Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixty

Danielin kirja – numero satakuusikymmentä

The Prophetic Significance of Daniel’s Last Vision: Unveiling Truth for the Last Days

Danielin viimeisen näyn profeetallinen merkitys: totuuden paljastaminen viimeisiä päiviä varten

Author

Jeff Pippenger

Published

March 26, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel is identified in chapter ten, as being resurrected from the days of mourning by the three-step process of the everlasting gospel. Gabriel then provides Daniel with the prophetic history of chapter eleven, thus identifying the history of the light of the great River Hiddekel.

Daniel esitetään kymmenennessä luvussa sellaisena, joka herätetään murheen päivistä iankaikkisen evankeliumin kolmivaiheisen prosessin kautta. Tämän jälkeen Gabriel antaa Danielille yhdennentoista luvun profeetallisen historian ja näin yksilöi suuren Hiddekel-virran valon historian.

> “There is need of a much closer study of the Word of God. Especially should Daniel and the Revelation have attention as never before in the history of our work. We may have less to say in some lines, in regard to the Roman power and the papacy, but we should call attention to what the prophets and the apostles have written under the inspiration of the Spirit of God. The Holy Spirit has so shaped matters, both in the giving of the prophecy, and in the events portrayed, as to teach that the human agent is to be kept out of sight, hid in Christ, and the Lord God of heaven and His law are to be exalted.

> ”Jumalan sanan paljon läheisempi tutkiminen on tarpeen. Erityisesti Danielia ja Ilmestyskirjaa tulee tarkastella huomiolla tavalla, jota ei milloinkaan ennen työmme historiassa ole osoitettu. Meillä saattaa olla joissakin kohdin vähemmän sanottavaa Rooman vallasta ja paaviudesta, mutta meidän tulee kiinnittää huomio siihen, mitä profeetat ja apostolit ovat kirjoittaneet Jumalan Hengen innoituksessa. Pyhä Henki on niin ohjannut asioita sekä profetian antamisessa että kuvatuissa tapahtumissa, että opettaakseen, että inhimillinen toimija on pidettävä poissa näkyvistä, kätkettynä Kristukseen, ja että taivaan Herra Jumala ja Hänen lakinsa on korotettava.

> “Read the book of Daniel. Call up, point by point, the history of the kingdoms there represented. Behold statesmen, councils, powerful armies, and see how God wrought to abase the pride of men, and lay human glory in the dust. God alone is represented as great. In the vision of the prophet He is seen casting down one mighty ruler and setting up another. He is revealed as the monarch of the universe, about to set up His everlasting kingdom—the Ancient of days, the living God, the Source of all wisdom, the Ruler of the present, the Revealer of the future. Read and understand how poor, how frail, how short-lived, how erring, how guilty, is man in lifting up his soul unto vanity.

> ”Lue Danielin kirja. Palauta mieleesi, kohta kohdalta, siellä esitetty valtakuntien historia. Katso valtiomiehiä, neuvostoja, voimakkaita sotajoukkoja, ja näe, kuinka Jumala vaikutti nöyryyttääkseen ihmisten ylpeyden ja painaakseen inhimillisen kunnian tomuun. Ainoastaan Jumala esitetään suurena. Profeetan näyssä Hänet nähdään syöksemässä alas yhden mahtavan hallitsijan ja asettamassa toisen hänen tilalleen. Hänet ilmoitetaan kaikkeuden Valtiaaksi, joka on asettamaisillaan iankaikkisen valtakuntansa—Vanhaikäisenä, elävänä Jumalana, kaiken viisauden Lähteenä, nykyhetken Hallitsijana, tulevaisuuden Ilmoittajana. Lue ja ymmärrä, kuinka köyhä, kuinka heikko, kuinka lyhytikäinen, kuinka erehtyvä, kuinka syyllinen ihminen on korottaessaan sielunsa turhuuteen.

> “The Holy Spirit through Isaiah points us to God, the living God, as the chief object of attention—to God as revealed in Christ. ‘Unto us a child is born, unto us a son is given: and the government shall be upon His shoulder: and His name shall be called Wonderful, Counsellor, The mighty God, The everlasting Father, The Prince of Peace’ [Isaiah 9:6].

> Pyhä Henki osoittaa meille Jesajan kautta Jumalaan, elävään Jumalaan, huomion ensisijaisena kohteena — Jumalaan sellaisena kuin Hänet on ilmoitettu Kristuksessa. ”Sillä lapsi on meille syntynyt, poika on meille annettu; hallitus on hänen harteillaan, ja hänen nimensä on oleva Ihmeellinen, Neuvonantaja, Väkevä Jumala, Iankaikkinen Isä, Rauhanruhtinas” [Jesaja 9:6].

> “The light that Daniel received direct from God was given especially for these last days. The visions he saw by the banks of the Ulai and the Hiddekel, the great rivers of Shinar, are now in process of fulfillment, and all the events foretold will soon have come to pass.” Manuscript Releases, volume 16, 333, 334.

> ”Valo, jonka Daniel sai suoraan Jumalalta, annettiin erityisesti näitä viimeisiä päiviä varten. Näyt, jotka hän näki Ulain ja Hiddekelin, Sinearin suurten jokien, varsilla, ovat nyt täyttymässä, ja kaikki ennustetut tapahtumat toteutuvat pian.” Käsikirjoitusjulkaisut, osa 16, 333, 334.

