Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirteen

Joelin kirja ja laodikealainen seitsemännen päivän adventtikirkko – numero kolmetoista

Number Thirteen

Numero kolmetoista

Author

Jeff Pippenger

Published

December 18, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are currently addressing the prophetic symbol of 1863. We have been focusing our attention on the biblical Kadesh as the symbol on ancient Israel’s rebellion against the “rest” that brought about their death over a period that culminated at Kadesh, thus illustrating the rejection of Jeremiah’s “old paths” in 1863 when the “seven times” of Leviticus twenty-six was rejected.

Käsittelemme parhaillaan vuoden 1863 profeetallista vertauskuvaa. Olemme keskittäneet huomiomme raamatulliseen Kaadekseen vertauskuvana muinaisen Israelin kapinasta ”lepoa” vastaan, mikä johti heidän kuolemaansa ajanjakson kuluessa, joka huipentui Kaadeksessa, ja siten havainnollistaa Jeremian ”vanhojen polkujen” hylkäämistä vuonna 1863, jolloin 3. Mooseksen kirjan kahdeskymmeneskudes lukuun sisältyvät ”seitsemän aikaa” hylättiin.

In pursuing the light associated with Kadesh and 1863, we have been identifying the ten tests that reached to Kadesh. We have identified the first three tests as the test of the manna. Those three steps can be represented as miracles or tests, and the Sabbath rest being the first of the ten tests corresponds to the tenth test, which is identified so clearly by Paul in Hebrews as the “rest.” The ten tests possess an alpha rest and an omega rest.

Tavoitellessamme sitä valoa, joka liittyy Kaadekseen ja vuoteen 1863, olemme tunnistaneet ne kymmenen koetusta, jotka ulottuivat Kaadekseen saakka. Olemme määritelleet kolme ensimmäistä koetusta mannakoetukseksi. Nämä kolme vaihetta voidaan esittää joko ihmeinä tai koetuksina, ja sapatin lepo ensimmäisenä kymmenestä koetuksesta vastaa kymmenettä koetusta, jonka Paavali Hebrealaiskirjeessä niin selvästi yksilöi ”levoksi”. Kymmenellä koetuksella on alfa-lepo ja omega-lepo.

It does not matter how a student of prophecy wishes to define “the rest” that the Hebrews rejected at Kadesh—for prophetically every “rest,” (line upon line) is referring to “the rest and the refreshing” that is the latter rain. Kadesh is a premier symbol of the rejection of the latter rain message and also the latter rain experience, for the sealing which is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand at Kadesh is a settling into the truth both “intellectually and spiritually.”

Ei ole merkitystä sillä, miten profetian tutkija haluaa määritellä sen ”levon”, jonka heprealaiset hylkäsivät Kaadeksessa—for profeetallisesti jokainen ”lepo” (rivi rivin päälle) viittaa siihen ”lepoon ja virvoitukseen”, joka on myöhäissade. Kaades on ensisijainen vertauskuva myöhäissateen sanoman hylkäämisestä ja myös myöhäissateen kokemuksesta, sillä se sinetöiminen, joka toteutetaan sadan neljänkymmenen neljän tuhannen kohdalla Kaadeksessa, on asettumista totuuteen sekä ”älyllisesti että hengellisesti”.

> “Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already; the judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1161.

> ”Heti kun Jumalan kansa sinetöidään otsaansa — kyse ei ole mistään sinetistä tai merkistä, joka voidaan nähdä, vaan asettumisesta totuuteen sekä älyllisesti että hengellisesti, niin ettei heitä voida horjuttaa — heti kun Jumalan kansa on sinetöity ja valmistettu ravistelua varten, se tulee. Tosiaankin, se on jo alkanut; Jumalan tuomiot ovat nyt maan päällä varoitukseksemme, jotta tietäisimme, mitä on tulossa.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1161.

To settle “into the truth” “intellectually” represents the acceptance of the methodology of line upon line as the one and only sanctified approach in the study of God’s Word. This narrow approach was confirmed as the correct approach in August of 1840, when “multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement.” The “wonderful impetus,” represents the manifestation of the power of the Holy Spirit that sent the first angel’s message around the world in 1840.

Vakiintua “totuuteen” “älyllisesti” merkitsee line upon line -menetelmän hyväksymistä ainoaksi ja yksinomaiseksi pyhitetyksi lähestymistavaksi Jumalan Sanan tutkimisessa. Tämä suppea lähestymistapa vahvistettiin oikeaksi lähestymistavaksi elokuussa 1840, jolloin “multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement.” “Ihmeellinen vauhti” merkitsee Pyhän Hengen voiman ilmenemistä, joka lähetti ensimmäisen enkelin sanoman ympäri maailmaa vuonna 1840.

Those who participated in the work representing the “wonderful impetus” were empowered to do that very work by the power of the Holy Spirit. The Holy Spirit only manifested His power among those who had accepted the sacred methodology. The Holy Spirit only manifested His power within those who had accepted the sacred methodology.

Ne, jotka osallistuivat siihen työhön, joka edusti ”ihmeellistä liikevoimaa”, saivat Pyhän Hengen voimasta voiman tehdä juuri tuon työn. Pyhä Henki ilmaisi voimansa ainoastaan niiden keskuudessa, jotka olivat hyväksyneet pyhän menetelmän. Pyhä Henki ilmaisi voimansa ainoastaan niissä, jotka olivat hyväksyneet pyhän menetelmän.

Settling into the truth intellectually is the acceptance of the line upon line methodology and the ‘acceptance’ of the line upon line methodology is represented to a Laodicean as the opening of the heart-door for the entrance of the Messenger to Laodicea in the person of the Holy Spirit. The acceptance of the sacred methodology brings the power of the Holy Spirit into the mind of those settling into the truth intellectually. The acceptance of that methodology produces a spirituality that is represented as the combination of Divinity with humanity. The application of the biblical methodology of line upon line, when mixed with faith is represented as settling into the truth intellectually, and the truth (message) which is produced by the methodology, cannot be separated from Jesus, who is the Word. To accept the message of His Word is to accept the Holy Spirit into your mind. Thus, settling into the truth intellectual produces the spiritual experience that receives God’s seal of approval.

Asettuminen totuuteen älyllisesti on rivi rivin päälle -metodologian hyväksymistä, ja tämän rivi rivin päälle -metodologian ”hyväksyminen” esitetään laodikealaiselle sydämen oven avaamisena Laodikean Sanansaattajan sisääntuloa varten Pyhän Hengen persoonassa. Tämän pyhän metodologian hyväksyminen tuo Pyhän Hengen voiman niiden mieleen, jotka asettuvat totuuteen älyllisesti. Tuon metodologian hyväksyminen synnyttää hengellisyyden, jota kuvataan jumaluuden ja ihmisyyden yhdistymisenä. Raamatullisen rivi rivin päälle -metodologian soveltaminen, kun siihen sekoittuu usko, esitetään totuuteen älyllisesti asettumisena, eikä sitä totuutta (sanomaa), jonka metodologia tuottaa, voida erottaa Jeesuksesta, joka on Sana. Hänen Sanansa sanoman vastaanottaminen on Pyhän Hengen vastaanottamista mieleesi. Näin ollen totuuteen älyllisesti asettuminen synnyttää sen hengellisen kokemuksen, joka saa Jumalan hyväksynnän sinetin.

