Article

# Rome Establishes the Vision - Number One

Rooma vahvistaa näyn – numero yksi

A Private Interpretation

Yksityinen tulkinta

Author

Jeff Pippenger

Published

June 28, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. Daniel 11:14.

> Ja niinä aikoina monet nousevat etelän kuningasta vastaan; myös sinun kansasi väkivaltaiset korottavat itsensä vahvistaakseen näyn; mutta he kaatuvat. Daniel 11:14.

The word “doctrine” in the context of Christianity represents the established truths of the Bible. Various professedly Christian organizations possess different sets of what they define as biblical doctrines, but there is only one Truth. The distinction between “absolute truth” and “pluralism” is a subject outside our consideration at this juncture.

Sana ”oppi” tarkoittaa kristinuskon yhteydessä Raamatun vahvistettuja totuuksia. Eri tunnustuksellisesti kristillisillä järjestöillä on erilaisia kokonaisuuksia siitä, mitä ne määrittelevät raamatullisiksi opeiksi, mutta Totuus on vain yksi. Ero ”absoluuttisen totuuden” ja ”pluralismin” välillä on aihe, joka jää tässä vaiheessa tarkastelumme ulkopuolelle.

> Pilate therefore said unto him, Art thou a king then? Jesus answered, Thou sayest that I am a king. To this end was I born, and for this cause came I into the world, that I should bear witness unto the truth. Every one that is of the truth heareth my voice. Pilate saith unto him, What is truth? And when he had said this, he went out again unto the Jews, and saith unto them, I find in him no fault at all. John 18:37, 38.

> Niin Pilatus sanoi hänelle: "Sinä siis olet kuningas?" Jeesus vastasi: "Sinäpä sen sanot, että minä olen kuningas. Sitä varten minä olen syntynyt, ja sitä varten minä olen tullut maailmaan, että todistaisin totuuden puolesta. Jokainen, joka on totuudesta, kuulee minun ääneni." Pilatus sanoi hänelle: "Mitä on totuus?" Ja tämän sanottuaan hän meni jälleen ulos juutalaisten luo ja sanoi heille: "Minä en löydä hänessä mitään syytä." Joh. 18:37, 38.

Truth is God’s Word; it is His voice and it is Christ Himself.

Totuus on Jumalan sana; se on Hänen äänensä, ja se on Kristus itse.

> “We should know for ourselves what constitutes Christianity, what is truth, what is the faith that we have received, what are the Bible rules—the rules given us from the highest authority. There are many who believe without a reason on which to base their faith, without sufficient evidence as to the truth of the matter. If an idea is presented that harmonizes with their own preconceived opinions, they are all ready to accept it. They do not reason from cause to effect, their faith has no genuine foundation, and in the time of trial they will find that they have built upon the sand.

> Meidän tulisi itse tietää, mistä kristinusko muodostuu, mikä on totuus, mikä on se usko, jonka olemme vastaanottaneet, mitkä ovat Raamatun säännöt — ne säännöt, jotka meille on annettu korkeimmalta auktoriteetilta. On monia, jotka uskovat ilman syytä, johon perustaa uskonsa, ilman riittävää näyttöä asian totuudesta. Jos esitetään ajatus, joka on sopusoinnussa heidän omien ennalta omaksuttujen käsitystensä kanssa, he ovat täysin valmiit hyväksymään sen. He eivät päättelemällä etene syystä seuraukseen; heidän uskollaan ei ole todellista perustusta, ja koetuksen aikana he havaitsevat rakentaneensa hiekalle.

> “He who rests satisfied with his own present imperfect knowledge of the Scriptures, thinking this sufficient for his salvation, is resting in a fatal deception. There are many who are not thoroughly furnished with Scriptural arguments, that they may be able to discern error, and condemn all the tradition and superstition that has been palmed off as truth. Satan has introduced his own ideas into the worship of God, that he might corrupt the simplicity of the gospel of Christ. A large number who claim to believe the present truth, know not what constitutes the faith that was once delivered to the saints—Christ in you the hope of glory. They think they are defending the old landmarks, but they are lukewarm and indifferent. They know not what it is to weave into their experience and to possess the real virtue of love and faith. They are not close Bible students, but are lazy and inattentive. When differences of opinion arise upon the passages of Scripture, these who have not studied to a purpose and are not decided as to what they believe, fall away from the truth. We ought to impress upon all the necessity of inquiring diligently into divine truth, that they may know that they do know what is truth. Some claim much knowledge, and feel satisfied with their condition, when they have no more zeal for the work, no more ardent love for God, and for souls for whom Christ died, than if they had never known God. They do not read the Bible [in order] to appropriate the marrow and fatness to their own souls. They do not feel that it is the voice of God speaking to them. But, if we would understand the way of salvation, if we would see the beams of the Sun of righteousness, we must study the Scriptures for a purpose, for the promises and prophecies of the Bible shed clear beams of glory upon the divine plan of redemption, which grand truths are not clearly comprehended.” The 1888 Materials, 403.

