Article

# Danielin kirja – sata kahdeksankymmentäyhdeksän

Paniumin taistelun profeetallinen kudelma: sunnuntailain esinäytös

Author

Jeff Pippenger

Published

April 19, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Paniumin taistelu oli pohjimmiltaan hengellistä sodankäyntiä. Juuri ennen sunnuntailakia kahdeksas presidentti, joka on kuudes Ronald Reaganista lukien lopun aikana vuonna 1989, joka on myös viimeinen republikaaninen presidentti ja joka on rikkain presidentti sekä joka myös kiihottaa liikkeelle koko globalismin valtapiirin, johtaa luopioprotestantismia kukistamaan Panin kreikkalaisen uskonnon, joka on globalismin ”woke-ismi”. Jakeissa yksitoista ja kaksitoista historia, joka alkaa Ukrainan sodasta vuonna 2014, päättyy jakeessa kuusitoista sunnuntailakiin. Jae viisitoista on Paniumin taistelu, ja Paniumin taistelu johtaa Aktionin taisteluun, joka on kolmas maailmansota.

”Suuren maanjäristyksen” hetkellä, joka on kuudennentoista jakeen sunnuntailaki, kolmannen voi-huudon islam hyökkää Yhdysvaltoja vastaan, saattaen kansakunnat vihoihin ja aiheuttaen kansallisen hävityksen. Tätä hyökkäystä edeltää Paniumin taistelu. Sunnuntailain aikana lohikäärmeen, pedon ja väärän profeetan kolmiliitto perustetaan.

> ”Sillä säädöksellä, joka panee täytäntöön paaviuden instituution Jumalan lain vastaisesti, kansakuntamme erottaa itsensä kokonaan vanhurskaudesta. Kun protestanttisuus ojentaa kätensä kuilun yli tarttuakseen Rooman vallan käteen, kun se kurottautuu kuilun yli lyödäkseen kättä spiritualismin kanssa, kun tämän kolminkertaisen liiton vaikutuksesta maamme hylkää jokaisen perustuslakinsa periaatteen protestanttisena ja tasavaltalaisena hallituksena ja ryhtyy edistämään paavillisia valheita ja harhoja, silloin voimme tietää, että on tullut aika Saatanan ihmeelliselle toiminnalle ja että loppu on lähellä.” Testimonies, osa 5, s. 451.

Tuossa vaiheessa paaviuden kuolettava haava on täysin parantunut, ja se hallitsee ylimmäisenä, kunnes lopulta tulee loppuunsa ilman auttajaa. Rooma hallitsee silloin, kun se voittaa kolmannen esteen, kuten pakanallista Roomaa kuvaillaan Danielin kirjan kahdeksannen luvun jakeessa yhdeksän sekä yhdennentoista luvun jakeissa kuusitoista–yhdeksäntoista. Kun paavillinen Rooma poisti kolme sarvea, se hallitsi ylimmäisenä tuhat kaksisataa kuusikymmentä vuotta, samoin kuin pakanallinen Rooma hallitsi ylimmäisenä kolmesataa kuusikymmentä vuotta voitettuaan Egyptin, kolmannen esteen, Actiumin taistelussa vuonna 31 eKr.

Kieliopissa johtimeksi tai sananloppuiseksi osaksi ”ium” lisätään sanan loppuun muodostamaan substantiivi, joka ilmaisee paikkaa, tilaa tai jonkin kokoelmaa. Sitä käytetään yleisesti teknisten ja tieteellisten termien muodostuksessa, erityisesti kemiassa ja biologiassa. Esimerkiksi ”stadium” tarkoittaa urheilukilpailujen tai muiden tapahtumien paikkaa, ”aquarium” tarkoittaa paikkaa, jossa vesieliöitä tai -kasveja pidetään näytteillä, ja ”gymnasium” tarkoittaa paikkaa ruumiillista harjoitusta tai valmennusta varten. Tieteellisessä terminologiassa ”ium”-päätettä käytetään usein osoittamaan kemiallista alkuainetta tai yhdistettä, erityisesti silloin, kun alkuaine tai yhdiste on eristetty tai löydetty. Esimerkiksi ”sodium” tarkoittaa kemiallista alkuainetta, jonka tunnus on Na, ja ”calcium” tarkoittaa kemiallista alkuainetta, jonka tunnus on Ca.