Kadesh was the final test for ancient Israel. The two classes of wine drinkers in the book of Joel are separated and distinguished from each other based upon the rejection or acceptance of the latter rain message which Joel identifies as “new wine” in contrast with the fermented wine being consumed by the other class. Joel’s “new wine” is Paul’s “rest,” in Hebrews three and four. It is also what Isaiah’s “drunkards of Ephraim” refuse to “hear”—to “whom he said, ‘This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing’: yet they would not hear. But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken.”

Kades oli muinaisen Israelin viimeinen koetus. Joelin kirjassa esiintyvät kaksi viininjuojien luokkaa erotetaan toisistaan ja tehdään toisistaan erottuviksi sen perusteella, hylkäävätkö vai hyväksyvätkö ne myöhäissateen sanoman, jonka Joel määrittelee ”uudeksi viiniksi” vastakohtana käyneelle viinille, jota toinen luokka juo. Joelin ”uusi viini” on Paavalin ”lepo” Heprealaiskirjeen luvuissa kolme ja neljä. Se on myös se, mitä Jesajan ”Efraimin juopuneet” kieltäytyvät ”kuulemasta” — ne, ”joille hän sanoi: ’Tässä on lepo, antakaa väsyneen levätä, ja tässä on virvoitus’; mutta he eivät tahtoneet kuulla. Niin Herran sana oli heille käsky käskyn päälle, käsky käskyn päälle, sääntö säännön päälle, sääntö säännön päälle, vähän tänne, vähän tuonne; jotta he menisivät ja kaatuisivat selälleen ja murskaantuisivat ja joutuisivat paulaan ja tulisivat vangituiksi.’”

We have identified that Aaron’s golden calf rebellion represents ‘two’ of the ten tests that conclude at Kadesh. The division of that test into two tests is in agreement with the testing period of the latter rain that is represented by the “image of the beast test,” which is the test that determines the destiny of God’s people. Revelation thirteen identifies ‘rebellion’ for the number ‘thirteen’ represents rebellion.

Olemme todenneet, että Aaronin kultaisen vasikan kapina edustaa niitä ”kahta” niistä kymmenestä koetuksesta, jotka päättyvät Kadesissa. Tuon koetuksen jakautuminen kahdeksi koetukseksi on sopusoinnussa myöhäissateen koetusajan kanssa, jota edustaa ”pedon kuvan koetus”, ja se on se koetus, joka ratkaisee Jumalan kansan kohtalon. Ilmestyskirjan kolmastoista luku yksilöi ”kapinan”, sillä luku ”kolmetoista” edustaa kapinaa.

The chapter begins with the papal sea beast, premier symbol of rebellion upon earth as Daniel identifies it as the power that speaks great words against the Most High. That rebellion is followed by the rebellion of the earth beast, the United States, who then forces the entire world to follow their example of rebellion. The pattern for the third rebellion in the chapter is found in the first of the three rebellions, represented as the sea beast, the symbol of the Vatican. In verse eleven the United States speaks as a dragon and thus forms an image to the beast—image of the Vatican. Verse twelve onward the United States forces the world to do the same. Aaron’s rebellion is twofold representing the rebellion of the United States and then the rebellion of the entire world when the world image of the Vatican is enforced.

Luku alkaa paavillisella meripedolla, joka on maan päällä tapahtuvan kapinan ensisijainen vertauskuva, sillä Daniel osoittaa sen olevan se valta, joka puhuu suuria sanoja Korkeinta vastaan. Tätä kapinaa seuraa maapedon, Yhdysvaltojen, kapina; sen jälkeen se pakottaa koko maailman seuraamaan omaa kapinansa esimerkkiä. Luvun kolmannen kapinan malli löytyy näistä kolmesta kapinasta ensimmäisestä, joka esitetään meripetona, Vatikaanin vertauskuvana. Jakeessa yksitoista Yhdysvallat puhuu lohikäärmeen tavoin ja muodostaa siten pedolle kuvan — Vatikaanin kuvan. Jakeesta kaksitoista eteenpäin Yhdysvallat pakottaa maailman tekemään samoin. Aaronin kapina on kaksijakoinen ja edustaa ensiksi Yhdysvaltojen kapinaa ja sitten koko maailman kapinaa, kun Vatikaanin maailmanlaajuinen kuva pannaan täytäntöön.

Aaron’s rebellion identifies both periods, represented as idolatry when Moses was not there, followed by idolatry when Moses was there. Moses had been receiving the Law, and therefore represents the Law of God as the diving point in the rebellion. The test represented by Aaron’s golden image of a calf-beast is the test of 1863.

Aaronin kapina yksilöi molemmat ajanjaksot, joita kuvataan epäjumalanpalveluksena silloin, kun Mooses ei ollut läsnä, ja sitä seuranneena epäjumalanpalveluksena silloin, kun Mooses oli läsnä. Mooses oli saanut Lakia, ja edustaa sen vuoksi Jumalan Lakia kapinan jakokohtana. Aaroniin kultainen vasikka-pedon kuva edustama koetus on vuoden 1863 koetus.

It is the Sunday law test, representing a dividing line between life and death. It’s the dividing line between the Promised Land or death in the wilderness, the dividing line between the mark of the beast or the seal of God, the dividing line between the fate of Shebna the Laodicean or Eliakim the Philadelphian. The first three tests, represented by the manna symbolize the Sabbath or Sunday controversy, as does the tenth test. The dividing line in Aaron’s golden calf rebellion representing both the fifth and sixth tests—and is the Sunday law.

Se on sunnuntailain koe, joka merkitsee rajalinjaa elämän ja kuoleman välillä. Se on rajalinja luvatun maan tai erämaassa tapahtuvan kuoleman välillä, rajalinja pedon merkin tai Jumalan sinetin välillä, rajalinja laodikealaisen Sebnan tai filadelfialaisen Eljakimin kohtalon välillä. Ensimmäiset kolme koetta, joita manna edustaa, symboloivat sapatin ja sunnuntain välistä kiistaa, samoin kuin kymmenes koe. Aaronin kultaisen vasikan kapinassa ilmenevä rajalinja, joka edustaa sekä viidettä että kuudetta koetta, on sunnuntailaki.

The fourth test is the water at Massah, meaning ‘testing’ and ‘Meribah’ meaning the “ensign of Jehovah” and is located in Exodus 17:1–7, where it is directly identified as “testing the Lord”.

Neljäs koe on Massa’n vesi, jonka nimi merkitsee ”koettelemista”, ja ”Meriba”, joka merkitsee ”Jehovan tunnusmerkkiä”, ja se sijaitsee kohdassa 2. Mooseksen kirja 17:1–7, missä se suoraan määritellään ”Herran koettelemiseksi”.

> And all the congregation of the children of Israel journeyed from the wilderness of Sin, after their journeys, according to the commandment of the Lord, and pitched in Rephidim: and there was no water for the people to drink. Wherefore the people did chide with Moses, and said, Give us water that we may drink. And Moses said unto them, Why chide ye with me? wherefore do ye tempt the Lord? And the people thirsted there for water; and the people murmured against Moses, and said, Wherefore is this that thou hast brought us up out of Egypt, to kill us and our children and our cattle with thirst?