> ”Se, joka tyytyväisenä lepää oman nykyisen, vajavaisen Raamatun tuntemuksensa varassa ja ajattelee tämän riittävän hänen pelastuksekseen, lepää kohtalokkaassa petoksessa. On monia, jotka eivät ole perusteellisesti varustautuneet raamatullisilla todistuksilla, jotta he kykenisivät erottamaan harhan ja tuomitsemaan kaiken sen perinnäissäännön ja taikauskon, jota on syötetty totuutena. Saatana on tuonut omia ajatuksiaan Jumalan palvontaan, turmellakseen Kristuksen evankeliumin yksinkertaisuuden. Suuri joukko niitä, jotka tunnustavat uskovansa nykyiseen totuuteen, ei tiedä, mikä muodostaa sen uskon, joka kerran annettiin pyhille — Kristus teissä, kirkkauden toivo. He ajattelevat puolustavansa vanhoja rajapyykkejä, mutta he ovat penseitä ja välinpitämättömiä. He eivät tiedä, mitä merkitsee kutoa omaan kokemukseensa ja omistaa rakkauden ja uskon todellinen voima. He eivät ole läheisiä Raamatun tutkijoita, vaan laiskoja ja tarkkaamattomia. Kun mielipide-eroja syntyy Raamatunkohtien johdosta, ne, jotka eivät ole opiskelleet tarkoituksellisesti eivätkä ole varmoja siitä, mitä uskovat, lankeavat pois totuudesta. Meidän tulee painottaa kaikille sitä välttämättömyyttä, että jumalallista totuutta tutkitaan uutterasti, jotta he tietäisivät todella tietävänsä, mikä on totuus. Jotkut vaativat itselleen suurta tietoa ja tuntevat tyytyväisyyttä tilaansa, vaikka heillä ei ole enempää intoa työhön, enempää palavaa rakkautta Jumalaa kohtaan ja niitä sieluja kohtaan, joiden puolesta Kristus kuoli, kuin jos he eivät olisi koskaan tunteneet Jumalaa. He eivät lue Raamattua omaksuakseen sen ytimen ja mehevyyden omille sieluilleen. He eivät tunne, että se on Jumalan ääni, joka puhuu heille. Mutta jos tahdomme ymmärtää pelastuksen tien, jos tahdomme nähdä vanhurskauden Auringon säteet, meidän täytyy tutkia kirjoituksia tarkoituksellisesti, sillä Raamatun lupaukset ja profetiat luovat kirkkaita kirkkauden säteitä jumalallisen lunastussuunnitelman ylle — suuria totuuksia, joita ei ymmärretä selvästi.” The 1888 Materials, 403.

We are required to know what those doctrines are, and how to present, establish and defend those truths.

Meidän tulee tietää, mitä nämä opit ovat, ja kuinka nämä totuudet esitetään, vahvistetaan ja puolustetaan.

> “It does not seem possible to us now that any should have to stand alone; but if God has ever spoken by me, the time will come when we shall be brought before councils and before thousands for his name’s sake, and each one will have to give the reason of his faith. Then will come the severest criticism upon every position that has been taken for the truth. We need, then, to study the word of God, that we may know why we believe the doctrines we advocate. We must critically search the living oracles of Jehovah.” Review and Herald, December 18, 1888.

> ”Meistä ei nyt näytä mahdolliselta, että kenenkään tarvitsisi seistä yksin; mutta jos Jumala on koskaan puhunut minun kauttani, aika tulee, jolloin meidät viedään neuvostojen eteen ja tuhansien eteen hänen nimensä tähden, ja jokaisen on annettava peruste uskollensa. Silloin kohdistuu ankarin arvostelu jokaiseen kantaan, joka on omaksuttu totuuden puolesta. Meidän on siis tutkittava Jumalan sanaa, jotta tietäisimme, miksi uskomme ne opit, joita puolustamme. Meidän täytyy kriittisesti tutkia Jehovan eläviä ilmoituksia.” Review and Herald, 18. joulukuuta 1888.

In order to be brought before “thousands” it is evident that some of the defenders of truth in the last days will be forced to defend the truth in a medium such as television or web broadcasts. How else could thousands watch the testimony given by the one hundred and forty-four thousand? The doctrines we advocate identify the basis of our faith.

Jotta heidät tuotaisiin ”tuhansien” eteen, on ilmeistä, että joidenkuiden totuuden puolustajien viimeisinä päivinä on pakko puolustaa totuutta sellaisen välineen kautta kuin televisio tai verkkolähetykset. Kuinka muuten tuhannet voisivat seurata niiden sadan neljänkymmenenneljän tuhannen antamaa todistusta? Ne opit, joita me puolustamme, määrittävät uskomme perustan.

> “The members of the church will individually be tested and proved. They will be placed in circumstances where they will be forced to bear witness for the truth. Many will be called to speak before councils and in courts of justice, perhaps separately and alone. The experience which would have helped them in this emergency they have neglected to obtain, and their souls are burdened with remorse for wasted opportunities and neglected privileges.” Testimonies, volume 5, 463.

> ”Seurakunnan jäseniä koetellaan ja punnitaan yksilöinä. Heidät asetetaan olosuhteisiin, joissa heidät pakotetaan todistamaan totuuden puolesta. Monet kutsutaan puhumaan neuvostojen edessä ja tuomioistuimissa, ehkä erillään toisistaan ja yksin. He ovat laiminlyöneet hankkia sen kokemuksen, joka olisi auttanut heitä tässä hätätilanteessa, ja heidän sielujaan painaa omantunnon tuska hukatuista tilaisuuksista ja laiminlyödyistä etuoikeuksista.” Testimonies, osa 5, s. 463.

God’s Word never fails, and therefore if we are to be numbered with the one hundred and forty-four thousand, we must know what we believe based upon what is written in God’s Word. Before the testing time arrives when God’s people are forced to explain the doctrines they believe, God allows errors to be introduced in order to force God’s people to critically study His Word.

Jumalan sana ei koskaan petä, ja sen tähden, jos meidän on määrä lukeutua sadan neljänkymmenenneljän tuhannen joukkoon, meidän täytyy tietää, mitä uskomme, sen perusteella, mitä Jumalan sanaan on kirjoitettu. Ennen kuin koetuksen aika koittaa, jolloin Jumalan kansa pakotetaan selittämään ne opit, joihin se uskoo, Jumala sallii erheiden tulla esiin pakottaakseen kansansa tutkimaan kriittisesti Hänen sanaansa.

> “The fact that there is no controversy or agitation among God’s people should not be regarded as conclusive evidence that they are holding fast to sound doctrine. There is reason to fear that they may not be clearly discriminating between truth and error. When no new questions are started by investigation of the Scriptures, when no difference of opinion arises which will set men to searching the Bible for themselves to make sure that they have the truth, there will be many now, as in ancient times, who will hold to tradition and worship they know not what.

> Se, ettei Jumalan kansan keskuudessa ole kiistaa eikä kuohuntaa, ei ole pidettävä ratkaisevana todisteena siitä, että he pitävät lujasti kiinni terveestä opista. On aihetta pelätä, etteivät he ehkä selvästi erota totuutta erehdyksestä. Kun Raamatun tutkimisen kautta ei nouse uusia kysymyksiä, kun ei synny mielipiteiden eroavaisuutta, joka saisi ihmiset tutkimaan itse Raamattua varmistaakseen, että heillä on totuus, monet tulevat nyt, niin kuin muinoin, pitämään kiinni perinnäissäännöistä ja palvomaan sitä, mitä eivät tunne.

