Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixty-Eight

Danielin kirja - sata kuusikymmentäkahdeksan

Unveiling Prophetic Truth: The Second Battle of the proxy wars and the Sealing of the 144,000

Profeetallisen totuuden paljastaminen: sijaissotien toinen taistelu ja 144 000:n sinetöiminen

Author

Jeff Pippenger

Published

March 30, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are now addressing the second battle of the proxy wars, as illustrated in Daniel chapter eleven, verses eleven and twelve. The second battle in those verses identify the war in the Ukraine, between the atheistic power of Russia, and the nation of Ukraine. In the verses, Putin is victorious, as was Ptolemy IV, but after his victory he will be lifted up in his own heart, and his narcissistic self-exaltation will become the means of his Waterloo. The historical representation of this current history is only beneficial to those who understand what the current history represents spiritually.

Käsittelemme nyt välityssotien toista taistelua, sellaisena kuin se on kuvattuna Danielin kirjan yhdennessätoista luvussa, jakeissa yksitoista ja kaksitoista. Näissä jakeissa toinen taistelu yksilöi Ukrainan sodan, ateistisen Venäjän vallan ja Ukrainan kansakunnan välisen sodan. Jakeissa Putin on voitollinen, kuten Ptolemaios IV oli, mutta voittonsa jälkeen hän ylpistyy omassa sydämessään, ja hänen narsistinen itsensäkorotuksensa tulee hänen Waterloonsa välikappaleeksi. Tämän nykyisen historian historiallinen esikuva on hyödyksi ainoastaan niille, jotka ymmärtävät, mitä tämä nykyinen historia hengellisesti edustaa.

In verse one, of chapter ten, Daniel, who represents God’s last day people, is identified as understanding both the “vision” and the “thing”. The vision and the thing are repeatedly represented together, but distinct from one another as one line of truth. They are the Ulai and Hiddekel Rivers. They are the “mareh” and “chazon” visions. They are the prophecy of the twenty-five hundred and twenty years in connection with the prophecy of the twenty-three hundred years. They are the internal and external testimony of God’s people. The Lord does not repeat things that are unimportant. The rule of first mention identifies that because the first thing we are told of Daniel, in his final vision, is that he represents God’s last-day people who understand both the “chazon,” and the “mareh”. Therefore the vision and thing are vital to see, if the prophetic history of verses eleven and twelve are to be correctly understood.

Kymmenennen luvun ensimmäisessä jakeessa Daniel, joka edustaa Jumalan viimeisten päivien kansaa, kuvataan sellaisena, joka ymmärtää sekä ”näyn” että ”asian”. Näky ja asia esitetään toistuvasti yhdessä, mutta toisistaan erillisinä, yhtenä totuuden linjana. Ne ovat Ulai- ja Hiddekel-virrat. Ne ovat ”mareh”- ja ”chazon”-näyt. Ne ovat kahdentuhannen viidensadankahdenkymmenen vuoden profetia yhteydessä kahdentuhannen kolmensadan vuoden profetiaan. Ne ovat Jumalan kansan sisäinen ja ulkoinen todistus. Herra ei toista merkityksettömiä asioita. Ensimmäisen maininnan sääntö osoittaa, että koska ensimmäinen asia, joka meille kerrotaan Danielista hänen viimeisessä näyssään, on se, että hän edustaa Jumalan viimeisten päivien kansaa, joka ymmärtää sekä ”chazon”- että ”mareh”-näyn. Sen tähden näky ja asia ovat elintärkeitä havaita, jotta jakeiden yksitoista ja kaksitoista profeetallinen historia voitaisiin ymmärtää oikein.

Daniel represents the one hundred and forty-four thousand in Revelation chapter eleven, who have perfectly repeated the parable of the ten virgins, that was fulfilled in the history of the Millerites. They, as with the Millerites, suffered a first disappointment, that in Revelation chapter eleven is represented as being slain by the atheistic “woke” beast from the bottomless pit, and who then lie dead in the street of the great city of Egypt and Sodom, where also Christ was crucified. Their death produced “rejoicing” for the followers of the dragon, but it produced mourning in Daniel.

Daniel edustaa Ilmestyskirjan luvun yksitoista sataa neljääkymmentäneljää tuhatta, jotka ovat täydellisesti toistaneet kymmenen neitsyen vertauksen, joka täyttyi milleriittien historiassa. He kokivat, samoin kuin milleriitit, ensimmäisen pettymyksen, jonka Ilmestyskirjan luvussa yksitoista kuvataan siten, että ateistinen ”woke”-peto syvyydestä surmaa heidät ja että he sitten makaavat kuolleina suuren kaupungin, Egyptin ja Sodoman, kadulla, siellä missä myös Kristus ristiinnaulittiin. Heidän kuolemansa synnytti ”riemua” lohikäärmeen seuraajissa, mutta Danielissa se synnytti murhetta.

The history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand was also represented by the resurrection of Lazarus, whose resurrection was identified as the sealing act of Christ’s work, and who, as a symbol of those whom Christ seals, led the triumphal entry into Jerusalem, which typified the movement of the Midnight Cry in the Millerite history, and also in the history of the one hundred and forty-four thousand. The resurrection of Lazarus occurred while his sisters, Mary and Martha were in mourning, as was Daniel during the twenty-one days in chapter ten. In chapter ten, Daniel’s mourning ends with the descent of Michael, the very personage whose “voice” brought Lazarus and Moses back to life. The resurrection of the two witnesses in Revelation chapter eleven is represented by Daniel being transformed by the causative vision of the “marah.”

Myös sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen historiaa kuvattiin Lasaruksen ylösnousemuksella, jonka ylösnousemus tunnistettiin Kristuksen työn sinetöiväksi teoksi ja joka niiden vertauskuvana, jotka Kristus sinetöi, johti voitollista sisääntuloa Jerusalemiin; tämä puolestaan esikuvasi Keskiyön huudon liikettä milleriittien historiassa sekä myös sadan neljänkymmenenneljän tuhannen historiassa. Lasaruksen ylösnousemus tapahtui samalla kun hänen sisarensa, Maria ja Martta, olivat murheessa, niin kuin Daniel oli kaksikymmentäyksi päivää kymmenennessä luvussa. Kymmenennessä luvussa Danielin murhe päättyy Mikaelin laskeutumiseen, juuri sen persoonan, jonka ”ääni” toi Lasaruksen ja Mooseksen takaisin elämään. Ilmestyskirjan yhdennentoista luvun kahden todistajan ylösnousemusta kuvataan Danielin muuttumisella ”marah”-näyn aiheuttavan vaikutuksen kautta.

In chapter ten, Daniel is representing the sealing of the one hundred and forty-four thousand that is also represented in chapter eleven of Revelation. In the chapter, Gabriel plainly states that he had come to Daniel to make Daniel understand what should befall God’s last-day people. The message of what will befall God’s people in the last days, is prophetically set within the context of a message that is confirmed by the methodology of laying prophetic line upon prophetic line. Within that application the rule of first mention demonstrates that the correct understanding will only be seen by those who see both the internal and external truths within the lines that are brought together. They are those who understand the “vision” and the “thing”.