> Ja koko Israelin lasten seurakunta lähti Siinin erämaasta vaelluksillensa Herran käskyn mukaan ja leiriytyi Refidimiin; eikä siellä ollut kansalle vettä juoda. Sentähden kansa riiteli Mooseksen kanssa ja sanoi: Anna meille vettä juodaksemme. Ja Mooses sanoi heille: Miksi riitelette minun kanssani? Miksi kiusaatte Herraa? Ja kansa janosi siellä vettä; ja kansa napisi Moosesta vastaan ja sanoi: Minkätähden olet tuonut meidät Egyptistä, surmataksesi meidät ja lapsemme ja karjamme janolla?

> And Moses cried unto the Lord, saying, What shall I do unto this people? they be almost ready to stone me.

> Ja Mooses huusi Herran puoleen sanoen: Mitä minä teen tälle kansalle? He ovat jo vähällä kivittämään minut.

> And the Lord said unto Moses, Go on before the people, and take with thee of the elders of Israel; and thy rod, wherewith thou smotest the river, take in thine hand, and go. Behold, I will stand before thee there upon the rock in Horeb; and thou shalt smite the rock, and there shall come water out of it, that the people may drink. And Moses did so in the sight of the elders of Israel.

> Ja Herra sanoi Moosekselle: Mene kansan edellä ja ota mukaasi Israelin vanhimmista; ja ota käteesi sauvasi, jolla löit virtaa, ja mene. Katso, minä seison siellä sinun edessäsi kalliolla Hoorebissa; ja sinun on lyötävä kalliota, niin siitä on tuleva vettä, että kansa saisi juoda. Ja Mooses teki niin Israelin vanhimpien nähden.

> And he called the name of the place Massah, and Meribah, because of the chiding of the children of Israel, and because they tempted the Lord, saying, Is the Lord among us, or not? Exodus 17:1–7.

> Ja hän antoi sille paikalle nimeksi Massa ja Meriba Israelin lasten riitaisuuden tähden ja siksi, että he kiusasivat Herraa sanoen: Onko Herra meidän keskellämme vai ei? 2. Moos. 17:1–7.

The testing represented by “Massah,” and the ensign represented by “Meribah” are a prophetic alpha that meets its prophetic omega when Moses strikes the same Rock a second time. This means the fourth of the ten provocations is represented at Kadesh, for the second Kadesh is where Moses strikes the Rock in rebellion. This identifies that Kadesh, as a symbol, includes the test of water which produces an ensign.

“Massalla” kuvattu koetus ja “Meriballa” kuvattu tunnusmerkki ovat profeetallinen alfa, joka kohtaa profeetallisen omegansa, kun Mooses lyö samaa Kalliota toisen kerran. Tämä merkitsee, että kymmenestä yllytyksestä neljäs on edustettuna Kadesissa, sillä toinen Kades on se paikka, jossa Mooses kapinassa lyö Kalliota. Tämä osoittaa, että Kades symbolina sisältää veden koetuksen, joka synnyttää tunnusmerkin.

The test of water which produces the ensign is the test of the latter rain message. 1863 was where the ensign was supposed to have been lifted up, but alas; 1863 was only the first Kadesh, and the second Kadesh is at the soon coming Sunday law. Massah and Meribah represent the final test for the one hundred and forty-four thousand just before they are lifted up as an ensign at the Sunday law. It was not the authority of Rome, or the authority of the Jews that arranged the death of Christ. That authority was authorized in the counsel of Heaven ages before the cross. Moses used his rod, the rod anointed by God Himself to strike the Rock— but only one time. That Rock according to inspiration is represented by the messages of 1840 to 1844, which are the old foundational truths that represent the path of the just. In the testing represented by Massah the water that saves, is the water which comes out of the Rock of the old paths. That water tests and produces two classes; one for the mark of the beast and the other for the seal of God, as is represented by the seal of God upon those lifted up as an ensign, as represented by Meribah.

Veden koetus, joka tuottaa lippumerkin, on myöhäissateen sanoman koetus. Vuosi 1863 oli se ajankohta, jolloin lippumerkin olisi pitänyt tulla kohotetuksi, mutta valitettavasti; vuosi 1863 oli vain ensimmäinen Kades, ja toinen Kades on pian tulevan sunnuntailain yhteydessä. Massa ja Meriba edustavat lopullista koetusta sadalletuhannelle neljällekymmenelletuhannelle juuri ennen kuin heidät kohotetaan lippumerkiksi sunnuntailain aikana. Kristuksen kuolemaa ei järjestänyt Rooman valta eikä juutalaisten valta. Tuo valta oli valtuutettu taivaan neuvonpidossa aikakausia ennen ristiä. Mooses käytti sauvaansa, sauvaa, jonka Jumala itse oli voidellut, lyödäkseen Kalliota — mutta vain yhden kerran. Tuo Kallio on innoituksen mukaan esitetty vuosien 1840–1844 sanomina, jotka ovat vanhat perustavat totuudet ja edustavat vanhurskaiden polkua. Massan edustamassa koetuksessa pelastava vesi on vesi, joka virtaa esiin vanhojen polkujen Kalliosta. Tuo vesi koettelee ja tuottaa kaksi luokkaa: toisen pedon merkkiä varten ja toisen Jumalan sinettiä varten, niin kuin Jumalan sinetti on niiden päällä, jotka on kohotettu lippumerkiksi, Meriban edustamalla tavalla.

The temple was finished before the third decree of Artaxerxes, establishing that the Millerite temple which Christ raised up in 46 years from 1798 unto 1844, was finished before the third angel, represented by the arrival of the third decree. The one hundred and forty-four thousand are sealed just before the Sunday law where they are then lifted up as an ensign offering of the first fruits of Pentecost, as in days of old. Massa and Meribah identify the water test represented by the message of the Midnight Cry in the history of the first and third angels.

Temppeli valmistui ennen Artakserkseen kolmatta määräystä, mikä vahvistaa, että milleriläinen temppeli, jonka Kristus rakensi neljänäkymmenenäkuutena vuotena vuodesta 1798 vuoteen 1844, valmistui ennen kolmatta enkeliä, jota edustaa kolmannen määräyksen saapuminen. Sataneljäkymmentäneljätuhatta sinetöidään juuri ennen sunnuntailakia, jolloin heidät sitten korotetaan helluntain esikoishedelmien viirimerkkilahjana, niin kuin muinaisina päivinä. Massa ja Meriba ilmaisevat vesikokeen, jota edustaa Keskiyön huudon sanoma ensimmäisen ja kolmannen enkelin historiassa.

The work of combining Divinity with humanity is also represented as the combining of two temples. It also represented as marriage where a man and a woman, or a female temple and a male temple are joined and become one flesh. Christ erected the Millerite temple for the purpose of leading them into His Heavenly temple where they would find “rest,” represented in the history of 1844 by the seventh-day Sabbath.

