Article

# Future for America and July 18, 2020 - Number Six

Tulevaisuus Amerikalle ja 18. heinäkuuta 2020 – Numero kuusi

The Ensign

Lippumerkki

Author

Jeff Pippenger

Published

September 23, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. Revelation 11:11, 12.

> Ja kolmen ja puolen päivän kuluttua Jumalasta lähtöisin oleva elämän Henki meni heihin, ja he nousivat jaloilleen; ja suuri pelko valtasi ne, jotka näkivät heidät. Ja he kuulivat suuren äänen taivaasta sanovan heille: Nouskaa tänne ylös. Ja he nousivat taivaaseen pilvessä; ja heidän vihollisensa näkivät heidät. Ilmestys 11:11, 12.

After being trampled down in the street, Elijah and Moses receive the Comforter and they then stand upon their feet. Ezekiel’s valley of bones first hear a noise and then experience a shaking, but they were still without breath.

Sen jälkeen kun Elia ja Mooses on tallattu katuun, he saavat Puolustajan, ja sitten he nousevat jaloilleen. Hesekielin luulaakson luut kuulevat ensin huminan ja kokevat sitten vavistuksen, mutta heissä ei vielä ollut henkeä.

> So I prophesied as I was commanded: and as I prophesied, there was a noise, and behold a shaking, and the bones came together, bone to his bone. And when I beheld, lo, the sinews and the flesh came up upon them, and the skin covered them above: but there was no breath in them. Ezekiel 37:7, 8.

> Niin minä ennustin, niin kuin minua oli käsketty; ja ennustaessani kuului humina, ja katso, tapahtui tärinä, ja luut tulivat yhteen, kukin luu luunsa luo. Ja kun minä katselin, katso, niihin tuli jänteitä ja lihaa, ja nahka peitti ne päältä; mutta niissä ei ollut henkeä. Hesekiel 37:7, 8.

When the bodies have been reconstituted, they hear the message of the four winds.

Kun ruumiit on jälleen koottu, ne kuulevat neljän tuulen sanoman.

> Then said he unto me, Prophesy unto the wind, prophesy, son of man, and say to the wind, Thus saith the Lord God; Come from the four winds, O breath, and breathe upon these slain, that they may live. So I prophesied as he commanded me, and the breath came into them, and they lived, and stood up upon their feet, an exceeding great army. Ezekiel 37:9, 10.

> Sitten hän sanoi minulle: Profetoi tuulelle, profetoi, ihmislapsi, ja sano tuulelle: Näin sanoo Herra, Herra: Tule neljästä tuulesta, oi henki, ja puhalla näihin surmattuihin, että he tulisivat eläviksi. Niin minä profetoin, niin kuin hän oli minua käskenyt, ja henki tuli heihin, ja he virkosivat eloon ja nousivat jaloillensa, ylen suuri sotajoukko. Hesekiel 37:9, 10.

All the prophets identify the end of the world, so the passage from Ezekiel produces a dilemma for those who wish to avoid the message of Revelation eleven’s two prophets. Of course, for those who wish to reject the message the easiest lie they can tell themselves is that Revelation eleven is just a history that represents the French Revolution, and it has no end of the world application. But if you accept the premise that even Revelation eleven identifies the end of the world, then you must reconcile the fact that the mighty army at the end of the world that presents the third angel’s message in a loud cry is identified as being dead and resurrected in advance of their standing up as God’s army.

Kaikki profeetat osoittavat maailman loppuun, joten Hesekielin kohta synnyttää pulman niille, jotka haluavat välttää Ilmestyskirjan yhdentoista luvun kahden profeetan sanoman. Tietysti niille, jotka haluavat hylätä sanoman, helpoin valhe, jonka he voivat kertoa itselleen, on se, että Ilmestyskirjan yhdestoista luku on vain historiaa, joka kuvaa Ranskan vallankumousta, eikä sillä ole mitään sovellusta maailman loppuun. Mutta jos hyväksyt lähtökohdan, että myös Ilmestyskirjan yhdestoista luku osoittaa maailman loppuun, sinun täytyy sovittaa yhteen se tosiasia, että maailman lopussa oleva mahtava sotajoukko, joka esittää kolmannen enkelin sanoman suurella huudolla, tunnistetaan kuolleeksi ja ylösnousseeksi jo ennen kuin se nousee seisomaan Jumalan sotajoukkona.

> Then he said unto me, Son of man, these bones are the whole house of Israel: behold, they say, Our bones are dried, and our hope is lost: we are cut off for our parts. Therefore prophesy and say unto them, Thus saith the Lord God; Behold, O my people, I will open your graves, and cause you to come up out of your graves, and bring you into the land of Israel. And ye shall know that I am the Lord, when I have opened your graves, O my people, and brought you up out of your graves, And shall put my spirit in you, and ye shall live, and I shall place you in your own land: then shall ye know that I the Lord have spoken it, and performed it, saith the Lord. Ezekiel 37:11–14.

> Sitten hän sanoi minulle: Ihmislapsi, nämä luut ovat koko Israelin heimo. Katso, he sanovat: Meidän luumme ovat kuivuneet, ja toivomme on mennyt; me olemme kokonaan hävitetyt. Sentähden profetoi ja sano heille: Näin sanoo Herra Jumala: Katso, minun kansani, minä avaan teidän hautanne ja nostan teidät ylös haudoistanne ja vien teidät Israelin maahan. Ja te tulette tietämään, että minä olen Herra, kun minä avaan teidän hautanne, minun kansani, ja nostan teidät ylös haudoistanne. Ja minä annan Henkeni teihin, niin että te virkoatte eloon, ja minä asetan teidät omaan maahanne. Silloin te tulette tietämään, että minä, Herra, olen sen puhunut ja tehnyt, sanoo Herra. Hesekiel 37:11–14.

Christ ascended into heaven with a cloud and He returns with clouds, and the clouds represent angels. Moses and Elijah ascend up into heaven in a cloud that represents the message of the third angel that flies in the midst of heaven at the Sunday law in the United States. Moses and Elijah ascend up into heaven at the Sunday law in connection with a message of Islam.

Kristus astui ylös taivaaseen pilven kanssa, ja Hän palaa pilvien kanssa, ja pilvet edustavat enkeleitä. Mooses ja Elia nousevat taivaaseen pilvessä, joka edustaa kolmannen enkelin sanomaa, joka lentää keskitaivaalla sunnuntailain aikana Yhdysvalloissa. Mooses ja Elia nousevat taivaaseen sunnuntailain aikana yhteydessä islamiin liittyvään sanomaan.

Isaiah identifies many of the truths connected with this history and in the very same passage that Jesus referenced to identify His work. He employed the prophets Elijah and Elisha as examples of a prophetic message not being received by their own countrymen, and it immediately brought those of the church in Nazareth to anger and they sought to kill him.

Jesaja tuo esiin monia tähän historiaan liittyviä totuuksia juuri siinä samassa kohdassa, johon Jeesus viittasi osoittaakseen oman työnsä. Hän käytti profeettoja Eliaa ja Elisaa esimerkkeinä siitä, ettei heidän oma kansansa ottanut vastaan profeetallista sanomaa, ja tämä herätti heti Nasaretin seurakunnassa vihaa, niin että he pyrkivät surmaamaan hänet.

