Article

# Rome Establishes the Vision - Number Two

Rooma vahvistaa näyn — numero kaksi

Identifying Modern Rome and the Prophetic Vision in the Last Days

Nykyaikaisen Rooman tunnistaminen ja viimeisten päivien profeetallinen näky

Author

Jeff Pippenger

Published

July 5, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. Daniel 11:14.

> Ja niinä aikoina monet nousevat etelän kuningasta vastaan; myös sinun kansasi väkivaltaiset korottavat itsensä vahvistaakseen näyn, mutta he lankeavat. Daniel 11:14.

The correct identification of the power in the last days that is represented as Modern Rome, and therefore the power that “establishes the vision” is essential and salvational. It represents an element of the final testing process of the one hundred and forty-four thousand. The word “vision” in the verse is the same Hebrew word which Solomon chose when he identified why God’s people perish.

Viimeisten päivien vallan oikea tunnistaminen, vallan, jota kuvataan Nykyiseksi Roomaksi ja joka sen tähden on se valta, joka ”vahvistaa näyn”, on olennaisen tärkeää ja pelastukseen liittyvää. Se edustaa osatekijää sadan neljänkymmenenneljän tuhannen lopullisessa koetusprosessissa. Sana ”näky” tässä jakeessa on sama hepreankielinen sana, jonka Salomo valitsi ilmaistessaan, miksi Jumalan kansa menehtyy.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Missä näkyä ei ole, siinä kansa villiintyy; mutta autuas on se, joka pitää lain. Sananlaskut 29:18.

All the prophets are speaking more directly concerning the last days than any other period of sacred history, and Solomon’s warning about the need of possessing the “vision” is a life-or-death proposition. Truth always divides and produces two classes of worshippers. In the verse, there is a class that perishes and a class that happily keeps the law. It should be noted however, that Solomon’s counsel is placed in the context of a controversy over “truth.” It is also in the context of the parable of the ten virgins, for the parable of the ten virgins is a primary illustration of the experience of God’s people in the last days.

Kaikki profeetat puhuvat viimeisistä päivistä suoraviivaisemmin kuin mistään muusta pyhän historian ajanjaksosta, ja Salomon varoitus siitä, että on välttämätöntä omistaa ”näky”, on elämän ja kuoleman kysymys. Totuus aina erottaa ja synnyttää kaksi palvojien luokkaa. Jakeessa on luokka, joka hukkuu, ja luokka, joka onnellisena pitää lain. On kuitenkin huomattava, että Salomon neuvo on asetettu ”totuutta” koskevan kiistan asiayhteyteen. Se on myös kymmenen neitsyen vertauksen asiayhteydessä, sillä kymmenen neitsyen vertaus on ensisijainen havainnollistus Jumalan kansan kokemuksesta viimeisinä päivinä.

> A fool uttereth all his mind: but a wise man keepeth it in till afterwards. If a ruler hearken to lies, all his servants are wicked. The poor and the deceitful man meet together: the Lord lighteneth both their eyes. The king that faithfully judgeth the poor, his throne shall be established forever. The rod and reproof give wisdom: but a child left to himself bringeth his mother to shame. When the wicked are multiplied, transgression increaseth: but the righteous shall see their fall. Correct thy son, and he shall give thee rest; yea, he shall give delight unto thy soul. Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:11–18.

> Tyhmä päästää kaiken mielensä julki, mutta viisas pidättää sen myöhempään. Jos hallitsija kuuntelee valheita, kaikki hänen palvelijansa ovat jumalattomia. Köyhä ja petollinen mies kohtaavat toisensa; Herra valaisee heidän molempien silmät. Kuningas, joka uskollisesti tuomitsee köyhän asian, hänen valtaistuimensa pysyy iäti. Vitsa ja nuhde antavat viisautta, mutta lapsi, joka jätetään oman onnensa nojaan, saattaa äitinsä häpeään. Kun jumalattomat lisääntyvät, rikkomus lisääntyy, mutta vanhurskaat saavat nähdä heidän lankeemuksensa. Ojenna poikaasi, niin hän tuottaa sinulle levon; niin, hän on oleva sielullesi iloksi. Missä ei ole näkyä, siellä kansa käy hillittömäksi, mutta autuas on se, joka pitää lain. Sananlaskut 29:11–18.

It is not my intent to point a finger at those that may hold to a different understanding of Modern Rome than I do. My intent is to illustrate that Solomon is addressing two classes of worshippers, which he identifies as a “wise man” and a “fool.” The “fool” is also identified as the “wicked.” The wise and foolish virgins of the parable are also identified in the prophetic line of Daniel chapter twelve as the wise and the wicked.

Tarkoitukseni ei ole osoittaa sormella niitä, joilla saattaa olla toisenlainen käsitys nykyajan Roomasta kuin minulla. Tarkoitukseni on osoittaa, että Salomo puhuttelee kahta jumalanpalvelijain ryhmää, jotka hän määrittelee ”viisaaksi mieheksi” ja ”tyhmäksi”. ”Tyhmä” samastetaan myös ”jumalattomaan”. Vertauksen viisaat ja tyhmät neitsyet samastetaan myös Danielin kahdennentoista luvun profeetallisessa linjassa viisaisiin ja jumalattomiin.

> Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:10.

> Monet puhdistetaan, valkaistaan ja koetellaan; mutta jumalattomat tekevät jumalattomasti, eikä yksikään jumalattomista ymmärrä; mutta viisaat ymmärtävät. Daniel 12:10.

Solomon and Daniel agree with one another, for all the prophetic testimony aligns in the last days. The wise understand the “increase of knowledge.”

Salomo ja Daniel ovat yhtä mieltä keskenään, sillä kaikki profeetallinen todistus käy yksiin viimeisinä päivinä. Viisaat ymmärtävät ”tiedon lisääntymisen”.

> And they that be wise shall shine as the brightness of the firmament; and they that turn many to righteousness as the stars for ever and ever. But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased. Daniel 12:3, 4.

> Ja ne, jotka ovat taitavia, loistavat niin kuin taivaanvahvuuden kirkkaus; ja ne, jotka saattavat monet vanhurskauteen, niin kuin tähdet, aina ja iankaikkisesti. Mutta sinä, Daniel, sulje nämä sanat ja sinetöi tämä kirja lopun aikaan asti: monet kulkevat sinne tänne, ja tieto lisääntyy. Daniel 12:3, 4.

Verse ten identifies the three-step testing process that sifts the virgins, who are called to be among the one hundred and forty-four thousand. In both cases the sifting and testing process is based upon whether the virgins understand the increase of knowledge (the vision) that was unsealed at the time of the end in 1989.

Kymmenes jae yksilöi kolmivaiheisen koetusprosessin, joka seuloo neitsyet, jotka on kutsuttu olemaan sadanneljänkymmenenneljän tuhannen joukossa. Molemmissa tapauksissa seulomis- ja koetusprosessi perustuu siihen, ymmärtävätkö neitsyet tiedon lisääntymisen (näyn), joka avattiin sineteistään lopun aikana vuonna 1989.

“The time of the end” in the last days was 1989, when verses forty through forty-five of Daniel eleven were unsealed. It was then established that the subject of the verses was the final rise and fall of the king of the north. It was then established that the king of the north in the verses is the papal power of the last days. Inspiration never uses the expression “Modern Rome.” The expression was invented by me, to represent the papal power of the last days, for prophetically “modern” represents the last days. Ellen White never used the expression “Modern Rome.”

”Lopun aika” viimeisinä päivinä oli vuonna 1989, jolloin Danielin kirjan yhdestoista luvun jakeet neljäkymmentä–neljäkymmentäviisi avattiin. Silloin vahvistettiin, että jakeiden aiheena oli pohjoisen kuninkaan lopullinen nousu ja kukistuminen. Silloin vahvistettiin, että näiden jakeiden pohjoisen kuningas on viimeisten päivien paavillinen valta. Inspiraatio ei koskaan käytä ilmausta ”Moderni Rooma”. Minä keksin tämän ilmauksen kuvaamaan viimeisten päivien paavillista valtaa, sillä profeetallisesti ”moderni” edustaa viimeisiä päiviä. Ellen White ei koskaan käyttänyt ilmausta ”Moderni Rooma”.

There are incorrect views of who the king of the north represents in the last six verses of Daniel eleven, but there is only one correct understanding. The understanding that the king of the north in the verses is the papal power was derived from many prophetic witnesses. Verse forty begins by identifying the papacy receiving a deadly wound in 1798, then verses forty-one through forty-three identify the dynamics involved with the healing of the deadly wound. Verse forty-four describes the message that enrages the papacy and leads into verse forty-five when the papal power comes to its final and complete end. The vision that was unsealed in 1989, is the vision of the final rise and fall of the papal power in the last days. That vision is the increase of knowledge that produces and manifests two classes of worshippers, based upon their acceptance or rejection of the knowledge located in those verses.

Danielin yhdentenätoista luvun kuudessa viimeisessä jakeessa on virheellisiä näkemyksiä siitä, ketä pohjoisen kuningas edustaa, mutta oikea ymmärrys on vain yksi. Ymmärrys siitä, että näiden jakeiden pohjoisen kuningas on paavillinen valta, on johdettu monista profeetallisista todistajista. Jae neljäkymmentä alkaa osoittamalla, että paavius saa kuolinhaavan vuonna 1798, ja sitten jakeet neljäkymmentäyksi–neljäkymmentäkolme osoittavat ne dynamiikat, jotka liittyvät kuolinhaavan paranemiseen. Jae neljäkymmentäneljä kuvaa sanoman, joka saattaa paaviuden raivoon ja johtaa jakeeseen neljäkymmentäviisi, jossa paavillinen valta tulee lopulliseen ja täydelliseen loppuunsa. Näky, joka avattiin vuonna 1989, on näky paavillisen vallan lopullisesta noususta ja kukistumisesta viimeisinä päivinä. Tuo näky on tiedon lisääntyminen, joka synnyttää ja tuo ilmi kaksi palvojien luokkaa sen perusteella, hyväksyvätkö vai hylkäävätkö he noissa jakeissa olevan tiedon.