Jumalallisuuden yhdistämistä ihmisyyteen kuvataan myös kahden temppelin yhdistämisenä. Sitä kuvataan myös avioliittona, jossa mies ja nainen, tai naispuolinen temppeli ja miespuolinen temppeli, liitetään yhteen ja heistä tulee yksi liha. Kristus pystytti milleriittien temppelin johdattaakseen heidät taivaalliseen temppeliinsä, jossa he löytäisivät ”levon”, jota vuoden 1844 historiassa edusti seitsemännen päivän sapatti.

When this understanding of Massa and Meribah, as the fourth test, is applied between an opening test which also represents three tests, and which is then followed by the Sunday law of the fifth and sixth tests—you can then see, but only if you are willing to see, that the threefold manna test is the first test, followed by a test that proceeds the third twofold test of Aaron’s golden calf. Massa and Meribah are represented together, for it is only in the second angel’s message that a prophetic “doubling,” is located. The first three tests of the manna are the first angel’s message. The test of Massa and Meribah is the second angel’s message and Aaron’s rebellion is the third angel’s message.

Kun tämä ymmärrys Massasta ja Meribasta neljäntenä koetuksena sijoitetaan avautuvan koetuksen väliin, joka myös edustaa kolmea koetusta, ja jonka jälkeen seuraa viidennen ja kuudennen koetuksen sunnuntailaki — silloin voit nähdä, mutta vain jos olet halukas näkemään, että kolmiosainen mannakoetus on ensimmäinen koetus, jota seuraa koetus, joka edeltää Aaronin kultaisen vasikan kolmatta kaksiosaista koetusta. Massa ja Meriba esitetään yhdessä, sillä vain toisen enkelin sanomassa sijaitsee profeetallinen ”kahdentuminen”. Mannan kolme ensimmäistä koetusta ovat ensimmäisen enkelin sanoma. Massan ja Meriban koetus on toisen enkelin sanoma, ja Aaronin kapina on kolmannen enkelin sanoma.

The fifth test is the test of Aaron’s golden calf which begins with a manifestation of idolatry when the rebels thought their naked rebellion was concealed from God.

Viides koetus on Aaronin kultaisen vasikan koetus, joka alkaa epäjumalanpalveluksen ilmentymällä silloin, kun kapinalliset luulivat alastoman kapinansa olevan kätketty Jumalalta.

> And when the people saw that Moses delayed to come down out of the mount, the people gathered themselves together unto Aaron, and said unto him, Up, make us gods, which shall go before us; for as for this Moses, the man that brought us up out of the land of Egypt, we wot not what is become of him. And Aaron said unto them, Break off the golden earrings, which are in the ears of your wives, of your sons, and of your daughters, and bring them unto me. And all the people brake off the golden earrings which were in their ears, and brought them unto Aaron. And he received them at their hand, and fashioned it with a graving tool, after he had made it a molten calf: and they said, These be thy gods, O Israel, which brought thee up out of the land of Egypt. And when Aaron saw it, he built an altar before it; and Aaron made proclamation, and said, Tomorrow is a feast to the Lord.

> Ja kun kansa näki, että Mooses viipyi vuorelta laskeutumisessaan, kansa kokoontui Aaronin luo ja sanoi hänelle: Nouse, tee meille jumalat, jotka käyvät meidän edellämme; sillä tästä Mooseksesta, miehestä, joka toi meidät Egyptin maasta, emme tiedä, mitä hänelle on tapahtunut. Niin Aaron sanoi heille: Repikää irti kultaiset korvarenkaat, jotka ovat vaimojenne, poikienne ja tyttärienne korvissa, ja tuokaa ne minulle. Ja kaikki kansa repi irti kultaiset korvarenkaat, jotka olivat heidän korvissaan, ja toi ne Aaronille. Ja hän otti ne heidän käsistään ja muovasi sen kaivertimella, tehtyään siitä valetun vasikan; ja he sanoivat: Nämä ovat sinun jumalasi, Israel, jotka toivat sinut Egyptin maasta. Ja kun Aaron näki sen, hän rakensi alttarin sen eteen; ja Aaron kuulutti ja sanoi: Huomenna on Herran juhla.

> And they rose up early on the morrow, and offered burnt offerings, and brought peace offerings; and the people sat down to eat and to drink, and rose up to play. Exodus 32:1–6.

> Ja he nousivat varhain seuraavana aamuna ja uhrasivat polttouhreja sekä toivat yhteysuhreja; ja kansa istuutui syömään ja juomaan, ja nousi sitten karkeloimaan. 2. Moos. 32:1–6.

The sixth test is the second part of the golden calf rebellion, when Moses returns from receiving the Ten Commandments. Moses asks, “Who is on the Lord’s side?” the majority remained passive or aligned with idolaters, manifesting the same rebellion openly in the mediator’s presence.

Kuudes koetus on kultaisen vasikan kapinan toinen vaihe, jolloin Mooses palaa vastaanotettuaan kymmenen käskyä. Mooses kysyy: ”Kuka on Herran puolella?” enemmistö pysyi passiivisena tai asettui epäjumalanpalvelijoiden puolelle ja ilmensi samaa kapinaa avoimesti välittäjän läsnä ollessa.

The fifth and sixth tests clearly typify and align with the Sunday law. Elijah on Mount Carmel asks a similar question as Moses did. Choose this day who you will serve, points to the test of the Sunday law. The symbolism of the image of the beast test points to the Sunday law. The division of the Levites in Aaron’s story and the division of the twelve tribes in the story of Jeroboam’s two golden calves, identify the division of the wise and foolish at the Sunday law. The Laodiceans are the foolish virgins, as testified to by Sister White, and therefore the division of the virgins at the Sunday law is the division of Laodiceans and Philadelphians. The fifth and sixth tests, which are one twofold test, align with the Sunday law, which means they align with 1863, and Kadesh.

Viides ja kuudes koetus esikuvallisesti selvästi viittaavat sunnuntailakiin ja vastaavat sitä. Elia Karmelinvuorella esittää samanlaisen kysymyksen kuin Mooses. Valitkaa tänä päivänä, ketä tahdotte palvella, viittaa sunnuntailain koetukseen. Pedon kuvan koetuksen symboliikka viittaa sunnuntailakiin. Leeviläisten jakautuminen Aaronin kertomuksessa ja kahdentoista heimon jakautuminen kertomuksessa Jerobeamin kahdesta kultaisesta vasikasta osoittavat viisaiden ja tyhmien jakautumisen sunnuntailain kohdalla. Sister White todistaa, että laodikealaiset ovat tyhmät neitsyet, ja sen vuoksi neitsyiden jakautuminen sunnuntailain kohdalla on laodikealaisten ja filadelfialaisten jakautuminen. Viides ja kuudes koetus, jotka ovat yksi kaksiosainen koetus, vastaavat sunnuntailakia, mikä merkitsee, että ne vastaavat vuotta 1863 ja Kadesia.

Chapters thirty-two and thirty-three of Exodus are fulfilled on the very same day, just hours apart, and that day typifies 1863 and Kadesh. In chapter thirty-three Moses asks to see God’s glory. Therefore, we see Moses in the fifth and sixth provocations being transformed into the one hundred and forty-four thousand. That same Moses is also at Kadesh striking the Rock a second time, thus representing a class that are crushed by the Rock which they refused to fall upon. That Rock is a message, and there are therefore two symbols of Moses at Kadesh, one manifesting God’s glory and the other rejecting the Rock.