> “I have been shown that many who profess to have a knowledge of present truth know not what they believe. They do not understand the evidences of their faith. They have no just appreciation of the work for the present time. When the time of trial shall come, there are men now preaching to others who will find, upon examining the positions they hold, that there are many things for which they can give no satisfactory reason. Until thus tested they knew not their great ignorance. And there are many in the church who take it for granted that they understand what they believe; but, until controversy arises, they do not know their own weakness. When separated from those of like faith and compelled to stand singly and alone to explain their belief, they will be surprised to see how confused are their ideas of what they had accepted as truth. Certain it is that there has been among us a departure from the living God and a turning to men, putting human in place of divine wisdom.

> ”Minulle on osoitettu, että monet, jotka tunnustavat tuntevansa tämän ajan totuuden, eivät tiedä, mitä he uskovat. He eivät ymmärrä uskonsa todistuksia. Heillä ei ole oikeaa käsitystä tämän ajan työtä koskevasta tehtävästä. Kun koetuksen aika tulee, on nyt miehiä, jotka saarnaavat toisille, mutta jotka tullessaan tutkimaan omaksumiaan kantoja havaitsevat, että on monia asioita, joille he eivät kykene esittämään tyydyttävää perustetta. Ennen kuin heitä näin koeteltiin, he eivät tunteneet suurta tietämättömyyttään. Ja seurakunnassa on monia, jotka pitävät itsestään selvänä, että he ymmärtävät, mitä uskovat; mutta ennen kuin syntyy kiista, he eivät tunne omaa heikkouttaan. Kun heidät erotetaan samanuskoisista ja pakotetaan seisomaan yksin ja erillään selittämään uskonsa, he hämmästyvät nähdessään, kuinka sekavia heidän käsityksensä ovat siitä, minkä he olivat hyväksyneet totuutena. Varmaa on, että keskuudessamme on tapahtunut luopumista elävästä Jumalasta ja kääntymistä ihmisten puoleen, niin että inhimillinen on asetettu jumalallisen viisauden sijaan.

> “God will arouse His people; if other means fail, heresies will come in among them, which will sift them, separating the chaff from the wheat. The Lord calls upon all who believe His word to awake out of sleep. Precious light has come, appropriate for this time. It is Bible truth, showing the perils that are right upon us. This light should lead us to a diligent study of the Scriptures and a most critical examination of the positions which we hold. God would have all the bearings and positions of truth thoroughly and perseveringly searched, with prayer and fasting. Believers are not to rest in suppositions and ill-defined ideas of what constitutes truth. Their faith must be firmly founded upon the word of God so that when the testing time shall come and they are brought before councils to answer for their faith they may be able to give a reason for the hope that is in them, with meekness and fear.

> ”Jumala herättää kansansa; jos muut keinot pettävät, heidän keskuuteensa tulee harhaoppeja, jotka seulovat heitä erottaen akanat vehnästä. Herra kutsuu kaikkia, jotka uskovat Hänen sanaansa, heräämään unesta. Kallisarvoista valoa on tullut, juuri tähän aikaan soveltuvaa. Se on Raamatun totuutta, joka osoittaa vaarat, jotka ovat aivan edessämme. Tämän valon tulisi johtaa meidät ahkeraan Raamatun tutkimiseen ja mitä perusteellisimpaan niiden käsitysten koettelemiseen, joista pidämme kiinni. Jumala tahtoo, että kaikkia totuuden puolia ja kannanottoja tutkitaan perinpohjaisesti ja hellittämättä rukouksen ja paaston kanssa. Uskovien ei tule levätä oletusten ja epämääräisten käsitysten varassa siitä, mikä on totuus. Heidän uskonsa tulee olla lujasti perustettu Jumalan sanaan, jotta koetuksen ajan tullessa, kun heidät viedään neuvostojen eteen vastaamaan uskostaan, he voisivat antaa syyn siihen toivoon, joka heissä on, sävyisyydellä ja pelolla.

> “Agitate, agitate, agitate. The subjects which we present to the world must be to us a living reality. It is important that in defending the doctrines which we consider fundamental articles of faith we should never allow ourselves to employ arguments that are not wholly sound. These may avail to silence an opposer, but they do not honor the truth. We should present sound arguments, that will not only silence our opponents, but will bear the closest and most searching scrutiny. With those who have educated themselves as debaters there is great danger that they will not handle the word of God with fairness. In meeting an opponent it should be our earnest effort to present subjects in such a manner as to awaken conviction in his mind, instead of seeking merely to give confidence to the believer.

> ”Kiihota, kiihota, kiihota. Niiden aiheiden, joita esitämme maailmalle, tulee olla meille elävä todellisuus. On tärkeää, että puolustaessamme oppeja, joita pidämme uskon perustavina opinkohtina, emme koskaan salli itsemme käyttää perusteluja, jotka eivät ole täysin päteviä. Ne saattavat vaieta vastustajan, mutta ne eivät kunnioita totuutta. Meidän tulee esittää päteviä perusteluja, jotka eivät ainoastaan vaienna vastustajiamme, vaan kestävät mitä lähimmän ja tarkimman tutkistelun. Niiden kohdalla, jotka ovat kouluttautuneet väittelijöiksi, on suuri vaara, etteivät he käsittele Jumalan sanaa puolueettomasti. Kohdatessamme vastustajan meidän tulee vakavasti pyrkiä esittämään asiat sillä tavoin, että herätämme vakaumuksen hänen mielessään, sen sijaan että pyrkisimme vain antamaan varmuutta uskovalle.”

> “Whatever may be man’s intellectual advancement, let him not for a moment think that there is no need of thorough and continuous searching of the Scriptures for greater light. As a people we are called individually to be students of prophecy. We must watch with earnestness that we may discern any ray of light which God shall present to us. We are to catch the first gleamings of truth; and through prayerful study clearer light may be obtained, which can be brought before others.” Testimonies, volume 5, 708.