Pakanallisen Rooman ylimmän herruuden alku toteutui Aktiumin taistelussa, ja Paniumin taistelu avasi oven Aktiumin edustamalle sodalle, sillä ”rivi rivin päälle” Aktium edustaa sunnuntailakia, jolloin paavius jälleen hallitsee maailmaa ylimpänä.

Actium oli meritaistelu, ja Panium oli maataistelu; näin näiden kahden taistelun yhteys edustaa maailmanlaajuista taistelua, joka käsittää sekä maan että meren. Actium, muinaisen historian kuuluisin meritaistelu, edustaa myös maailmanlaajuista sotaa, sillä ”vedet, jotka sinä näit, missä portto istuu, ovat kansoja ja väkijoukkoja ja kansakuntia ja kieliä.” Panium edustaa hengellistä sotaa, joka yhdistyy poliittiseen sotaan pian tulevan sunnuntailain yhteydessä.

Sana ”pan” substantiivina omaa useita merkityksiä asiayhteydestä riippuen, mutta kreikkalaisessa mytologiassa Pan on paimenten, laumojen, maalaissoiton ja erämaan jumala. Hänet kuvataan usein puoliksi ihmisenä, puoliksi vuohena, ja hänet tunnetaan rakkaudestaan musiikkiin ja luontoon.

> ”Petoksen suuren näytelmän huipentavana tekona Saatana itse esiintyy Kristuksena. Kirkko on jo kauan tunnustautunut odottamaan Vapahtajan tulemusta toiveidensa täyttymyksenä. Nyt suuri pettäjä saa näyttämään siltä, että Kristus on tullut. Eri puolilla maata Saatana ilmestyy ihmisten keskuuteen majesteettisena, häikäisevän kirkkaana olentona, joka muistuttaa sitä kuvausta Jumalan Pojasta, jonka Johannes antaa Ilmestyskirjassa. Ilmestys 1:13–15.” Suuri taistelu, 624.

Pan on paimenjumala ja esiintyy todellisen Paimenen hahmossa. Saatanan Kristuksen jäljittely alkaa sunnuntailaista, sillä ”asetuksen” kohdalla ”me voimme” silloin ”tietää, että Saatanan ihmeellisen toiminnan aika on tullut ja että loppu on lähellä”.

Sana ”pan” voi viitata myös matalaan, leveäreunaiseen keittoastiaan, jota käytetään paistamiseen, leipomiseen tai ruoan kypsentämiseen. Viimeinen sota keskittyy hengelliseen Jerusalemiin, pyhään vuoreen, joka korotetaan lipuksi, sekä siihen vuoreen, jonka tykö Jumalan toinen lauma, joka on yhä Babylonissa, pakenee. Silloin kaikki kansat tulevat hengellistä Jerusalemia vastaan, joka on yksilöity ”maljaksi” (pan).

> Herran sana on oleva raskas sanoma Israelista, sanoo Herra, joka levittää taivaat, perustaa maan ja muovaa ihmisen hengen hänen sisimpäänsä. Katso, minä teen Jerusalemista juovuttavan maljan kaikille ympärillä oleville kansoille, kun ne ryhtyvät piirittämään sekä Juudaa että Jerusalemia. Ja sinä päivänä minä teen Jerusalemista raskaan kiven kaikille kansoille; kaikki, jotka sitä nostavat, revitään pahoin kappaleiksi, vaikka kaikki maan kansat kokoontuisivat sitä vastaan. Sakarja 12:1–3.

Jerusalem on myös pata, sillä se on astia, jossa tämä näytelmä toteutuu. ”Pata” on keittoastia.