2. Mooseksen kirjan luvut kolmekymmentäkaksi ja kolmekymmentäkolme täyttyvät aivan samana päivänä, vain muutamien tuntien välein, ja tuo päivä on esikuva vuodesta 1863 ja Kadesista. Luvussa kolmekymmentäkolme Mooses pyytää saada nähdä Jumalan kirkkauden. Sen tähden näemme Mooseksen viidennessä ja kuudennessa yllytyksessä muuttuvan sadaksineljäkymmeneksineljäksituhanneksi. Sama Mooses on myös Kadesissa lyömässä Kalliota toisen kerran ja edustaa siten luokkaa, jonka Kallio murskaa, koska he kieltäytyivät lankeamasta sen päälle. Tuo Kallio on sanoma, ja sen vuoksi Kadesissa on kaksi Mooseksen vertauskuvaa, joista toinen ilmaisee Jumalan kirkkautta ja toinen hylkää Kallion.

> “Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> “Olkoon ne, jotka seisovat Jumalan vartijoina Siionin muureilla, miehiä, jotka kykenevät näkemään vaarat ennen kansaa — miehiä, jotka osaavat erottaa totuuden erehdyksestä, vanhurskauden vääryydestä.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given.” Review and Herald, April 14, 1903.

> ”Varoitus on annettu: mitään ei saa päästää sisään, mikä horjuttaisi sen uskon perustusta, jonka varaan olemme rakentaneet siitä asti, kun sanoma tuli vuosina 1842, 1843 ja 1844. Minä olin tässä sanomassa, ja siitä lähtien olen seisonut maailman edessä uskollisena sille valolle, jonka Jumala on meille antanut. Me emme aio siirtää jalkojamme siltä perustalta, jolle ne asetettiin, kun päivä päivältä etsimme Herraa hartaassa rukouksessa etsien valoa. Luuletteko, että voisin luopua siitä valosta, jonka Jumala on minulle antanut? Sen tulee olla kuin iankaikkinen kallio. Se on ohjannut minua siitä asti, kun se annettiin.” Review and Herald, 14. huhtikuuta 1903.

One of the symbols of ‘Moses at Kadesh’ strikes the Rock with a rod, a symbol of authority. The first time it was God’s authority and the second time it was man’s authority. The class represented by Moses at the second Kadesh are represented as the drunkards of Ephraim, who use their theological authority (rod) to attack the message of the latter rain, which is the message of the old paths of 1840 to 1844.

Yksi ”Moses Kadeshissa” -symbolin ilmauksista on se, että hän lyö Kalliota sauvalla, joka on auktoriteetin vertauskuva. Ensimmäisellä kerralla kyseessä oli Jumalan auktoriteetti ja toisella kerralla ihmisen auktoriteetti. Se luokka, jota Mooses toisessa Kadeshissa edustaa, esitetään Efraimin juoppoina, jotka käyttävät teologista auktoriteettiaan (sauvaa) hyökätäkseen myöhäissateen sanomaa vastaan, joka on vuosien 1840–1844 vanhojen polkujen sanoma.

> “All the messages given from 1840–1844 are to be made forcible now, for there are many people who have lost their bearings. The messages are to go to all the churches.

> Kaikki vuosina 1840–1844 annetut sanomat on nyt esitettävä voimallisesti, sillä monet ihmiset ovat menettäneet suuntansa. Sanomien tulee mennä kaikkiin seurakuntiin.

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> Kristus sanoi: ’Autuaat ovat teidän silmänne, sillä ne näkevät, ja teidän korvanne, sillä ne kuulevat. Sillä totisesti minä sanon teille: monet profeetat ja vanhurskaat miehet ovat halunneet nähdä sitä, mitä te näette, eivätkä ole nähneet, ja kuulla sitä, mitä te kuulette, eivätkä ole kuulleet’ [Matthew 13:16, 17]. Autuaat ovat ne silmät, jotka näkivät sen, mikä nähtiin vuosina 1843 ja 1844.

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.” Manuscript Releases, volume 21, 437.

> ”Sanoma annettiin. Eikä sanoman toistamisessa tulisi olla viivytystä, sillä aikojen merkit täyttyvät; päätöstyö on tehtävä. Suuri työ tehdään lyhyessä ajassa. Jumalan määräämänä annetaan pian sanoma, joka paisuu suureksi huudoksi. Silloin Daniel on seisova osaansa saadakseen antaa todistuksensa.” Manuscript Releases, osa 21, 437.

The first test of manna is three tests. The last of the ten tests is the test of the third angel. Both first and last represent “rest” as a symbol of the test. The first test is three tests, representing the first angel that is followed by the second angel, but the fourth test, where the sealing and lifting up as an ensign, is represented by Massa and Meribah. The third angel, represented by the fifth and sixth tests, is the third test, which followed the second test of Massa and Meribah, and the first test of manna.

Mannan ensimmäinen koetus on kolme koetusta. Kymmenestä koetuksesta viimeinen on kolmannen enkelin koetus. Sekä ensimmäinen että viimeinen edustavat ”lepoa” koetuksen vertauskuvana. Ensimmäinen koetus on kolme koetusta, edustaen ensimmäistä enkeliä, jota seuraa toinen enkeli, mutta neljäs koetus, jossa sinetöiminen ja lipuksi korottaminen tulevat esitetyiksi, on represented by Massa and Meribah. Kolmas enkeli, jota viides ja kuudes koetus edustavat, on kolmas koetus, joka seurasi Massan ja Meriban toista koetusta sekä mannan ensimmäistä koetusta.

The provocation at Taberah set forth in Numbers 11:1–3 is the seventh test. The verses that introduce the fiery trial of faith represented by “Taberah,” which means ‘a burning place’ are preceded with verses identifying the movement of God’s people through the wilderness. The impatience manifested in chapter ten is contrasted with the one hundred and forty-four thousand who follow the Lamb whithersoever He goeth. These are those who have the patience of the saints, but ancient Israel was manifesting impatience in chapter ten that leads to their fiery ordeal in chapter eleven.

Luvuissa 4. Moos. 11:1–3 esitetty kapina Taberassa on seitsemäs koetus. Jakeita, jotka johdattavat uskon tulikokeeseen ja joita edustaa ”Tabera”, joka merkitsee ’palamispaikkaa’, edeltävät jakeet, jotka osoittavat Jumalan kansan vaelluksen erämaan halki. Kymmenennessä luvussa ilmenevä kärsimättömyys asetetaan vastakohdaksi niille sadalleneljällekymmenelleneljälletuhannelle, jotka seuraavat Karitsaa, mihin ikinä Hän meneekin. Nämä ovat niitä, joilla on pyhien kärsivällisyys, mutta muinainen Israel ilmensi kymmenennessä luvussa kärsimättömyyttä, joka johtaa heidän tuliseen koettelemukseensa yhdennessätoista luvussa.