> ”Olkoonpa ihmisen älyllinen kehitys millainen tahansa, älköön hän hetkeksikään ajatelko, ettei olisi tarpeen tutkia Raamattua perusteellisesti ja jatkuvasti suuremman valon saamiseksi. Kansana meidät on kutsuttu yksilöllisesti olemaan profetian tutkijoita. Meidän tulee valvoa vakavuudella, jotta voisimme havaita jokaisen valonsäteen, jonka Jumala meille esittää. Meidän tulee tavoittaa totuuden ensimmäiset kajastukset; ja rukouksellisen tutkimisen kautta voidaan saada kirkkaampaa valoa, joka voidaan tuoda toisten eteen.” Testimonies, osa 5, s. 708.

The “students of prophecy” that ultimately makeup the one hundred and forty-four thousand will be “individually tested and proved,” in advance of their confrontation with the earthly powers who bring about the soon-coming Sunday law crisis and persecution. The faithful will first be “aroused” by God. The sleeping virgins will be “aroused” from the slumber they have fallen into during the tarrying time. If they will not awaken by the message that God has presented through the articles that have been sent forth since July of 2023, then God will allow “heresies” to “come in among them” which will finish the separation of the wheat and tares through a sifting process. We are now in that sifting process.

Ne ”profetian tutkijat”, jotka lopulta muodostavat sataneljäkymmentäneljätuhatta, ”koetellaan ja todistetaan yksilöllisesti” jo ennen heidän kohtaamistaan niiden maallisten valtojen kanssa, jotka saattavat voimaan pian tulevan sunnuntailakikriisin ja vainon. Uskolliset ”herätetään” ensin Jumalan toimesta. Nukkuvat neitsyet ”herätetään” siitä unesta, johon he ovat vaipuneet viipymisen aikana. Ellei heitä saada heräämään sillä sanomalla, jonka Jumala on esittänyt niiden kirjoitusten kautta, joita on lähetetty eteenpäin heinäkuusta 2023 lähtien, silloin Jumala sallii ”harhaoppien” ”tulla heidän keskuuteensa”, mikä saattaa päätökseen vehnän ja lusteiden erottamisen seulomisprosessin kautta. Olemme nyt tuossa seulomisprosessissa.

There are three options available to those who have been following in the controversy of the correct identification of Modern Rome. One option is that the United States is Modern Rome, the other is that the papal power is Modern Rome and the third option is that both of the previous positions are incorrect and some other power is represented by the robbers of Daniel’s people who exalt themselves, fall, and establish the vision in verse fourteen of Daniel chapter eleven.

Niiden käytettävissä, jotka ovat seuranneet kiistaa Nykyisen Rooman oikeasta tunnistamisesta, on kolme vaihtoehtoa. Yksi vaihtoehto on, että Yhdysvallat on Nykyinen Rooma; toinen on, että paavillinen valta on Nykyinen Rooma; ja kolmas vaihtoehto on, että kumpikin edellisistä kannoista on virheellinen ja että jokin muu valta on kuvattu Danielin kansan ryöstäjinä, jotka korottavat itsensä, lankeavat ja vahvistavat näyn Danielin kirjan yhdestoista luvun neljännessätoista jakeessa.

I contend that the disagreement of whether Modern Rome is the papal power or the United States, has been allowed to be introduced into this movement for the purpose of forcing His people to study His prophetic Word. God has brought about this controversy in a manifestation of His mercy. I contend the disagreement is more about preparing His people for the coming crisis than simply identifying who is right and who is wrong about Modern Rome. The disagreement was allowed and designed by God to demonstrate, for any who wish to see, that their own personal understanding of His prophetic Word is incomplete or incorrect. The controversy is therefore evidence of God’s mercy.

Minä väitän, että erimielisyyden siitä, onko nykyinen Rooma paavillinen valta vai Yhdysvallat, on sallittu tulla tähän liikkeeseen tarkoituksena pakottaa Hänen kansansa tutkimaan Hänen profeetallista Sanaansa. Jumala on saattanut tämän kiistan esiin armonsa ilmentymänä. Minä väitän, että erimielisyydessä on enemmän kyse Hänen kansansa valmistamisesta tulevaan kriisiin kuin pelkästään sen määrittämisestä, kuka on oikeassa ja kuka väärässä nykyisestä Roomasta. Jumala salli ja suunnitteli erimielisyyden osoittaakseen kaikille, jotka tahtovat nähdä, että heidän oma henkilökohtainen ymmärryksensä Hänen profeetallisesta Sanastaan on epätäydellinen tai virheellinen. Kiista on sen tähden todiste Jumalan armosta.

The controversy not only involves the identification of who is the power represented by the robbers of thy people, but also whether the methodology of line upon line that both sides of the controversy profess to uphold is being properly applied. The prophetic rules associated with the methodology of line upon line includes special prophetic principles which will be part of the sifting process of the wheat and tares. Three elements of the methodology of line upon line which I contend are being misunderstood in this current controversy are Christ as the Truth, and Christ as Alpha and Omega, and a triple application of prophecy.

Kiista ei koske ainoastaan sen tunnistamista, mikä valta on sinun kansasi rosvojen edustama, vaan myös sitä, sovelletaanko oikein sitä säe säkeeltä -menetelmää, jonka molemmat kiistan osapuolet tunnustavat kannattavansa. Säe säkeeltä -menetelmään liittyvät profeetalliset säännöt sisältävät erityisiä profeetallisia periaatteita, jotka tulevat olemaan osa vehnän ja lusteiden seulomisprosessia. Kolme säe säkeeltä -menetelmän osatekijää, joiden väitän tulevan väärin ymmärretyiksi tässä nykyisessä kiistassa, ovat Kristus Totuutena, Kristus Alfan ja Omegana sekä profetian kolminkertainen sovellus.

Ultimately those who hold to an incorrect understanding of verse fourteen of Daniel eleven will be found to be basing their doctrinal position upon a private interpretation.

Lopulta havaitaan, että ne, jotka pitäytyvät virheelliseen käsitykseen Danielin kirjan yhdestoista luvun neljästätoista jakeesta, perustavat opillisen kantansa yksityiseen tulkintaan.