According to the very same chapter where the increase of knowledge was unsealed in 1989, the “robbers of thy people,” who “exalt themselves” and ultimately “fall” are the symbol that establishes the “vision.” In the final sifting, the first testing question is who is represented as the “robbers of thy people,” for they are the prophetic symbol that establishes the “vision.” Are the robbers the papal power or are they the United States?

Juuri sen saman luvun mukaan, jossa tiedon lisääntyminen avattiin vuonna 1989, ”sinun kansasi ryöstäjät”, jotka ”korottavat itsensä” ja lopulta ”kaatuvat”, ovat se vertauskuva, joka vahvistaa ”näyn”. Viimeisessä seulonnassa ensimmäinen koetteleva kysymys on, keitä ”sinun kansasi ryöstäjät” edustavat, sillä he ovat se profeetallinen vertauskuva, joka vahvistaa ”näyn”. Ovatko ryöstäjät paavillinen valta vai ovatko he Yhdysvallat?

The books of Daniel and Revelation are the same book, representing two witnesses of the same line of prophecy. Daniel is the beginning and Revelation is the ending, and together they represent two witnesses of the truth that is unsealed at the time of the end in 1989.

Danielin kirja ja Ilmestyskirja ovat sama kirja, joka edustaa kahta saman profetian linjan todistajaa. Daniel on alku ja Ilmestyskirja loppu, ja yhdessä ne edustavat kahta sen totuuden todistajaa, joka sinettinsä avattuna tulee ilmi lopun aikana vuonna 1989.

Daniel describes the purification process that was produced when the Lion of the tribe of Judah unsealed verses forty to forty-five in 1989. At that time a testing process began to determine and manifest who would be the “priests” that make up the covenant people who are the one hundred and forty-four thousand in the last days. Hosea contributes that those who reject the increase of knowledge of the last days will not become one of the priests who make up the one hundred and forty-four thousand.

Daniel kuvaa puhdistusprosessin, joka sai alkunsa, kun Juudan sukukunnan Leijona avasi vuonna 1989 sinetin jakeista neljäkymmentä–neljäkymmentäviisi. Tuolloin alkoi koetusprosessi, jonka tarkoituksena oli ratkaista ja tuoda ilmi, ketkä olisivat ne ”papit”, jotka muodostavat liittokansan, ne viimeisten päivien sataneljäkymmentäneljätuhatta. Hoosea lisää, että ne, jotka torjuvat viimeisten päivien tiedon lisääntymisen, eivät tule yhdeksi niistä papeista, jotka muodostavat sataneljäkymmentäneljätuhatta.

> My people are destroyed for lack of knowledge: because thou hast rejected knowledge, I will also reject thee, that thou shalt be no priest to me: seeing thou hast forgotten the law of thy God, I will also forget thy children. Hosea 4:6.

> Minun kansani joutuu häviöön tiedon puutteen tähden. Koska sinä olet hyljännyt tiedon, minäkin hylkään sinut, ettet enää olisi minun pappinani. Koska olet unohtanut Jumalasi lain, minäkin unohdan sinun lapsesi. Hoos. 4:6.

The book of Revelation identifies that the knowledge that is unsealed and rejected by one class accomplishes their rejection just before probation closes.

Ilmestyskirja osoittaa, että tieto, joka avataan sineteistään ja jonka eräs ryhmä hylkää, saa aikaan heidän hylkäämisensä juuri ennen kuin koetusaika päättyy.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> Ja hän sanoi minulle: Älä sinetöi tämän kirjan profetian sanoja, sillä aika on lähellä. Joka tekee vääryyttä, tehköön yhä vääryyttä; ja joka on saastainen, saastukoon yhä; ja joka on vanhurskas, tehköön yhä vanhurskautta; ja joka on pyhä, pyhittyköön yhä. Ilmestys 22:10, 11.

The Millerite history illustrates the history of the one hundred and forty-four thousand, and together the Millerites and the one hundred and forty-four thousand represent the beginning and ending of the message and work of the three angels of Revelation chapter fourteen. The parallel histories identify the events connected with the close of probation. The work of both histories has been typified by Elijah and John the Baptist.

Milleriläisten historia havainnollistaa sadan neljänkymmenenneljän tuhannen historiaa, ja yhdessä milleriläiset ja sata neljäkymmentäneljä tuhatta edustavat Ilmestyskirjan neljännentoista luvun kolmen enkelin sanoman ja työn alkua ja loppua. Rinnakkaiset historiat osoittavat koeajan päättymiseen liittyvät tapahtumat. Molempien historioiden työ on esikuvallisesti kuvattu Elian ja Johannes Kastajan kautta.

> “With trembling, William Miller began to unfold to the people the mysteries of the kingdom of God, carrying his hearers down through the prophecies to the second advent of Christ. With every effort he gained strength. As John the Baptist heralded the first advent of Jesus and prepared the way for His coming, so William Miller and those who joined with him proclaimed the second advent of the Son of God.” Early Writings, 229, 230.

> ”Vapisten William Miller alkoi avata ihmisille Jumalan valtakunnan salaisuuksia johdattaen kuulijansa profetioiden kautta Kristuksen toiseen tulemukseen. Jokaisen ponnistuksen myötä hän vahvistui. Niin kuin Johannes Kastaja julisti Jeesuksen ensimmäistä tulemusta ja valmisti tietä Hänen tulolleen, samoin William Miller ja ne, jotka yhtyivät häneen, julistivat Jumalan Pojan toista tulemusta.” Early Writings, 229, 230.

