God than we knew in the past, but there is still much more to be learned. It should be used as the word of the living God, and esteemed as first, and last, and best in everything. Then will be seen true spiritual growth. The students will develop healthy religious characters, because they eat the flesh and drink the blood of the Son of God. But unless watched and nurtured, the health of the soul decays. Keep in the channel of light. Study the Bible. Those who serve God faithfully will be blessed. He who permits no faithful work to go unrewarded will crown every act of loyalty and integrity with special tokens of his love and approbation.” Review and Herald, August 17, 1897.

> ”Raamattua ei tule tuoda kouluihimme niin, että se puristetaan epäuskon väliin. Raamatusta on tehtävä kasvatuksen perustus ja sisältö. On totta, että me tunnemme elävän Jumalan sanasta paljon enemmän kuin tunsimme menneinä aikoina, mutta vielä on paljon enemmän opittavaa. Sitä tulee käyttää elävän Jumalan sanana ja pitää sitä ensimmäisenä, viimeisenä ja parhaana kaikessa. Silloin nähdään todellista hengellistä kasvua. Opiskelijat kehittävät terveitä uskonnollisia luonteita, sillä he syövät Jumalan Pojan lihan ja juovat hänen verensä. Mutta ellei sielun terveyttä valvota ja hoideta, se rappeutuu. Pysykää valon uomassa. Tutkikaa Raamattua. Ne, jotka palvelevat Jumalaa uskollisesti, tulevat siunatuiksi. Hän, joka ei salli minkään uskollisen työn jäädä palkitsematta, kruunaa jokaisen uskollisuuden ja rehellisyyden teon erityisillä rakkauden ja hyväksynnän merkeillään.” Review and Herald, 17. elokuuta 1897.

Back to Articles