> And they departed from the mount of the Lord three days’ journey: and the ark of the covenant of the Lord went before them in the three days’ journey, to search out a resting place for them. And the cloud of the Lord was upon them by day, when they went out of the camp. And it came to pass, when the ark set forward, that Moses said, Rise up, Lord, and let thine enemies be scattered; and let them that hate thee flee before thee. And when it rested, he said, Return, O Lord, unto the many thousands of Israel. Numbers 10:33–36.

> Ja he lähtivät Herran vuorelta kolmen päivän matkan; ja Herran liitonarkki kulki heidän edellään tuon kolmen päivän matkan ajan etsimässä heille lepopaikkaa. Ja Herran pilvi oli päivällä heidän yllään, kun he lähtivät leiristä. Ja tapahtui, että kun arkki lähti liikkeelle, Mooses sanoi: Nouse, Herra, ja hajotettakoon sinun vihollisesi, ja paetkoot sinun vihaajasi sinun kasvojesi edestä. Ja kun se pysähtyi, hän sanoi: Palaja, Herra, Israelin kymmenientuhansien tykö. 4. Moos. 10:33–36.

The next verse introduces the rebellion of Taberah.

Seuraava jae tuo esiin Tabeeran kapinan.

> And when the people complained, it displeased the Lord: and the Lord heard it; and his anger was kindled; and the fire of the Lord burnt among them, and consumed them that were in the uttermost parts of the camp. And the people cried unto Moses; and when Moses prayed unto the Lord, the fire was quenched. And he called the name of the place Taberah: because the fire of the Lord burnt among them. Numbers 11:1–3.

> Ja kun kansa napisi, se oli Herralle vastenmielistä; ja Herra kuuli sen, ja hänen vihansa syttyi; ja Herran tuli paloi heidän keskellään ja kulutti ne, jotka olivat leirin äärimmäisissä osissa. Niin kansa huusi Mooseksen puoleen; ja kun Mooses rukoili Herraa, tuli sammui. Ja hän antoi sille paikalle nimeksi Tabera, koska Herran tuli oli palanut heidän keskellään. 4. Moos. 11:1–3.

The provocation which followed the manifestation of fire, was the longing for flesh food and is the eighth test. This is located in Numbers 11:4–34. The complaining in Taberah represents a corrupted higher nature, a lack of patience, and the rebellion of the lust for the fleshpots of Egypt represents the lower nature. The fire represents purification by fire of the Messenger of the Covenant in Malachi chapter three, for prophetically Taberah means a burning place and the burning place in God’s prophetic Word is located in Malachi three where fire produces an impatient class destined to be purged and a patient class who are purified as an offering that is lifted up.

Ärsytys, joka seurasi tulen ilmestymistä, oli liharuoan himo, ja se on kahdeksas koetus. Tämä löytyy 4. Mooseksen kirjasta 11:4–34. Valittaminen Taberassa edustaa turmeltunutta korkeampaa luontoa, kärsivällisyyden puutetta, ja kapina Egyptin lihapatojen himoa kohtaan edustaa alempaa luontoa. Tuli edustaa liiton Sanansaattajan tulessa tapahtuvaa puhdistusta Malakian kolmannessa luvussa, sillä profeetallisesti Taberah merkitsee palamispaikkaa, ja palamispaikka Jumalan profeetallisessa Sanassa sijaitsee Malakian kolmannessa luvussa, jossa tuli tuottaa kärsimättömän luokan, joka on määrätty puhdistettavaksi, ja kärsivällisen luokan, joka puhdistetaan ylöskohotettuna uhrilahjana.

Those represented by Moses in the twofold test of Taberah’s higher and lower nature are the one hundred and forty-four thousand who have settled into the truth both intellectually and also spiritually. The intellect identifies the higher nature and spiritually represents the combination of Divinity with humanity. Divinity can only be combined with humanity when the lower nature is crucified and dead. To be settled into the truth intellectually and spiritually represents the experience of the being sealed. The fires of Taberah represent the final separation of wheat and tares in the work of Christ raising the temple of the one hundred and forty-four thousand.

Ne, joita Mooses edustaa Taberan korkeamman ja alemman luonnon kaksinkertaisessa koetuksessa, ovat ne sata neljäkymmentäneljä tuhatta, jotka ovat juurtuneet totuuteen sekä älyllisesti että hengellisesti. Äly tunnistaa korkeamman luonnon ja edustaa hengellisesti jumaluuden ja ihmisyyden yhdistymistä. Jumaluus voi yhdistyä ihmisyyteen vain silloin, kun alempi luonto on ristiinnaulittu ja kuollut. Totuuteen juurtuminen älyllisesti ja hengellisesti edustaa sinetöidyksi tulemisen kokemusta. Taberan tulet edustavat vehnän ja lusteiden lopullista erottamista siinä Kristuksen työssä, jossa hän nostaa esiin niiden sadan neljänkymmenenneljän tuhannen temppelin.

The ninth test is the rebellion of Miriam and Aaron found in Numbers 12. The provocation was not unlike the provocation of Korah, Dathan and Abiram or Minneapolis, in 1888. The issue was not simply the rejection of God’s message, but the rejection of God’s choice of leadership.

Yhdeksäs koetus on Mirjamin ja Aaronin kapina, josta kerrotaan 4. Mooseksen kirjassa 12. Tämä yllyke ei ollut toisenlainen kuin Koorahin, Datanin ja Abiramin kapina tai Minneapoliksen tapahtuma vuonna 1888. Kysymys ei ollut ainoastaan Jumalan sanoman hylkäämisestä, vaan Jumalan valitseman johtajuuden hylkäämisestä.

The condemnation of leaders who reject not only the message, but also the messenger precedes the tenth test. The leadership manifest as apostates just before the Sunday law, which is the tenth test. The Sunday law aligns with the cross, and on the way to the cross, which is the Sunday law, the leadership chose Barabbas, a false Christ, for “bar” means ‘son of’ an “abba” means ‘father.’ Approaching the cross (the Sunday law) or Kadesh, the leadership manifests full blown apostasy choosing a counterfeit Christ and also expressing directly to the civil authorities that they have no king, but Caesar.

Niiden johtajien tuomitseminen, jotka hylkäävät paitsi sanoman myös sanansaattajan, edeltää kymmenettä koetusta. Johtajuus ilmenee luopioina juuri ennen sunnuntailakia, joka on kymmenes koetus. Sunnuntailaki vastaa ristiä, ja matkalla ristille, joka on sunnuntailaki, johto valitsi Barabbaan, väärän Kristuksen, sillä ”bar” merkitsee ’poikaa’ ja ”abba” merkitsee ’isää’. Lähestyttäessä ristiä (sunnuntailakia) tai Kadesia johto ilmentää täyteen puhjenneen luopumuksen valitsemalla väärennetyn Kristuksen ja lausumalla myös suoraan maallisille viranomaisille, ettei heillä ole kuningasta, vaan keisari.

The seventh, eighth and ninth test are identifying the sealing process, but the illustration is of the foolish virgins. The tenth of those tests was the first rebellion of Kadesh, typifying 1863. From 1846 the Hebrews were brought to Sinai to receive the Law. The two tables of the Ten Commandments are the symbol of God’s covenant relationship to ancient literal Israel, and the two tables of Habakkuk are the symbol of modern spiritual Israel’s covenant relationship. The second table was set forth in 1850, and just as ancient Israel vowed to keep the Law, by 1856 a final test was brought, as typified by spies visiting the Promised Land. The majority opinion that was reached over the seven years from 1856 unto 1863 was that the Laodicean wilderness is where they wished to die.