The Holy Spirit “so shaped matters” in the giving of the prophecy “and events” of Daniel’s last vision that the first chapter (ten), represents the experience of God’s people in the latter days, as does the last chapter (twelve). The shaping of those three chapters that make up the light of the Hiddekel River, that “was given especially for these last days,” was designed to bear the three-step definition of “truth.” In the first agreeing with the last, and the middle representing rebellion, we have not only the structure of the Hebrew word “truth,” which was created by the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet, but we also see the signature of Alpha and Omega.

Pyhä Henki ”ohjasi asiat” Danielin viimeisen näyn profetian antamisessa ”ja tapahtumat” siten, että ensimmäinen luku (kymmenen) edustaa Jumalan kansan kokemusta viimeisinä päivinä, samoin kuin viimeinen luku (kaksitoista). Niiden kolmen luvun sommittelu, jotka muodostavat Hiddekel-joen valon ja jotka ”annettiin erityisesti näitä viimeisiä päiviä varten”, oli tarkoitettu kantamaan ”totuuden” kolmivaiheista määritelmää. Siinä, että ensimmäinen on sopusoinnussa viimeisen kanssa ja keskimmäinen edustaa kapinaa, meillä ei ole ainoastaan heprealaisen sanan ”totuus” rakennetta, joka muodostui heprealaisen aakkoston ensimmäisestä, kolmattatoista ja viimeisestä kirjaimesta, vaan näemme myös Alfa ja Omegan allekirjoituksen.

Daniel chapter ten identifies the one hundred and forty-four thousand who understand both the “chazon” vision of the twenty-five hundred and twenty years, and the “mareh” vision of the twenty-three hundred years. Not only do they understand those two visions, but they possess the experience of justification by faith that is produced by the feminine and causative “marah” vision of “the appearance”.

Danielin kymmenes luku yksilöi ne sataneljäkymmentäneljätuhatta, jotka ymmärtävät sekä kahdentuhannen viidensadan kahdenkymmenen vuoden ”chazon”-näyn että kahdentuhannen kolmensadan vuoden ”mareh”-näyn. He eivät ainoastaan ymmärrä näitä kahta näkyä, vaan heillä on myös vanhurskauttamisen uskon kautta saatu kokemus, jonka tuottaa feminiininen ja kausatiivinen ”marah”-näky ”ilmestymisestä”.

> “For the mind and the soul, as well as for the body, it is God’s law that strength is acquired by effort. It is exercise that develops. In harmony with this law, God has provided in His word the means for mental and spiritual development.

> Sillä sekä mielelle ja sielulle että ruumiille on Jumalan lain mukaista, että voima saavutetaan ponnistuksella. Harjoitus kehittää. Tämän lain mukaisesti Jumala on sanassaan antanut keinot henkiseen ja hengelliseen kehitykseen.

> “The Bible contains all the principles that men need to understand in order to be fitted either for this life or for the life to come. And these principles may be understood by all. No one with a spirit to appreciate its teaching can read a single passage from the Bible without gaining from it some helpful thought. But the most valuable teaching of the Bible is not to be gained by occasional or disconnected study. Its great system of truth is not so presented as to be discerned by the hasty or careless reader. Many of its treasures lie far beneath the surface, and can be obtained only by diligent research and continuous effort. The truths that go to make up the great whole must be searched out and gathered up, ‘here a little, and there a little.’ Isaiah 28:10.

> ”Raamattu sisältää kaikki ne periaatteet, jotka ihmisten on tarpeen ymmärtää tullakseen sopiviksi joko tätä elämää tai tulevaa elämää varten. Ja nämä periaatteet voivat kaikki ymmärtää. Kukaan, jolla on mieli arvostaa sen opetusta, ei voi lukea ainoatakaan kohtaa Raamatusta saamatta siitä jotakin hyödyllistä ajatusta. Mutta Raamatun arvokkainta opetusta ei saavuteta satunnaisella tai irrallisella tutkimisella. Sen suurta totuuden järjestelmää ei ole esitetty siten, että hätäinen tai huolimaton lukija voisi sen havaita. Monet sen aarteista ovat kaukana pinnan alla, ja ne voidaan saada esiin vain ahkeralla tutkimisella ja jatkuvalla ponnistelulla. Ne totuudet, joista suuri kokonaisuus rakentuu, on etsittävä esiin ja koottava, ”vähän täältä, vähän tuolta”. Jesaja 28:10.

> “When thus searched out and brought together, they will be found to be perfectly fitted to one another. Each Gospel is a supplement to the others, every prophecy an explanation of another, every truth a development of some other truth. The types of the Jewish economy are made plain by the gospel. Every principle in the word of God has its place, every fact its bearing. And the complete structure, in design and execution, bears testimony to its Author. Such a structure no mind but that of the Infinite could conceive or fashion.

> ”Kun ne näin tutkitaan ja kootaan yhteen, havaitaan niiden sopivan täydellisesti toisiinsa. Kukin evankeliumi täydentää toisia, jokainen profetia selittää toista, jokainen totuus kehittää jotakin toista totuutta. Juutalaisen taloudenhoitokauden esikuvat tehdään evankeliumissa selviksi. Jokaisella Jumalan sanan periaatteella on paikkansa, jokaisella tosiasialla merkityksensä. Ja koko rakennelma sekä suunnitelmassaan että toteutuksessaan todistaa Tekijästään. Sellaista rakennelmaa ei mikään muu mieli kuin Äärettömän mieli voisi käsittää tai muovata.

> “In searching out the various parts and studying their relationship, the highest faculties of the human mind are called into intense activity. No one can engage in such study without developing mental power.

> Eri osia tutkittaessa ja niiden keskinäistä suhdetta selvitettäessä ihmismielen korkeimmat kyvyt joutuvat voimakkaaseen toimintaan. Kukaan ei voi antautua sellaiseen tutkimukseen kehittämättä henkistä voimaansa.