> We have also a more sure word of prophecy; whereunto ye do well that ye take heed, as unto a light that shineth in a dark place, until the day dawn, and the day star arise in your hearts: Knowing this first, that no prophecy of the scripture is of any private interpretation. For the prophecy came not in old time by the will of man: but holy men of God spake as they were moved by the Holy Ghost. 2 Peter 1:19–21.

> Ja meillä on vielä lujempi profeetallinen sana, ja teette hyvin, jos otatte siitä vaarin niin kuin pimeässä paikassa loistavasta lampusta, kunnes päivä valkenee ja kointähti nousee teidän sydämissänne. Tietäkää ennen kaikkea se, ettei yksikään Raamatun profetia ole kenenkään omin neuvoin selitettävissä. Sillä ei koskaan ole profetia tullut ihmisen tahdosta, vaan Pyhän Hengen johtamina Jumalan pyhät ihmiset ovat puhuneet. 2 Piet. 1:19–21.

In the controversy over verse fourteen, an example of what I understand to be a “private interpretation” is found in The Great Controversy.

Jakeen neljätoista liittyvässä kiistassa esimerkki siitä, mitä ymmärrän ”omakohtaisella selityksellä”, löytyy teoksesta Suuri taistelu.

> “As the Sabbath has become the special point of controversy throughout Christendom, and religious and secular authorities have combined to enforce the observance of the Sunday, the persistent refusal of a small minority to yield to the popular demand will make them objects of universal execration. It will be urged that the few who stand in opposition to an institution of the church and a law of the state ought not to be tolerated; that it is better for them to suffer than for whole nations to be thrown into confusion and lawlessness. The same argument many centuries ago was brought against Christ by the ‘rulers of the people.’ ‘It is expedient for us,’ said the wily Caiaphas, ‘that one man should die for the people, and that the whole nation perish not.’ John 11:50. This argument will appear conclusive; and a decree will finally be issued against those who hallow the Sabbath of the fourth commandment, denouncing them as deserving of the severest punishment and giving the people liberty, after a certain time, to put them to death. Romanism in the Old World and apostate Protestantism in the New will pursue a similar course toward those who honor all the divine precepts.” The Great Controversy, 615.

> ”Kun sapatti on tullut erityiseksi kiistakysymykseksi koko kristikunnassa ja uskonnolliset sekä maalliset viranomaiset ovat yhdistyneet pakottaakseen sunnuntain viettämisen, pienen vähemmistön järkkymätön kieltäytyminen alistumasta kansanomaiseen vaatimukseen tekee heistä yleismaailmallisen kirouksen kohteita. Väitetään, ettei niitä harvoja, jotka asettuvat vastustamaan kirkon säädöstä ja valtion lakia, tule sietää; että on parempi heidän kärsiä kuin kokonaisien kansakuntien joutua sekasortoon ja laittomuuteen. Sama perustelu esitettiin Kristusta vastaan monia vuosisatoja sitten kansan hallitsijoiden taholta. ”On meille hyödyllistä”, sanoi viekas Kaifas, ”että yksi ihminen kuolee kansan edestä eikä koko kansa huku.” Joh. 11:50. Tämä perustelu näyttää ratkaisevalta; ja lopulta annetaan asetus niitä vastaan, jotka pyhittävät neljännen käskyn sapatin, julistaen heidän ansaitsevan ankarimman rangaistuksen ja antaen kansalle määräajan kuluttua vapauden surmata heidät. Vanhan maailman roomalaisuus ja Uuden maailman luopioprotestanttisuus menettelevät samalla tavoin niitä kohtaan, jotka kunnioittavat kaikkia jumalallisia käskyjä.” Suuri taistelu, s. 615.

“Christendom” represents the worldwide community of Christians or the collective body of Christian-majority countries and cultures. The term is often used to denote the parts of the world where Christianity is the dominant religion and has significantly influenced the culture, laws, and social norms. Christendom encompasses the global expanse of Christianity in terms of its followers, cultural impact, and historical significance. Without removing the repetition that exists in the Ellen White CD-ROM, the word Christendom occurs one hundred and seventy-six times. Geographically Sister White identifies that Christendom in general represents Europe and the Americas. In the context of Sister White, Europe is identified as the Old World and the Americas are the New World.

”Kristikunta” edustaa kristittyjen maailmanlaajuista yhteisöä tai niiden maiden ja kulttuurien kollektiivista kokonaisuutta, joissa kristityt muodostavat enemmistön. Termiä käytetään usein tarkoittamaan niitä maailman osia, joissa kristinusko on hallitseva uskonto ja on merkittävästi vaikuttanut kulttuuriin, lakeihin ja yhteiskunnallisiin normeihin. Kristikunta käsittää kristinuskon maailmanlaajuisen ulottuvuuden sen seuraajien, kulttuurisen vaikutuksen ja historiallisen merkityksen kannalta. Poistamatta Ellen White CD-ROM:issa esiintyvää toistoa sana ”kristikunta” esiintyy sata seitsemänkymmentäkuusi kertaa. Maantieteellisesti sisar White osoittaa, että kristikunta yleisesti edustaa Eurooppaa ja Amerikkoja. Sisar Whiten asiayhteydessä Eurooppa määritellään Vanhaksi maailmaksi ja Amerikat Uudeksi maailmaksi.

> “But the beast with lamblike horns was seen ‘coming up out of the earth.’ Instead of overthrowing other powers to establish itself, the nation thus represented must arise in territory previously unoccupied and grow up gradually and peacefully. It could not, then, arise among the crowded and struggling nationalities of the Old World—that turbulent sea of ‘peoples, and multitudes, and nations, and tongues.’ It must be sought in the Western Continent.

> ”Mutta peto, jolla oli karitsan kaltaiset sarvet, nähtiin ’nousevan maasta’. Sen sijaan että se kukistaisi muita valtoja vakiinnuttaakseen asemansa, tämän vertauskuvan esittämän kansakunnan täytyi nousta alueella, joka oli aiemmin ollut asuttamaton, ja kasvaa vähitellen ja rauhanomaisesti. Se ei siis voinut nousta Vanhan maailman ahtaasti asutettujen ja keskenään kamppailevien kansallisuuksien keskuudesta — tuosta kuohuvasta merestä, jossa on ’kansoja, väkijoukkoja, kansakuntia ja kieliä’. Sitä on etsittävä läntiseltä mantereelta.