Kymmenennessä luvussa Daniel edustaa niiden sadan neljänkymmenen neljän tuhannen sinetöimistä, jota myös Ilmestyskirjan yhdestoista luku kuvaa. Tässä luvussa Gabriel ilmoittaa selvästi tulleensa Danielin luo saadakseen Danielin ymmärtämään, mitä on tapahtuva Jumalan viimeisten päivien kansalle. Sanoma siitä, mitä on kohtaava Jumalan kansaa viimeisinä päivinä, on profeetallisesti asetettu sellaisen sanoman yhteyteen, joka vahvistetaan menetelmällä, jossa profeetallinen linja asetetaan profeetallisen linjan päälle. Tässä sovelluksessa ensimaininnan sääntö osoittaa, että oikea ymmärrys tulee näkyviin ainoastaan niille, jotka näkevät sekä sisäiset että ulkoiset totuudet niissä linjoissa, jotka tuodaan yhteen. He ovat niitä, jotka ymmärtävät ”näyn” ja ”asian”.

The one hundred and forty-four thousand will understand the prophetic message, but they will also experience the message, for the message and the experience cannot be separated. It is the message that sanctifies, for the message is God’s Word, and Christ is the Word of God, and the Word of God is Truth. His message is confirmed as the Truth, because it is represented through the principles of prophetic application that are nothing more or less than the principles of who and what He is. He is Palmoni, the Wonderful Numberer, the Numberer of Secrets. He is the Wonderful Linguist, the beginning and the ending, the first and the last, the Alpha and Omega. It is these elements of who He is, that define the prophetic rules which establish the message of prophecy, and produce the experience of prophecy.

Ne sataneljäkymmentäneljätuhatta tulevat ymmärtämään profeetallisen sanoman, mutta he tulevat myös kokemaan sanoman, sillä sanomaa ja kokemusta ei voida erottaa toisistaan. Juuri sanoma pyhittää, sillä sanoma on Jumalan Sana, ja Kristus on Jumalan Sana, ja Jumalan Sana on Totuus. Hänen sanomansa vahvistetaan Totuudeksi, koska se esitetään profeetallisen sovellutuksen periaatteiden kautta, jotka eivät ole enempää eivätkä vähempää kuin niiden periaatteiden ilmentymä, jotka määrittävät, kuka ja mitä Hän on. Hän on Palmoni, Ihmeellinen Laskija, Salaisuuksien Laskija. Hän on Ihmeellinen Kieletuntija, alku ja loppu, ensimmäinen ja viimeinen, Alfa ja Omega. Juuri nämä Hänen olemuksensa ainekset määrittävät ne profeetalliset säännöt, jotka vahvistavat profetian sanoman ja synnyttävät profetian kokemuksen.

Before the Ulai and Hiddekel, two great rivers of Shinar, reach the Persian Gulf they form a marshy area near their confluence called the Shatt al-Arab, but they do not merge into a single river. The Shatt al-Arab is a river delta formed by the convergence of the Euphrates and Tigris rivers, as well as several smaller rivers and streams. However, even within the delta region, the Euphrates and Tigris maintain their separate identities and flow into the Persian Gulf as distinct rivers. The internal and external messages of prophecy maintain their distinct relationship, but as they reach their conclusion (in the last days), they produce a delta with several contributing rivers and streams. Jesus illustrates the spiritual with the natural, and in the last days the effect of every vision forms a delta flood land, though the two great rivers maintain their distinct roles.

Ennen kuin Ulai ja Hiddekel, kaksi Sinearin suurta jokea, saavuttavat Persianlahden, ne muodostavat yhtymäkohtansa läheisyydessä soisen alueen, jota kutsutaan Shatt al-Arabiksi, mutta ne eivät yhdisty yhdeksi ainoaksi joeksi. Shatt al-Arab on jokisuisto, joka muodostuu Eufrat- ja Tigris-jokien sekä useiden pienempien jokien ja purojen yhtymisestä. Kuitenkin vielä suistoalueellakin Eufrat ja Tigris säilyttävät erillisen identiteettinsä ja laskevat Persianlahteen erillisinä jokia. Profetian sisäinen ja ulkoinen sanoma säilyttävät erillisen suhteensa, mutta saavuttaessaan päätöksensä (viimeisinä päivinä) ne synnyttävät suiston, johon liittyy useita siihen laskevia jokia ja puroja. Jeesus havainnollistaa hengellistä luonnollisen avulla, ja viimeisinä päivinä jokaisen näyn vaikutus muodostaa suistomaisen tulvamaan, vaikka nuo kaksi suurta jokea säilyttävät erilliset tehtävänsä.

The period of twenty-one days of mourning aligns with the time the two witnesses are dead in the street, and that period of time begins with the first disappointment, and the tarrying time. That period of time occurs within the larger period of time, where the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished. The sealing did not begin at the time of the end in 1989, it began when Christ, as the third angel, descended on September 11, 2001. He brought His people to their second visit at Kadesh, and this time the few who are ready will go into the promised land. The experience of God’s people from the time of the end in 1989 up until September 11, 2001, did not seal them. The sealing began when Christ descended and sounded the first note of the seventh trumpet of the third woe.

Yhdenkymmenenyhden päivän suruaika vastaa sitä aikaa, jonka kaksi todistajaa ovat kuolleina kadulla, ja tuo ajanjakso alkaa ensimmäisestä pettymyksestä sekä viivytyksen ajasta. Tuo ajanjakso sijoittuu laajempaan ajanjaksoon, jonka kuluessa sadanneljänkymmenenneljän tuhannen sinetöiminen saatetaan päätökseen. Sinetöiminen ei alkanut lopun aikana vuonna 1989, vaan se alkoi, kun Kristus kolmantena enkelinä laskeutui 11. syyskuuta 2001. Hän toi kansansa heidän toiselle käynnilleen Kaadekseen, ja tällä kertaa ne harvat, jotka ovat valmiit, menevät luvattuun maahan. Jumalan kansan kokemus lopun ajasta vuonna 1989 aina 11. syyskuuta 2001 saakka ei sinetöinyt heitä. Sinetöiminen alkoi, kun Kristus laskeutui ja antoi kolmannen voi-huudon seitsemännen pasuunan ensimmäisen äänen.

The sounding of the seventh trumpet is where the mystery of God is finished, and that mystery represents the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which takes place during the sounding of that trumpet. That trumpet hits three notes, for it is Truth. The first note was September 11, 2001, the second note was October 7, 2023, and the third of the three notes is at the soon coming Sunday law. Those three notes, are the three steps that always exist in truth. Daniel’s three touches in chapter ten connected his experience to the period of history that is represented by the three notes of the seventh trumpet.

