Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixteen

Danielin kirja – numero satakuusitoista

Unveiling the Days of Vengeance: A Prophetic Exploration of Jeremiah’s Warning and the Final Generation

Koston päivien paljastaminen: profeetallinen tarkastelu Jeremian varoituksesta ja viimeisestä sukupolvesta

Author

Jeff Pippenger

Published

March 4, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We were considering Jeremiah chapter fifty in the previous article, and in the passage the judgment upon Babylon, that begins at the soon coming Sunday law in the United States and ends with the wrath of God. The executive judgment is the day of the Lord’s vengeance that was represented by the destruction of Jerusalem in the year 70 AD. The destruction of Jerusalem accomplished by Rome in 70 AD, had been typified by the destruction of Jerusalem carried out by Nebuchadnezzar. Together they provided two witnesses of the Executive Judgment of the whore of Tyre, who is also the whore of Revelation chapter seventeen.

Tarkastelimme edellisessä artikkelissa Jeremian viidettäkymmenettä lukua sekä siinä olevaa tuomiota Babylonia vastaan, joka alkaa pian tulevasta sunnuntailaista Yhdysvalloissa ja päättyy Jumalan vihaan. Toimeenpaneva tuomio on Herran koston päivä, jota edusti Jerusalemin hävitys vuonna 70 jKr. Rooman vuonna 70 jKr. toimeenpanema Jerusalemin hävitys oli ollut esikuvallisesti ennakoitu Nebukadnessarin suorittamassa Jerusalemin hävityksessä. Yhdessä ne tarjosivat kaksi todistajaa Tyyron porton toimeenpanevasta tuomiosta, joka on myös Ilmestyskirjan seitsemännentoista luvun portto.

Jeremiah informs us that when the Lord’s vengeance is accomplished upon modern Babylon, beginning with the soon-coming Sunday law, that “In those days, and in that time, saith the Lord, the iniquity of Israel shall be sought for, and there shall be none; and the sins of Judah, and they shall not be found: for I will pardon them whom I reserve.” In those days, the sealing of the one hundred and forty-four thousand will have already been accomplished.

Jeremia ilmoittaa meille, että kun Herran kosto on toteutunut nykyajan Babylonia kohtaan, alkaen pian tulevasta sunnuntailaista, niin ”niinä päivinä ja siihen aikaan, sanoo Herra, etsitään Israelin pahuutta, eikä sitä ole; ja Juudan syntejä, eikä niitä löydy; sillä minä annan anteeksi niille, jotka minä säästän.” Noina päivinä sadanneljänkymmenenneljän tuhannen sinetöiminen on jo tapahtunut.

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 216.

> ”Mitä te teette, veljet, tässä suuressa valmistautumisen työssä? Ne, jotka yhtyvät maailmaan, omaksuvat maailmallisen muotin ja valmistautuvat pedon merkkiä varten. Ne, jotka eivät luota itseensä, jotka nöyryyttävät itsensä Jumalan edessä ja puhdistavat sielunsa totuutta tottelemalla, nämä vastaanottavat taivaallisen muotin ja valmistautuvat Jumalan sinettiä varten otsaansa. Kun käsky annetaan ja leima painetaan, heidän luonteensa pysyy puhtaana ja tahrattomana iankaikkisesti.” Testimonies, volume 5, 216.

The executive judgment begins with the second voice of Revelation chapter eighteen, who calls men and women to flee from Babylon, and Jeremiah says, “their day is come, the time of their visitation. The voice of them that flee and escape out of the land of Babylon, to declare in Zion the vengeance of the Lord our God, the vengeance of his temple. Call together the archers against Babylon: all ye that bend the bow, camp against it round about; let none thereof escape: recompense her according to her work; according to all that she hath done, do unto her.” Her judgment is accomplished by the “archers.” The first reference to an archer in the Scriptures is concerning Ishmael.