The Millerite message identified the “events” connected with the close of probation, as represented by both Elijah and John the Baptist.

Milleriläinen sanoma tunnisti armonajan päättymiseen liittyvät ”tapahtumat”, sellaisina kuin niitä edustivat sekä Elia että Johannes Kastaja.

> “It was needful that men should be awakened to their danger; that they should be roused to prepare for the solemn events connected with the close of probation.” The Great Controversy, 310.

> ”Oli välttämätöntä, että ihmiset herätettäisiin tiedostamaan vaaransa ja että heidät havahdutettaisiin valmistautumaan koetuksen ajan päättymiseen liittyviin juhlallisiin tapahtumiin.” Suuri taistelu, s. 310.

In 1989, with the collapse of the Soviet Union the portion of the book of Daniel that related to the last days was unsealed and a testing process began. The test was based upon the ability or inability of God’s people to understand or reject the increase of knowledge that is represented in the last six verses of Daniel chapter eleven; verses that lead to the first verse of chapter twelve, which identifies the “close of probation.” The message of the “events connected with the close of probation” was then unsealed, and the work of those who were the candidates to be the “priests” of the one hundred and forty-four thousand began. Their work was to “understand” and proclaim the message represented in the passage. The message and the work of the one hundred and forty-four thousand, was to present the unsealed message in order to rouse men “to prepare for the solemn events connected with the close of probation.”

Vuonna 1989, Neuvostoliiton romahtaessa, se Danielin kirjan osa, joka liittyi viimeisiin päiviin, avattiin sinetistä, ja koetuksen aika alkoi. Koetus perustui siihen, kykenikö Jumalan kansa ymmärtämään vai torjumaan tiedon lisääntymisen, jota Danielin kirjan yhdestoista luku, sen kuusi viimeistä jaetta, edustaa; jakeet, jotka johtavat kahdennentoista luvun ensimmäiseen jakeeseen, jossa yksilöidään ”armonajan päättyminen”. Sanoma ”armonajan päättymiseen liittyvistä tapahtumista” avattiin silloin sinetistä, ja niiden työ alkoi, jotka olivat ehdolla olemaan sadan neljänkymmenenneljän tuhannen ”pappeja”. Heidän työnään oli ”ymmärtää” ja julistaa sitä sanomaa, jota kyseinen kohta edustaa. Sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sanoman ja työn tarkoituksena oli esittää sinetistä avattu sanoma, jotta ihmiset herätettäisiin ”valmistautumaan armonajan päättymiseen liittyviin juhlallisiin tapahtumiin”.

> “Today, in the spirit and power of Elias and of John the Baptist, messengers of God’s appointment are calling the attention of a judgment-bound world to the solemn events soon to take place in connection with the closing hours of probation and the appearance of Christ Jesus as King of kings and Lord of lords. Soon every man is to be judged for the deeds done in the body. The hour of God’s judgment has come, and upon the members of His church on earth rests the solemn responsibility of giving warning to those who are standing as it were on the very brink of eternal ruin. To every human being in the wide world who will give heed must be made plain the principles at stake in the great controversy being waged, principles upon which hang the destinies of all mankind.” Prophets and Kings, 715, 716.

> ”Tänä päivänä Eliaan ja Johannes Kastajan hengessä ja voimassa Jumalan asettamat sanansaattajat kiinnittävät tuomiolle määrätyn maailman huomion niihin vakaviin tapahtumiin, jotka pian toteutuvat koeajan päättymisen hetkiin ja Kristuksen Jeesuksen ilmestymiseen kuninkaiden Kuninkaana ja herrain Herrana liittyen. Pian jokainen ihminen on tuomittava ruumiissa tehtyjen tekojen mukaan. Jumalan tuomion hetki on tullut, ja Hänen seurakuntansa jäsenillä maan päällä on vakava vastuu varoittaa niitä, jotka ikään kuin seisovat aivan iankaikkisen perikadon partaalla. Jokaiselle ihmiselle kaikkialla maailmassa, joka vain ottaa vaarin, on tehtävä selväksi ne periaatteet, joista suuressa taistelussa kamppaillaan, ne periaatteet, joista koko ihmiskunnan kohtalo riippuu.” Profeetat ja kuninkaat, 715, 716.

The history of John the Baptist and Christ, as well as the history of the Millerites illustrates the message and work of the one hundred and forty-four thousand. Both John and Christ understood their message as representing the close of probation.

Johannes Kastajan ja Kristuksen historia sekä milleriittien historia havainnollistavat sadanneljänenkymmenenneljännentuhannen sanomaa ja työtä. Sekä Johannes että Kristus ymmärsivät sanomansa edustavan armonajan päättymistä.

> But when he saw many of the Pharisees and Sadducees come to his baptism, he said unto them, O generation of vipers, who hath warned you to flee from the wrath to come? Matthew 3:7.