Seitsemännen pasuunan soidessa Jumalan salaisuus tulee päätökseen, ja tuo salaisuus kuvaa niiden sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimistä, joka tapahtuu tuon pasuunan soidessa. Tuo pasuuna antaa kolme ääntä, sillä se on Totuus. Ensimmäinen ääni oli 11. syyskuuta 2001, toinen ääni oli 7. lokakuuta 2023, ja kolmas noista kolmesta äänestä on pian tulevan sunnuntailain kohdalla. Nuo kolme ääntä ovat ne kolme askelta, jotka ovat aina olemassa totuudessa. Danielin kolme kosketusta kymmenennessä luvussa yhdistivät hänen kokemuksensa siihen historian ajanjaksoon, jota seitsemännen pasuunan kolme ääntä edustavat.

The prophetic message that produces the effect of being transformed into the image of Christ, which Daniel illustrates in chapter ten, is the message of what befalls God’s people in the last days, but not the last days in a general sense. It is the message that God’s people understand and experience during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand.

Profeetallinen sanoma, joka saa aikaan vaikutuksen, että ihminen muuttuu Kristuksen kuvan kaltaiseksi ja jota Daniel havainnollistaa kymmenennessä luvussa, on sanoma siitä, mitä Jumalan kansalle tapahtuu viimeisinä päivinä, mutta ei viimeisistä päivistä yleisessä merkityksessä. Se on sanoma, jonka Jumalan kansa ymmärtää ja kokee sadan neljänkymmenen neljän tuhannen sinetöimisen aikana.

As Gabriel begins to present the prophetic history represented in chapter eleven, he presents specific lines of prophecy. The first two verses begin with Cyrus (as Bush the first), at the time of the end in 1989, and go forward until the history of Donald Trump as the forty fifth president (the sixth), and there the prophetic history ceases, until the history of the United Nations (Alexander the Great), as the seventh kingdom is addressed in verses three and four. The message of Donald Trump as the rich sixth president that stirs up the globalists, is therefore a truth that is fulfilled in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. It is therefore, present truth.

Kun Gabriel alkaa esittää yhdennessätoista luvussa kuvattua profeetallista historiaa, hän esittää täsmällisiä profetian linjoja. Kaksi ensimmäistä jaetta alkavat Kyroksesta (ensimmäisenä Bushina), lopun aikana vuonna 1989, ja etenevät Donald Trumpin historian vaiheeseen neljäntenäkymmenentenä viidentenä presidenttinä (kuudentena), ja siihen profeetallinen historia lakkaa, kunnes Yhdistyneiden Kansakuntien historiaa (Aleksanteri Suurta), seitsemäntenä valtakuntana, käsitellään jakeissa kolme ja neljä. Sanoma Donald Trumpista rikkaana kuudentena presidenttinä, joka nostattaa globalistit liikkeelle, on näin ollen totuus, joka täyttyy niiden sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen aikana. Se on siis nykyinen totuus.

In verses five through nine, the history of the papacy being established upon the throne, in 538 through to the deadly wound and the time of the end in 1798, is set forth. It is of course essential and important truth for it upholds and confirms verse forty, but it provides no specific prophetic narrative that occurs in the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. Verse ten, like verses five through nine, confirms the validity of verse forty, but does not address the prophetic history that is fulfilled during the sealing time. It does however, mark 1989, and therefore establishes by omission a silent period from 1989, unto the Sunday law in verse forty-one.

Jakeissa viidestä yhdeksään esitetään paaviuden historia sen asettamisesta valtaistuimelle vuonna 538 aina kuolettavaan haavaan ja lopun aikaan vuonna 1798 saakka. Tämä on luonnollisesti olennaista ja tärkeää totuutta, sillä se ylläpitää ja vahvistaa jakeen neljäkymmentä, mutta se ei tarjoa mitään erityistä profeetallista kertomusta, joka tapahtuisi sadan neljänkymmenen neljän tuhannen sinetöimisen ajanjaksolla. Jae kymmenen, samoin kuin jakeet viidestä yhdeksään, vahvistaa jakeen neljäkymmentä pätevyyden, mutta ei käsittele sitä profeetallista historiaa, joka täyttyy sinetöimisen aikana. Se kuitenkin merkitsee vuotta 1989 ja siten vahvistaa poisjättämisen kautta hiljaisen ajanjakson vuodesta 1989 jakeessa neljäkymmentäyksi olevaan sunnuntailakiin asti.

Verses eleven through fifteen identify history that is fulfilled in the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. Those verses fit within the hidden history between verses two and three, and between 1989 in verse forty unto the Sunday law in verse forty-one. Those verses are very much present truth, and must be recognized as such if we are to reap the intended benefits of understanding the verses.

Jakeet yksitoista–viisitoista osoittavat historiaa, joka täyttyy sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen aikana. Nämä jakeet sijoittuvat kätkettyyn historiaan jakeiden kaksi ja kolme väliin sekä jakeen neljäkymmentä vuoden 1989 ja jakeen neljäkymmentäyksi sunnuntailain väliin. Nämä jakeet ovat mitä suurimmassa määrin nykyistä totuutta, ja ne on tunnistettava sellaisiksi, jos aiomme saada ne hyödyt, jotka jakeiden ymmärtämisen on tarkoitus tuottaa.

The intended benefits are two-fold, for it represents the understanding of the prophetic history represented therein, and also the experience that is produced by the understanding of the truths of that message. The understanding of the message, a final increase of knowledge, which is being fulfilled in the period of the sealing, is what sanctifies those who are to be among the one hundred and forty-four thousand. For this reason, it is important to consider the verses from the perspective of internal and external.

Tarkoitetut hyödyt ovat kaksinaiset, sillä se merkitsee siinä esitetyn profeetallisen historian ymmärtämistä sekä myös sitä kokemusta, joka syntyy tuon sanoman totuuksien ymmärtämisestä. Sanoman ymmärtäminen, tiedon viimeinen lisääntyminen, joka toteutuu sinetöimisen aikana, on se, mikä pyhittää ne, joiden on määrä olla niiden sadan neljänkymmenen neljän tuhannen joukossa. Tästä syystä on tärkeää tarkastella näitä jakeita sisäisen ja ulkoisen näkökulmasta.

The “seven times” of Leviticus twenty-six is absolutely part of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, for Daniel’s two prayers, represented in chapter two and nine, represent a twofold prayer to understand the prophetic history represented by the image of the beast, and also to receive the experience that is produced by those who fulfill the Leviticus twenty-six prayer of forgiveness of their sins and the sins of their fathers. The external prayer identifies the image of the beast, and the internal prayer produces the image of Christ.

Kolmannen Mooseksen kirjan kahdeskymmeneskuudes lukuun sisältyvät ”seitsemän aikaa” kuuluvat ehdottomasti niiden sadanneljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen aikaan, sillä Danielin kaksi rukousta, joita edustavat toinen ja yhdeksäs luku, kuvaavat kaksinkertaista rukousta, jotta ymmärrettäisiin pedon kuvan edustama profeetallinen historia ja myös saataisiin se kokemus, joka syntyy niissä, jotka täyttävät Kolmannen Mooseksen kirjan kahdennenkymmenennenkuudennen luvun rukouksen syntiensä ja isiensä syntien anteeksiannosta. Ulkonainen rukous yksilöi pedon kuvan, ja sisäinen rukous synnyttää Kristuksen kuvan.