Täytäntöönpaneva tuomio alkaa Ilmestyskirjan kahdeksannentoista luvun toisesta äänestä, joka kutsuu miehiä ja naisia pakenemaan Babylonista, ja Jeremia sanoo: ”heidän päivänsä on tullut, heidän rangaistuksensa aika. Niiden ääni, jotka pakenevat ja pääsevät pakoon Babylonin maasta, julistaakseen Siionissa Herran, meidän Jumalamme, koston, hänen temppelinsä koston. Kutsukaa jousimiehet koolle Babylonia vastaan; kaikki te, jotka jousen jännitätte, leiriytykää sen ympärille; älköön kukaan siitä pääskö pakoon; maksakaa sille sen teon mukaan; kaiken sen mukaan, mitä se on tehnyt, tehkää sille.” Sen tuomio pannaan täytäntöön ”jousimiesten” kautta. Ensimmäinen viittaus jousimieheen Raamatussa koskee Ismaelia.

> And God heard the voice of the lad; and the angel of God called to Hagar out of heaven, and said unto her, What aileth thee, Hagar? fear not; for God hath heard the voice of the lad where he is. Arise, lift up the lad, and hold him in thine hand; for I will make him a great nation. And God opened her eyes, and she saw a well of water; and she went, and filled the bottle with water, and gave the lad drink. And God was with the lad; and he grew, and dwelt in the wilderness, and became an archer. Genesis 21:17–20.

> Ja Jumala kuuli pojan äänen; ja Jumalan enkeli huusi Hagarille taivaasta ja sanoi hänelle: Mikä sinun on, Hagar? Älä pelkää, sillä Jumala on kuullut pojan äänen siinä, missä hän on. Nouse, ota poika ja pidä hänestä kädelläsi kiinni, sillä minä teen hänestä suuren kansan. Ja Jumala avasi hänen silmänsä, ja hän näki vesikaivon; ja hän meni ja täytti leilin vedellä ja antoi pojalle juotavaa. Ja Jumala oli pojan kanssa; ja hän kasvoi ja asui erämaassa ja tuli jousimieheksi. 1. Mooseksen kirja 21:17–20.

The “hour of the great earthquake” in Revelation eleven identifies the beginning of the executive judgment upon the whore of Rome, that begins at the soon-coming Sunday law in the United States. In the “hour” “the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded.” The third woe, is the seventh trumpet. It is the archers of Islam that are employed to bring His judgment upon those who enforce the mark of papal authority (Sunday worship), and persecute those who uphold the mark of God’s authority (Sabbath worship).

Ilmestyskirjan yhdennessätoista luvussa mainittu ”suuren maanjäristyksen hetki” osoittaa Rooman porttoon kohdistuvan toimeenpanevan tuomion alkamisen, joka alkaa pian tulevan Yhdysvalloissa säädettävän sunnuntailain yhteydessä. Tässä ”hetkessä” ”kolmas voi tulee pian. Ja seitsemäs enkeli puhalsi pasuunaan.” Kolmas voi on seitsemäs pasuuna. Islamin jousimiehiä käytetään toimeenpanemaan Hänen tuomionsa niitä vastaan, jotka panevat täytäntöön paavillisen vallan merkin (sunnuntain vieton) ja vainoavat niitä, jotka pitävät voimassa Jumalan vallan merkin (sapatin vieton).

In Luke chapter twenty-one Jesus in answering the disciple’s questions about the destruction of Jerusalem and the temple, provides an historical narrative that also represents the history of the last days. He references the “days of vengeance,” which was an essential prophetic attribute of His ministry as the Messiah, which He identified in His opening announcement of His ministry by reading from the prophet Isaiah to the church in Nazareth. The announcement at Nazareth, and the passage from Isaiah represented not only His ministry, but the message of His disciples, and more specifically the work and ministry of the movement of the one hundred and forty-four thousand.

Luukkaan evankeliumin luvussa kaksikymmentäyksi Jeesus vastatessaan opetuslasten kysymyksiin Jerusalemin ja temppelin hävityksestä esittää historiallisen kertomuksen, joka samalla kuvastaa myös viimeisten päivien historiaa. Hän viittaa ”koston päiviin”, mikä oli Hänen Messias-palvelutyönsä olennainen profeetallinen tunnusmerkki, ja jonka Hän toi esiin palvelutyönsä avausjulistuksessa lukemalla profeetta Jesajan kirjaa Nasaretin synagogassa. Julistus Nasaretissa ja kohta Jesajan kirjasta eivät edustaneet ainoastaan Hänen palvelutyötään, vaan myös Hänen opetuslastensa sanomaa, ja tarkemmin sanottuna sadanneljänkymmenenneljän tuhannen liikkeen työtä ja palvelutyötä.