> Mutta nähdessään monien fariseusten ja saddukeusten tulevan kasteelleen hän sanoi heille: Te kyykäärmeitten sikiöt, kuka on neuvonut teitä pakenemaan tulevaa vihaa? Matteus 3:7.

Christ presented the destruction of Jerusalem, the same destruction which John had warned the quibbling Jews about, as approaching. Jesus employed the destruction as a symbol of the “wrath” that begins when He, as Michael, stands up in Daniel chapter twelve, verse one.

Kristus esitti Jerusalemin hävityksen, sen saman hävityksen, josta Johannes oli varoittanut saivartelevia juutalaisia, lähestyvänä. Jeesus käytti tätä hävitystä vertauskuvana sille ”vihalle”, joka alkaa, kun Hän, Mikaelina, nousee Danielin kirjan kahdennessatoista luvussa, jakeessa yksi.

> “Christ saw in Jerusalem a symbol of the world hardened in unbelief and rebellion, and hastening on to meet the retributive judgments of God. The woes of a fallen race, pressing upon His soul, forced from His lips that exceeding bitter cry. He saw the record of sin traced in human misery, tears, and blood; His heart was moved with infinite pity for the afflicted and suffering ones of earth; He yearned to relieve them all. But even His hand might not turn back the tide of human woe; few would seek their only Source of help. He was willing to pour out His soul unto death, to bring salvation within their reach; but few would come to Him that they might have life.

> "Kristus näki Jerusalemissa vertauskuvan maailmasta, joka oli paatunut epäuskossa ja kapinassa ja kiiruhti kohtaamaan Jumalan kostavat tuomiot. Langenneen ihmissuvun tuskat, jotka painoivat Hänen sieluaan, pakottivat Hänen huuliltaan tuon ylen katkeran huudon. Hän näki synnin jäljen piirtyneenä inhimilliseen kurjuuteen, kyyneliin ja vereen; Hänen sydämensä täyttyi äärettömästä säälistä maan vaivattuja ja kärsiviä kohtaan; Hän ikävöi auttaa heitä kaikkia. Mutta ei edes Hänen kätensä voinut pidättää inhimillisen kurjuuden tulvaa; harvat etsisivät apua ainoasta Lähteestään. Hän oli valmis vuodattamaan sielunsa kuolemaan saakka saattaakseen pelastuksen heidän ulottuvilleen; mutta harvat tulisivat Hänen luokseen, että heillä olisi elämä."

> “The Majesty of heaven in tears! the Son of the infinite God troubled in spirit, bowed down with anguish! The scene filled all heaven with wonder. That scene reveals to us the exceeding sinfulness of sin; it shows how hard a task it is, even for Infinite Power, to save the guilty from the consequences of transgressing the law of God. Jesus, looking down to the last generation, saw the world involved in a deception similar to that which caused the destruction of Jerusalem. The great sin of the Jews was their rejection of Christ; the great sin of the Christian world would be their rejection of the law of God, the foundation of His government in heaven and earth. The precepts of Jehovah would be despised and set at nought. Millions in bondage to sin, slaves of Satan, doomed to suffer the second death, would refuse to listen to the words of truth in their day of visitation. Terrible blindness! strange infatuation!” The Great Controversy, 22.

> ”Taivaan Majesteetti kyynelissä! äärettömän Jumalan Poika hengeltään murheellisena, tuskan alle painuneena! Tuo näky täytti koko taivaan ihmetyksellä. Tuo näky paljastaa meille synnin ylenpalttisen syntisyyden; se osoittaa, kuinka vaikea tehtävä on, jopa Äärettömälle Voimalle, pelastaa syyllinen Jumalan lain rikkomisen seurauksista. Jeesus, katsoessaan alas viimeiseen sukupolveen, näki maailman joutuneena samanlaiseen eksytykseen kuin se, joka aiheutti Jerusalemin hävityksen. Juutalaisten suuri synti oli heidän Kristuksen hylkäämisensä; kristillisen maailman suuri synti olisi Jumalan lain, Hänen hallituksensa perustan taivaassa ja maan päällä, hylkääminen. Jehovan käskyjä halveksittaisiin ja pidettäisiin mitättöminä. Miljoonat synnin orjuudessa, saatanan orjat, tuomitut kärsimään toisen kuoleman, kieltäytyisivät kuulemasta totuuden sanoja etsikkonsa päivänä. Kauhea sokeus! outo paatumus!” Suuri taistelu, 22.

The warning message proclaimed by John the Baptist and also by Christ was the same warning message, just as the warning message of the Millerites was the same message identifying the events connected with the close of probation as the one hundred and forty-four thousand will proclaim. Three witnesses; John the Baptist, Christ and the Millerites testifying that the work and message of the one hundred and forty-four thousand is a life-or-death testing process accomplished by the increase of knowledge that was unsealed in 1989. The message unsealed at that time is the last day vision that must be understood by the wise if they are to be the “priests” that make up the one hundred and forty-four thousand. If those candidates do not understand that vision, they are identified as wicked, or as fools, and they perish. They and their children are rejected in agreement with their rejection of the vision that is the increase of knowledge.