> “And not alone in searching out truth and bringing it together does the mental value of Bible study consist. It consists also in the effort required to grasp the themes presented. The mind occupied with commonplace matters only, becomes dwarfed and enfeebled. If never tasked to comprehend grand and far-reaching truths, it after a time loses the power of growth. As a safeguard against this degeneracy, and a stimulus to development, nothing else can equal the study of God’s word. As a means of intellectual training, the Bible is more effective than any other book, or all other books combined. The greatness of its themes, the dignified simplicity of its utterances, the beauty of its imagery, quicken and uplift the thoughts as nothing else can. No other study can impart such mental power as does the effort to grasp the stupendous truths of revelation. The mind thus brought in contact with the thoughts of the Infinite cannot but expand and strengthen.

> Eikä Raamatun tutkimisen älyllinen arvo perustu ainoastaan totuuden etsimiseen ja sen kokoamiseen yhteen. Se perustuu myös siihen ponnistukseen, jota vaaditaan esitettyjen aiheiden käsittämiseen. Mieli, joka askartelee vain arkisten asioiden parissa, käy kääpiömäiseksi ja heikentyneeksi. Ellei sitä koskaan rasiteta käsittämään suuria ja kauaskantoisia totuuksia, se menettää ajan myötä kasvun kykynsä. Suojana tätä rappeutumista vastaan ja kehityksen virikkeenä mikään muu ei vedä vertoja Jumalan sanan tutkimiselle. Älyllisen harjoituksen välineenä Raamattu on tehokkaampi kuin mikään muu kirja tai kaikki muut kirjat yhdessä. Sen aiheiden suuruus, sen ilmaisujen arvokas yksinkertaisuus, sen kuvakielen kauneus elävöittävät ja ylentävät ajatuksia niin kuin mikään muu ei voi tehdä. Mikään muu tutkimus ei voi antaa sellaista henkistä voimaa kuin ponnistus käsittää ilmoituksen valtavat totuudet. Mieli, joka näin saatetaan kosketuksiin Äärettömän ajatusten kanssa, ei voi olla avartumatta ja vahvistumatta.

> “And even greater is the power of the Bible in the development of the spiritual nature. Man, created for fellowship with God, can only in such fellowship find his real life and development. Created to find in God his highest joy, he can find in nothing else that which can quiet the cravings of the heart, can satisfy the hunger and thirst of the soul. He who with sincere and teachable spirit studies God’s word, seeking to comprehend its truths, will be brought in touch with its Author; and, except by his own choice, there is no limit to the possibilities of his development.

> ”Ja vielä suurempi on Raamatun voima hengellisen luonteen kehityksessä. Ihminen, joka on luotu yhteyteen Jumalan kanssa, voi löytää todellisen elämänsä ja kehityksensä vain tällaisessa yhteydessä. Luotuna löytämään Jumalasta korkeimman ilonsa hän ei voi mistään muusta löytää sitä, mikä voisi tyynnyttää sydämen kaipuun, mikä voisi tyydyttää sielun nälän ja janon. Se, joka vilpittömässä ja vastaanottavaisessa hengessä tutkii Jumalan sanaa pyrkien käsittämään sen totuudet, saatetaan kosketukseen sen Tekijän kanssa; eikä hänen kehitysmahdollisuuksillaan ole mitään rajaa, ellei hän itse omasta valinnastaan sitä aseta.

> “In its wide range of style and subjects the Bible has something to interest every mind and appeal to every heart. In its pages are found history the most ancient; biography the truest to life; principles of government for the control of the state, for the regulation of the household—principles that human wisdom has never equaled. It contains philosophy the most profound, poetry the sweetest and the most sublime, the most impassioned and the most pathetic. Immeasurably superior in value to the productions of any human author are the Bible writings, even when thus considered; but of infinitely wider scope, of infinitely greater value, are they when viewed in their relation to the grand central thought. Viewed in the light of this thought, every topic has a new significance. In the most simply stated truths are involved principles that are as high as heaven and that compass eternity.

> Raamatusta löytyy tyylinsä ja aihepiiriensä laajuudessa jotakin, mikä herättää mielenkiinnon jokaisessa mielessä ja puhuttelee jokaista sydäntä. Sen sivuilta löytyvät kaikkein muinaisimmat historiat, elämäkerrat, jotka ovat uskollisimpia todelliselle elämälle, sekä hallitusperiaatteet valtion johtamista varten ja kodin järjestämistä varten — periaatteet, joita inhimillinen viisaus ei ole koskaan kyennyt saavuttamaan. Se sisältää syvintä filosofiaa, suloisinta ja ylevintä runoutta, kiihkeintä ja liikuttavinta ilmaisua. Arvoltaan mittaamattomasti minkä tahansa inhimillisen kirjailijan tuotantoa ylempänä ovat Raamatun kirjoitukset jo näin tarkasteltuinakin; mutta äärettömästi laajemmat ulottuvuudeltaan, äärettömästi suuremmat arvoltaan ne ovat silloin, kun niitä tarkastellaan niiden suhteessa siihen suureen keskeiseen ajatukseen. Tämän ajatuksen valossa tarkasteltuna jokainen aihe saa uuden merkityksen. Yksinkertaisimminkin ilmaistuissa totuuksissa sisältyy periaatteita, jotka ovat korkeita kuin taivas ja jotka ulottuvat iankaikkisuuteen.