> The spirit of the Lord God is upon me; because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to bind up the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; To proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn; To appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified. And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. And strangers shall stand and feed your flocks, and the sons of the alien shall be your plowmen and your vinedressers. But ye shall be named the Priests of the Lord: men shall call you the Ministers of our God: ye shall eat the riches of the Gentiles, and in their glory shall ye boast yourselves. For your shame ye shall have double; and for confusion they shall rejoice in their portion: therefore in their land they shall possess the double: everlasting joy shall be unto them. For I the Lord love judgment, I hate robbery for burnt offering; and I will direct their work in truth, and I will make an everlasting covenant with them. And their seed shall be known among the Gentiles, and their offspring among the people: all that see them shall acknowledge them, that they are the seed which the Lord hath blessed. I will greatly rejoice in the Lord, my soul shall be joyful in my God; for he hath clothed me with the garments of salvation, he hath covered me with the robe of righteousness, as a bridegroom decketh himself with ornaments, and as a bride adorneth herself with her jewels. For as the earth bringeth forth her bud, and as the garden causeth the things that are sown in it to spring forth; so the Lord God will cause righteousness and praise to spring forth before all the nations. Isaiah 61:1–11.

> Herran, Herran Henki on minun ylläni, sillä Herra on voidellut minut julistamaan ilosanomaa nöyrille; hän on lähettänyt minut sitomaan särjetyt sydämet, julistamaan vangituille vapautusta ja kahlehdituille vankilan ovien avautumista; julistamaan Herran otollista vuotta ja meidän Jumalamme koston päivää; lohduttamaan kaikkia murheellisia; asettamaan Siionissa murheellisille, antamaan heille tuhkan sijaan kaunistuksen, iloöljyn murheen sijaan, ylistyksen puvun masentuneen hengen sijaan; että heitä kutsuttaisiin vanhurskauden tammiksi, Herran istutukseksi, hänen kirkkautensa ilmoitukseksi. Ja he rakentavat ikivanhat rauniot, kohottavat entiset autiot paikat ja korjaavat hävitetyt kaupungit, monien sukupolvien autiudet. Ja muukalaiset seisovat ja kaitsevat teidän laumojanne, ja vieraan kansan pojat ovat teidän kyntömiehenne ja viinitarhurinne. Mutta teitä kutsutaan Herran papeiksi, teistä sanotaan: meidän Jumalamme palvelijat; te saatte syödä kansojen rikkaudet, ja heidän kunniastaan te saatte kerskata. Häpeänne sijasta teillä on oleva kaksinkertainen osa, ja pilkan sijasta he iloitsevat osastaan; sen tähden he saavat maassaan periä kaksinkertaisesti: iankaikkinen ilo on oleva heidän osansa. Sillä minä, Herra, rakastan oikeutta, vihaan ryöstöä polttouhrin sijasta; ja minä annan heidän palkkansa uskollisesti ja teen heidän kanssansa iankaikkisen liiton. Ja heidän siemenensä tunnetaan kansojen keskuudessa, ja heidän jälkeläisensä kansakuntien keskellä; kaikki, jotka heidät näkevät, tunnustavat heidät siksi siemeneksi, jonka Herra on siunannut. Minä iloitsen suuresti Herrassa, minun sieluni riemuitsee minun Jumalassani; sillä hän on pukenut minut pelastuksen vaatteisiin, verhonnut minut vanhurskauden viittaan, niin kuin ylkä kaunistautuu juhlapäähineellä ja niin kuin morsian koruillaan itseään kaunistaa. Sillä niin kuin maa kasvattaa vesansa ja niin kuin puutarha saattaa siihen kylvetyn versomaan, niin Herra, Herra antaa vanhurskauden ja ylistyksen versoa kaikkien kansojen nähden. Jesaja 61:1–11.