> The spirit of the Lord God is upon me; because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to bind up the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; To proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn; To appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified. And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. And strangers shall stand and feed your flocks, and the sons of the alien shall be your plowmen and your vinedressers. But ye shall be named the Priests of the Lord: men shall call you the Ministers of our God: ye shall eat the riches of the Gentiles, and in their glory shall ye boast yourselves. For your shame ye shall have double; and for confusion they shall rejoice in their portion: therefore in their land they shall possess the double: everlasting joy shall be unto them. For I the Lord love judgment, I hate robbery for burnt offering; and I will direct their work in truth, and I will make an everlasting covenant with them. And their seed shall be known among the Gentiles, and their offspring among the people: all that see them shall acknowledge them, that they are the seed which the Lord hath blessed. I will greatly rejoice in the Lord, my soul shall be joyful in my God; for he hath clothed me with the garments of salvation, he hath covered me with the robe of righteousness, as a bridegroom decketh himself with ornaments, and as a bride adorneth herself with her jewels. For as the earth bringeth forth her bud, and as the garden causeth the things that are sown in it to spring forth; so the Lord God will cause righteousness and praise to spring forth before all the nations.

> Herran, Herran Henki on minun ylläni, sillä Herra on voidellut minut julistamaan ilosanomaa nöyrille; hän on lähettänyt minut sitomaan särjetyt sydämet, kuuluttamaan vapautusta vangituille ja vankilan avautumista sidotuille; julistamaan Herran otollista vuotta ja meidän Jumalamme koston päivää; lohduttamaan kaikkia murheellisia; asettamaan Siionissa sureville, antamaan heille kaunistuksen tuhkan sijaan, ilon öljyn murheen sijaan, ylistyksen vaipan masentuneen hengen sijaan; että heitä kutsuttaisiin vanhurskauden tammiksi, Herran istutukseksi, että hän tulisi kirkastetuksi. Ja he rakentavat muinaiset rauniot, pystyttävät jälleen entiset autiot paikat ja korjaavat hävitetyt kaupungit, monien sukupolvien autioitumat. Ja muukalaiset seisovat ja kaitsevat teidän laumojanne, ja vieraan kansan pojat ovat teidän kyntömiehenne ja viinitarhurinne. Mutta teitä kutsutaan Herran papeiksi; teitä sanotaan meidän Jumalamme palvelijoiksi; te syötte kansakuntien rikkaudet, ja heidän kunniastaan te kerskaatte. Häpeänne sijaan te saatte kaksinkertaisen osan, ja häväistyksen sijaan he iloitsevat osastansa; sen tähden he perivät maassaan kaksinkertaisen osan: iankaikkinen ilo on oleva heidän osansa. Sillä minä, Herra, rakastan oikeutta, minä vihaan ryöstöä polttouhrin sijaan; ja minä ohjaan heidän työnsä totuudessa, ja minä teen heidän kanssaan iankaikkisen liiton. Ja heidän siemenensä tunnetaan kansakuntien keskuudessa, ja heidän jälkeläisensä kansojen joukossa: kaikki, jotka heidät näkevät, tunnustavat heidät siksi siemeneksi, jonka Herra on siunannut. Minä riemuitsen suuresti Herrassa, minun sieluni iloitsee minun Jumalassani; sillä hän on pukenut minut pelastuksen vaatteisiin, verhoannut minut vanhurskauden viittaan, niin kuin ylkä kaunistautuu juhlakoristeilla ja niin kuin morsian koristautuu jalokivillään. Sillä niin kuin maa tuottaa orastuksensa ja niin kuin puutarha kasvattaa siihen kylvetyn versomaan, niin Herra, Herra antaa vanhurskauden ja ylistyksen versoa kaikkien kansakuntien edessä.

> For Zion’s sake will I not hold my peace, and for Jerusalem’s sake I will not rest, until the righteousness thereof go forth as brightness, and the salvation thereof as a lamp that burneth. And the Gentiles shall see thy righteousness, and all kings thy glory: and thou shalt be called by a new name, which the mouth of the Lord shall name. Thou shalt also be a crown of glory in the hand of the Lord, and a royal diadem in the hand of thy God. Thou shalt no more be termed Forsaken; neither shall thy land any more be termed Desolate: but thou shalt be called Hephzibah, and thy land Beulah: for the Lord delighteth in thee, and thy land shall be married. For as a young man marrieth a virgin, so shall thy sons marry thee: and as the bridegroom rejoiceth over the bride, so shall thy God rejoice over thee. I have set watchmen upon thy walls, O Jerusalem, which shall never hold their peace day nor night: ye that make mention of the Lord, keep not silence. And give him no rest, till he establish, and till he make Jerusalem a praise in the earth. The Lord hath sworn by his right hand, and by the arm of his strength, Surely I will no more give thy corn to be meat for thine enemies; and the sons of the stranger shall not drink thy wine, for the which thou hast laboured: But they that have gathered it shall eat it and praise the Lord; and they that have brought it together shall drink it in the courts of my holiness. Go through, go through the gates; prepare ye the way of the people; cast up, cast up the highway; gather out the stones; lift up a standard for the people. Behold, the Lord hath proclaimed unto the end of the world, Say ye to the daughter of Zion, Behold, thy salvation cometh; behold, his reward is with him, and his work before him. And they shall call them, The holy people, The redeemed of the Lord: and thou shalt be called, Sought out, A city not forsaken. Isaiah 61:1–62:12.

> Siionin tähden minä en vaikene, ja Jerusalemin tähden minä en lepää, ennen kuin sen vanhurskaus käy esiin kuin kirkkaus ja sen pelastus kuin palava soihtu. Ja kansat saavat nähdä sinun vanhurskautesi ja kaikki kuninkaat sinun kirkkautesi; ja sinua kutsutaan uudella nimellä, jonka Herran suu määrää. Sinä olet myös oleva kunnian kruunu Herran kädessä ja kuninkaallinen diadeemi Jumalasi kädessä. Sinua ei enää sanota Hyljätyksi, eikä maatasi enää sanota Autioksi, vaan sinua kutsutaan nimellä Hefsiba ja maatasi nimellä Beula; sillä Herra mielistyy sinuun, ja sinun maasi saa puolison. Sillä niin kuin nuorukainen nai neitsyen, niin sinun poikasi ottavat sinut puolisokseen; ja niin kuin ylkä iloitsee morsiamestaan, niin sinun Jumalasi iloitsee sinusta. Sinun muureillesi, Jerusalem, minä olen asettanut vartijat; eivät he vaikene päivällä eivätkä yöllä koskaan. Te, jotka Herrasta muistutatte, älkää vaietko. Älkääkä suoko hänelle lepoa, ennen kuin hän vahvistaa Jerusalemin ja tekee sen ylistykseksi maan päällä. Herra on vannonut oikean kätensä kautta ja voimansa käsivarren kautta: En totisesti enää anna viljaasi vihollistesi ravinnoksi, eivätkä muukalaisten pojat juo viiniäsi, jonka eteen sinä olet vaivaa nähnyt. Vaan ne, jotka sen korjaavat, saavat syödä sen ja ylistää Herraa; ja ne, jotka sen kokoavat, saavat juoda sen minun pyhyyteni esipihoissa. Käykää, käykää porteista; valmistakaa tie kansalle; rakentakaa, rakentakaa valtatie; raivatkaa kivet pois; kohottakaa lippumerkki kansoille. Katso, Herra on julistanut maan ääriin saakka: Sanokaa Siionin tyttärelle: Katso, sinun pelastuksesi tulee; katso, hänen palkkansa on hänen mukanaan, ja hänen tekonsa käy hänen edellään. Ja heitä kutsutaan nimellä Pyhä kansa, Herran lunastetut; ja sinua kutsutaan nimellä Etsitty, kaupunki, jota ei ole hyljätty. Jesaja 61:1–62:12.