> Ja hän sanoi minulle: Ihmislapsi, nämä ovat ne miehet, jotka punovat pahaa ja antavat jumalattomia neuvoja tässä kaupungissa; jotka sanovat: Ei ole lähellä; rakentakaamme taloja; tämä kaupunki on pata, ja me olemme liha. Sen tähden profetoi heitä vastaan, profetoi, oi ihmislapsi. Ja Herran Henki tuli minun päälleni ja sanoi minulle: Puhu; näin sanoo Herra: Näin te olette puhuneet, oi Israelin heimo; sillä minä tiedän ne ajatukset, jotka nousevat teidän mieleenne, jokaisen niistä. Te olette lisänneet surmattujenne määrää tässä kaupungissa ja täyttäneet sen kadut surmatuilla. Sentähden näin sanoo Herra, Herra: Teidän surmattunne, jotka te olette panneet sen keskelle, he ovat liha, ja tämä kaupunki on pata; mutta teidät minä vien ulos sen keskeltä. Te olette pelänneet miekkaa, ja minä tuon miekan teidän päällenne, sanoo Herra, Herra. Ja minä vien teidät ulos sen keskeltä ja annan teidät muukalaisten käsiin, ja minä panen toimeen tuomiot teidän keskuudessanne. Te kaadutte miekkaan; minä tuomitsen teidät Israelin rajalla, ja te tulette tietämään, että minä olen Herra. Tämä kaupunki ei ole oleva teidän patanne, ettekä te ole oleva liha sen keskellä; minä tuomitsen teidät Israelin rajalla. Ja te tulette tietämään, että minä olen Herra; sillä te ette ole vaeltaneet minun käskyjeni mukaan ettekä noudattaneet minun oikeuksiani, vaan olette menetelleet ympärillänne olevien pakanakansojen tapojen mukaan. Hesekiel 11:2–12.

Englannissa etuliite “pan” merkitsee “yleismaailmallista”, “kaikkea” tai “halki”. Esimerkiksi “panoraama” viittaa laajaan tai kattavaan näkymään alueesta, “pantheismi” viittaa uskoon, että maailmankaikkeus on jumalallinen, ja “Pan-American” viittaa johonkin, joka koskee kaikkia Amerikan maiden valtioita. Näin ollen “pan” ilmaisee maailmanlaajuisen sodan.

> “Saatana harhauttaa mieliä vähäpätöisillä kysymyksillä, jotta ne eivät selkeällä ja tarkalla näkemyksellä näkisi asioita, joilla on valtava merkitys. Vihollinen suunnittelee pauloihinsa kietovansa maailman.

> ”Niin sanotusta kristillisestä maailmasta on tuleva suurten ja ratkaisevien tapahtumien näyttämö. Vallassa olevat miehet säätävät omantunnon vapautta hallitsevia lakeja paavikunnan esimerkin mukaisesti. Babylon juottaa kaikki kansat haureutensa vihan viinillä. Jokainen kansakunta on oleva osallisena.” Selected Messages, kirja 3, 392.

Sana ”act” substantiivina merkitsee ”lainsäädäntöelimen säätämää virallista kirjallista päätöstä tai lakia”.

> ”Kun kansakuntamme siinä määrin hylkää hallituksensa periaatteet, että se säätää sunnuntailain, protestantismi ojentaa tässä teossa kätensä paavinvallalle.” Testimonies, osa 5, 712.

Niin sanottu kristillinen maailma on suurten tekojen eli näytösten näyttämö, ja jokainen kansakunta (pan) tulee olemaan osallisena. Sana ”näytös” voi tarkoittaa myös näytelmän, elokuvan tai muun esityksen jaksoa tai osaa, jolle on tavallisesti ominaista tietty tapahtumien tai toimien kokonaisuus. Sana ”toimia” verbinä merkitsee tietyn teon suorittamista tai käyttäytymistä tietyllä tavalla. Se voi myös viitata teeskentelyyn tai roolin esittämiseen, kuten näyttelemiseen näytelmässä tai elokuvassa.