The one hundred and forty-four thousand who are sealed in Ezekiel chapter nine, are those who are mourning over the sins in the church and in the world. “The acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God,” is when those who mourn in Zion are comforted, and become “trees of righteousness” in order to “glorify the Lord.” They glorify the Lord, for “in those days, and in that time, saith the Lord, the iniquity of Israel shall be sought for, and there shall be none.” Those who mourn are those who have been sealed and they are those who “shall build the old wastes,” who “shall raise up the former desolations, and” who “shall repair the waste cities, the desolations of many generations.” They shall “be named the Priests of the Lord,” and men shall call them “the Ministers of our God.”

Ne sataneljäkymmentäneljätuhatta, jotka sinetöidään Hesekielin yhdeksännessä luvussa, ovat niitä, jotka surevat seurakunnassa ja maailmassa olevien syntien tähden. ”Herran otollinen vuosi ja meidän Jumalamme koston päivä” on se aika, jolloin Siionissa surevia lohdutetaan ja heistä tulee ”vanhurskauden tammia”, jotta he ”kirkastaisivat Herraa”. He kirkastavat Herraa, sillä ”niinä päivinä ja siihen aikaan, sanoo Herra, etsitään Israelin pahuutta, eikä sitä ole.” Surevat ovat niitä, jotka on sinetöity, ja he ovat niitä, jotka ”rakentavat jälleen ikivanhat rauniot”, jotka ”nostattavat entiset hävitykset” ja jotka ”korjaavat autioituneet kaupungit, monien sukupolvien hävitykset”. Heitä ”nimitetään Herran papeiksi”, ja ihmiset kutsuvat heitä ”meidän Jumalamme palvelijoiksi”.

The righteousness of the one hundred and forty-four thousand is to “spring forth before all nations,” when they are lifted up as an ensign in the hour of the great earthquake. Their righteousness is caused progressively, for it is “as the earth bringeth forth her bud, and as the garden causeth the things that are sown in it to spring forth; so the Lord God will cause righteousness and praise to spring forth.” The sealing of the one hundred and forty-four thousand began at the arrival of the latter rain on September 1, 2001. It is then that the buds of earth were brought forth. Isaiah identifies when the buds spring forth.

Niiden sadanneljänkymmenenneljän tuhannen vanhurskauden on ”puhjettava esiin kaikkien kansojen edessä”, kun heidät korotetaan tunnusmerkiksi suuren maanjäristyksen hetkellä. Heidän vanhurskautensa saatetaan esiin vähitellen, sillä ”niin kuin maa tuottaa oraan esiin ja niin kuin puutarha saattaa kylvönsä versomaan, niin Herra, Herra, on saattava vanhurskauden ja ylistyksen versomaan kaikkien kansojen edessä.” Niiden sadanneljänkymmenenneljän tuhannen sinetöiminen alkoi myöhäissateen saapuessa 1. syyskuuta 2001. Silloin maan silmut tuotiin esiin. Jesaja ilmaisee, milloin silmut puhkeavat esiin.

> In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Isaiah 27:8, 9.

> Määrin, kun sinä annat sen versoa esiin, sinä käyt oikeutta sen kanssa; hän hillitsee ankaran tuulensa itätuulen päivänä. Sen tähden näin sovitetaan Jaakobin vääryys; ja tämä on koko hedelmä hänen syntinsä poistamiseksi: kun hän tekee kaikki alttarin kivet kalkkikivien kaltaisiksi, jotka murskataan kappaleiksi, eivät pyhät metsiköt eikä kuvat jää pystyyn. Jesaja 27:8, 9.

In “the day of the east wind” which is His “rough wind” that “He stayeth,” the “shooting forth” of the buds will begin when the rain is “measured.” “Stayeth” means restrained. When the four winds are restrained by the four angels of Revelation chapter seven, the sealing of the one hundred and forty-four thousand begins. At that time the latter rain begins to “sprinkle” in moderation, for the word “measure” in the verse means moderation. At the beginning of the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand the latter rain is measured, and at the end of the period it is without measure.

Sinä ”itätuulen päivänä”, joka on Hänen ”ankara tuulensa”, jonka ”Hän pidättää”, silmujen ”versominen” alkaa, kun sade on ”mitattu”. ”Pidättää” merkitsee hillitsemistä. Kun Ilmestyskirjan seitsemännen luvun neljä enkeliä pidättävät neljää tuulta, sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöiminen alkaa. Tuolloin myöhäissade alkaa ”vihmoa” kohtuudella, sillä jakeessa sana ”mitta” merkitsee kohtuullisuutta. Sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen ajanjakson alussa myöhäissade on mitattu, ja ajanjakson lopussa se on ilman mittaa.