The Lord enters into “an everlasting covenant” with the one hundred and forty-four thousand who have previously been “forsaken,” but then become “a city” that is “not forsaken.” They were “desolate,” and dead in the street. Isaiah identifies them as the “Priests of the Lord,” the Lord’s “ministers,” a “holy people” and the “watchmen” on the walls of Zion.

Herra tekee ”iankaikkisen liiton” niiden sadan neljänkymmenen neljän tuhannen kanssa, jotka ovat aiemmin olleet ”hyljättyjä”, mutta joista sitten tulee ”kaupunki”, joka ”ei ole hyljätty”. He olivat ”autioita” ja kuolleina kadulla. Jesaja tunnistaa heidät ”Herran papeiksi”, Herran ”palvelijoiksi”, ”pyhäksi kansaksi” ja Siionin muurien ”vartijoiksi”.

In contrast with those who rejoiced over their dead bodies, God then rejoices over them “as the bridegroom rejoiceth over the bride.” The bride has then been made ready. Just as in the promise to Philadelphia the Lord gives them a “new name,” and He identifies their name as “Hephzibah” and “Beulah.” Hephzibah means my delight is in her, and Beulah means to marry. The Lord marries those represented by Elijah and Moses.

Vastakohtana niille, jotka iloitsivat heidän kuolleista ruumiistaan, Jumala iloitsee silloin heistä ”niin kuin ylkä iloitsee morsiamesta”. Morsian on silloin tehty valmiiksi. Samoin kuin Filadelfialle annetussa lupauksessa Herra antaa heille ”uuden nimen”, ja Hän ilmaisee heidän nimensä olevan ”Hefsiba” ja ”Beula”. Hefsiba merkitsee: minun mielisuosioni on hänessä, ja Beula merkitsee avioitua. Herra ottaa omikseen ne, joita Elia ja Mooses edustavat.

The work they are given is to prepare the way for Christ Second Coming by preaching the “good tidings” of Christ and His righteousness “unto the end of the world.” They have been anointed by the Comforter in the outpouring of the Spirit and will then be lifted “up as a standard,” as “a great voice from heaven” says “unto them, Come up hither.” They will then be as “a crown of glory” and “a royal diadem” in the hand of the Lord. Zechariah identifies the same crown as an ensign, while also placing the event during the time of the latter rain.

Heille annettu tehtävä on valmistaa tie Kristuksen toiselle tulemiselle saarnaamalla Kristuksen ja Hänen vanhurskautensa ”hyvää sanomaa” ”maan ääriin saakka”. Lohduttaja on voidellut heidät Hengen vuodatuksessa, ja silloin heidät korotetaan ”lipuksi”, kun ”suuri ääni taivaasta” sanoo ”heille: Nouskaa tänne.” Silloin he ovat ”kunnian kruunu” ja ”kuninkaallinen päähine” Herran kädessä. Sakarja tunnistaa saman kruunun myös tunnusmerkiksi ja sijoittaa samalla tämän tapahtuman myöhäissateen aikaan.

> And the Lord their God shall save them in that day as the flock of his people: for they shall be as the stones of a crown, lifted up as an ensign upon his land. For how great is his goodness, and how great is his beauty! corn shall make the young men cheerful, and new wine the maids. Ask ye of the Lord rain in the time of the latter rain; so the Lord shall make bright clouds, and give them showers of rain, to every one grass in the field. Zechariah 9:16–10:1.

> Ja Herra, heidän Jumalansa, pelastaa heidät sinä päivänä kansansa laumana; sillä he ovat kuin kruunun kivet, korkealle kohotettuina viirin tavoin hänen maassansa. Sillä kuinka suuri onkaan hänen hyvyytensä, ja kuinka suuri hänen kauneutensa! vilja virvoittaa nuorukaiset, ja uusi viini neitsyet. Anokaa Herralta sadetta kevätsateen aikana; niin Herra tekee kirkkaat pilvet ja antaa heille sadekuuroja, kullekin ruohoa kedolle. Sakarja 9:16–10:1.

They will be the “flock of His people,” but the Lord has a second flock who are then still in Babylon who he will also call. Their work will be to rebuild the “old” waste places and the “desolations” of many generations. They will be those who return and reestablish the old paths that have been rejected and covered up within Adventism and without Adventism. They will return to the Millerite foundational truths and present them in their purity to Laodicean Adventism and they will also present a message to those outside of Adventism concerning the “old” truths connected with God’s law, especially the Sabbath. In doing so they will use the histories of many generations to illustrate the new history. Their work will take place during the latter rain, when the judgments of God are in the land. When the Lord with His right hand, lifts them up as an ensign the entire world that had previously rejoiced over their dead bodies lying in the street will see the ensign, and hear the watchmen’s warning trumpet.

He tulevat olemaan ”Hänen kansansa lauma”, mutta Herralla on toinen lauma, joka silloin on vielä Babylonissa ja jonka Hän myös kutsuu. Heidän tehtävänään on jälleenrakentaa ”muinaiset” rauniopaikat ja ”monien sukupolvien” autiot seudut. He ovat niitä, jotka palaavat ja jälleen vahvistavat vanhat polut, jotka on hylätty ja peitetty sekä adventismin piirissä että adventismin ulkopuolella. He palaavat milleriläisiin perustotuuksiin ja esittävät ne puhtaudessaan laodikealaiselle adventismille, ja he esittävät myös adventismin ulkopuolella oleville sanoman ”muinaisista” totuuksista, jotka liittyvät Jumalan lakiin, erityisesti sapattiin. Näin tehdessään he käyttävät monien sukupolvien historiaa havainnollistaakseen uutta historiaa. Heidän työnsä tapahtuu myöhäissateen aikana, jolloin Jumalan tuomiot ovat maassa. Kun Herra oikealla kädellään korottaa heidät lippumerkiksi, koko maailma, joka oli aiemmin iloiten katsellut heidän kuolleita ruumiitaan kadulla makaamassa, näkee lippumerkin ja kuulee vartijain varoitustrumpetin.