> “The central theme of the Bible, the theme about which every other in the whole book clusters, is the redemption plan, the restoration in the human soul of the image of God. From the first intimation of hope in the sentence pronounced in Eden to that last glorious promise of the Revelation, ‘They shall see His face; and His name shall be in their foreheads’ (Revelation 22:4), the burden of every book and every passage of the Bible is the unfolding of this wondrous theme,—man’s uplifting,—the power of God, ‘which giveth us the victory through our Lord Jesus Christ.’ 1 Corinthians 15:57.” Education, 123–125.

> ”Raamatun keskeinen teema, se teema, jonka ympärille kaikki muut koko kirjassa ryhmittyvät, on lunastussuunnitelma, Jumalan kuvan palauttaminen ihmissieluun. Ensimmäisestä toivon vihjauksesta siinä tuomiossa, joka lausuttiin Eedenissä, aina Ilmestyskirjan viimeiseen kirkkaaseen lupaukseen asti: ’He saavat nähdä hänen kasvonsa, ja hänen nimensä on oleva heidän otsissansa’ (Ilmestyskirja 22:4), jokaisen Raamatun kirjan ja jokaisen sen kohdan sanoma on tämän ihmeellisen teeman avautuminen — ihmisen korottaminen — Jumalan voima, ’joka antaa meille voiton meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen kautta’. 1. Korinttolaiskirje 15:57.” Education, 123–125.

In the passage just cited it is identified that the Bible, when considered from any avenue of literature, is by far superior to any human production. Sister White stated, “In its pages are found history the most ancient; biography the truest to life; principles of government for the control of the state, for the regulation of the household—principles that human wisdom has never equaled. It contains philosophy the most profound, poetry the sweetest and the most sublime, the most impassioned and the most pathetic,” and that “such a structure no mind but that of the Infinite could conceive or fashion.”

Juuri lainatussa kohdassa todetaan, että Raamattu, tarkasteltuna minkä tahansa kirjallisuuden lajin näkökulmasta, on verrattomasti kaikkia inhimillisiä tuotoksia ylempi. Sisarta Whitea lainaten: ”Sen sivuilta löytyy kaikkein muinaisinta historiaa; elämäkertoja, jotka ovat elämälle uskollisimpia; hallitusperiaatteita valtion ohjaamiseksi, kodin järjestämiseksi — periaatteita, joita inhimillinen viisaus ei ole koskaan kyennyt saavuttamaan. Se sisältää syvintä filosofiaa, suloisinta ja ylevintä runoutta, kiihkeintä ja liikuttavinta”, ja että ”sellaista rakennetta ei mikään muu mieli kuin Äärettömän mieli voisi käsittää tai muodostaa.”

All the recognized rules of humanity that identify the rules that provide the structure of literature are surpassed by the Bible. The principles that are presented in universities of humanity, which identify the difference between average or lesser literature, all the way to the masterpieces of human literature, are all surpassed by the Bible. With that in mind, it is worth recognizing that the climax, the grand conclusion of the prophetic testimony of the entire Bible, is represented in Daniel’s last vision. It is the capstone of the prophetic testimony, and there is no climax in human literature that comes close to the testimony of Daniel chapter eleven, beginning in verse one and continuing on through chapter twelve verse four.

Kaikki ihmiskunnan tunnustetut säännöt, joiden avulla määritellään kirjallisuuden rakenteen muodostavat periaatteet, jäävät Raamatun varjoon. Ne periaatteet, joita ihmiskunnan yliopistoissa esitetään ja joiden avulla erotetaan keskinkertainen tai vähäisempi kirjallisuus ihmiskunnan kirjallisuuden mestariteoksista, jäävät kaikki Raamatun ylittämiksi. Tämä mielessä on syytä tunnistaa, että koko Raamatun profeetallisen todistuksen huipentuma, sen suuri päätös, esitetään Danielin viimeisessä näyssä. Se on profeetallisen todistuksen kulmakivi, eikä ihmiskunnan kirjallisuudessa ole mitään huipennusta, joka edes etäisesti yltäisi Danielin kirjan yhdennentoista luvun todistuksen tasolle, alkaen jakeesta yksi ja jatkuen kahdennentoista luvun jakeeseen neljä.

In the book of Revelation, all the books of the Bible meet and end, and in the revelation the same lines of prophecy are taken up as in the book of Daniel, but in relation to one-another the book of Daniel is the first mention, and Revelation the last. Everything exists in the first mention, and everything exists in the book of Daniel, and the climax to the book is the vision given by the Hiddekel River. The climax to the events represented in that vision begin in verse forty, and continue until the book is sealed in verse four of chapter twelve. Those verses represent the grand finale of every prophetic truth ever uttered or recorded by the holy men of old, including Sister White.

Ilmestyskirjassa kaikki Raamatun kirjat kohtaavat toisensa ja päättyvät, ja Ilmestys-kirjassa otetaan uudelleen esille samat profetian linjat kuin Danielin kirjassa; mutta suhteessa toisiinsa Danielin kirja on ensimmäinen maininta ja Ilmestyskirja viimeinen. Kaikki on olemassa ensimmäisessä maininnassa, ja kaikki on olemassa Danielin kirjassa, ja kirjan huipentuma on Hiddekel-joen äärellä annettu näky. Tuossa näyssä esitettyjen tapahtumien huipentuma alkaa jakeesta neljäkymmentä ja jatkuu, kunnes kirja sinetöidään kahdennentoista luvun jakeessa neljä. Nuo jakeet edustavat jokaisen koskaan lausuttujen tai muistiin merkittyjen profeetallisten totuuksien suurta loppuhuipennusta, mukaan lukien sisar White.