> ”Maailma on näyttämö. Sen asukkaat, näyttelijät, valmistautuvat esittämään osansa viimeisessä suuressa näytelmässä. Jumala on kadotettu näkyvistä. Ihmiskunnan suurten joukkojen keskuudessa ei ole mitään yhteyttä, paitsi silloin kun ihmiset liittoutuvat toteuttaakseen itsekkäitä tarkoituksiaan. Jumala katsoo tätä kaikkea. Hänen aivoituksensa suhteessa kapinallisiin alamaisiinsa täyttyvät. Maailmaa ei ole annettu ihmisten käsiin, vaikka Jumala sallii sekasorron ja epäjärjestyksen voimien hallita jonkin aikaa. Alhaalta nouseva voima toimii saattaakseen toteutumaan tämän näytelmän viimeiset suuret kohtaukset — Saatana tulee Kristuksena ja vaikuttaa kaikella vääryyden eksytyksellä niissä, jotka sitovat itsensä yhteen salaseuroissa. Ne, jotka antautuvat liittoutumisen intohimolle, toteuttavat vihollisen suunnitelmia. Syytä seuraa seuraus.”

> ”Rikkomus on miltei saavuttanut täyden mittansa. Sekasorto täyttää maailman, ja suuri kauhu on pian tuleva ihmisten päälle. Loppu on aivan lähellä. Meidän, jotka tunnemme totuuden, tulisi valmistautua siihen, mikä on pian kohtaava maailman valtavana yllätyksenä.” Review and Herald, September 10, 1903.

Panium ja Actium edustavat kolmatta maailmansotaa. Tuossa sodassa ilmenee yliluonnollisia ilmenemismuotoja, joita edustaa kreikkalainen vuohijumala Pan. Sota liittyy sunnuntailain toimeenpanoon eräänä ”tekona”. Ja sota tunnistetaan ”suuren näytelmän viimeisiksi kohtauksiksi”, sillä se ei ole ainoastaan sunnuntailainsäädännön toimeenpanon oikeudellinen teko, vaan myös evankeliumin näytelmän huipentuma ihmiskunnan koetusajan viimeisinä hetkinä. Ennen sitä taistelua, jossa Panium ja Actium profeetallisesti yhtyvät, Danielin kirjan yhdennentoista luvun jakeessa kuusitoista Jumalan viimeisten päivien sotajoukko on jo herätetty, ja heidän lippunsa, joka on sotalippu, kohotetaan silloin. Sanan ”sotalippu” ensisijainen merkitys on sotajoukon lippu.

Act ja Pan ovat Actium ja Panium, ja Ihmeellinen Kielitieteilijä hallitsi molempien taistelujen maantiedettä, nimiä ja historiaa, sillä kyseessä on välittömästi pian tulevaa sunnuntailakia edeltävä historia. Paniumin taistelu käytiin vuonna 200 eKr., ja jae kuusitoista osoittaa Rooman valloittaneen Jerusalemin vuonna 63 eKr.

Viimeisten päivien historiassa, jota edustaa ajanjakso 200 eKr.–63 eKr., pedon kuvan muodostaminen Yhdysvalloissa saatetaan päätökseen, kuten sitä edustaa historia vuosina 161 eKr.–158 eKr. Ennen ajanjaksoa, jolloin pedon kuvan pystyttämisen lopulliset liikkeet Yhdysvalloissa toteutuvat, tapahtuu tapahtuma, jota edustaa Modeinin kapina vuonna 167 eKr. Kapina on esikuva kapinasta Kreikan pakotettua uskontoa vastaan, ja tämä kapina johtaa tienviittaan, jota edustaa temppelin uudelleenvihkiminen vuonna 164 eKr.