> All ye inhabitants of the world, and dwellers on the earth, see ye, when he lifteth up an ensign on the mountains; and when he bloweth a trumpet, hear ye. Isaiah 18:3.

> Kaikki te maanpiirin asukkaat ja maan päällä asuvat, katsokaa, kun hän kohottaa lipun vuorille; ja kun hän puhaltaa pasuunaan, kuulkaa. Jesaja 18:3.

In chapter eleven of Revelation when those who had been rejoicing over their dead bodies see them stand up “great fear fell upon them which saw them.”

Ilmestyskirjan yhdennessätoista luvussa, kun ne, jotka olivat riemuiten katselleet heidän kuolleita ruumiitaan, näkivät heidän nousevan jaloilleen, ”suuri pelko valtasi ne, jotka näkivät heidät”.

> Then shall the Assyrian fall with the sword, not of a mighty man; and the sword, not of a mean man, shall devour him: but he shall flee from the sword, and his young men shall be discomfited. And he shall pass over to his strong hold for fear, and his princes shall be afraid of the ensign, saith the Lord, whose fire is in Zion, and his furnace in Jerusalem. Isaiah 31:8, 9.

> Silloin Assyria kaatuu miekkaan, ei sankarimiehen miekkaan; ja miekka, ei halpamiehen miekka, on hänet syövä. Mutta hän pakenee miekkaa, ja hänen nuorukaisensa joutuvat pakkotyöhön. Ja hän menee kauhusta ohi linnoituksensa, ja hänen ruhtinaansa pelästyvät sotalippua, sanoo Herra, jonka tuli on Siionissa ja jonka pätsi on Jerusalemissa. Jesaja 31:8, 9.

All the prophet’s testimonies come together in the book of Revelation. The Assyrian represents the king of the north in Daniel eleven verse forty to forty-five who comes to his end with none to help. When the one hundred and forty-four thousand, who are God’s watchmen, blow the trumpet the entire world will hear and be afraid. Those represented by the two prophets will be “anointed” by the Comforter “to preach good tidings” that are the “tidings out of the east and out of the north” that “trouble” the king of the north in Daniel chapter eleven verse forty-four and that marks the beginning of the persecution of the Sunday law crisis. At that time the Gentiles will respond to the message to come out of Babylon and come and join the priests of the Lord, who are also represented as “a root of Jesse,” thus identifying the biblical methodology that they will use to present the warning message unto the Gentiles.

Kaikki profeetan todistukset yhtyvät Ilmestyskirjassa. Assyrialainen edustaa pohjoisen kuningasta Danielin kirjan luvussa yksitoista, jakeissa neljäkymmentä–neljäkymmentäviisi, joka tulee loppuunsa, eikä ole hänelle auttajaa. Kun sataneljäkymmentäneljätuhatta, jotka ovat Jumalan vartijoita, puhaltavat pasuunaan, koko maailma kuulee ja pelkää. Ne, joita kaksi profeettaa edustavat, voidellaan Lohduttajan toimesta ”julistamaan ilosanomaa”, joka on se ”sanoma idästä ja pohjoisesta”, mikä ”pelästyttää” pohjoisen kuninkaan Danielin kirjan luvussa yksitoista, jakeessa neljäkymmentäneljä, ja se merkitsee sunnuntailakikriisin vainon alkamista. Tuolloin pakanat vastaavat kutsuun lähteä pois Babylonista ja tulevat liittymään Herran pappien joukkoon, joita myös kuvataan ”Iisain juureksi”, mikä näin yksilöi sen raamatullisen metodologian, jota he käyttävät esittääkseen varoitussanoman pakanoille.

> And in that day there shall be a root of Jesse, which shall stand for an ensign of the people; to it shall the Gentiles seek: and his rest shall be glorious. And it shall come to pass in that day, that the Lord shall set his hand again the second time to recover the remnant of his people, which shall be left, from Assyria, and from Egypt, and from Pathros, and from Cush, and from Elam, and from Shinar, and from Hamath, and from the islands of the sea. And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:10–12.

> Ja sinä päivänä Iisain juurivesa on seisova kansojen lippumerkkinä; pakanakansat etsivät häntä, ja hänen leposijansa on oleva kunnia. Ja sinä päivänä Herra ojentaa jälleen kätensä, toisen kerran, hankkiakseen omakseen kansansa jäännöksen, joka on jäljellä Assyriasta ja Egyptistä, Patroksesta ja Kuusista, Eelamista ja Sinearin maasta, Hamatista ja meren saarilta. Ja hän pystyttää lippumerkin kansakunnille ja kokoaa Israelin karkotetut sekä kerää Juudan hajotetut maan neljältä ääreltä. Jesaja 11:10–12.

The Lord gathered His people on September 11, 2001 with the message that identified Islam’s attack as the arrival of the third woe. The Lord gathers His people again a second time after they have been dead in the street. When He does so those gathered are identified as “the outcasts of Israel,” the “dispersed of Judah.” They were cast out into the streets on July 18, 2020, but they are gathered a second time to be the ensign that gathers God’s other flock that are still in Babylon. The gathering of those still in Babylon begins at the Sunday law in the United States, which is the second of two voices in Revelation eighteen.

Herra kokosi kansansa 11. syyskuuta 2001 sanomalla, joka yksilöi islamin hyökkäyksen kolmannen voihuudon saapumiseksi. Herra kokoaa kansansa jälleen toisen kerran sen jälkeen, kun he ovat olleet kuolleina kadulla. Kun Hän tekee niin, kootut tunnistetaan nimillä ”Israelin karkotetut” ja ”Juudan hajotetut”. Heidät karkotettiin kaduille 18. heinäkuuta 2020, mutta heidät kootaan toisen kerran viiriksi kokoamaan Jumalan toista laumaa, joka on yhä Babylonissa. Niiden kokoaminen, jotka ovat vielä Babylonissa, alkaa Yhdysvalloissa sunnuntailaista, joka on Ilmestyskirjan kahdeksannentoista luvun kahdesta äänestä toinen.

The first gathering took place on September 11, 2001 when Islam struck the United States. As the ensign that is to be gathered a second time they are represented as the root of Jesse, which is a symbol which represents the work of Alpha and Omega illustrating the end of a thing with the beginning of a thing. The first gathering was marked by an Islamic strike upon the United States and illustrates and identifies an Islamic strike upon the United States as the second gathering. When the root of Jesse stands for an ensign to the Gentiles his “rest” shall be glorious, for the ensign will lead those still in Babylon back to the biblical old path of the seventh-day Sabbath, thus marking the raising of the ensign for the Gentiles at the Sunday law crisis.

Ensimmäinen kokoaminen tapahtui 11. syyskuuta 2001, kun islam iski Yhdysvaltoihin. Lippuna, joka on määrä koota toisen kerran, heidät esitetään Iisain juurena, mikä on vertauskuva, joka kuvaa Alfan ja Omegan työtä havainnollistaen asian loppua asian alun avulla. Ensimmäinen kokoaminen merkittiin islamilaisella iskulla Yhdysvaltoihin, ja se havainnollistaa sekä yksilöi islamilaisen iskun Yhdysvaltoihin toiseksi kokoamiseksi. Kun Iisain juuri seisoo lippuna pakanoille, hänen ”leposijansa” on oleva kunniakas, sillä lippu johdattaa ne, jotka vielä ovat Babylonissa, takaisin seitsemännen päivän sapatin raamatulliselle vanhalle polulle ja merkitsee siten lipun korottamisen pakanoille sunnuntailakikriisin aikana.