Understanding the history represented in the various passages in Daniel eleven, that specifically address history that is fulfilled within the sealing time, is represented by Daniel’s prayer in chapter two. He and the three worthies sought to understand the secret message of Nebuchadnezzar’s dream of the image of the metals. When the correct understanding of the prophetic history represented in Nebuchadnezzar’s hidden dream is recognized, the understanding identifies to those who understand, that they are without hope, unless they personally accomplish the experience of complete repentance represented by Daniel’s prayer in chapter nine.

Danielin yhdentoista luvun eri kohdissa esitetyn historian ymmärtämistä, niiden kohtien, jotka erityisesti käsittelevät sinetöimisajan kuluessa täyttyvää historiaa, kuvataan Danielin rukouksella toisessa luvussa. Hän ja kolme muuta ansiokasta miestä pyrkivät ymmärtämään Nebukadnessarin unessa näkemän metallikuvapatsaan salaisen sanoman. Kun Nebukadnessarin kätketyssä unessa esitetyn profeetallisen historian oikea ymmärrys tunnistetaan, tämä ymmärrys osoittaa niille, jotka ymmärtävät, että he ovat vailla toivoa, elleivät he henkilökohtaisesti saavuta sen täydellisen katumuksen kokemusta, jota Danielin rukous yhdeksännessä luvussa edustaa.

To separate the experience represented by Daniel in chapter ten, from the prophetic narrative of end time events in chapter eleven, is to fail as a student of prophecy. In Daniel chapter eleven, verses eleven and twelve, the war of the borderline, the Battle of Raphia and the victory of the southern king, represents the second of the three proxy wars which are marked in God’s prophetic Word. The key that brings this revelation of truth into view is the Wonderful Linguist’s use of the king of the north overflowing and passing over, up to the fortress (the neck), in verse ten. He provided two other verses that address the overflowing and passing over, and in so doing He brings together the prophetic narrative of events and the experience the understanding of those events is to produce.

Erottaa kymmenennessä luvussa Danielin kautta kuvattu kokemus yhdentoista luvun lopun ajan tapahtumien profeetallisesta kertomuksesta merkitsee epäonnistumista profetian tutkijana. Danielin kirjan yhdentoista luvun jakeissa yksitoista ja kaksitoista rajaseudun sota, Raphian taistelu ja etelän kuninkaan voitto edustavat toista niistä kolmesta sijaissodasta, jotka on merkitty Jumalan profeetalliseen Sanaan. Avain, joka tuo tämän totuuden ilmoituksen näkyviin, on Ihmeellisen Kielitieteilijän tapa käyttää jakeessa kymmenen ilmausta pohjoisen kuninkaan tulvimisesta yli ja kulkemisesta edelleen aina linnoitukseen (kaulaan) asti. Hän antoi kaksi muuta jaetta, jotka käsittelevät tulvimista yli ja kulkemista edelleen, ja näin tehdessään Hän yhdistää tapahtumien profeetallisen kertomuksen ja sen kokemuksen, jonka näiden tapahtumien ymmärtämisen tulee synnyttää.

> But his sons shall be stirred up, and shall assemble a multitude of great forces: and one shall certainly come, and overflow, and pass through: then shall he return, and be stirred up, even to his fortress. And the king of the south shall be moved with choler, and shall come forth and fight with him, even with the king of the north: and he shall set forth a great multitude; but the multitude shall be given into his hand. And when he hath taken away the multitude, his heart shall be lifted up; and he shall cast down many ten thousands: but he shall not be strengthened by it. Daniel 11:10–12.

> Mutta hänen poikansa varustautuvat sotaan ja kokoavat suuren sotajoukkojen paljouden; ja yksi heistä tulee varmasti ja tulvii yli ja kulkee läpi; sitten hän palaa ja varustautuu sotaan aina linnoitukseensa asti. Ja etelän kuningas vihastuu ja lähtee sotaan häntä vastaan, pohjoisen kuningasta vastaan; ja tämä asettaa kentälle suuren joukon, mutta joukko annetaan hänen käteensä. Ja kun hän on ottanut joukon pois, hänen sydämensä ylpistyy, ja hän kukistaa monta kymmentätuhatta; mutta siitä huolimatta hän ei vahvistu. Daniel 11:10–12.

In 2014, Putin began a war in the Ukraine, and in order to recognize this truth as represented in verse eleven of chapter eleven, a student of prophecy must first be able to see that verse ten represents a history that illustrates the second part of verse forty of Daniel chapter eleven. When they recognize that, they then see that what verse ten adds to verse forty, is that when the Soviet Union was swept away in 1989, that the king of the north only went up to his fortress (the “neck”). But a student of prophecy would not know what that indicated, until he saw Isaiah chapter eight verse eight. Then he would have the prophetic authority to identify that all three verses are tied together by an expression that is only employed three times in the Bible.

Vuonna 2014 Putin aloitti sodan Ukrainassa, ja jotta tämä totuus, sellaisena kuin se esitetään luvun yksitoista jakeessa yksitoista, voitaisiin tunnistaa, profetian tutkijan täytyy ensin kyetä näkemään, että jae kymmenen edustaa historiaa, joka havainnollistaa Danielin luvun yksitoista jakeen neljäkymmentä toista osaa. Kun hän tunnistaa tämän, hän näkee silloin, että se, minkä jae kymmenen lisää jakeeseen neljäkymmentä, on se, että kun Neuvostoliitto pyyhkäistiin pois vuonna 1989, pohjoisen kuningas nousi ainoastaan linnoitukseensa (”kaulaan”). Mutta profetian tutkija ei tietäisi, mitä tämä osoitti, ennen kuin hän näkisi Jesajan luvun kahdeksan jakeen kahdeksan. Silloin hänellä olisi profeetallinen valtuutus todeta, että kaikki nämä kolme jaetta liittyvät toisiinsa ilmauksella, jota käytetään Raamatussa vain kolme kertaa.

The student would then need a second witness that the three times the expression “overflow and pass over” occur in the Bible, is a purposeful repetition. The second witness to this fact is established because all three verses (witnesses), identify a king of the north attacking a southern king. Together the three witnesses, that are confirmed as the same symbolic history by two types of internal witnesses, lead the student of prophecy to then lay all three verses upon each other, in a line upon line fashion. That application expands the content of the verses, which portray the battle between a king of the north and the king of the south.

Opiskelija tarvitsisi tällöin toisen todistajan sille, että ne kolme kertaa, jolloin ilmaus ”tulvii yli ja käy ylitse” esiintyy Raamatussa, muodostavat tarkoituksellisen toiston. Toinen todistus tästä tosiasiasta vahvistuu siinä, että kaikki kolme jaetta (todistajaa) osoittavat pohjoisen kuninkaan hyökkäävän eteläistä kuningasta vastaan. Yhdessä nämä kolme todistajaa, jotka kahdenlaiset sisäiset todistajat vahvistavat samaksi vertauskuvalliseksi historiaksi, johtavat profetian tutkijan asettamaan kaikki kolme jaetta päällekkäin, rivi rivin päälle -periaatteen mukaisesti. Tuo sovellus laajentaa niiden jakeiden sisältöä, jotka kuvaavat pohjoisen kuninkaan ja eteläisen kuninkaan välistä taistelua.