Johannes Kastajan ja myös Kristuksen julistama varoitussanoma oli sama varoitussanoma, aivan kuten milleriittojen varoitussanoma oli sama sanoma, joka yksilöi koeajan päättymiseen liittyvät tapahtumat ja jonka sataneljäkymmentäneljätuhatta tulevat julistamaan. Kolme todistajaa; Johannes Kastaja, Kristus ja milleriitat todistavat, että sataneljäkymmentäneljän tuhannen työ ja sanoma on elämän ja kuoleman koetteleva prosessi, joka toteutetaan sen tiedon lisääntymisen kautta, joka avattiin vuonna 1989. Tuolloin avattu sanoma on viimeisten päivien näky, joka viisaiden täytyy ymmärtää, jos heidän on määrä olla ne ”papit”, joista sataneljäkymmentäneljätuhatta muodostuu. Ellei noita ehdokkaita ymmärrä tuota näkyä, heidät tunnistetaan jumalattomiksi tai tyhmiksi, ja he menehtyvät. Heidät ja heidän lapsensa hylätään sopusoinnussa sen kanssa, että he ovat hylänneet sen näyn, joka on tiedon lisääntyminen.

God’s Word identifies that Rome is the power that exalts itself, robs God’s people, and then falls and establishes the vision. The question of whether Modern Rome is the papal power or the United States is the test that identifies that those candidates are either wise or foolish virgins. The test is a prophetic test derived from the book of Daniel, that is thereafter confirmed and brought to perfection in the book of Revelation. The subject of Modern Rome is not simply a choice between the papal power or the United States, it is the final test for the one hundred and forty-four thousand. It is a prophetic test, and correctly understood it encompasses every representation of the final testing process that is set forth within God’s sanctified prophetic testimony.

Jumalan Sana osoittaa, että Rooma on se valta, joka korottaa itsensä, ryöstää Jumalan kansaa ja sitten lankeaa sekä vahvistaa näyn. Kysymys siitä, onko moderni Rooma paavillinen valta vai Yhdysvallat, on se koetus, joka osoittaa, ovatko nuo ehdokkaat viisaita vai tyhmiä neitsyitä. Tämä koetus on profeetallinen koetus, joka on johdettu Danielin kirjasta ja joka sittemmin vahvistetaan ja saatetaan täydellisyyteen Ilmestyskirjassa. Modernin Rooman aihe ei ole pelkästään valinta paavillisen vallan ja Yhdysvaltojen välillä; se on viimeinen koetus sadalle neljällekymmenelle neljälletuhannelle. Se on profeetallinen koetus, ja oikein ymmärrettynä se käsittää jokaisen esityksen lopullisesta koetusprosessista, joka on esitetty Jumalan pyhitetyssä profeetallisessa todistuksessa.

The testing process of the time of John the Baptist and Christ was derived from the book of Daniel, as was the testing process in the time of the Millerites. As a prophetic test, the methodology of how truth is established is as essential for those candidates to correctly apply, as is simply holding to the correct view of who is Modern Rome. Whether the correct identification of Modern Rome, or the application of the correct methodology is considered, both elements of the test are couched in the book of Daniel. In Daniel chapter one, Daniel navigated through a three-step testing process beginning with diet, then a visual test, followed by a test accomplished by Nebuchadnezzar, a biblical symbol of the King of the North, the papal power of the last days.

Johannes Kastajan ja Kristuksen ajan koettelemusprosessi oli johdettu Danielin kirjasta, samoin kuin milleriläisten ajan koettelemusprosessi. Profeetallisena koetuksena menetelmä, jonka mukaan totuus vahvistetaan, on näiden ehdokkaiden oikean soveltamisen kannalta yhtä olennainen kuin se, että yksinkertaisesti pidetään kiinni oikeasta käsityksestä siitä, kuka on nykyajan Rooma. Tarkasteltiinpa sitten nykyajan Rooman oikeaa tunnistamista tai oikean menetelmän soveltamista, koetuksen molemmat osatekijät ovat Danielin kirjaan kätkettyinä. Danielin ensimmäisessä luvussa Daniel kulki kolmivaiheisen koettelemusprosessin läpi alkaen ruokavaliosta, sitten näkökoetuksesta, jota seurasi Nebukadnessarin toteuttama koe; Nebukadnessar on raamatullinen pohjoisen kuninkaan symboli, viimeisten päivien paavillinen valta.

> As for these four children, God gave them knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams. Now at the end of the days that the king had said he should bring them in, then the prince of the eunuchs brought them in before Nebuchadnezzar. And the king communed with them; and among them all was found none like Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: therefore stood they before the king. And in all matters of wisdom and understanding, that the king inquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. Daniel 1:17–20.

> Ja näille neljälle nuorukaiselle Jumala antoi tiedon ja taidon kaikessa kirjoitusten tuntemuksessa ja viisaudessa; ja Daniel ymmärsi kaikkia näkyjä ja unia. Ja niiden päivien päättyessä, joiden kuluttua kuningas oli käskenyt tuoda heidät eteensä, ylimmäinen hoviherran toi heidät Nebukadnessarin eteen. Ja kuningas puhutteli heitä; eikä heidän kaikkien joukosta löytynyt ketään Danielin, Hananjan, Miisaelin ja Asarjan vertaista; sen tähden he saivat palvella kuningasta. Ja kaikissa viisauden ja ymmärryksen asioissa, joita kuningas heiltä tiedusteli, hän havaitsi heidät kymmenen kertaa paremmiksi kuin kaikki tietäjät ja astrologit, jotka olivat koko hänen valtakunnassaan. Daniel 1:17–20.