The “ensign” first experiences a purification process that has been illustrated in Malachi chapter three, the two temple cleansings of Christ and of course the parable of the ten virgins at the end of the Millerite movement. The purification process at the beginning is repeated to the very letter at the end, and is represented by Isaiah in connection with a singular table that has been noted in a book. The rebellion of Adventism is the counterfeit table produced in 1863 to reject and replace the two tables noted in the book of Habakkuk chapter two.

”Lippu” käy ensin läpi puhdistusprosessin, jota on havainnollistettu Malakian kirjan kolmannessa luvussa, Kristuksen kahdessa temppelin puhdistuksessa sekä tietenkin vertauksessa kymmenestä neitsyestä Miller-liikkeen lopussa. Alussa tapahtuva puhdistusprosessi toistetaan lopussa kirjaimellisesti, ja Jesaja esittää sen yhteydessä yksittäiseen pöytään, joka on merkitty muistiin eräässä kirjassa. Adventismin kapina on väärennetty pöytä, joka tuotettiin vuonna 1863 hylkäämään ja korvaamaan ne kaksi pöytää, jotka on merkitty muistiin Habakukin kirjan toisessa luvussa.

> Now go, write it before them in a table, and note it in a book, that it may be for the time to come for ever and ever: That this is a rebellious people, lying children, children that will not hear the law of the Lord: Which say to the seers, See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits: Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us. Wherefore thus saith the Holy One of Israel, Because ye despise this word, and trust in oppression and perverseness, and stay thereon: Therefore this iniquity shall be to you as a breach ready to fall, swelling out in a high wall, whose breaking cometh suddenly at an instant. And he shall break it as the breaking of the potters’ vessel that is broken in pieces; he shall not spare: so that there shall not be found in the bursting of it a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit. For thus saith the Lord God, the Holy One of Israel; In returning and rest shall ye be saved; in quietness and in confidence shall be your strength: and ye would not. But ye said, No; for we will flee upon horses; therefore shall ye flee: and, We will ride upon the swift; therefore shall they that pursue you be swift. One thousand shall flee at the rebuke of one; at the rebuke of five shall ye flee: till ye be left as a beacon upon the top of a mountain, and as an ensign on an hill. And therefore will the Lord wait, that he may be gracious unto you, and therefore will he be exalted, that he may have mercy upon you: for the Lord is a God of judgment: blessed are all they that wait for him. For the people shall dwell in Zion at Jerusalem: thou shalt weep no more: he will be very gracious unto thee at the voice of thy cry; when he shall hear it, he will answer thee. Isaiah 30:8–19.

> Mene nyt, kirjoita se heidän eteensä tauluun ja merkitse se kirjaan, että se säilyisi tulevia aikoja varten iankaikkisesti ja ainiaan: sillä tämä on niskoitteleva kansa, valheelliset lapset, lapset, jotka eivät tahdo kuulla Herran lakia; jotka sanovat näkijöille: Älkää nähkö; ja profeetoille: Älkää ennustako meille oikeita asioita, puhukaa meille mieluisia, ennustakaa petoksia; poiketkaa tieltä, väistykää polulta, saattakaa Israelin Pyhä poistumaan meidän edestämme. Sentähden näin sanoo Israelin Pyhä: Koska te halveksitte tätä sanaa ja turvaatte sortoon ja vääryyteen ja nojaatte niihin, niin tämä pahateko on oleva teille kuin murtuma, joka on luhistumaisillaan, pullistuen korkeassa muurissa, jonka sortuminen tulee yhtäkkiä, silmänräpäyksessä. Ja hän murtaa sen, niin kuin savenvalajan astia murskataan kappaleiksi; hän ei säästä, niin ettei sen särkyneistä kappaleista löydy sirpalettakaan, jolla otettaisiin tulta liedestä tai ammennettaisiin vettä kaivosta. Sillä näin sanoo Herra Jumala, Israelin Pyhä: Kääntymisessä ja levossa te pelastutte, hiljaisuudessa ja luottamuksessa on oleva teidän väkevyytenne; mutta te ette tahtoneet. Vaan te sanoitte: Emme, vaan hevosilla me pakenemme; sentähden te saatte paeta; ja: Nopeilla me ratsastamme; sentähden teidän vainoojanne ovat nopeat. Tuhat pakenee yhden uhkauksesta; viiden uhkauksesta te pakenette, kunnes teidät on jätetty jäljelle niin kuin merkkipaalu vuoren huipulla ja niin kuin lippu kukkulalla. Sentähden Herra odottaa, että voisi olla teille armollinen, ja sentähden hän korottaa itsensä, että armahtaisi teitä; sillä Herra on oikeuden Jumala. Autuaita ovat kaikki, jotka häntä odottavat. Sillä kansa on asuva Siionissa, Jerusalemissa; sinä et enää itke. Hän on totisesti oleva sinulle armollinen huutosi äänen tähden; kun hän sen kuulee, hän vastaa sinulle. Jesaja 30:8–19.

In 1863 Adventism began the process of rejecting the prophetic message of William Miller as represented upon the two sacred tables of Habakkuk. Jesus illustrates the end with the beginning. In this passage the rebels at the beginning of Adventism, also represent the rebels at the end of Adventism. In both cases the rebellion represents a rejection of the prophetic message and methodology of each history, when they proclaim to the “seers,” “See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits.”

Vuonna 1863 adventismi alkoi hylätä William Millerin profeetallista sanomaa, sellaisena kuin se on esitettynä Habakukin kahdella pyhällä taululla. Jeesus havainnollistaa lopun alun kautta. Tässä katkelmassa adventismin alkuvaiheen kapinalliset edustavat myös adventismin lopun kapinallisia. Kummassakin tapauksessa kapina merkitsee kyseisen historian profeetallisen sanoman ja metodologian hylkäämistä, kun he sanovat ”näkijöille”: ”Älkää nähkö”, ja profeetoille: ”Älkää ennustako meille sitä, mikä on oikein; puhukaa meille miellyttäviä asioita, ennustakaa petoksia.”

They also determine to leave the path when they proclaim “Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us.” The path of the righteous is the “old paths” of Jeremiah chapter six verses sixteen and seventeen. The rebels determine not to walk in the foundational truths or to hearken to the sound of the trumpet that is blown by the watchmen that have been lifted up, representing the Millerite movement and the movement of Future for America.