Isaiah chapter seven, verses eight and nine, provide the key to solving the riddle of what the “fortress” in verse ten represents, for the Hebrew word for “fortress” is also the “fortress” that the king of the south entered into in verse seven of chapter eleven. “Fortress” is also translated as “strength” in the expression “sanctuary of strength” in verse thirty-one of Daniel eleven. Thus, the two verses (seven and thirty-one), provide two witnesses that the “fortress” is the capital of a kingdom or a king. With that fact established upon two witnesses (both in chapter eleven), then what Isaiah identifies in his cryptic passage in chapter seven, verses eight and nine, when he establishes with two internal witnesses that the fortress is the capital of a kingdom, or the king of the kingdom, establishes that prior to 1989, the Soviet Union, the capital of which was Russia, with its capital city of Moscow, had a head that was Mikal Gorbachev. It is not an accident that the visual characteristic of Gorbachev was his forehead.

Jesajan kirjan seitsemännen luvun jakeet kahdeksan ja yhdeksän antavat avaimen sen arvoituksen ratkaisemiseen, mitä jakeen kymmenen ”linnoitus” edustaa, sillä hepreankielinen sana ”linnoitukselle” on myös se ”linnoitus”, johon etelän kuningas meni Danielin kirjan yhdestoista luvun jakeessa seitsemän. ”Linnoitus” käännetään myös sanalla ”voima” ilmauksessa ”voiman pyhäkkö” Danielin yhdestoista luvun jakeessa kolmekymmentäyksi. Näin nämä kaksi jaetta (seitsemän ja kolmekymmentäyksi) antavat kaksi todistajaa sille, että ”linnoitus” on valtakunnan tai kuninkaan pääkaupunki. Kun tämä tosiasia on vahvistettu kahden todistajan perusteella (molempien ollessa yhdestoista luvussa), niin se, minkä Jesaja yksilöi arvoituksellisessa kohdassaan seitsemännen luvun jakeissa kahdeksan ja yhdeksän, kun hän kahden sisäisen todistajan avulla vahvistaa, että linnoitus on valtakunnan pääkaupunki tai valtakunnan kuningas, osoittaa, että ennen vuotta 1989 Neuvostoliitolla, jonka hallitseva ydin oli Venäjä ja jonka pääkaupunki oli Moskova, oli johtajanaan Mikal Gorbachev. Ei ole sattumaa, että Gorbachevin silmiinpistävä tuntomerkki oli hänen otsansa.

Line upon line, the conclusion of this application emphasizes its importance when it states, “If ye will not believe, surely ye shall not be established.” Jesus said, “O fools, and slow of heart to believe all that the prophets have spoken.” [See Luke 24:25] Ezra wrote, “And they rose early in the morning, and went forth into the wilderness of Tekoa: and as they went forth, Jehoshaphat stood and said, Hear me, O Judah, and ye inhabitants of Jerusalem; Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper.” [See 2 Chronicles 20:20] Seven times in the book of Revelation the command is given to hear. “He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches.”

Rivi riviltä tämän sovellutuksen päätelmä korostaa sen tärkeyttä sanoessaan: ”Ellette usko, ette varmasti pysy lujina.” Jeesus sanoi: ”Oi te ymmärtämättömät ja hitaat sydämeltä uskomaan kaikkea sitä, minkä profeetat ovat puhuneet.” [Ks. Luuk. 24:25] Esra kirjoitti: ”Ja he nousivat varhain aamulla ja lähtivät Tekoan erämaahan; ja heidän lähtiessään Joosafat astui esiin ja sanoi: Kuulkaa minua, Juuda ja te Jerusalemin asukkaat; uskokaa Herraan, teidän Jumalaanne, niin te pysytte lujina; uskokaa hänen profeettojansa, niin te menestytte.” [Ks. 2. Aik. 20:20] Ilmestyskirjassa annetaan seitsemän kertaa käsky kuulla. ”Jolla on korva, se kuulkoon, mitä Henki seurakunnille sanoo.”

To be established, is to be among the wise virgins, for fools are slow of heart to believe the prophets. The wise believe what God has spoken through His prophets, and they are established and prosper, for they hear what the Spirit saith to the churches. The identification of Russia, and the war it began in 2014 against the Ukraine, is what establishes those who are the wise students of prophecy in the period when Christ unseals that very truth.

Vakiintua merkitsee olla viisaiden neitsyiden joukossa, sillä tyhmät ovat hitaat sydämeltään uskomaan profeettoja. Viisaat uskovat sen, mitä Jumala on puhunut profeettojensa kautta, ja he vakiintuvat ja menestyvät, sillä he kuulevat, mitä Henki seurakunnille sanoo. Venäjän tunnistaminen ja sen vuonna 2014 Ukrainaa vastaan aloittama sota on se, mikä vahvistaa ne, jotka ovat viisaat profetian tutkijat, aikana, jolloin Kristus avaa sinetit juuri tästä totuudesta.

That truth arrived in history in 2014, which is after 2001, and therefore is located within the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. The next year, 2015, the richest president, who is the sixth president from the time of the end in 1989, began to stir up the globalists. Verse ten identifies the history of 1989, but it also establishes Russia as the “fortress,” and in the next two verses, Russia would begin the second battle of the proxy wars, and Putin will win that battle. The truth of the verses is unsealed when the history it represents is fulfilled.

Tuo totuus tuli historian näyttämölle vuonna 2014, joka on vuoden 2001 jälkeen, ja sijaitsee sen tähden niiden sadanneljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen ajassa. Seuraavana vuonna, 2015, rikkain presidentti, joka on kuudes presidentti vuoden 1989 lopun ajasta lukien, alkoi yllyttää globalisteja. Jae kymmenen yksilöi vuoden 1989 historian, mutta se myös vahvistaa Venäjän ”linnoitukseksi”, ja kahdessa seuraavassa jakeessa Venäjä alkaa sijaissotien toisen taistelun, ja Putin voittaa tuon taistelun. Jakeiden totuus avataan sinetistä, kun sen edustama historia täyttyy.

> “Daniel is standing in his lot and in his place. The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfilment in these last days, they will explain themselves.” The Kress Collection, 105.

> ”Daniel seisoo omalla osallaan ja omalla paikallaan. Danielin ja Johanneksen profetiat on ymmärrettävä. Ne selittävät toisiaan. Ne antavat maailmalle totuuksia, jotka jokaisen tulisi ymmärtää. Näiden profetioiden tulee olla todistuksena maailmassa. Täyttymyksensä kautta näinä viimeisinä päivinä ne selittävät itse itsensä.” The Kress Collection, 105.