“At the end of the days,” which is prophetically the last days when the one hundred and forty-four thousand are tested, Daniel and the three worthies were found “ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm,” and Daniel had “understanding in all visions and dreams.” Daniel represents the one hundred and forty four thousand, who in the last days understand the increase of knowledge that arrived when Christ, as the Lion of the tribe of Judah, unsealed “that portion of the book of Daniel that related to the last days,” in 1989.

”Päivien lopulla”, mikä profeetallisesti tarkoittaa viimeisiä päiviä, jolloin sata neljäkymmentäneljä tuhatta koetellaan, Daniel ja ne kolme kelvollista havaittiin ”kymmenen kertaa paremmiksi kuin kaikki tietäjät ja astrologit, joita oli koko hänen valtakunnassaan”, ja Danielilla oli ”ymmärrystä kaikissa näyissä ja unissa”. Daniel edustaa sitä sataa neljääkymmentäneljää tuhatta, jotka viimeisinä päivinä ymmärtävät tiedon lisääntymisen, joka tuli, kun Kristus, Juudan sukukunnan Leijonana, avasi sinetit ”siltä Danielin kirjan osalta, joka liittyi viimeisiin päiviin”, vuonna 1989.

Daniel did not simply understand more than others concerning dreams and visions, he had “understanding in all visions and dreams.” He represents those who employ the methodology of line upon line, for that methodology brings “all visions and dreams” together into one cohesive message. The message that brings together all dreams and visions into one prophetic line identifies the “events connected with the close of probation.” That message is established by the prophetic symbol that is Modern Rome, the power who exalts itself, robs God’s people, and falls.

Daniel ei ainoastaan ymmärtänyt unia ja näkyjä enemmän kuin muut, vaan hänellä oli ”ymmärrys kaikissa näyissä ja unissa.” Hän edustaa niitä, jotka käyttävät menetelmää rivi rivin päälle, sillä tuo menetelmä kokoaa ”kaikki näyt ja unet” yhdeksi yhtenäiseksi sanomaksi. Sanoma, joka yhdistää kaikki unet ja näyt yhdeksi profeetalliseksi linjaksi, osoittaa ”koeajan päättymiseen liittyvät tapahtumat.” Tuo sanoma vahvistetaan profeetallisella vertauskuvalla, joka on moderni Rooma, valta, joka korottaa itseään, riistää Jumalan kansaa ja lankeaa.

That power can only be established by applying the correct methodology. Most who profess to study the Bible reject the methodology of line upon line, and some who profess to employ it, misapply the rules that make up the methodology of line upon line. Those rules were first put into the public record by the Millerites, and God’s last day people have been forewarned that those who are actually the messengers of the third angel will be using William Miller’s rules of prophetic interpretation.

Tuo voima voidaan vahvistaa ainoastaan soveltamalla oikeaa metodologiaa. Useimmat, jotka väittävät tutkivansa Raamattua, hylkäävät rivi rivin päälle -metodologian, ja jotkut niistä, jotka väittävät käyttävänsä sitä, soveltavat väärin niitä sääntöjä, joista rivi rivin päälle -metodologia muodostuu. Nuo säännöt saattoivat ensimmäisinä julkiseen tietoon milleriitit, ja Jumalan viimeisten päivien kansaa on ennalta varoitettu, että ne, jotka todella ovat kolmannen enkelin sanansaattajia, tulevat käyttämään William Millerin profeetallisen tulkinnan sääntöjä.

> “Those who are engaged in proclaiming the third angel’s message are searching the Scriptures upon the same plan that Father Miller adopted.” Review and Herald, November 25, 1884.

> ”Ne, jotka ovat mukana julistamassa kolmannen enkelin sanomaa, tutkivat Raamattua saman suunnitelman mukaisesti, jonka isä Miller omaksui.” Review and Herald, 25. marraskuuta 1884.

William Miller represented the beginning of the three angels of Revelation fourteen, and he was typified by John the Baptist, who was the beginning of the message of which Christ was the ending. Sister White directly aligns the testing process of John the Baptist to Christ with the testing process of the three angels. John began the message, and it was not until just before the cross, when Christ had taken His disciples to Caesarea Philippi, that Jesus then added the details of the message that John had begun. The first truth John identified when He saw Christ, was identifying Christ as the Lamb of God, that takes away the sins of the world.

William Miller edusti Ilmestyskirjan neljäntoista luvun kolmen enkelin alkua, ja häntä esikuvasi Johannes Kastaja, joka oli sen sanoman alku, jonka päätös Kristus oli. Sisarkirjoittaja White rinnastaa suoranaisesti Johannes Kastajan Kristukseen liittyvän koetusprosessin kolmen enkelin koetusprosessiin. Johannes aloitti sanoman, eikä Jeesus lisännyt niitä yksityiskohtia sanomaan, jonka Johannes oli aloittanut, ennen kuin aivan juuri ennen ristiä, jolloin Kristus oli vienyt opetuslapsensa Kesarea Filippiin. Ensimmäinen totuus, jonka Johannes ilmaisi nähdessään Kristuksen, oli Kristuksen tunnistaminen Jumalan Karitsaksi, joka ottaa pois maailman synnit.