He myös päättävät jättää tien, kun he julistavat: ”Poistukaa tieltä, väistykää polulta, saattakaa Israelin Pyhä lakkaamaan olemasta meidän edessämme.” Vanhurskaiden tie on Jeremian kuudennen luvun jakeiden kuusitoista ja seitsemäntoista ”muinaiset polut”. Kapinalliset päättävät olla vaeltamatta perustavissa totuuksissa eivätkä kuuntelemaan pasuunan ääntä, jota korotetut vartijat puhaltavat ja joka edustaa milleriittiliikettä sekä Future for America -liikettä.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Therefore hear, ye nations, and know, O congregation, what is among them. Hear, O earth: behold, I will bring evil upon this people, even the fruit of their thoughts, because they have not hearkened unto my words, nor to my law, but rejected it. Jeremiah 6:16–19.

> Näin sanoo Herra: Seisokaa teillä ja katsokaa, ja kysykää muinaisia polkuja, missä on hyvä tie, ja vaeltakaa sitä, niin te löydätte levon sieluillenne. Mutta he sanoivat: Emme vaella sitä. Minä asetin myös vartijoita teidän ylitsenne, sanoen: Kuulkaa pasuunan ääntä. Mutta he sanoivat: Emme kuule. Sentähden kuulkaa, te kansakunnat, ja tiedä, oi seurakunta, mitä heidän keskuudessaan on. Kuule, oi maa: katso, minä tuon onnettomuuden tämän kansan päälle, heidän ajatustensa hedelmän, koska he eivät ole kuulleet minun sanojani eivätkä minun lakiani, vaan ovat hyljänneet sen. Jeremia 6:16–19.

The rebels’ refusal to walk in the old paths is also represented as their desire to “cause the Holy One of Israel to cease from before them”, and represents the rejection of the message of the Midnight Cry which is premised upon the Alpha and Omega illustrating the end of Adventism with the beginning.

Kapinallisten kieltäytyminen vaeltamasta vanhoilla poluilla esitetään myös heidän halunaan ”saada Israelin Pyhä poistumaan edestään”, ja se ilmentää Keskiyön huudon sanoman hylkäämistä, sanoman, joka perustuu siihen, että Alfa ja Omega havainnollistavat adventismin loppua sen alun avulla.

> “They had a bright light set up behind them at the beginning of the path, which an angel told me was the ‘midnight cry.’ This light shone all along the path, and gave light for their feet, so that they might not stumble.

> ”Heillä oli polun alussa takanaan kirkas valo, jonka enkeli kertoi minulle olevan ’yönhuuto’. Tämä valo loisti koko polun pituudelta ja valaisi heidän jalkansa, jotta he eivät kompastuisi.

> “If they kept their eyes fixed on Jesus, who was just before them, leading them to the city, they were safe. But soon some grew weary, and said the city was a great way off, and they expected to have entered it before. Then Jesus would encourage them by raising His glorious right arm, and from His arm came a light which waved over the advent band, and they shouted ‘Alleluia!’ Others rashly denied the light behind them, and said that it was not God that had led them out so far. The light behind them went out, leaving their feet in perfect darkness, and they stumbled and lost sight of the mark and of Jesus, and fell off the path down into the dark and wicked world below.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

> ”Jos he pitivät katseensa kiinnitettyinä Jeesukseen, joka oli aivan heidän edellään ja johti heitä kaupunkiin, he olivat turvassa. Mutta pian jotkut väsyivät ja sanoivat, että kaupunki oli hyvin kaukana ja että he olivat odottaneet pääsevänsä sinne jo aikaisemmin. Silloin Jeesus rohkaisi heitä kohottamalla kirkkaan oikean käsivartensa, ja Hänen käsivarrestaan lähti valo, joka hulmusi adventtijoukon yllä, ja he huusivat: ’Halleluja!’ Toiset taas uhkarohkeasti kielsivät takanaan olevan valon ja sanoivat, ettei Jumala ollut johtanut heitä niin pitkälle. Heidän takanaan ollut valo sammui ja jätti heidän jalkansa täydelliseen pimeyteen, ja he kompastuivat, menettivät näkyvistään maalin ja Jeesuksen ja putosivat polulta alas pimeään ja jumalattomaan maailmaan alapuolella.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

The purification process represented by the Midnight Cry produces two classes of worshippers, and Isaiah chapter thirty represents the foolish virgins lack of oil as an inability to gather water or fire, which are both symbols of the Comforter when Isaiah writes, “whose breaking cometh suddenly at an instant. And he shall break it as the breaking of the potters’ vessel that is broken in pieces; he shall not spare: so that there shall not be found in the bursting of it a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit.” Their judgment comes “suddenly” as represented by the cry at midnight, when they then find that it is too late to obtain the oil. The fire and water in Isaiah’s testimony are simply another representation of the oil in the parable of the ten virgins. Oil, water and fire represent character, they represent the message and also the presence of the Comforter. None of these symbols can be obtained when the judgment of the ten virgins “cometh suddenly at an instant.” It is then too late.

Keskiyön huudon kuvaama puhdistusprosessi synnyttää kaksi palvojien luokkaa, ja Jesajan kirjan kolmantenakymmenentenä lukuna tyhmien neitsyiden öljyn puute esitetään kyvyttömyytenä saada vettä tai tulta, jotka molemmat ovat Puolustajan vertauskuvia, kun Jesaja kirjoittaa: ”jonka murtuminen tulee äkisti, silmänräpäyksessä. Ja hän särkee sen, niin kuin savenvalajan astia särjetään kappaleiksi; hän ei säästä, niin ettei sen murskasta löydy sirpalettakaan ottamaan tulta liedestä tai ammentamaan vettä kaivosta.” Heidän tuomionsa tulee ”äkisti”, kuten keskiyön huuto kuvaa, jolloin he silloin huomaavat, että on liian myöhäistä hankkia öljyä. Tuli ja vesi Jesajan todistuksessa ovat yksinkertaisesti toinen esitystapa siitä öljystä, josta vertaus kymmenestä neitsyestä puhuu. Öljy, vesi ja tuli edustavat luonnetta; ne edustavat sanomaa ja myös Puolustajan läsnäoloa. Mitään näistä vertauskuvista ei voida saada, kun kymmenen neitsyen tuomio ”tulee äkisti, silmänräpäyksessä”. Silloin on liian myöhäistä.

The only safety is in “returning,” which is the promise made to Jeremiah when he represented those that were disappointed at the first disappointment. If God’s people would return unto Him, He would return unto them, but the rebels refuse and the light that illuminated the path went out. The light at the beginning was the Midnight Cry and the path forward was illuminated by Christ’s glorious right arm all the way into eternity. Christ was in front of those on the path and the light behind must be the same light, for Christ illustrates the end of the path with the beginning of the path. The Midnight Cry was and is present truth.