The prophecy of verses eleven and twelve, are unsealed through their historical fulfillment in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, but “line upon line,” there is another important fact connected with these verses. In order for the student of prophecy to bring the three passages of the “overflowing, and passing over” together, the student must also bring the prophecy of the sixty-five years into the prophetic line. The sixty-five year prophecy marks the beginning of the two twenty-five hundred and twenty year prophecies, and it identifies that they begin forty-six years apart from one another. In identifying the sixty-five years in the beginning, it also identifies that Alpha and Omega would produce sixty-five years at the ending.

Jakeiden yksitoista ja kaksitoista profetia avautuu sinetistään niiden historiallisen täyttymyksen kautta sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen aikana, mutta ”rivi rivin päälle” näihin jakeisiin liittyy toinenkin tärkeä tosiasia. Jotta profetian tutkija voisi yhdistää kolme kohtaa, jotka koskevat ”tulvimista ja ylitse pyyhkäisemistä”, hänen on tuotava profeetalliseen linjaan myös kuudenkymmenenviiden vuoden profetia. Kuudenkymmenenviiden vuoden profetia merkitsee kahden kahdentuhannen viidensadan kahdenkymmenen vuoden profetian alkua, ja se osoittaa, että ne alkavat neljänkymmenenkuuden vuoden etäisyydellä toisistaan. Tunnistaessaan alussa kuudenkymmenenviiden vuoden jakson se osoittaa myös, että Alfa ja Omega tuottaisivat kuusikymmentäviisi vuotta lopussa.

The sixty-five years at both the beginning and ending, each possess the signature of three waymarks. The first was 742 BC, then nineteen years later 723 BC, then forty-six years later 677 BC. Those three waymarks are represented at the end with 1798, 1844, and 1863. The period of forty-six years in the beginning (Alpha), represent the trampling down of the temple and host, and the forty-six years at the ending (Omega), represent the restoration of the sanctuary and host, when the Messenger of the Covenant (who is also Alpha and Omega), would suddenly enter into the temple He had raised up in the forty-six years from 1798 to 1844.

Sekä alun että lopun kuudenkymmenenviiden vuoden jaksoa leimaa kumpaakin kolmen tienviitan tunnusmerkki. Ensimmäinen oli 742 eKr., sitten yhdeksäntoista vuotta myöhemmin 723 eKr., ja sitten neljäkymmentäkuusi vuotta myöhemmin 677 eKr. Nämä kolme tienviittaa ovat lopussa edustettuina vuosilla 1798, 1844 ja 1863. Alun (Alfan) neljänkymmenenkuuden vuoden ajanjakso kuvaa temppelin ja sotajoukon tallattavaksi antamista, ja lopun (Omegan) neljäkymmentäkuusi vuotta kuvaavat pyhäkön ja sotajoukon ennalleenasettamista, jolloin liiton Sanansaattaja (joka on myös Alfa ja Omega) äkisti tulisi siihen temppeliin, jonka Hän oli pystyttänyt niiden neljänkymmenenkuuden vuoden aikana, jotka ulottuivat vuodesta 1798 vuoteen 1844.

The forty-six years that are preceded by nineteen years in the time when Isaiah set forth the prophecy in the year 742 BC, represent forty-six years at their conclusion, that are then followed by nineteen years in a chiastic pattern. The nineteen years from 1844 to 1863 provide an illustration of Christ’s intentions for the one hundred and forty-four thousand that was left unfulfilled due to the rebellion that occurred in that history. The work that is required of a student of prophecy to rightly divide the word of truth concerning verses ten through twelve of Daniel chapter eleven, not only establishes (if you believe) that Russia would initiate a war in the Ukraine in 2014, but that the war would be initiated in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. As important as the prophetic history represented in the verses is, the history where the truth of that very history is unsealed, is also represented by the history of the nineteen years from 1844 to 1863.

Ne neljäkymmentäkuusi vuotta, joita edeltää yhdeksäntoista vuotta siinä ajassa, jolloin Jesaja esitti profetian vuonna 742 eKr., edustavat päätöksessään neljääkymmentäkuutta vuotta, joita sitten seuraa yhdeksäntoista vuotta kiasmisessa rakenteessa. Vuosien 1844 ja 1863 välinen yhdeksäntoista vuoden jakso tarjoaa havainnollistuksen Kristuksen aikomuksista niitä sataa neljääkymmentäneljää tuhatta kohtaan, joka jäi täyttymättä tuossa historiassa tapahtuneen kapinan vuoksi. Työ, jota profetian tutkijalta vaaditaan, jotta hän oikein jakaisi totuuden sanan Danielin yhdestoista luvun jakeiden kymmenen–kaksitoista osalta, ei ainoastaan vahvista (jos uskot), että Venäjä aloittaisi sodan Ukrainassa vuonna 2014, vaan myös sen, että sota pantaisiin alulle niiden sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen aikana. Yhtä tärkeä kuin jakeissa esitetty profeetallinen historia onkin, myös se historia, jossa juuri tuon historian totuus paljastetaan sinetistä, on edustettuna vuosien 1844 ja 1863 välisessä yhdeksäntoista vuoden historiassa.

1844 identifies the arrival of the third angel, and it typifies the arrival of the third angel on September 11, 2001. 1863 represents the rebellion symbolized by the rebuilding of Jericho. The waymark of 1863 also typifies the obedience of the one hundred and forty-four thousand who are used to “bring down the walls of Jericho”, at the soon coming Sunday law. In the verses we are considering, verse sixteen represents the Sunday law in the United States. Verse eleven marks from 2014 to Putin’s ultimate victory. The verses identify the beginning of the second proxy war that is followed by the third proxy war, as represented in verses thirteen to fifteen.

Vuosi 1844 osoittaa kolmannen enkelin saapumisen, ja se on esikuva kolmannen enkelin saapumisesta 11. syyskuuta 2001. Vuosi 1863 edustaa kapinaa, jota Jerikon jälleenrakentaminen symboloi. Myös vuoden 1863 tienviitta on esikuva niistä sadastaneljästäkymmenestäneljästä tuhannesta, joiden kuuliaisuutta käytetään ”Jerikon muurien sortamiseen” pian tulevan sunnuntailain yhteydessä. Tarkastelemissamme jakeissa kuudestoista jae edustaa sunnuntailakia Yhdysvalloissa. Yhdestoista jae merkitsee ajanjaksoa vuodesta 2014 Putinin lopulliseen voittoon. Jakeet osoittavat toisen sijaissodan alun, jota seuraa kolmas sijaissota, kuten jakeissa kolmetoista–viisitoista esitetään.

Bringing verse two together with verses eleven and twelve, we identify the Ukrainian war beginning in 2014, which was then followed by the US Presidential campaign of 2015, and the subsequent election of the richest president in 2016. Verse twelve is followed by the retaliation of the last president before the Sunday law, in the third proxy war. The second proxy war, which is the battle of the borderline, began just before the election of the sixth and richest president.