Vuotta 164 eKr. juutalaisuus muistaa ihmeestä, jossa yhden päivän tarpeiksi riittänyt pyhä öljy kesti kahdeksan päivää. Näin ollen vuosi 164 eKr., joka edeltää vuotta 161 eKr., yksilöi saatanallisen ihmeen, joka toteutettiin luopiokansalle, Jumalan kansalle. Tämä ihme esitetään siten, että yksi päivä tuottaa kahdeksan päivää, ja tuon ensimmäisen päivän öljy oli se, mikä riitti koko kahdeksan päivän ajaksi. Ihme saatettiin sen yhden osan päälle, joka oli siitä seitsemästä, ja tämä tienviitta on asetettu juuri siihen historiaan, jossa arvoitusta siitä kahdeksannesta, joka on siitä seitsemästä, toteutetaan sekä luopion republikaanisen sarven että luopion protestanttisen sarven päälle.

Saatanallisten ihmeiden ilmeneminen ennen pian tulevaa sunnuntailakia liittyy kreikkalaiseen jumalaan Paniin. Kun Paniumin taistelu käydään ja Trump sekä luopioprotestantismi voittavat sen, ”Pandoran lipas” on avattu, eikä ole mitään keinoa ratkaista niitä ongelmia, jotka silloin päästetään ihmiskunnan päälle, sillä ”suuri kauhu on pian tuleva ihmisten päälle. Loppu on aivan lähellä. Meidän, jotka tunnemme totuuden, tulisi valmistautua siihen, mikä pian on murtuva maailman ylle musertavana yllätyksenä.”

Sata neljäkymmentäneljä tuhatta ovat ne, jotka on sinetöity Jumalan Sanan pyhittävän voiman kautta, joka annettiin Jeesuksen Kristuksen ilmestyksen avaamisen välityksellä. Tuo ilmestys sisältää useita täsmällisiä totuuden linjoja, ja se antaa pyhitettyä opetusta siitä, kuka Jeesus on. Jumalan Sanana Hän on ihmeellinen kielten tuntija, joka on hallinnut kaikkea ihmiskieltä, sillä voimallaan Hän sai aikaan eri kielet, kun Hän Babelin tornin luona satoi alas sekasorron. Hän on ihmeellinen lukujen hallitsija, joka on kätkenyt salaisuuksia Sanaansa asetettuihin lukuihin sekä koko luomakuntaansa. Hän on historian hallitsija, sillä historia on Hänen historiaansa. Hän loi maan, ja Hän hallitsi maapallon maantieteellistä muotoa vedenpaisumuksen jälkeen, ja sen vuoksi myös niitä erilaisia profeetallisia maantieteitä, jotka muodostavat Hänen Sanastaan löytyvät ”totuudet”. Sata neljäkymmentäneljä tuhatta edustavat muiden asioiden ohella niitä, jotka ilmentävät uskoa siihen, että Hän loi kaiken.

> Alussa oli Sana, ja Sana oli Jumalan tykönä, ja Sana oli Jumala. Hän oli alussa Jumalan tykönä. Kaikki on saanut syntynsä hänen kauttaan, eikä ilman häntä ole syntynyt mitään, mikä syntynyt on. Joh. 1:1–3.

Pandoran lippaan kertomus on muinaisesta kreikkalaisesta mytologiasta peräisin oleva myytti. Se kerrotaan pääasiallisesti kreikkalaisen runoilijan Hesiodoksen teoksessa “Työt ja päivät” sekä useissa muissa klassisissa lähteissä. Se on ilmeisesti parafraasi Eevan kokemuksesta Eedenin puutarhassa. Nimi “Pandora” on peräisin muinaisesta kreikkalaisesta mytologiasta. Se johtuu kreikan sanoista “pan”, joka merkitsee “kaikki”, ja “dora”, joka merkitsee “lahjat”. Pandora tarkoittaa “kaikin lahjoin varustettua”. Eeva on seurakunnan symboli, ja kaikki lahjat löytyvät Jumalan seurakunnan sisältä.