> “The great outpouring of the Spirit of God, which lightens the whole earth with his glory, will not come until we have an enlightened people, that know by experience what it means to be laborers together with God. When we have entire, whole-hearted consecration to the service of Christ, God will recognize the fact by an outpouring of his Spirit without measure; but this will not be while the largest portion of the church are not laborers together with God. God cannot pour out his Spirit when selfishness and self-indulgence are so manifest; when a spirit prevails that, if put into words, would express that answer of Cain,—‘Am I my brother’s keeper?’ If the truth for this time, if the signs that are thickening on every hand, that testify that the end of all things is at hand, are not-sufficient to arouse the sleeping energy of those who profess to know the truth, then darkness proportionate to the light which has been shining will overtake these souls. There is not the semblance of an excuse for their indifference that they will be able to present to God in the great day of final reckoning. There will be no reason to offer as to why they did not live and walk and work in the light of the sacred truth of the word of God, and thus reveal to a sin-darkened world, through their conduct, their sympathy, and their zeal, that the power and reality of the gospel could not be controverted.” Review and Herald, July 21, 1896.

> ”Jumalan Hengen suuri vuodatus, joka valaisee koko maan hänen kirkkaudellaan, ei tule ennen kuin meillä on valaistu kansa, joka kokemuksesta tietää, mitä merkitsee olla Jumalan työtovereita. Kun olemme täysin, kokosydämisesti vihkiytyneet Kristuksen palvelukseen, Jumala tunnustaa tämän tosiasian vuodattamalla Henkensä ilman mittaa; mutta näin ei tapahdu niin kauan kuin suurin osa seurakunnasta ei ole Jumalan työtovereita. Jumala ei voi vuodattaa Henkeään, kun itsekkyys ja oman halun mukaan eläminen ilmenevät niin selvästi; kun vallitsee sellainen henki, joka, jos se puettaisiin sanoiksi, ilmaisisi Kainin vastauksen: ’Olenko minä veljeni vartija?’ Jos tälle ajalle tarkoitettu totuus, jos kaikkialla tihenevät merkit, jotka todistavat kaiken lopun olevan lähellä, eivät riitä herättämään niiden uinuvaa voimaa, jotka tunnustautuvat tuntevansa totuuden, silloin näitä sieluja kohtaa pimeys siinä suhteessa kuin valo on heille loistanut. Heidän välinpitämättömyydelleen ei ole varjoakaan tekosyystä, jonka he voisivat esittää Jumalalle tuona suurena lopullisen tilinteon päivänä. Heillä ei ole mitään syytä esitettävänä siihen, miksi he eivät eläneet, vaeltaneet ja työskennelleet Jumalan sanan pyhän totuuden valossa ja siten paljastaneet synnin pimentämälle maailmalle käytöksellään, myötätunnollaan ja innollaan, ettei evankeliumin voimaa ja todellisuutta voitu kiistää.” Review and Herald, 21. heinäkuuta 1896.

The testing period of the latter rain and sealing of the one hundred and forty-four thousand begins with the measuring of the outpouring of the Holy Spirit for the wheat and tares have reached the time of the harvest. The rain brings both classes to maturity, then at the end of the testing period the wheat and tares are separated, and the wheat will then “know by experience what it means to be laborers together with God” They will then “have entire, whole-hearted consecration to the service of Christ, God will recognize the fact by an outpouring of his Spirit without measure.”

Myöhäissateen koetusaika ja sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöiminen alkavat Pyhän Hengen vuodatuksen mittaamisella, sillä vehnä ja lusteet ovat saavuttaneet elonkorjuun ajan. Sade saattaa molemmat ryhmät kypsyyteen; sitten koetusajan lopussa vehnä ja lusteet erotetaan toisistaan, ja vehnä on silloin ”kokemuksesta tietävä, mitä merkitsee olla Jumalan työtovereita”. Heillä on silloin ”täydellinen, jakamaton antautuminen Kristuksen palvelukseen; Jumala on tunnustava tämän tosiasian vuodattamalla Henkensä ilman mittaa.”