> “What nation of the New World was in 1798 rising into power, giving promise of strength and greatness, and attracting the attention of the world? The application of the symbol admits of no question. One nation, and only one, meets the specifications of this prophecy; it points unmistakably to the United States of America.’ The Great Controversy, 441.

> ”Mikä Uuden maailman kansakunta oli vuonna 1798 nousemassa valtaan, antaen lupauksen voimasta ja suuruudesta sekä herättäen maailman huomion? Symbolin soveltamisesta ei voi olla mitään epäilystä. Yksi kansakunta, ja vain yksi, täyttää tämän profetian tuntomerkit; se viittaa erehtymättömästi Amerikan yhdysvaltoihin.” Suuri taistelu, 441.

The last sentence in the paragraph we are considering has been employed to suggest that “Romanism in the Old World and apostate Protestantism in the New” is identifying “Romanism of the Old World” as the papacy during the Dark Ages, and the United States (apostate Protestantism) as Modern Rome, represented by the phrase “apostate Protestantism in the New.” The “Old” is defined as past history, and the “New” is defined as modern or current history. That application wrest Sister White’s established understanding of both Christendom and the Old and New world.

Viimeistä virkettä tarkastelemassamme kappaleessa on käytetty vihjaamaan, että ”Vanhan maailman romanismi ja Uuden maailman luopioitunut protestanttisuus” määrittelee ”Vanhan maailman romanismin” paavuutena pimeän keskiajan aikana ja Yhdysvallat (luopioituneen protestanttisuuden) modernina Roomana, jota edustaa ilmaus ”Uuden maailman luopioitunut protestanttisuus”. ”Vanha” määritellään menneeksi historiaksi, ja ”Uusi” määritellään moderniksi tai nykyiseksi historiaksi. Tällainen sovellus vääristää sisar Whiten vakiintunutta käsitystä sekä kristikunnasta että Vanhasta ja Uudesta maailmasta.

Those who apply the sentence in terms of past and future history, identify “a private interpretation” in direct contradiction to Sister White’s intended meaning. The claim is that the “Old World” represents past history and the “New” represents modern or current history (New).

Ne, jotka soveltavat lausetta menneen ja tulevan historian näkökulmasta, tunnistavat ”oman tulkinnan” suoranaisessa ristiriidassa sisar Whiten tarkoittaman merkityksen kanssa. Väite kuuluu, että ”vanha maailma” edustaa mennyttä historiaa ja ”uusi” modernia tai nykyistä historiaa (uutta).

The passage says, “will pursue.” Romanism and apostate Protestantism “will pursue a similar course toward those who honor all the divine precepts.” The Old World in the passage is Europe and the New world is the Americas. Sister White is teaching that the entire world is to be confronted by the Sunday law test, and that Romanism will lead out in the persecutions in Europe and apostate Protestantism will lead out in persecutions in the Americas. The Americas and Europe are what is defined as “Christendom.” Both Romanism and apostate Protestantism “will pursue a similar course toward those who honor all the divine precepts.”

Katkelmassa sanotaan: ”tulee noudattamaan”. Romanismi ja luopioprotestantismi ”tulevat noudattamaan samanlaista menettelytapaa niitä kohtaan, jotka kunnioittavat kaikkia jumalallisia käskyjä”. Katkelmassa vanha maailma on Eurooppa ja uusi maailma Amerikat. Sisaren White opetus on, että koko maailma on asetettava sunnuntailain koetuksen eteen ja että romanismi tulee johtamaan vainoja Euroopassa ja luopioprotestantismi tulee johtamaan vainoja Amerikoissa. Amerikat ja Eurooppa ovat se, mitä määritellään ”kristikunnaksi”. Sekä romanismi että luopioprotestantismi ”tulevat noudattamaan samanlaista menettelytapaa niitä kohtaan, jotka kunnioittavat kaikkia jumalallisia käskyjä”.

“Will pursue” is identifying a future action by both powers, and it is grammatically impossible to suggest that Romanism of the Old World is the papal power of the Dark Ages. The persecution carried out by both powers is future tense. The definition of the phrase is “will pursue” and it means to follow or chase after something with the intention of achieving or attaining it. It implies a future action where an individual or group is committed to actively seeking a goal or objective.

”Tulevat vainoamaan” osoittaa molempien valtojen tulevaa toimintaa, ja kieliopillisesti on mahdotonta väittää, että Vanhan maailman romanismi olisi pimeän keskiajan paavillinen valta. Molempien valtojen harjoittama vaino on tulevassa aikamuodossa. Ilmauksen määritelmä on ”tulevat vainoamaan”, ja se merkitsee jonkin seuraamista tai tavoittelemista tarkoituksena saavuttaa tai hankkia se. Se viittaa tulevaan toimintaan, jossa yksilö tai ryhmä on sitoutunut aktiivisesti pyrkimään kohti päämäärää tai tavoitetta.

The phrase can be applied in various contexts: “She will pursue a career in medicine,” meaning she plans to work towards becoming a medical professional. “He will pursue a degree in engineering,” indicating he intends to study engineering at a higher educational institution. “The team will pursue the project until completion,” suggesting the team will continue working on the project until it is finished. “They will pursue legal action against the company,” meaning they intend to take legal steps to address a grievance or seek justice. Overall, “will pursue” implies determination, commitment, and a clear intention to achieve a specific goal or outcome in the future.

Ilmausta voidaan soveltaa erilaisissa yhteyksissä: ”Hän tulee suuntautumaan lääketieteen uralle”, mikä tarkoittaa, että hän aikoo työskennellä tullakseen lääketieteen ammattilaiseksi. ”Hän tulee suorittamaan tutkinnon insinööritieteissä”, mikä osoittaa, että hän aikoo opiskella insinööritieteitä korkeakoulussa. ”Ryhmä tulee viemään hankkeen päätökseen asti”, mikä viittaa siihen, että ryhmä jatkaa hankkeen parissa työskentelyä, kunnes se on valmis. ”He tulevat ryhtymään oikeustoimiin yhtiötä vastaan”, mikä tarkoittaa, että he aikovat ryhtyä oikeudellisiin toimiin käsitelläkseen vääryyden tai saadakseen oikeutta. Kaiken kaikkiaan ”tulee tavoittelemaan” ilmaisee päättäväisyyttä, sitoutumista ja selkeää aikomusta saavuttaa tietty päämäärä tai lopputulos tulevaisuudessa.