What leads up to that conclusion in chapter eleven are histories within the chapter that provide witnesses to the correct understanding of the last six verses of chapter eleven, where the threefold enemies of the dragon, the beast and the false prophet are now leading the world to the close of human probation. Sister White directly identifies this internal principle.

Sitä johtopäätöstä, johon yhdennessätoista luvussa päädytään, edeltävät luvun sisäiset historialliset esitykset, jotka todistavat yhdennentoista luvun kuuden viimeisen jakeen oikean ymmärtämisen puolesta; niissä lohikäärmeen, pedon ja väärän profeetan kolminkertaiset viholliset johtavat nyt maailmaa ihmiskunnan koetusajan päättymiseen. Sisar White yksilöi tämän sisäisen periaatteen suoraan.

> “We have no time to lose. Troublous times are before us. The world is stirred with the spirit of war. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place. The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated. In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, and return, and have indignation against the holy covenant: so shall he do; he shall even return, and have intelligence with them that forsake the holy covenant. And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. And such as do wickedly against the covenant shall he corrupt by flatteries: but the people that do know their God shall be strong, and do exploits. And they that understand among the people shall instruct many: yet they shall fall by the sword, and by flame, by captivity, and by spoil, many days. Now when they shall fall, they shall be holpen with a little help: but many shall cleave to them with flatteries. And some of them of understanding shall fall, to try them, and to purge, and to make them white, even to the time of the end: because it is yet for a time appointed. And the king shall do according to his will; and he shall exalt himself, and magnify himself above every god, and shall speak marvellous things against the God of gods, and shall prosper till the indignation be accomplished: for that that is determined shall be done.’ Daniel 11:30–36.

> ”Meillä ei ole aikaa hukattavana. Vaikeat ajat ovat edessämme. Maailmaa kuohuttaa sodan henki. Pian toteutuvat ne ahdingon vaiheet, joista ennustuksissa on puhuttu. Danielin kirjan yhdettätoista lukua koskeva ennustus on lähes saavuttanut täydellisen täyttymyksensä. Paljon siitä historiasta, joka on tapahtunut tämän ennustuksen täyttymykseksi, tulee toistumaan. Kolmannessakymmenennessä jakeessa puhutaan vallasta, joka ’murehtii ja palaa takaisin ja kiivastuu pyhää liittoa vastaan; niin hän tekee, ja hän palaa jälleen ja pitää yhteyttä niihin, jotka hylkäävät pyhän liiton. Ja sotajoukot asettuvat hänen puolelleen, ja ne saastuttavat turvapyhäkön ja poistavat jokapäiväisen uhrin, ja ne asettavat hävityksen kauhistuksen. Ja ne, jotka tekevät jumalattomasti liittoa vastaan, hän turmelee viekoitteluilla; mutta kansa, joka tuntee Jumalansa, pysyy lujana ja tekee suuria tekoja. Ja ne kansan keskuudessa, joilla on ymmärrystä, opettavat monia; mutta he kaatuvat miekkaan ja liekkiin, vankeuteen ja ryöstöön, moneksi päiväksi. Ja kun he kaatuvat, he saavat vähäistä apua; mutta monet liittyvät heihin petollisin mielin. Ja muutamat ymmärtäväisistä kaatuvat, jotta heidät koeteltaisiin ja puhdistettaisiin ja valkaistaisiin lopun aikaan saakka; sillä se tapahtuu vielä määräaikana. Ja kuningas tekee mielensä mukaan; ja hän korottaa itsensä ja ylentää itsensä yli jokaisen jumalan ja puhuu hämmästyttäviä sanoja jumalien Jumalaa vastaan, ja hän menestyy, kunnes viha on täyttynyt; sillä mikä on säädetty, se tapahtuu.’ Daniel 11:30–36.”

> “Scenes similar to those described in these words will take place. We see evidence that Satan is fast obtaining the control of human minds who have not the fear of God before them. Let all read and understand the prophecies of this book, for we are now entering upon the time of trouble spoken of:

> ”Näiden sanojen kuvailemien kaltaiset tapahtumat toteutuvat. Näemme todisteita siitä, että Saatana saa nopeasti valtaansa niiden ihmisten mielet, joilla ei ole Jumalan pelkoa silmiensä edessä. Lukekoot kaikki tämän kirjan profetiat ja ymmärtäkööt ne, sillä me olemme nyt astumassa siihen ahdistuksen aikaan, josta on puhuttu:

> “‘And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. And many of them that sleep in the dust of the earth shall awake, some to everlasting life, and some to shame and everlasting contempt. And they that be wise shall shine as the brightness of the firmament; and they that turn many to righteousness as the stars for ever and ever. But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased.’ Daniel 12:1–4.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> “‘Ja siihen aikaan nousee Miikael, se suuri ruhtinas, joka seisoo sinun kansasi lasten puolesta; ja tulee ahdistuksen aika, jonka kaltaista ei ole ollut siitä lähtien, kun kansoja on ollut, siihen samaan aikaan asti; ja siihen aikaan sinun kansasi pelastetaan, jokainen, joka havaitaan kirjaan kirjoitetuksi. Ja monet maan tomussa nukkuvista heräävät, toiset iankaikkiseen elämään, toiset häpeään ja iankaikkiseen kauhistukseen. Ja ymmärtäväiset loistavat niin kuin taivaankannen kirkkaus, ja ne, jotka saattavat monet vanhurskauteen, niin kuin tähdet aina ja iankaikkisesti. Mutta sinä, Daniel, sulje nämä sanat ja sinetöi kirja lopun aikaan asti: monet harhailevat edestakaisin, ja tieto lisääntyy.’ Daniel 12:1–4.” Käsikirjoitusjulkaisut, numero 13, 394.