The “day of the rough east wind” arrived on September 11, 2001, and Habakkuk’s debate over the counterfeit peace and safety message of the latter rain message, as opposed to the message identifying the day of God’s vengeance, began. At that point the plants, both wheat and tares began to bud and bring forth the fruit they would manifest at the judgment of the soon-coming Sunday law.

”Rajun itätuulen päivä” koitti 11. syyskuuta 2001, ja Habakukin kiista väärän rauhaa ja turvallisuutta koskevan sanoman kanssa, joka kuului myöhemmän sateen sanomaan vastakohtana sille sanomalle, joka osoittaa Jumalan koston päivän, alkoi. Siitä hetkestä lähtien kasvit, sekä vehnä että luste, alkoivat versoa ja tuottaa sitä hedelmää, jonka ne ilmaisivat pian tulevan sunnuntailain tuomiossa.

> “Again, these parables teach that there is to be no probation after the judgment. When the work of the gospel is completed, there immediately follows the separation between the good and the evil, and the destiny of each class is forever fixed.” Christ’s Object Lessons, 123.

> “Nämä vertaukset opettavat myös, ettei tuomion jälkeen ole enää koetusaikaa. Kun evankeliumin työ on päättynyt, seuraa välittömästi erotus hyvän ja pahan välillä, ja kummankin ryhmän kohtalo on ikuisiksi ajoiksi määrätty.” Kristuksen vertaukset, 123.

One class bows to the sun in Ezekiel chapter eight, and the other receives the seal of God in Ezekiel chapter nine. In Luke chapter twenty-one, Christ is identifying the one hundred and forty-four thousand, and He sets forth a sign that marks the final generation of earth’s history. He identified the sign that Christians must recognize in order to flee the destruction of Jerusalem.

Yksi ryhmä kumartaa aurinkoa Hesekielin kahdeksannessa luvussa, ja toinen saa Jumalan sinetin Hesekielin yhdeksännessä luvussa. Luukkaan kahdessakymmenennessä ensimmäisessä luvussa Kristus yksilöi ne sataneljäkymmentäneljätuhatta, ja Hän esittää merkin, joka osoittaa maan historian viimeisen sukupolven. Hän osoitti sen merkin, joka kristittyjen oli tunnistettava voidakseen paeta Jerusalemin hävitystä.

> And when ye shall see Jerusalem compassed with armies, then know that the desolation thereof is nigh. Then let them which are in Judaea flee to the mountains; and let them which are in the midst of it depart out; and let not them that are in the countries enter thereinto. For these be the days of vengeance, that all things which are written may be fulfilled. Luke 21:20–22.

> Mutta kun te näette Jerusalemin sotajoukkojen ympäröimänä, silloin tietäkää, että sen hävitys on lähellä. Silloin ne, jotka ovat Juudeassa, paetkoot vuorille; ja ne, jotka ovat sen keskellä, lähtekööt pois; älköötkä ne, jotka ovat maaseudulla, menkö sinne sisälle. Sillä nämä ovat koston päivät, jotta kaikki, mikä on kirjoitettu, täyttyisi. Luuk. 21:20–22.

Jesus identified, “line upon line,” more prophetic characteristics of the sign, for His words are recorded not only by Luke, but also by Matthew and Mark.

Jeesus osoitti ”rivi rivin päälle” lisää merkin profeetallisia tunnuspiirteitä, sillä Hänen sanansa on merkitty muistiin paitsi Luukkaan myös Matteuksen ja Markuksen kirjoituksissa.

> And this gospel of the kingdom shall be preached in all the world for a witness unto all nations; and then shall the end come. When ye therefore shall see the abomination of desolation, spoken of by Daniel the prophet, stand in the holy place, (whoso readeth, let him understand:) Then let them which be in Judaea flee into the mountains. Matthew 24:14–16.

> Ja tämä valtakunnan evankeliumi on saarnattava kaikessa maailmassa todistukseksi kaikille kansoille; ja sitten tulee loppu. Kun te siis näette hävityksen kauhistuksen, josta profeetta Daniel on puhunut, seisovan pyhässä paikassa, (joka tämän lukee, se ymmärtäköön:) silloin ne, jotka Juudeassa ovat, paetkoot vuorille. Matteus 24:14–16.