Seitsemäs, kahdeksas ja yhdeksäs koe määrittävät sinetöimisprosessin, mutta havainnollistus on otettu tyhmistä neitsyistä. Kymmenes näistä kokeista oli Kaadeksen ensimmäinen kapina, joka on esikuva vuodesta 1863. Vuodesta 1846 alkaen heprealaiset tuotiin Siinaille vastaanottamaan laki. Kymmenen käskyn kaksi taulua ovat Jumalan liittosuhteen vertauskuva muinaiseen kirjaimelliseen Israeliin nähden, ja Habakukin kaksi taulua ovat nykyajan hengellisen Israelin liittosuhteen vertauskuva. Toinen taulu esitettiin vuonna 1850, ja aivan kuten muinainen Israel vannoi pitävänsä lain, vuoteen 1856 mennessä annettiin viimeinen koe, jonka esikuvana olivat vakoojat vierailemassa luvatulla maalla. Se enemmistön käsitys, johon päädyttiin niiden seitsemän vuoden aikana vuodesta 1856 vuoteen 1863, oli, että Laodikean erämaa oli se paikka, jossa he toivoivat kuolevansa.

The period of 1844 to 1863 is typified by the period that begins with baptism at the Red Sea which ended with another baptism at the Jordan River, in the identical location which Jesus would become the Christ, when He was later baptized by John. The baptism at the Red Sea identified a covenant relationship with ancient Israel. That relationship began with a marriage that simultaneously instigated a ten-step testing process. They were then brought to Sinai and promised to keep His law, but didn’t, and then failed the tenth and final test at the first rebellion of Kadesh. After the forty years, and the second and greater rebellion at Kadesh they entered the Promised Land by being baptized into the Jordan River.

Ajanjaksoa 1844–1863 esikuvittaa ajanjakso, joka alkaa kasteella Punaisellamerellä ja päättyy toiseen kasteeseen Jordanjoessa, siinä samassa paikassa, jossa Jeesuksesta myöhemmin tuli Kristus, kun Johannes kastoi Hänet. Kaste Punaisellamerellä osoitti liittosuhteen muinaisen Israelin kanssa. Tuo suhde alkoi avioliitolla, joka samalla käynnisti kymmenvaiheisen koetuksen. Heidät vietiin sitten Siinaille, ja he lupasivat pitää Hänen lakinsa, mutta eivät pitäneet; ja sitten he epäonnistuivat kymmenennessä ja viimeisessä koetuksessa ensimmäisessä Kadesin kapinassa. Neljänkymmenen vuoden jälkeen, ja toisen, suuremman Kadesin kapinan jälkeen, he astuivat Luvattuun maahan tulemalla kastetuiksi Jordanjokeen.

All the waymarks of baptism are tied together with the covenant. The history of the omega and second Kadesh, align with the history of the first an alpha Kadesh. Moses’ omega rebellion was far greater than the rebellion of an entire nation in the alpha rebellion of Kadesh. The omega is always greater. Both rebellions together represent the rebellion of Isaiah’s learned and unlearned who refuse to enter into the rest of the latter rain message.

Kaikki kasteen tienviitat ovat sidoksissa liittoon. Oomegan ja toisen Kadesin historia on yhdenmukainen ensimmäisen, alfa-Kadesin historian kanssa. Mooseksen omegakapina oli paljon suurempi kuin kokonaisen kansakunnan kapina Kadesin alfa-kapinassa. Oomega on aina suurempi. Nämä molemmat kapinat yhdessä edustavat Jesajan oppineiden ja oppimattomien kapinaa, niiden, jotka kieltäytyvät astumasta myöhemmän sateen sanoman lepoon.

Three baptisms (Red Sea, Jordan River and Jordan River), the first of Moses and the last of Christ, thus Moses is the alpha and Christ the omega. The letter between the first and the twenty-second letters of the Hebrew alphabet, the thirteenth letter, when attached and following the first letter that is then attached to the last and twenty-second letter creates the Hebrew word “truth.” The middle baptism was the Jordan River and Kadesh. The first baptism at the Red Sea, was followed by the baptism at the Jordan. But the first baptism at the Jordan was put off for forty years until the second visit to Kadesh and the actual baptism of the Jordan. The third baptism, representing the time of visitation for the Jews had arrived as Christ began His work of confirming the covenant for one week in fulfillment of Daniel nine and verse twenty-seven and it was the hour of judgment for ancient Israel.

Kolme kastetta (Punainenmeri, Jordanjoki ja Jordanjoki), ensimmäinen Mooseksen ja viimeinen Kristuksen; näin Mooses on alfa ja Kristus omega. Ensimmäisen ja kahdennenkymmenennen toisen heprealaisen aakkosen kirjaimen välissä oleva kirjain, kolmastoista kirjain, liitettynä ensimmäiseen kirjaimeen ja tämän jälkeen viimeiseen, kahdenteenkymmenenteen toiseen kirjaimeen, muodostaa heprealaisen sanan ”totuus”. Keskimmäinen kaste oli Jordanjoki ja Kades. Ensimmäistä kastetta Punaisessameressä seurasi kaste Jordanilla. Mutta ensimmäinen kaste Jordanilla siirrettiin neljälläkymmenellä vuodella toiseen Kadesin-käyntiin ja Jordanin varsinaiseen kasteeseen asti. Kolmas kaste, joka edusti juutalaisten etsikkoaikaa, oli tullut, kun Kristus alkoi työnsä liiton vahvistamiseksi yhdeksi viikoksi Danielin yhdeksännen luvun ja kahdennenkymmenennen seitsemännen jakeen täyttymykseksi, ja se oli tuomion hetki muinaiselle Israelille.

The first baptism at the Red Sea is the first angel’s message, and the two visits to Kadesh represent a “doubling”, for the first visit to Kadesh and the Jordan River is where the rebellion of God’s covenant people is represented and at the second Kadesh the rebellion of the leadership is manifested. Kadesh and the two visits represent a doubling of the second angel’s message where two classes are manifested, and both classes are represented with citizens and also leadership. The baptism of Christ is the third angel’s message when the wheat and tares are separated as was ancient Israel from the Christian bride Christ married in the hour of ancient Israel’s judgment.

Ensimmäinen kaste Punaisellamerellä on ensimmäisen enkelin sanoma, ja kaksi käyntiä Kadesissa edustavat ”kahdentumista”, sillä ensimmäisellä käynnillä Kadesissa ja Jordanjoella kuvataan Jumalan liittokansan kapina, ja toisessa Kadesissa ilmenee johtajuuden kapina. Kades ja nämä kaksi käyntiä edustavat toisen enkelin sanoman kahdentumista, jossa kaksi luokkaa tulevat ilmi, ja molemmat luokat esitetään sekä kansalaisten että myös johtajuuden kautta. Kristuksen kaste on kolmannen enkelin sanoma, jolloin vehnä ja luste erotetaan toisistaan, niin kuin muinainen Israel erotettiin kristillisestä morsiamesta, jonka Kristus nai muinaisen Israelin tuomion hetkellä.