Ainoa turva on ”palaamisessa”, joka on se lupaus, joka annettiin Jeremialle, kun hän edusti niitä, jotka pettyivät ensimmäiseen pettymykseen. Jos Jumalan kansa palaisi Hänen tykönsä, Hän palaisi heidän tykönsä, mutta kapinalliset kieltäytyvät, ja valo, joka valaisi polkua, sammui. Alussa ollut valo oli Keskiyön huuto, ja eteenpäin johtava polku oli Kristuksen kirkkaan oikean käsivarren valaisema aina iankaikkisuuteen saakka. Kristus oli niiden edessä, jotka kulkivat polulla, ja takana olevan valon täytyy olla sama valo, sillä Kristus havainnollistaa polun loppua sen alulla. Keskiyön huuto oli ja on nykyinen totuus.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> ”Minut ohjataan usein kymmenen neitsyen vertaukseen, joista viisi oli viisaita ja viisi tyhmiä. Tämä vertaus on täyttynyt ja tulee täyttymään aivan kirjaimellisesti, sillä sillä on erityinen sovellutus tähän aikaan, ja kuten kolmannen enkelin sanoma, se on täyttynyt ja tulee edelleen olemaan nykyinen totuus ajan loppuun saakka.” Review and Herald, 19. elokuuta 1890.

A desire to cause the Holy One to cease from before them is a rejection of not only Christ, but Christ as the Alpha and Omega. It is the rejection of the Midnight Cry message. The Midnight Cry message in the beginning of Adventism was a correction of the failed prediction.

Halu saada Pyhä lakkaamaan heidän edestään on hylkäämistä ei ainoastaan Kristuksen, vaan Kristuksen Alfan ja Omegan muodossa. Se on keskiyön huudon sanoman hylkäämistä. Keskiyön huudon sanoma adventismin alkuvaiheessa oli epäonnistuneen ennustuksen oikaisu.

The rebels who rejected the “old paths” and created a counterfeit “table” separate from the righteous as represented in the Millerite movement’s fulfillment of the Midnight Cry. Then “One thousand” fled “at the rebuke of one” and the movement suddenly went from fifty thousand down to fifty. They fled because of the “rebuke” which came from the “five” wise virgins who told them they had no oil to share, and that they must go and buy their own oil. The separation of the foolish from the wise left the wise virgins “as a beacon upon the top of a mountain, and as an ensign on an hill.” The rebellion of the foolish virgins on October 22, 1844 illustrated the rebellion of 1863, for October 22, 1844 was the beginning of the nineteen years that represents the end of the “seven times” of Leviticus twenty-six. We have more to say on this subject, but the rebellion in 1844 typified the rebellion of 1863 and marks the point when the counterfeit table was created.

Kapinalliset, jotka hylkäsivät ”vanhat polut” ja loivat väärennetyn ”pöydän” erilleen vanhurskaista, kuten tämä esitettiin Miller-liikkeen Yönhuudon täyttymyksessä. Silloin ”tuhat” pakeni ”yhden nuhteesta”, ja liike supistui äkillisesti viidestäkymmenestä tuhannesta viiteenkymmeneen. He pakenivat ”nuhteen” tähden, joka tuli ”viideltä” viisaalta neitsyeltä, jotka sanoivat heille, ettei heillä ollut öljyä jaettavaksi ja että heidän tuli mennä ostamaan oma öljynsä. Tyhmien erottaminen viisaista jätti viisaat neitsyet ”niinkuin lipputangoksi vuoren huipulle ja tunnusmerkiksi kukkulalle”. Tyhmien neitsyiden kapina 22. lokakuuta 1844 havainnollisti vuoden 1863 kapinaa, sillä 22. lokakuuta 1844 oli niiden yhdeksäntoista vuoden alku, jotka edustavat 3. Mooseksen kirjan kahdenkymmenennen kuudennen luvun ”seitsemän ajan” loppua. Meillä on tästä aiheesta enemmänkin sanottavaa, mutta vuoden 1844 kapina oli vuoden 1863 kapinan esikuva ja merkitsee sitä ajankohtaa, jolloin väärennetty pöytä luotiin.

The fear that is experienced by the foolish virgins, is the fear represented when the wise virgins are brought back to life and stand upon their feet. It is then too late to return from the disappointment of July 18, 2020, and the next thing to happen is the ascension up into heaven that takes place at the Sunday law. It is then that a great earthquake takes place.

Pelko, jonka tyhmät neitsyet kokevat, on se pelko, jota kuvataan silloin, kun viisaat neitsyet herätetään takaisin eloon ja he nousevat jaloilleen. Silloin on liian myöhäistä palata takaisin 18. heinäkuuta 2020 koetusta pettymyksestä, ja seuraava tapahtuma on taivaaseen ylösnouseminen, joka tapahtuu sunnuntailain aikaan. Silloin tapahtuu suuri maanjäristys.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:13, 14.

> Ja sillä hetkellä tapahtui suuri maanjäristys, ja kymmenesosa kaupungista sortui, ja maanjäristyksessä sai surmansa seitsemäntuhatta ihmistä; ja muut peljästyivät ja antoivat kunnian taivaan Jumalalle. Toinen voihuuto on mennyt; katso, kolmas voihuuto tulee pian. Ilmestys 11:13, 14.

Revelation eleven identifies that during the French Revolution a tenth part of the city fell, and in that history the nation of France, a nation that consisted of two prophetic horns represented as Sodom and Egypt was overthrown. The two horns of France typify the two horns of the United States.

Ilmestyskirjan yhdestoista luku osoittaa, että Ranskan vallankumouksen aikana kaupungin kymmenes osa kukistui, ja tuossa historiassa Ranskan kansakunta, kansakunta, joka muodostui kahdesta profeetallisesta sarvesta ja jota kuvattiin Sodomana ja Egyptinä, syöstiin kumoon. Ranskan kaksi sarvea ovat esikuva Yhdysvaltain kahdesta sarvesta.

France was prophetically one of ten kingdoms that represent pagan Rome in Daniel seven, and therefore a tenth part of the kingdom (city) fell. In fact, of those ten horns of Daniel seven that ultimately placed the papacy on the throne of the earth in 538, France was the primary kingdom that established the papacy. As one of the ten powers of Daniel seven France typifies the role of the two horned earth beast of Revelation thirteen. The United States accomplishes the same work for the papacy at the end as France did at the beginning. The United States is the premier power of ten kings that represent the United Nations, and it falls at the earthquake of the Sunday law. We will address these verses more fully in the next article.

Ranska oli profeetallisesti yksi niistä kymmenestä valtakunnasta, jotka Danielin seitsemännessä luvussa edustavat pakanallista Roomaa, ja sen tähden yksi kymmenesosa valtakunnasta (kaupungista) kukistui. Itse asiassa niistä Danielin seitsemännen luvun kymmenestä sarvesta, jotka lopulta asettivat paaviuden maan valtaistuimelle vuonna 538, Ranska oli se ensisijainen valtakunta, joka perusti paaviuden. Yhtenä Danielin seitsemännen luvun kymmenestä vallasta Ranska esikuvallistaa Ilmestyskirjan kolmattatoista lukua koskevan kaksisarvisen maasta nousevan pedon roolia. Yhdysvallat toteuttaa lopussa paaviuden hyväksi saman työn kuin Ranska teki alussa. Yhdysvallat on niiden kymmenen kuninkaan johtava valta, jotka edustavat Yhdistyneitä kansakuntia, ja se lankeaa sunnuntailain maanjäristyksessä. Käsittelemme näitä jakeita perusteellisemmin seuraavassa artikkelissa.