Kun yhdistämme toisen jakeen jakeisiin yksitoista ja kaksitoista, tunnistamme vuonna 2014 alkaneen Ukrainan sodan, jota seurasi Yhdysvaltain presidentinvaalikampanja vuonna 2015 sekä tämän jälkeen rikkaimman presidentin valinta vuonna 2016. Jakeen kaksitoista jälkeen seuraa sunnuntailakia edeltävän viimeisen presidentin vastatoimi kolmannessa sijaissodassa. Toinen sijaissota, joka on rajalinjan taistelu, alkoi juuri ennen kuudennen ja rikkaimman presidentin valintaa.

In the history of 1844 to 1863, the two sticks of Ezekiel were to be joined. Their joining represented the combination of divinity and humanity, which is the work of sealing the one hundred and forty-four thousand. In 1844 the third angel arrived and unsealed the light associated with the heavenly sanctuary, the law of God, the Sabbath, and the third angel. In 1849 the Lord stretched forth His hand a second time to gather the scattered flock that had suffered a scattering at the great disappointment. In 1850 He led His people to prepare Habakkuk’s second chart, to graphically illustrate the message His people were to proclaim as He led them to “bring down the walls of Jericho”. That chart included the “seven times” as did the “old chart”.

Vuosien 1844–1863 historiassa Hesekielin kaksi puuta oli liitettävä yhteen. Niiden yhdistäminen kuvasi jumaluuden ja ihmisyyden yhdistymistä, mikä on niiden sadan neljänkymmenen neljän tuhannen sinetöimistyötä. Vuonna 1844 kolmas enkeli saapui ja avasi sinetin siltä valolta, joka liittyi taivaalliseen pyhäkköön, Jumalan lakiin, sapattiin ja kolmanteen enkeliin. Vuonna 1849 Herra ojensi kätensä toisen kerran kootakseen hajallaan olevan lauman, joka oli joutunut hajotetuksi suuressa pettymyksessä. Vuonna 1850 Hän johdatti kansaansa valmistamaan Habakukin toisen kartan havainnollistaakseen kuvallisesti sanomaa, jota Hänen kansansa oli julistettava, kun Hän johdatti heitä ”kukistamaan Jerikon muurit”. Tuo kartta sisälsi ”seitsemän aikaa”, samoin kuin ”vanha kartta”.

In 1856, He unsealed the light that was to seal His people in advance of the “Battle of Jericho”. That light was an increase of the first light that Alpha and Omega had revealed to William Miller. It was the light of the “seven times,” as repeatedly represented in the ancient Battle of Jericho. The light that was to seal His people, was also the Laodicean message that was to awaken them, and transition them back again to the experience of Philadelphia. That last light was an increase of the first light, but His people neglected the light and by default chose to wander in the wilderness of Laodicea. 1844, 1849, 1850, 1856 and 1863 represent five waymarks that are represented in the history of September 11, 2001 unto the soon coming Sunday law.

Vuonna 1856 Hän avasi sinetin siltä valolta, jonka oli määrä sinetöidä Hänen kansansa ennen ”Jerikon taistelua”. Tuo valo oli lisäys siihen ensimmäiseen valoon, jonka Alfa ja Omega olivat ilmoittaneet William Millerille. Se oli ”seitsemän ajan” valo, sellaisena kuin se toistuvasti esitetään muinaisessa Jerikon taistelussa. Valo, jonka oli määrä sinetöidä Hänen kansansa, oli myös Laodikean sanoma, jonka oli määrä herättää heidät ja siirtää heidät jälleen takaisin Filadelfian kokemukseen. Tuo viimeinen valo oli lisäys ensimmäiseen valoon, mutta Hänen kansansa laiminlöi valon ja valitsi siten oletusarvoisesti harhailla Laodikean erämaassa. Vuodet 1844, 1849, 1850, 1856 ja 1863 edustavat viittä tienviittaa, jotka ovat edustettuina historiassa 11. syyskuuta 2001:stä pian tulevaan sunnuntailakiin saakka.

We will continue this study in the next article.

Jatkamme tätä tutkimusta seuraavassa artikkelissa.

> Now Jericho was straitly shut up because of the children of Israel: none went out, and none came in. And the Lord said unto Joshua, See, I have given into thine hand Jericho, and the king thereof, and the mighty men of valour. And ye shall compass the city, all ye men of war, and go round about the city once. Thus shalt thou do six days. And seven priests shall bear before the ark seven trumpets of rams’ horns: and the seventh day ye shall compass the city seven times, and the priests shall blow with the trumpets. And it shall come to pass, that when they make a long blast with the ram’s horn, and when ye hear the sound of the trumpet, all the people shall shout with a great shout; and the wall of the city shall fall down flat, and the people shall ascend up every man straight before him. And Joshua the son of Nun called the priests, and said unto them, Take up the ark of the covenant, and let seven priests bear seven trumpets of rams’ horns before the ark of the Lord. And he said unto the people, Pass on, and compass the city, and let him that is armed pass on before the ark of the Lord. And it came to pass, when Joshua had spoken unto the people, that the seven priests bearing the seven trumpets of rams’ horns passed on before the Lord, and blew with the trumpets: and the ark of the covenant of the Lord followed them. And the armed men went before the priests that blew with the trumpets, and the rereward came after the ark, the priests going on, and blowing with the trumpets. And Joshua had commanded the people, saying, Ye shall not shout, nor make any noise with your voice, neither shall any word proceed out of your mouth, until the day I bid you shout; then shall ye shout.

> Jeriko oli tarkoin suljettu israelilaisten tähden: ei kukaan lähtenyt ulos eikä kukaan tullut sisään. Ja Herra sanoi Joosualle: Katso, minä olen antanut sinun käteesi Jerikon sekä sen kuninkaan ja urhoolliset soturit. Kiertäkää kaupunki, kaikki te sotamiehet, ja kulkekaa kaupungin ympäri kerran. Näin sinun on tehtävä kuutena päivänä. Ja seitsemän papin tulee kantaa arkin edellä seitsemää oinaansarvitrumpettia; mutta seitsemäntenä päivänä kiertäkää kaupunki seitsemän kertaa, ja pappien on puhallettava trumpetteihin. Ja tapahtuu, että kun oinaansarveen puhalletaan pitkä ääni ja te kuulette trumpetin äänen, koko kansa korottakoon suuren huudon; silloin kaupungin muuri sortuu maahan, ja kansa nouskoon kukin suoraan eteensä. Niin Nuunin poika Joosua kutsui papit ja sanoi heille: Ottakaa liitonarkki, ja kantakoot seitsemän pappia seitsemää oinaansarvitrumpettia Herran arkin edellä. Ja hän sanoi kansalle: Menkää eteenpäin ja kiertäkää kaupunki, ja aseistautuneet kulkekoot Herran arkin edellä. Ja tapahtui, kun Joosua oli puhunut kansalle, että ne seitsemän pappia, jotka kantoivat niitä seitsemää oinaansarvitrumpettia, kulkivat Herran edellä ja puhalsivat trumpetteihin; ja Herran liitonarkki seurasi heidän jäljessään. Aseistetut miehet kulkivat niiden pappien edellä, jotka puhalsivat trumpetteihin, ja jälkijoukko tuli arkin perässä, pappien kulkiessa eteenpäin ja puhaltaessa trumpetteihin. Mutta Joosua oli käskenyt kansaa sanoen: Älkää huutako älkääkä päästäkö ääntänne kuuluviin, älköönkä ainoakaan sana lähtökö teidän suustanne, ennen sitä päivää, jona minä käsken teidän huutaa; silloin huutakaa.