In this passage Sister White first references Daniel chapter eleven and then identifies the principle “that much of the history which has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated.” She then directly quotes verse thirty to thirty-six and follows with the statement that, “scenes similar to those described in these words will take place.” After identifying verse thirty to thirty-six, and saying scenes similar to those verses will take place, she then identifies the close of probation, when Michael stands up in verse one of chapter twelve. In doing so, she is isolating those seven verses, and placing them in the history which immediately precedes Michael standing up.

Tässä kohdassa sisar White viittaa ensin Danielin kirjan yhteenteentoista lukuun ja tuo sitten esiin periaatteen, ”että suuri osa siitä historiasta, joka on toteutunut tämän profetian täyttymyksenä, tulee toistumaan.” Tämän jälkeen hän lainaa suoraan jakeet kolmekymmentä–kolmekymmentäkuusi ja jatkaa toteamuksella, että ”näiden sanojen kuvailemien kaltaisia tapahtumia tulee tapahtumaan.” Yksilöityään jakeet kolmekymmentä–kolmekymmentäkuusi ja sanottuaan, että noiden jakeiden kaltaisia tapahtumia tulee tapahtumaan, hän tunnistaa sitten koetusajan päättymisen, jolloin Miikael nousee seisomaan kahdennentoista luvun ensimmäisessä jakeessa. Näin tehdessään hän erottaa nämä seitsemän jaetta ja sijoittaa ne siihen historian vaiheeseen, joka välittömästi edeltää Miikaelin nousemista seisomaan.

More than once we have addressed the history of verses thirty to thirty-six, and how they parallel verses forty to forty-five of Daniel eleven, and we will now begin to consider other periods of prophetic history in chapter eleven that is repeated in those final six verses. However, before we do we will once again present a brief summary of the parallel of verses thirty to thirty-six with verses forty to forty-five.

Olemme useammin kuin kerran käsitelleet jakeiden kolmestakymmenestä kolmekymmentäkuuteen ulottuvaa historiaa ja sitä, kuinka ne ovat rinnakkaisia Danielin kirjan yhdennentoista luvun jakeiden neljästäkymmenestä neljäänkymmeneenviiteen kanssa, ja nyt alamme tarkastella muita yhdennentoista luvun profeetallisen historian ajanjaksoja, jotka toistuvat noissa viimeisissä kuudessa jakeessa. Ennen kuin teemme niin, esitämme kuitenkin vielä kerran lyhyen yhteenvedon jakeiden kolmestakymmenestä kolmekymmentäkuuteen rinnakkaisuudesta jakeiden neljästäkymmenestä neljäänkymmeneenviiteen kanssa.

Verse thirty marks the transition from pagan Rome to papal Rome. That transitional history is addressed in a variety of prophetic passages that identify such dates as the years 330, 508, 533 and 538. There are other prophetic markers in the transition from the fourth kingdom to the fifth kingdom of Bible prophecy, but in verse thirty-one pagan Rome stands up for the papacy, as represented by Clovis in the year 496. The pagan powers initially represented by Clovis in the verse accomplish the work of removing any pagan resistance (the daily) to the rise of the papacy by the year 508. The warfare of those times brings destruction against the City of Rome during that history as represented by the “sanctuary of strength”, and by the year 538, the pagan powers place the papacy on the throne of the earth, and she then passes a Sunday law at the Council of Orleans.

Kolmaskymmenes jae merkitsee siirtymää pakanallisesta Roomasta paavilliseen Roomaan. Tätä siirtymävaiheen historiaa käsitellään useissa profeetallisissa kohdissa, jotka osoittavat sellaisia ajankohtia kuin vuodet 330, 508, 533 ja 538. Raamatun profetian neljännestä valtakunnasta viidenteen valtakuntaan tapahtuvassa siirtymässä on muitakin profeetallisia rajakohtia, mutta jakeessa kolmekymmentäyksi pakanallinen Rooma nousee paaviuden tueksi, kuten Klodvig edustaa vuonna 496. Jakeessa alun perin Klodvigin edustamat pakanalliset vallat suorittavat vuoteen 508 mennessä sen työn, että poistavat kaiken pakanallisen vastarinnan (jokapäiväisen) paaviuden nousua vastaan. Noiden aikojen sodankäynti tuo hävitystä Rooman kaupungin ylle tuon historian aikana, kuten ilmaus ”voiman pyhäkkö” sitä edustaa, ja vuoteen 538 mennessä pakanalliset vallat asettavat paaviuden maan valtaistuimelle, minkä jälkeen se säätää sunnuntailain Orléansin kirkolliskokouksessa.

Verses thirty-two through thirty-six identify the murderous warfare the papacy then brought against God’s faithful during the twelve hundred and sixty years of the Dark Ages. Ultimately the papacy comes to her end in verse thirty-six. In verse forty, Reagan formed a secret alliance with the antichrist, marking when the resistance of Protestantism had been taken away, as represented by the year 508. Reagan’s commitment of finances and military might had been typified by the “arms” standing up for the papacy in 496. The destruction of pagan Rome’s sanctuary of strength, represented by the city of Rome, typifies the destruction of the US Constitution at the soon coming Sunday law, for the Constitution is the sanctuary of strength for the United States. At the Sunday law the papacy will once again be placed upon the throne of the earth, as represented by the year 538.