The private interpretation that is employed to teach that Romanism of the Old World is past history, is thereafter employed as a plank to uphold an incorrect application of a triple application of prophecy. It argues that the triple application of Rome represents pagan Rome, followed by papal Rome and then the United States as the third of the three Rome’s. A very similar flawed application was employed shortly after September 11, 2001, when a group separated from the movement over the book of Joel.

Yksityistä tulkintaa, jota käytetään opettamaan, että Vanhan maailman roomalaisuus kuuluu menneeseen historiaan, käytetään sen jälkeen tukipilarina ylläpitämään virheellistä profetian kolminkertaisen sovellutuksen soveltamista. Sen mukaan Rooman kolminkertainen sovellus merkitsee pakanallista Roomaa, jota seuraa paavillinen Rooma ja sitten Yhdysvallat kolmantena näistä kolmesta Roomasta. Hyvin samankaltaista virheellistä sovellutusta käytettiin pian 11. syyskuuta 2001 jälkeen, kun eräs ryhmä erosi liikkeestä Joelin kirjan vuoksi.

The controversy then began at a camp meeting in Canada where the triple application of the three woes was incorporated into the book of Joel to teach that Islam of the third woe was the nation that came against the land in verse six of chapter one. That nation is papal Rome, but a private interpretation was introduced claiming the nation was Islam. The triple application of three woes had established Islam as the power of September 11, 2001, and the new private interpretation insisted the papal power of Joel chapter one was actually Islam. A private interpretation that rejected the correct identification of papal power in the book of Joel was bolstered up by an incorrect application of the three woes. Now a private interpretation setting aside the papal power for the United States is being introduced.

Kiista alkoi sitten eräässä Kanadassa pidetyssä leirikokouksessa, jossa kolmen voi-huudon kolminkertainen sovellus liitettiin Joelin kirjaan opettamaan, että kolmannen voi-huudon islam oli se kansa, joka tuli maata vastaan ensimmäisen luvun kuudennessa jakeessa. Tuo kansa on paavillinen Rooma, mutta esiin tuotiin yksityinen tulkinta, jonka mukaan tuo kansa oli islam. Kolmen voi-huudon kolminkertainen sovellus oli vahvistanut islamin 11. syyskuuta 2001 vallaksi, ja uusi yksityinen tulkinta väitti, että Joelin ensimmäisen luvun paavillinen valta oli todellisuudessa islam. Yksityistä tulkintaa, joka hylkäsi paavillisen vallan oikean tunnistamisen Joelin kirjassa, tuettiin kolmen voi-huudon virheellisellä sovelluksella. Nyt esiin tuodaan yksityinen tulkinta, joka syrjäyttää paavillisen vallan Yhdysvaltojen tieltä.

> The thing that hath been, it is that which shall be; and that which is done is that which shall be done: and there is no new thing under the sun. Is there anything whereof it may be said, See, this is new? it hath been already of old time, which was before us. Ecclesiastes 1:9, 10.

> Mitä on ollut, sitä on vastedeskin oleva, ja mitä on tehty, sitä tehdään jälleen; ei ole mitään uutta auringon alla. Onko mitään, mistä voitaisiin sanoa: Katso, tämä on uutta? Se on ollut jo ammoisista ajoista, ennen meitä. Saarnaaja 1:9, 10.

The controversies of the last days include the repetition of old controversies, and Daniel chapter eleven has the controversy of Uriah Smith placing his private interpretation upon the symbol of the king of the north. In so doing he manufactured an understanding of Daniel chapter eleven that only produced darkness. In these last days the controversies that are repeated are especially identifying the fruit of applying private interpretations to established truth. This is what Smith did in his book, Daniel and the Revelation. This is what was done in the controversy in the book of Joel, and it is the same dynamics that are being employed when one paragraph from The Great Controversy avoids the definition within the world and within the writings of Ellen White as to what “Christendom” represents, along with the rejection of the basic rules of grammar that identify the phrase “will pursue” identifies a future event. From that point of reference, the flawed concept that the “Old World” is the history of the papal power from 538 unto 1798, is then used to argue against the established understanding of the definition of a triple application of prophecy.

Viimeisten päivien kiistoihin kuuluu vanhojen kiistojen toistuminen, ja Danielin kirjan yhdestoista luku sisältää Uriah Smithin kiistan, jossa hän asettaa oman yksityisen tulkintansa pohjoisen kuninkaan vertauskuvan päälle. Näin tehdessään hän rakensi Danielin kirjan yhdenteentoista lukuun sellaisen ymmärryksen, joka tuotti ainoastaan pimeyttä. Näinä viimeisinä päivinä toistuvat kiistat koskevat erityisesti niiden hedelmien tunnistamista, joita syntyy, kun vakiintuneeseen totuuteen sovelletaan yksityisiä tulkintoja. Juuri näin Smith teki kirjassaan Daniel and the Revelation. Juuri näin tehtiin Jooelin kirjaa koskevassa kiistassa, ja samaa dynamiikkaa käytetään silloin, kun yksi kappale kirjasta Suuri taistelu sivuuttaa sen määritelmän, mikä “kristikunta” on sekä maailmassa että Ellen Whiten kirjoituksissa, samalla kun hylätään kieliopin perussäännöt, joiden mukaan ilmaus “will pursue” ilmaisee tulevan tapahtuman. Tästä viitekehyksestä käsin virheellistä käsitystä, että “Vanha maailma” olisi paavillisen vallan historia vuosista 538 vuoteen 1798, käytetään sitten väittämään vastaan sitä vakiintunutta ymmärrystä, joka koskee profetian kolminkertaisen sovelluksen määritelmää.

> “All that God has in prophetic history specified to be fulfilled in the past has been, and all that is yet to come in its order will be. Daniel, God’s prophet, stands in his place. John stands in his place. In the Revelation the Lion of the tribe of Judah has opened to the students of prophecy the book of Daniel, and thus is Daniel standing in his place. He bears his testimony, that which the Lord revealed to him in vision of the great and solemn events which we must know as we stand on the very threshold of their fulfillment.