> So the ark of the Lord compassed the city, going about it once: and they came into the camp, and lodged in the camp. And Joshua rose early in the morning, and the priests took up the ark of the Lord. And seven priests bearing seven trumpets of rams’ horns before the ark of the Lord went on continually, and blew with the trumpets: and the armed men went before them; but the rereward came after the ark of the Lord, the priests going on, and blowing with the trumpets. And the second day they compassed the city once, and returned into the camp: so they did six days. And it came to pass on the seventh day, that they rose early about the dawning of the day, and compassed the city after the same manner seven times: only on that day they compassed the city seven times. And it came to pass at the seventh time, when the priests blew with the trumpets, Joshua said unto the people, Shout; for the Lord hath given you the city.

> Niin Herran arkki kiersi kaupungin, kulkien sen ympäri kerran; sitten he tulivat leiriin ja yöpyivät leirissä. Ja Joosua nousi varhain aamulla, ja papit ottivat Herran arkin. Ja seitsemän pappia, jotka kantoivat seitsemää oinaansarvitrumpettia Herran arkin edellä, kulkivat jatkuvasti eteenpäin ja puhalsivat trumpetteihin; ja aseistetut miehet kulkivat heidän edellään, mutta jälkijoukko tuli Herran arkin jäljessä, pappien kulkiessa eteenpäin ja puhaltaessa trumpetteihin. Ja toisena päivänä he kiersivät kaupungin kerran ja palasivat leiriin; näin he tekivät kuusi päivää. Ja seitsemäntenä päivänä tapahtui, että he nousivat varhain aamunkoitteessa ja kiersivät kaupungin samalla tavalla seitsemän kertaa; ainoastaan sinä päivänä he kiersivät kaupungin seitsemän kertaa. Ja seitsemännellä kerralla, kun papit puhalsivat trumpetteihin, Joosua sanoi kansalle: ”Huutakaa, sillä Herra on antanut teille kaupungin.”

> And the city shall be accursed, even it, and all that are therein, to the Lord: only Rahab the harlot shall live, she and all that are with her in the house, because she hid the messengers that we sent. And ye, in any wise keep yourselves from the accursed thing, lest ye make yourselves accursed, when ye take of the accursed thing, and make the camp of Israel a curse, and trouble it. But all the silver, and gold, and vessels of brass and iron, are consecrated unto the Lord: they shall come into the treasury of the Lord. So the people shouted when the priests blew with the trumpets: and it came to pass, when the people heard the sound of the trumpet, and the people shouted with a great shout, that the wall fell down flat, so that the people went up into the city, every man straight before him, and they took the city.

> Ja kaupunki olkoon Herralle vihitty tuhon omaksi, se itse ja kaikki, mitä siinä on; ainoastaan portto Rahab jääköön eloon, hän ja kaikki, jotka ovat hänen kanssaan talossa, koska hän kätki ne lähettiläät, jotka me lähetimme. Mutta te varokaa kaikin tavoin ottamasta mitään tuhon omaksi vihitystä, ettette itse joudu tuhon omiksi, jos otatte jotakin tuhon omaksi vihitystä ja saatatte Israelin leirin tuhon alaiseksi ja syöksette sen onnettomuuteen. Mutta kaikki hopea ja kulta sekä vaski- ja rauta-astiat ovat pyhitetyt Herralle; ne tulkoot Herran aarteistoon. Niin kansa huusi, kun papit puhalsivat pasuunoihin; ja tapahtui, kun kansa kuuli pasuunan äänen ja kansa kohotti suuren huudon, että muuri sortui maahan asti, niin että kansa nousi kaupunkiin, kukin suoraan eteensä, ja valloitti kaupungin.

> And they utterly destroyed all that was in the city, both man and woman, young and old, and ox, and sheep, and ass, with the edge of the sword. But Joshua had said unto the two men that had spied out the country, Go into the harlot’s house, and bring out thence the woman, and all that she hath, as ye sware unto her. And the young men that were spies went in, and brought out Rahab, and her father, and her mother, and her brethren, and all that she had; and they brought out all her kindred, and left them without the camp of Israel. And they burnt the city with fire, and all that was therein: only the silver, and the gold, and the vessels of brass and of iron, they put into the treasury of the house of the Lord. And Joshua saved Rahab the harlot alive, and her father’s household, and all that she had; and she dwelleth in Israel even unto this day; because she hid the messengers, which Joshua sent to spy out Jericho. And Joshua adjured them at that time, saying, Cursed be the man before the Lord, that riseth up and buildeth this city Jericho: he shall lay the foundation thereof in his firstborn, and in his youngest son shall he set up the gates of it. So the Lord was with Joshua; and his fame was noised throughout all the country. Joshua 6:1–27.

> Ja he vihkivät tuhon omiksi kaiken, mitä kaupungissa oli, miehet ja naiset, nuoret ja vanhat, härät, lampaat ja aasit, miekan terällä. Mutta Joosua oli sanonut niille kahdelle miehelle, jotka olivat tiedustelleet maata: Menkää porton taloon ja tuokaa sieltä ulos se nainen ja kaikki, mitä hänellä on, niin kuin olette hänelle vannoneet. Niin nuoret miehet, ne tiedustelijat, menivät sisään ja toivat ulos Raahabin sekä hänen isänsä ja äitinsä ja veljensä ja kaiken, mitä hänellä oli; he toivat ulos myös kaikki hänen sukulaisensa ja jättivät heidät Israelin leirin ulkopuolelle. Ja he polttivat tulella kaupungin ja kaiken, mitä siinä oli; ainoastaan hopean ja kullan sekä vaski- ja rauta-astiat he panivat Herran huoneen aarteistoon. Mutta Joosua jätti eloon portto Raahabin sekä hänen isänsä perhekunnan ja kaiken, mitä hänellä oli; ja hän on asunut Israelin keskellä aina tähän päivään asti, koska hän kätki sanansaattajat, jotka Joosua oli lähettänyt tiedustelemaan Jerikoa. Ja Joosua vannotti heitä siihen aikaan sanoen: Kirottu olkoon Herran edessä se mies, joka ryhtyy rakentamaan tätä Jerikon kaupunkia; esikoisensa hinnalla hän laskee sen perustuksen, ja nuorimman poikansa hinnalla hän pystyttää sen portit. Niin Herra oli Joosuan kanssa, ja hänen maineensa levisi koko maahan. Joosua 6:1–27.

Back to Articles