> And the gospel must first be published among all nations. But when they shall lead you, and deliver you up, take no thought beforehand what ye shall speak, neither do ye premeditate: but whatsoever shall be given you in that hour, that speak ye: for it is not ye that speak, but the Holy Ghost. Now the brother shall betray the brother to death, and the father the son; and children shall rise up against their parents, and shall cause them to be put to death. And ye shall be hated of all men for my name’s sake: but he that shall endure unto the end, the same shall be saved. But when ye shall see the abomination of desolation, spoken of by Daniel the prophet, standing where it ought not, (let him that readeth understand,) then let them that be in Judaea flee to the mountains. Mark 13:10–14.

> Ja evankeliumi on ensin saarnattava kaikille kansoille. Mutta kun he vievät teitä ja antavat teidät alttiiksi, älkää edeltäpäin huolehtiko siitä, mitä puhuisitte, älkääkä sitä ennalta miettikö; vaan mitä teille sinä hetkenä annetaan, se puhukaa; sillä ette te ole ne, jotka puhuvat, vaan Pyhä Henki. Ja veli antaa veljensä kuolemaan, ja isä lapsensa; ja lapset nousevat vanhempiaan vastaan ja saattavat heidät surmattaviksi. Ja te joudutte kaikkien vihattaviksi minun nimeni tähden; mutta joka kestää loppuun asti, se pelastuu. Mutta kun näette hävityksen kauhistuksen, josta profeetta Daniel on puhunut, seisovan siellä, missä ei pitäisi, (joka tämän lukee, se tarkatkoon,) silloin ne, jotka ovat Juudeassa, paetkoot vuorille. Mark. 13:10–14.

Before the seven last plagues, which is the final and perfect fulfillment of the “days of vengeance,” is accomplished upon two classes the gospel of the kingdom must be preached and published among all nations. The gospel message is given to the nations at the soon-coming Sunday law in the United States, when the one hundred and forty-four thousand are lifted up as an ensign. The “days of vengeance” represents the period of the Executive Judgment of the whore of Babylon, which begins with the Sunday law in the United States and ends when Michael stands up and human probation closes, and the wrath of God is poured out in the seven last plagues.

Ennen seitsemää viimeistä vitsausta, jotka ovat ”koston päivien” lopullinen ja täydellinen täyttymys kahden luokan ylle, valtakunnan evankeliumi on saarnattava ja julistettava kaikkien kansojen keskuudessa. Evankeliumin sanoma annetaan kansoille Yhdysvalloissa pian tulevan sunnuntailain aikana, jolloin ne sataneljäkymmentäneljätuhatta korotetaan merkiksi. ”Koston päivät” tarkoittaa Babylonin porton toimeenpanevan tuomion ajanjaksoa, joka alkaa Yhdysvaltojen sunnuntailaista ja päättyy, kun Miikael nousee ja ihmisen koetusaika sulkeutuu ja Jumalan viha vuodatetaan seitsemässä viimeisessä vitsauksessa.

The period of time is the “hour” which Mark identifies, and the “hour” of the “great earthquake,” and the “hour” the ten kings agree to give their seventh kingdom unto the papacy. When the last soul has accepted the gospel that is published to all nations, probation closes, and God’s wrath is poured out without mercy. That period begins with the gospel being proclaimed to all nations as the ensign is lifted up, and ends when the last person responds to the gospel message proclaimed and preached and published by the ensign. That period of time is the “days of vengeance.”

Ajanjakso on se ”hetki”, jonka Markus yksilöi, ja ”suuren maanjäristyksen” ”hetki” sekä se ”hetki”, jolloin kymmenen kuningasta suostuu antamaan seitsemännen valtakuntansa paaviudelle. Kun viimeinen sielu on vastaanottanut evankeliumin, joka julkaistaan kaikille kansoille, koetusaika päättyy, ja Jumalan viha vuodatetaan ilman armoa. Tuo ajanjakso alkaa, kun evankeliumia julistetaan kaikille kansoille lipun kohotessa, ja päättyy, kun viimeinen ihminen vastaa siihen evankeliumin sanomaan, jonka lippu on julistanut, saarnannut ja julkaissut. Tuo ajanjakso on ”koston päivät”.