Kreikkalaisessa mytologiassa Pandora oli ensimmäinen jumalten luoma kuolevainen nainen. Myytin mukaan Hefaistos muovasi hänet jumalten kuninkaan Zeuksen käskystä osana suunnitelmaa rangaista ihmiskuntaa. Kukin jumalista antoi Pandoralle lahjoja, muun muassa kauneutta, sulokkuutta, älykkyyttä ja viehätysvoimaa. Zeus antoi hänelle ruukun (myöhemmissä uudelleenkerronnoissa siitä tuli lipas) ja kielsi häntä avaamasta sitä missään olosuhteissa. Eevalle sanottiin, että hän sai syödä jokaisesta puusta paitsi ”keskellä puutarhaa olevasta puusta”.

Uteliaisuuden valtaama Pandora antoi lopulta periksi kiusaukselle ja avasi ruukun. Tehdessään niin hän päästi maailmaan kaikki ne pahuudet, tuskat ja sairaudet, joita oli siihen asti pidetty sen sisällä, ja ne levittivät kärsimystä ja kurjuutta ihmiskunnan keskuuteen. Yksi asia kuitenkin jäi ruukkuun: toivo. Eräissä myytin versioissa Pandora sulki ruukun nopeasti, estäen toivoa pääsemästä pakoon, kun taas toisissa myös toivo tuli esiin ja antoi ihmiskunnalle häivähdyksen optimismia ja kestävyyttä vastoinkäymisten keskellä.

Paniumin taistelu yhtyy Actiumin taisteluun pian tulevan sunnuntailain kohdalla, ja tätä pian tulevaa sunnuntailakia esikuvasi koetus Eedenin puutarhassa. Puutarhassa koetus koski yksinkertaisesti vain Aadamia ja Eevaa, mutta viimeisinä päivinä koetuksen tuli kohdata koko ihmiskunta kaikkialla maailmassa. Ensimmäinen koetus, jossa oli kysymys Jumalan sanan uskomisesta tai epäilemisestä puutarhassa, on esikuva viimeisestä sunnuntailain koetuksesta. Eeva epäonnistui siinä ensimmäisessä koetuksessa ja avasi onnettomuuden tulvaportit ihmiskunnan ylle, niin kuin Pandoran myytti sitä kuvaa.

Kun Paniumin taistelu liittyy Aktionin taisteluun, Eedenin puutarhassa kuvattu koetus avautuu koko ihmiskunnan eteen. Se toivo, joka silloin annetaan maailmalle, on se lippumerkki, joka korotetaan koko maailman (panoraaman) nähtäväksi.

> Te kaikki maailman asukkaat ja maan päällä asuvat, katsokaa, kun hän kohottaa lipun vuorille; ja kun hän puhaltaa pasuunaan, kuulkaa. Jesaja 18:3.

हम इस अध्ययन को अगले लेख में जारी रखेंगे।

> ”Maailma on näyttämö; sen näyttelijät, sen asukkaat, valmistautuvat esittämään osansa viimeisessä suuressa näytelmässä. Ihmiskunnan suurten joukkojen keskuudessa ei ole mitään ykseyttä, paitsi silloin kun ihmiset liittoutuvat toteuttaakseen itsekkäät tarkoitusperänsä. Jumala katsoo tätä. Hänen tarkoituksensa kapinallisten alamaistensa suhteen toteutuvat. Maailmaa ei ole annettu ihmisten käsiin, vaikka Jumala salliikin hämmennyksen ja epäjärjestyksen ainesten olla vallalla jonkin aikaa. Alhaalta tuleva voima vaikuttaa saattaakseen toteutumaan draaman viimeiset suuret kohtaukset,—Saatana esiintyen Kristuksena ja vaikuttaen kaiken vääryyden eksytyksen voimalla niissä, jotka sitovat itsensä yhteen salaisissa seuroissa. Ne, jotka antautuvat liittoutumisen intohimolle, toteuttavat vihollisen suunnitelmia. Syytä seuraa seuraus. ”