One of the primary issues of this article is that it is a message that brings God’s people to their feet, for the Comforter that brings them to their feet represents the oil, which not only represents the Holy Spirit but also the communications that God sends to His people. The message of Revelation eleven that brings Moses and Elijah to their feet is also represented with the promise given to Jeremiah.

Yksi tämän artikkelin keskeisistä kysymyksistä on se, että se on sanoma, joka nostaa Jumalan kansan jaloilleen, sillä Lohduttaja, joka nostaa heidät jaloilleen, edustaa öljyä, joka ei ainoastaan kuvaa Pyhää Henkeä vaan myös niitä yhteydenottoja, jotka Jumala lähettää kansalleen. Ilmestyskirjan yhdennentoista luvun sanoma, joka nostaa Mooseksen ja Elian jaloilleen, esitetään myös siinä lupauksessa, joka annettiin Jeremialle.

> Therefore thus saith the Lord, If thou return, then will I bring thee again, and thou shalt stand before me: and if thou take forth the precious from the vile, thou shalt be as my mouth: let them return unto thee; but return not thou unto them. And I will make thee unto this people a fenced brazen wall: and they shall fight against thee, but they shall not prevail against thee: for I am with thee to save thee and to deliver thee, saith the Lord. And I will deliver thee out of the hand of the wicked, and I will redeem thee out of the hand of the terrible. Jeremiah 15:19–21.

> Sentähden näin sanoo Herra: Jos sinä palaat, niin minä annan sinun jälleen olla edessäni; ja jos erotat kalliin arvottomasta, sinä saat olla minun suuni. He saakoot palata sinun tykösi, mutta älä sinä palaa heidän tykönsä. Ja minä teen sinut tälle kansalle lujaksi vaskimuuriksi; ja he sotivat sinua vastaan, mutta eivät voita sinua, sillä minä olen sinun kanssasi pelastaakseni sinut ja vapauttaakseni sinut, sanoo Herra. Ja minä pelastan sinut pahojen kädestä ja lunastan sinut hirmuisten kädestä. Jeremian kirja 15:19–21.

Isaiah had made the same appeal when he said “For thus saith the Lord God, the Holy One of Israel; In returning and rest shall ye be saved.” Isaiah added that the “returning” was in connection with the tarrying time of the parable, for he wrote, “And therefore will the Lord wait, that he may be gracious unto you, and therefore will he be exalted, that he may have mercy upon you: for the Lord is a God of judgment: blessed are all they that wait for him.”

Jesaja esitti saman vetoomuksen sanoessaan: ”Sillä näin sanoo Herra, Herra, Israelin Pyhä: Kääntymisessä ja levossa te pelastutte.” Jesaja lisäsi, että tämä ”kääntyminen” oli yhteydessä vertauksen viipymisen aikaan, sillä hän kirjoitti: ”Sentähden Herra odottaa, että hän voisi olla teille armollinen, ja sentähden hän nousee korkeuteen armahtaakseen teitä; sillä Herra on oikeuden Jumala: autuaita ovat kaikki, jotka häntä odottavat.”

The privilege of being God’s “mouth” as Jeremiah identified is the privilege of speaking for God at the time when the United States “speaks as a dragon.” The words that will then be spoken by God’s people is the warning against the mark of the papal beast. To partake in that glorious movement requires that we return.

Etuoikeus olla Jumalan ”suu”, kuten Jeremia asian ilmaisee, on etuoikeus puhua Jumalan puolesta aikana, jolloin Yhdysvallat ”puhuu kuin lohikäärme”. Sanoma, jonka Jumalan kansa tuolloin julistaa, on varoitus paavillisen pedon merkkiä vastaan. Osallistuaksemme tuohon kirkkaaseen liikkeeseen meidän on palattava.

> If thou wilt return, O Israel, saith the Lord, return unto me: and if thou wilt put away thine abominations out of my sight, then shalt thou not remove. And thou shalt swear, The Lord liveth, in truth, in judgment, and in righteousness; and the nations shall bless themselves in him, and in him shall they glory. For thus saith the Lord to the men of Judah and Jerusalem, Break up your fallow ground, and sow not among thorns. Circumcise yourselves to the Lord, and take away the foreskins of your heart, ye men of Judah and inhabitants of Jerusalem: lest my fury come forth like fire, and burn that none can quench it, because of the evil of your doings. Declare ye in Judah, and publish in Jerusalem; and say, Blow ye the trumpet in the land: cry, gather together, and say, Assemble yourselves, and let us go into the defenced cities. Set up the standard toward Zion: retire, stay not: for I will bring evil from the north, and a great destruction. The lion is come up from his thicket, and the destroyer of the Gentiles is on his way; he is gone forth from his place to make thy land desolate; and thy cities shall be laid waste, without an inhabitant. Jeremiah 4:1–7.

> Jos sinä palaat, oi Israel, sanoo Herra, palaa minun tyköni; ja jos poistat kauhistuksesi minun silmieni edestä, et enää harhaile pois. Ja sinä vannova: Niin totta kuin Herra elää, totuudessa, oikeudessa ja vanhurskaudessa; ja kansat siunaavat itsensä hänessä, ja hänessä ne kerskaavat. Sillä näin sanoo Herra Juudan miehille ja Jerusalemille: Raivatkaa itsellenne uudismaa älkääkä kylväkö orjantappurain sekaan. Ympärileikatkaa itsenne Herralle ja poistakaa sydämenne esinahka, te Juudan miehet ja Jerusalemin asukkaat, ettei minun vihani puhkeaisi tuleksi ja palaisi sammumatta teidän tekojenne pahuuden tähden. Julistakaa Juudassa ja kuuluttakaa Jerusalemissa, ja sanokaa: Puhaltakaa pasuunaan maassa; huutakaa kovalla äänellä, kokoontukaa yhteen, ja sanokaa: Kokoontukaa, ja menkäämme varustettuihin kaupunkeihin. Nostakaa lippumerkki Siionia kohti; paetkaa, älkää viipykö, sillä minä tuon onnettomuuden pohjoisesta ja suuren hävityksen. Leijona on noussut tiheiköstään, ja kansojen hävittäjä on matkallaan; hän on lähtenyt paikaltaan tehdäkseen sinun maasi autioksi, ja sinun kaupunkisi hävitetään niin, ettei niissä ole asukasta. Jeremia 4:1–7.

> But the spirit of the Lord came upon Gideon, and he blew a trumpet; and Abiezer was gathered after him. And he sent messengers throughout all Manasseh; who also was gathered after him: and he sent messengers unto Asher, and unto Zebulun, and unto Naphtali; and they came up to meet them. Judges 6:34, 35.

> Mutta Herran Henki tuli Gideonin ylle, ja hän puhalsi pasuunaan; ja Abieser kutsuttiin koolle hänen jälkeensä. Ja hän lähetti sanansaattajia kautta koko Manassen; ja sekin kutsuttiin koolle hänen jälkeensä; ja hän lähetti sanansaattajia Asserin, Sebulonin ja Naftalin luo; ja he tulivat heitä vastaan. Tuomarit 6:34, 35.

Back to Articles