The period of 1844 to 1863 is the Red Sea to the first rebellion at Kadesh. 1844 is the Red Sea crossing, 1846 is the manna, symbol of the Sabbath test which the Whites passed in 1846 when they were married. In 1849 the Lord stretched forth his hand a second time to gather His people. He had gathered them during the first angel’s message when the first of Habakkuk’s tables arrived in history, and the second table was designed for the same purpose.

Ajanjakso vuodesta 1844 vuoteen 1863 on Punaisestamerestä ensimmäiseen kapinaan Kaadeksessa. Vuosi 1844 on Punaisenmeren ylitys, vuosi 1846 on manna, sapatin koetuksen vertauskuva, jonka Whitet läpäisivät vuonna 1846, kun heidät vihittiin avioliittoon. Vuonna 1849 Herra ojensi kätensä toisen kerran kootakseen kansansa. Hän oli koonnut heidät ensimmäisen enkelin sanoman aikana, kun ensimmäinen Habakukin tauluista tuli historiaan, ja toinen taulu oli tarkoitettu samaa tarkoitusta varten.

The omega 1850 table was to gather and test, for that is what the alpha 1843 table did. The first angel had a table, and the third angel also had a table, for the first is the alpha and the third is the omega. The “two tables” are waymarks of the first and third angel’s—not the second. The prophetic period of the “tables” begins with a table with error and ends with a table with no error. The history between the two tables is the history of the second angel, where the chart is set aside until 1850.

Omega-vuoden 1850 taulun oli määrä koota ja koetella, sillä juuri niin alfa-vuoden 1843 taulu teki. Ensimmäisellä enkelillä oli taulu, ja myös kolmannella enkelillä oli taulu, sillä ensimmäinen on alfa ja kolmas on omega. ”Kaksi taulua” ovat ensimmäisen ja kolmannen enkelin tienviittoja — eivät toisen. ”Taulujen” profeetallinen ajanjakso alkaa virheen sisältävällä taululla ja päättyy tauluun, jossa ei ole virhettä. Näiden kahden taulun välinen historia on toisen enkelin historiaa, jolloin kartta pannaan syrjään vuoteen 1850 asti.

After the year 1843 ended on April 19, 1844, the 1843 chart was set aside for it then erroneously predicted the year 1843. From April 19, 1844 unto 1850 there is no Habakkuk’s table. In the history of the second angel, there was no chart and—Babylon fell. The alpha is a table the omega is a table and the middle is the fall of Babylon; a symbol of rebellion which is associated with the period when there was no table. The historical period of Habakkuk’s tables bears the signature of truth.

Sen jälkeen kun vuosi 1843 päättyi 19. huhtikuuta 1844, vuoden 1843 kartta pantiin syrjään, sillä se oli tuolloin virheellisesti ennustanut vuoden 1843. Ajanjaksolla 19. huhtikuuta 1844 vuoteen 1850 asti ei ole Habakukin taulua. Toisen enkelin historiassa ei ollut karttaa, ja—Babylon kukistui. Alfa on taulu, oomega on taulu, ja niiden välissä on Babylonin kukistuminen; kapinan vertauskuva, joka liittyy siihen ajanjaksoon, jolloin ei ollut taulua. Habakukin taulujen historiallinen ajanjakso kantaa totuuden tunnusmerkkiä.

1850 was typified by Sinai and the giving of the Law. That event was commemorated with Pentecost, when two wave loaves were lifted up. The process of lifting up the wave loaves is represented by the printing and promotion of the table in May of 1842, and the history of 1849 when the second chart was prepared and 1850 when it was available. The period is represented in the line of Christ as the fifty days from His resurrection unto Pentecost, a period divided into forty days followed by ten.

Vuotta 1850 esikuvasi Siinai ja lain antaminen. Tätä tapahtumaa muistettiin helluntaina, jolloin kaksi heilutusleipää nostettiin ylös. Heilutusleipien ylösnostamisen prosessia kuvaavat taulun painaminen ja esille saattaminen toukokuussa 1842 sekä vuoden 1849 historia, jolloin toinen taulu valmistettiin, ja vuosi 1850, jolloin se oli saatavilla. Tätä ajanjaksoa edustaa Kristuksen linjassa ne viisikymmentä päivää hänen ylösnousemuksestaan helluntaihin, ajanjakso, joka jakautuu neljäänkymmeneen päivään, joita seuraa kymmenen.

In 1849 Christ was stretching forth his hand a second time, and in 1850 Habakkuk’s second table was available and the testing process leading to Kadesh moved forward. In 1856 the last of ancient Israel’s ten tests arrived when new light on Miller’s foundational prophetic revelation was published in the movement’s periodical. For twenty-five hundred and twenty prophetic days, from 1856 unto 1863, the spies went in to search the land. In 1863 they chose a new leader to take them back to Egypt.

Vuonna 1849 Kristus ojensi kätensä toisen kerran, ja vuonna 1850 Habakukin toinen taulu oli saatavilla, ja Kadesiin johtanut koetusprosessi eteni. Vuonna 1856 muinaisen Israelin kymmenestä koetuksesta viimeinen saapui, kun liikkeen aikakausjulkaisussa julkaistiin uutta valoa Millerin perustavanlaatuisesta profeetallisesta ilmoituksesta. Kahdentuhannen viidensadan kahdenkymmenen profeetallisen päivän ajan, vuodesta 1856 vuoteen 1863, vakoojat menivät vakoilemaan maata. Vuonna 1863 he valitsivat uuden johtajan viemään heidät takaisin Egyptiin.

We will continue these truths in the next article.

Jatkamme näiden totuuksien käsittelyä seuraavassa artikkelissa.

> “In a vision given me at Bordoville, Vermont, December 10, 1871, I was shown that the position of my husband has been a very difficult one. A pressure of care and labor has been upon him. His brethren in the ministry have not had these burdens to bear, and they have not appreciated his labors. The constant pressure upon him has taxed him mentally and physically. I was shown that his relation to the people of God was similar, in some respects, to that of Moses to Israel. There were murmurers against Moses, when in adverse circumstances, and there have been murmurers against him.” Testimonies, volume 3, 85.

> ”Näyssä, joka annettiin minulle Bordovillessa, Vermontissa, 10. joulukuuta 1871, minulle osoitettiin, että mieheni asema on ollut hyvin vaikea. Huolen ja työn paine on ollut hänen päällään. Hänen veljensä palvelustyössä eivät ole joutuneet kantamaan näitä taakkoja, eivätkä he ole arvostaneet hänen työtään. Häneen kohdistunut jatkuva paine on rasittanut häntä sekä henkisesti että ruumiillisesti. Minulle osoitettiin, että hänen suhteensa Jumalan kansaan oli eräissä suhteissa samanlainen kuin Mooseksen suhde Israeliin. Moosesta vastaan oli nurisijoita, kun olosuhteet olivat vastoinkäymisiä, ja häntäkin vastaan on ollut nurisijoita.” Testimonies, osa 3, s. 85.

Back to Articles