> ”Koskaan aikaisemmin tämä sanoma ei ole soveltunut yhtä suurella voimalla kuin se soveltuu tänään. Yhä enemmän maailma pitää mitättöminä Jumalan vaatimuksia. Ihmiset ovat käyneet röyhkeiksi rikkomuksessa. Maailman asukkaiden pahuus on miltei täyttänyt heidän vääryytensä mitan. Tämä maa on miltei saavuttanut sen kohdan, jossa Jumala sallii tuhoajan toteuttaa tahtonsa siinä. Ihmisten lakien asettaminen Jumalan lain sijaan, sunnuntain korottaminen pelkän inhimillisen arvovallan nojalla Raamatun sapatin paikalle, on viimeinen näytös tässä draamassa. Kun tämä korvaaminen tulee yleismaailmalliseksi, Jumala ilmaisee itsensä. Hän nousee majesteettisuudessaan järisyttämään kauheasti maata. Hän lähtee paikastansa rankaisemaan maan asukkaita heidän vääryytensä tähden, ja maa paljastaa verivelkansa eikä enää peitä surmattujaan.”

> ”Me seisomme aikakausien kriisin kynnyksellä. Jumalan tuomiot seuraavat nopeasti toinen toistaan — tuli ja tulva ja maanjäristys sekä sota ja verenvuodatus. Meidän ei tule tänä aikana hämmästyä tapahtumista, jotka ovat sekä suuria että ratkaisevia; sillä armon enkeli ei voi enää kauan viipyä suojaamassa katumattomia.

> ”Kriisi hiipii vähitellen ylitsemme. Aurinko loistaa taivaalla kulkien tavanomaista rataansa, ja taivaat julistavat yhä Jumalan kirkkautta. Ihmiset syövät ja juovat edelleen, istuttavat ja rakentavat, menevät naimisiin ja naittavat. Kauppiaat ostavat ja myyvät edelleen. Ihmiset tönivät toisiaan syrjään tavoitellen korkeinta sijaa. Huvien rakastajat tungeksivat yhä teattereihin, hevoskilpailuihin, uhkapeliluoliin. Korkein kiihtymys vallitsee, kuitenkin koetuksen aika sulkeutuu nopeasti, ja jokainen tapaus on pian ratkaistava iankaikkisesti. Saatana näkee, että hänen aikansa on lyhyt. Hän on pannut kaikki voimansa toimimaan, jotta ihmiset tulisivat petetyiksi, harhaanjohdetuiksi, askareisiinsa sidotuiksi ja lumotuiksi, kunnes koetuksen päivä on päättynyt ja armon ovi suljettu iäksi.

> ”Rikkomus on lähes saavuttanut täyden mittansa. Sekasorto täyttää maailman, ja suuri kauhu on pian tuleva ihmisten ylle. Loppu on aivan lähellä. Meidän, jotka tunnemme totuuden, tulisi valmistautua siihen, mikä on pian kohtaava maailman musertavana yllätyksenä.

> ”Tänä vallitsevan laittomuuden aikana voimme tietää, että viimeinen suuri kriisi on käsillä. Kun Jumalan lain uhmaaminen on lähes yleismaailmallista, kun Hänen kansaansa sortavat ja ahdistavat heidän lähimmäisensä, Herra puuttuu asiaan.

> ”Me seisomme suurten ja juhlallisten tapahtumien kynnyksellä. Profetiat täyttyvät. Omituista, tapahtumarikasta historiaa kirjoitetaan taivaan kirjoihin. Kaikki maailmassamme on kuohunnassa. On sotia ja sanomia sodista. Kansat ovat vihoissaan, ja kuolleiden aika on tullut, että heidät tuomittaisiin. Tapahtumat muuttuvat saattaakseen esiin Jumalan päivän, joka suuresti rientää. Jäljellä on, ikään kuin, enää vain hetken aika. Mutta vaikka kansa jo nousee kansaa vastaan ja valtakunta valtakuntaa vastaan, ei nyt vielä ole yleistä yhteenottoa. Toistaiseksi neljää tuulta pidätellään, kunnes Jumalan palvelijat on sinetöity heidän otsiinsa. Sitten maan vallat kokoavat joukkonsa viimeistä suurta taistelua varten.” Christian Service, 50, 51.

Back to Articles