In Luke, chapter twenty-one, Jesus is pinpointing that history, for He is identifying the final generation, that will not die before His second coming. He identifies a sign, which is represented as the abomination of desolation spoken of by Daniel the prophet. The sign is when the abomination of desolation stands in the “holy place,” and when it is “standing where it ought not,” which is also when Jerusalem is “compassed with armies.”

Luukkaan evankeliumin luvussa kaksikymmentäyksi Jeesus osoittaa juuri tuohon historian ajankohtaan, sillä Hän yksilöi viimeisen sukupolven, joka ei kuole ennen Hänen toista tulemistaan. Hän osoittaa merkin, jota edustaa profeetta Danielin puhuma hävityksen kauhistus. Merkki on se, kun hävityksen kauhistus seisoo ”pyhässä paikassa” ja kun se ”seisoo siellä, missä sen ei tule seisoa”, mikä on myös silloin, kun Jerusalem on ”sotajoukkojen ympäröimä”.

When Jerusalem was compassed by armies in the year 66 by Cestius, the Christians in Jerusalem fled the city, and Sister White identifies that not one Christian died during the destruction that ultimately ended in the year 70. Cestius initiated a siege, and then withdrew for apparently unknown reasons, and the Christians in the city fled in agreement with the warning associated with the sign. In the year 70 Titus completed the destruction by once again instituting a siege. The siege of Cestius was the beginning of what is called the First Jewish-Roman War, and the siege and destruction accomplished by Titus was the end of the First Jewish-Roman War.

Kun Cestius vuonna 66 saartoi Jerusalemin sotajoukoillaan, Jerusalemin kristityt pakenivat kaupungista, ja sisar White toteaa, ettei yksikään kristitty kuollut siinä hävityksessä, joka lopulta päättyi vuonna 70. Cestius aloitti piirityksen ja vetäytyi sitten ilmeisesti tuntemattomista syistä, ja kaupungissa olevat kristityt pakenivat sopusoinnussa siihen merkkiin liittyvän varoituksen kanssa. Vuonna 70 Titus saattoi hävityksen päätökseen aloittamalla jälleen piirityksen. Cestiuksen piiritys oli niin sanotun ensimmäisen juutalais-roomalaisen sodan alku, ja Tituksen toteuttama piiritys ja hävitys olivat ensimmäisen juutalais-roomalaisen sodan loppu.

The entire history lasted three and a half years, began and ended with a siege, and the beginning contained a sign for God’s people. That history was identified as the days of God’s vengeance by Christ, which was a specific element that He was to identify in His ministry. Those days represent the executive judgment upon the whore of Rome that begins at the soon-coming Sunday law, and ends when human probation closes. At the beginning of the executive judgment of the whore of Babylon, the one hundred and forty-four thousand are lifted up as an ensign, which is a sign. When God’s other flock see the sign, they are to flee out of Babylon, whose destruction was typified by the destruction of Jerusalem.

Koko tuo historia kesti kolme ja puoli vuotta, alkoi ja päättyi piiritykseen, ja sen alku sisälsi merkin Jumalan kansalle. Kristus määritteli tuon historian Jumalan koston päiviksi, mikä oli erityinen seikka, joka Hänen tuli tunnistaa palvelutyössään. Nuo päivät edustavat toimeenpanevaa tuomiota Rooman porttoa vastaan; se alkaa pian tulevan sunnuntailain myötä ja päättyy, kun ihmisten koetusaika sulkeutuu. Babylonin porton toimeenpanevan tuomion alussa sata neljäkymmentäneljä tuhatta korotetaan lipuksi, joka on merkki. Kun Jumalan toinen lauma näkee merkin, sen tulee paeta pois Babylonista, jonka hävitystä Jerusalemin hävitys esikuvasi.

We will continue to consider Luke chapter twenty-one in the next article.

Jatkamme Luukkaan evankeliumin kahdennenkymmenennenensimmäisen luvun tarkastelua seuraavassa artikkelissa.

Back to Articles