Jakeet kolmestakymmenestäkahdesta kolmekymmeneenkuuteen osoittavat sen murhaavan sodankäynnin, jonka paavius sitten käynnisti Jumalan uskollisia vastaan pimeän keskiajan tuhannen kahdensadan kuudenkymmenen vuoden aikana. Lopulta paavius tulee loppuunsa jakeessa kolmekymmentäkuusi. Jakeessa neljäkymmentä Reagan muodosti salaisen liiton antikristuksen kanssa, mikä merkitsi sitä, että protestantismin vastarinta oli otettu pois, kuten vuosi 508 esittää. Reaganin sitoutuminen taloudellisiin varoihin ja sotilaalliseen voimaan oli saanut esikuvansa niissä ”asevoimissa”, jotka asettuivat paaviuden tueksi vuonna 496. Pakanallisen Rooman voiman pyhäkön tuho, jota Rooman kaupunki edustaa, on esikuva Yhdysvaltain perustuslain tuhosta pian tulevan sunnuntailain yhteydessä, sillä perustuslaki on Yhdysvaltojen voiman pyhäkkö. Sunnuntailain aikana paavius asetetaan jälleen maan valtaistuimelle, kuten vuosi 538 esittää.

Then will begin the final period of murderous papal persecution brought against God’s faithful as occurred in the Dark Ages from 538 unto 1798. This will lead to the close of human probation, when Michael stands up, as represented by 1798, when the papacy, who had prospered for twelve hundred and sixty years, received the indignation of the deadly wound.

Silloin alkaa viimeinen murhanhimoinen paavillisen vainon kausi, joka kohdistetaan Jumalan uskollisia vastaan, niin kuin tapahtui pimeällä keskiajalla vuodesta 538 vuoteen 1798 saakka. Tämä johtaa ihmiskunnan koetusajan päättymiseen, kun Miikael nousee seisomaan, kuten vuotta 1798 edustaa, jolloin paavius, joka oli menestynyt tuhat kaksisataa kuusikymmentä vuotta, sai kuolettavan haavan aiheuttaman vihastuksen.

We will continue this study in the next article.

Jatkamme tätä tutkimusta seuraavassa artikkelissa.

> “On one occasion, when in New York City, I was in the night season called upon to behold buildings rising story after story toward heaven. These buildings were warranted to be fireproof, and they were erected to glorify their owners and builders. Higher and still higher these buildings rose, and in them the most costly material was used. Those to whom these buildings belonged were not asking themselves: ‘How can we best glorify God?’ The Lord was not in their thoughts.

> ”Eräällä kerralla ollessani New Yorkin kaupungissa minut kutsuttiin yön aikana katsomaan rakennuksia, jotka kohosivat kerros kerrokselta kohti taivasta. Näiden rakennusten vakuutettiin olevan tulenkestäviä, ja ne pystytettiin omistajiensa ja rakentajiensa ylistykseksi. Yhä korkeammalle ja korkeammalle nämä rakennukset kohosivat, ja niissä käytettiin kalleimpia materiaaleja. Ne, joille nämä rakennukset kuuluivat, eivät kysyneet itseltään: ’Kuinka voisimme parhaiten kirkastaa Jumalaa?’ Herra ei ollut heidän ajatuksissaan.

> “I thought: ‘Oh, that those who are thus investing their means could see their course as God sees it! They are piling up magnificent buildings, but how foolish in the sight of the Ruler of the universe is their planning and devising. They are not studying with all the powers of heart and mind how they may glorify God. They have lost sight of this, the first duty of man.’

> ”Ajattelin: ’Oi, jospa ne, jotka näin sijoittavat varojaan, voisivat nähdä menettelynsä niin kuin Jumala sen näkee! He kasaavat upeita rakennuksia, mutta kuinka mieletöntä maailmankaikkeuden Hallitsijan silmissä onkaan heidän suunnittelunsa ja hankkeittensa laatiminen. He eivät tutki kaikilla sydämen ja mielen voimilla, kuinka he voisivat kirkastaa Jumalaa. He ovat kadottaneet näkyvistään tämän, ihmisen ensimmäisen velvollisuuden.’”

> “As these lofty buildings went up, the owners rejoiced with ambitious pride that they had money to use in gratifying self and provoking the envy of their neighbors. Much of the money that they thus invested had been obtained through exaction, through grinding down the poor. They forgot that in heaven an account of every business transaction is kept; every unjust deal, every fraudulent act, is there recorded. The time is coming when in their fraud and insolence men will reach a point that the Lord will not permit them to pass, and they will learn that there is a limit to the forbearance of Jehovah.

> Kun nämä korkeat rakennukset kohosivat, niiden omistajat iloitsivat kunnianhimoisessa ylpeydessään siitä, että heillä oli rahaa käytettäväksi oman minänsä tyydyttämiseen ja naapuriensa kateuden herättämiseen. Suuri osa rahasta, jonka he näin sijoittivat, oli hankittu kiskomalla, köyhiä sortamalla. He unohtivat, että taivaassa pidetään tili jokaisesta liiketoimesta; jokainen epäoikeudenmukainen kauppa, jokainen petollinen teko, on siellä merkitty muistiin. Aika on tulossa, jolloin ihmiset petollisuudessaan ja röyhkeydessään saavuttavat sellaisen rajan, ettei Herra salli heidän sitä ylittää, ja he tulevat oppimaan, että Jehovan pitkämielisyydellä on rajansa.

> “The scene that next passed before me was an alarm of fire. Men looked at the lofty and supposedly fire-proof buildings and said: ‘They are perfectly safe.’ But these buildings were consumed as if made of pitch. The fire engines could do nothing to stay the destruction. The firemen were unable to operate the engines.