> ”Kaikki, minkä Jumala on profeetallisessa historiassa määrännyt täytettäväksi menneisyydessä, on täyttynyt, ja kaikki, mikä järjestyksessään on vielä tuleva, tulee täyttymään. Daniel, Jumalan profeetta, seisoo paikallaan. Johannes seisoo paikallaan. Ilmestyskirjassa Juudan heimon Leijona on avannut profetian tutkijoille Danielin kirjan, ja näin Daniel seisoo paikallaan. Hän kantaa todistuksensa, sen, minkä Herra näyssä ilmoitti hänelle niistä suurista ja juhlallisista tapahtumista, jotka meidän täytyy tuntea, kun seisomme aivan niiden täyttymyksen kynnyksellä.”

> “In history and prophecy the Word of God portrays the long continued conflict between truth and error. That conflict is yet in progress. Those things which have been, will be repeated. Old controversies will be revived, and new theories will be continually arising. But God’s people, who in their belief and fulfillment of prophecy have acted a part in the proclamation of the first, second, and third angels’ messages, know where they stand. They have an experience that is more precious than fine gold. They are to stand firm as a rock, holding the beginning of their confidence steadfast unto the end.” Selected Messages, book 2, 109.

> ”Historiassa ja profetiassa Jumalan Sana kuvaa totuuden ja erehdyksen välistä pitkään jatkunutta taistelua. Tämä taistelu on yhä käynnissä. Se, mikä on ollut, toistuu jälleen. Vanhat kiistat herätetään uudelleen, ja uusia teorioita nousee alinomaa esiin. Mutta Jumalan kansa, joka uskossaan ja profetian täyttymyksessä on ollut mukana julistamassa ensimmäisen, toisen ja kolmannen enkelin sanomia, tietää, missä se seisoo. Sillä on kokemus, joka on puhdasta kultaa kalliimpi. Sen tulee seistä lujana kuin kallio ja pitää alkuperäinen luottamuksensa vahvana loppuun asti.” Selected Messages, kirja 2, 109.

It can be easily demonstrated that Sister White identifies Paul’s “beginning of their confidence,” as the foundational truths of Adventism. The Millerites taught the robbers of thy people was the papal power, and from 1989 onward the movement of the one hundred and forty-four thousand has repeatedly identified the same understanding of the symbol as did the Millerites. There is now a “new theory” as to who the robbers of thy people are, and it has revived an old controversy in the sense that it uses an incorrect identification of an established prophetic symbol to build a prophetic model that is erected upon sand. Whether it was Smith’s private interpretation, or the false application of the nation in Joel chapter one, or the identification of the United States as Modern Rome; all three fallacies attack the correct understanding of papal Rome in the last days, and in so doing they attack the symbol that establishes the prophetic vision that identifies whether God’s people perish or live.

Voidaan helposti osoittaa, että sisar White samastaa Paavalin ilmaisun ”heidän luottamuksensa alku” adventismin perustotuuksiin. Milleriläiset opettivat, että sinun kansasi ryöstäjät olivat paavillinen valta, ja vuodesta 1989 eteenpäin sadan neljänkymmenenneljän tuhannen liike on toistuvasti tunnistanut saman symbolin ymmärryksen kuin milleriläisetkin. Nyt on olemassa ”uusi teoria” siitä, keitä sinun kansasi ryöstäjät ovat, ja se on elvyttänyt vanhan kiistan siinä mielessä, että se käyttää vakiintuneen profeetallisen symbolin virheellistä tunnistamista rakentaakseen profeetallisen mallin, joka on pystytetty hiekalle. Olipa kyseessä Smithin yksityinen tulkinta, tai Joelin ensimmäisen luvun kansaa koskeva väärä sovellus, tai Yhdysvaltojen tunnistaminen moderniksi Roomaksi; kaikki nämä kolme harhakäsitystä hyökkäävät paavillisen Rooman oikeaa viimeisten päivien ymmärrystä vastaan, ja siten ne hyökkäävät sitä symbolia vastaan, joka vahvistaa sen profeetallisen näyn, joka osoittaa, hukkuuko Jumalan kansa vai elääkö se.

In the future Romanism in Europe and apostate Protestantism in the Americas “will pursue” persecution of Sabbath-keepers as has been done throughout sacred history.

Tulevaisuudessa eurooppalainen roomalaisuus ja Amerikan maanosien luopioprotestanttisuus ”ryhtyvät vainoamaan” sapatinpitäjiä, niin kuin on tehty kautta pyhän historian.

> “God will arouse His people; if other means fail, heresies will come in among them, which will sift them, separating the chaff from the wheat. The Lord calls upon all who believe His word to awake out of sleep. Precious light has come, appropriate for this time. It is Bible truth, showing the perils that are right upon us. This light should lead us to a diligent study of the Scriptures and a most critical examination of the positions which we hold. God would have all the bearings and positions of truth thoroughly and perseveringly searched, with prayer and fasting. Believers are not to rest in suppositions and ill-defined ideas of what constitutes truth.” Gospel Workers, 299.

> ”Jumala on herättävä kansansa; jos muut keinot epäonnistuvat, heidän keskuuteensa tulee harhaoppeja, jotka seulovat heitä erottaen akanat vehnästä. Herra kutsuu kaikkia, jotka uskovat Hänen sanaansa, heräämään unesta. Kallisarvoinen valo on tullut, juuri tähän aikaan sopiva. Se on Raamatun totuutta, joka osoittaa vaarat, jotka ovat aivan meidän yllämme. Tämän valon tulisi johtaa meidät uutteraan Raamatun tutkimiseen ja mitä kriittisimpään niiden käsitysten tarkasteluun, joita me pidämme. Jumala tahtoo, että kaikki totuuden puolet ja näkökannat tutkitaan perusteellisesti ja hellittämättömästi rukouksen ja paaston kera. Uskovien ei tule levätä olettamusten ja epämääräisten käsitysten varassa siitä, mikä muodostaa totuuden.” Gospel Workers, 299.

We will continue these thoughts in the next article.

Jatkamme näitä ajatuksia seuraavassa artikkelissa.

Back to Articles