> ”Seuraava näky, joka kulki silmieni editse, oli palohälytys. Ihmiset katselivat korkeita ja muka paloturvallisia rakennuksia ja sanoivat: ’Ne ovat täysin turvassa.’ Mutta nämä rakennukset paloivat poroksi ikään kuin ne olisivat olleet piestä tehdyt. Paloruiskut eivät voineet tehdä mitään hävityksen pysäyttämiseksi. Palomiehet eivät kyenneet käyttämään ruiskuja.”

> “I am instructed that when the Lord’s time comes, should no change have taken place in the hearts of proud, ambitious human beings, men will find that the hand that had been strong to save will be strong to destroy. No earthly power can stay the hand of God. No material can be used in the erection of buildings that will preserve them from destruction when God’s appointed time comes to send retribution on men for their disregard of His law and for their selfish ambition.

> Minulle on ilmoitettu, että kun Herran aika tulee, ellei ylpeiden, kunnianhimoisten ihmisten sydämissä ole tapahtunut muutosta, ihmiset huomaavat, että käsi, joka oli voimallinen pelastamaan, on oleva voimallinen hävittämään. Mikään maallinen valta ei voi pidättää Jumalan kättä. Mitään aineellista rakennusainetta ei voida käyttää rakennusten pystyttämisessä siten, että se varjelisi niitä hävitykseltä, kun Jumalan määräämä aika tulee lähettää rangaistus ihmisille heidän Hänen lakinsa halveksimisensa ja heidän itsekkään kunnianhimonsa tähden.

> “There are not many, even among educators and statesmen, who comprehend the causes that underlie the present state of society. Those who hold the reins of government are not able to solve the problem of moral corruption, poverty, pauperism, and increasing crime. They are struggling in vain to place business operations on a more secure basis. If men would give more heed to the teaching of God’s word, they would find a solution of the problems that perplex them.

> Ei ole monia, edes kasvattajien ja valtiomiesten joukossa, jotka ymmärtävät niitä syitä, jotka ovat yhteiskunnan nykyisen tilan perustana. Ne, jotka pitävät hallitusvallan ohjaksia käsissään, eivät kykene ratkaisemaan siveellisen turmeluksen, köyhyyden, kurjuuden ja lisääntyvän rikollisuuden ongelmaa. He ponnistelevat turhaan asettaakseen liike-elämän toiminnot vakaammalle perustalle. Jos ihmiset antaisivat enemmän huomiota Jumalan sanan opetukselle, he löytäisivät ratkaisun niihin ongelmiin, jotka heitä hämmentävät.

> “The Scriptures describe the condition of the world just before Christ’s second coming. Of the men who by robbery and extortion are amassing great riches, it is written: ‘Ye have heaped treasure together for the last days. Behold, the hire of the laborers who have reaped down your fields, which is of you kept back by fraud, crieth: and the cries of them which have reaped are entered into the ears of the Lord of Sabaoth. Ye have lived in pleasure on the earth, and been wanton; ye have nourished your hearts, as in a day of slaughter. Ye have condemned and killed the just; and he doth not resist you.’ James 5:3–6.

> ”Raamattu kuvaa maailman tilaa juuri ennen Kristuksen toista tulemista. Niistä ihmisistä, jotka ryöstöllä ja kiristyksellä kokoavat itselleen suuria rikkauksia, on kirjoitettu: ’Te olette koonneet aarteita viimeisinä päivinä. Katso, työntekijäin palkka, jonka te petoksella olette pidättäneet, niiden jotka ovat korjanneet peltonne, huutaa, ja elonkorjaajain huudot ovat tulleet Herran Sebaotin korviin. Te olette hekumoineet maan päällä ja eläneet ylellisyydessä; te olette syöttäneet sydämenne ikään kuin teurastuspäivänä. Te olette tuominneet ja tappaneet vanhurskaan; hän ei tee teille vastarintaa.’ Jaak. 5:3–6.”

> “But who reads the warnings given by the fast-fulfilling signs of the times? What impression is made upon worldlings? What change is seen in their attitude? No more than was seen in the attitude of the inhabitants of the Noachian world. Absorbed in worldly business and pleasure, the antediluvians ‘knew not until the Flood came, and took them all away.’ Matthew 24:39. They had heaven-sent warnings, but they refused to listen. And today the world, utterly regardless of the warning voice of God, is hurrying on to eternal ruin.

> "Mutta kuka ottaa vaarin ajan merkkien nopeasti täyttyvistä varoituksista? Millaisen vaikutuksen ne tekevät maailmallisiin ihmisiin? Mitä muutosta nähdään heidän asenteessaan? Ei enempää kuin nähtiin nooanajan maailman asukkaiden asenteessa. Maallisiin toimiin ja huvituksiin uppoutuneina vedenpaisumusta edeltäneen maailman ihmiset 'eivät tienneet, ennen kuin vedenpaisumus tuli ja vei heidät kaikki mennessään'. Matteus 24:39. Heillä oli taivaasta lähetetyt varoitukset, mutta he kieltäytyivät kuulemasta. Ja tänä päivänä maailma, täysin välinpitämättömänä Jumalan varoittavasta äänestä, kiitää kohti iankaikkista turmiota."

> “The world is stirred with the spirit of war. The prophecy of the eleventh chapter of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place.” Testimonies, volume 9, 12–14.

> ”Maailma on sodan hengen kuohuttama. Danielin kirjan yhdennentoista luvun profetia on lähes saavuttanut täydellisen täyttymyksensä. Pian toteutuvat ne ahdistuksen tapahtumat, joista profetioissa on puhuttu.” Testimonies, osa 9, 12–14.

Back to Articles