> These things were done in Bethabara beyond Jordan, where John was baptizing. The next day John seeth Jesus coming unto him, and saith, Behold the Lamb of God, which taketh away the sin of the world. This is he of whom I said, After me cometh a man which is preferred before me: for he was before me. John 1:28–30.

> Tämä tapahtui Betabarassa, Jordanin tuolla puolen, missä Johannes kastoi. Seuraavana päivänä Johannes näki Jeesuksen tulevan luoksensa ja sanoi: Katso, Jumalan Karitsa, joka ottaa pois maailman synnin! Tämä on se, josta minä sanoin: Minun jälkeeni tulee mies, joka on asetettu minun edelleni, sillä hän oli ennen minua. Joh. 1:28–30.

Then began the three-and-a-half-year period of testing that ended at the cross. After John was murdered just before the cross, Jesus then began to explain that very first statement of John.

Silloin alkoi se kolmen ja puolen vuoden koetuksen aika, joka päättyi ristillä. Kun Johannes oli murhattu juuri ennen ristiä, Jeesus alkoi sitten selittää tuota Johanneksen aivan ensimmäistä lausumaa.

> When Jesus came into the coasts of Caesarea Philippi, he asked his disciples, saying, Whom do men say that I the Son of man am? And they said, Some say that thou art John the Baptist: some, Elias; and others, Jeremias, or one of the prophets. He saith unto them, But whom say ye that I am? And Simon Peter answered and said, Thou art the Christ, the Son of the living God. And Jesus answered and said unto him, Blessed art thou, Simon Barjona: for flesh and blood hath not revealed it unto thee, but my Father which is in heaven. And I say also unto thee, That thou art Peter, and upon this rock I will build my church; and the gates of hell shall not prevail against it. And I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven. Then charged he his disciples that they should tell no man that he was Jesus the Christ. From that time forth began Jesus to show unto his disciples, how that he must go unto Jerusalem, and suffer many things of the elders and chief priests and scribes, and be killed, and be raised again the third day. Matthew 16:13–21.

> Kun Jeesus tuli Kesarea Filippin alueelle, hän kysyi opetuslapsiltaan sanoen: Kenen ihmiset sanovat minun, Ihmisen Pojan, olevan? He vastasivat: Toiset sanovat, että sinä olet Johannes Kastaja; toiset Elia; ja toiset Jeremia tai joku profeetoista. Hän sanoi heille: Mutta kenen te sanotte minun olevan? Simon Pietari vastasi ja sanoi: Sinä olet Kristus, elävän Jumalan Poika. Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: Autuas olet sinä, Simon Barjona, sillä liha ja veri eivät ole sitä sinulle ilmoittaneet, vaan minun Isäni, joka on taivaissa. Ja minä sanon sinulle myös: sinä olet Pietari, ja tälle kalliolle minä rakennan kirkkoni, eivätkä tuonelan portit voita sitä. Ja minä annan sinulle taivasten valtakunnan avaimet; ja minkä sinä sidot maan päällä, se on oleva sidottu taivaissa, ja minkä sinä päästät maan päällä, se on oleva päästetty taivaissa. Silloin hän vakavasti käski opetuslapsiaan, etteivät he sanoisi kenellekään, että hän oli Jeesus Kristus. Siitä ajasta alkaen Jeesus rupesi osoittamaan opetuslapsilleen, että hänen tuli mennä Jerusalemiin ja kärsiä paljon vanhinten ja ylipappien ja kirjanoppineiden käsissä ja tulla tapetuksi ja nousta kolmantena päivänä ylös. Matteus 16:13–21.

Caesarea Philippi is the name of Panium in the time of Christ, and Panium is identified in the verse which follows verse fourteen of Daniel eleven, where the robbers of thy people, who exalt themselves, but fall, are introduced. The message of John the Baptist, inspired and perfect, was the message at the beginning that represented the Millerite message, that had been established upon Miller’s rules. Christ’s message at the ending, built upon and expanded John’s message, and it typified the message at the ending of the three angels, that is based upon Miller’s rules and the details that are added to Miller’s message when the methodology of line upon line arrives at the ending.

Caesarea Philippi on Paniumin nimi Kristuksen aikana, ja Panium tunnistetaan jakeessa, joka seuraa Danielin 11. luvun neljättätoista jaetta, missä esitellään sinun kansasi ryövärit, jotka korottavat itsensä mutta lankeavat. Johannes Kastajan sanoma, innoitettu ja täydellinen, oli alussa annettu sanoma, joka edusti milleriittisanomaa, joka oli vahvistettu Millerin sääntöjen varaan. Kristuksen sanoma lopussa, Johanneksen sanoman perustalle rakennettuna ja sitä laajentaen, oli sen esikuva, mikä on kolmen enkelin sanoma lopussa, tuo sanoma, joka perustuu Millerin sääntöihin ja niihin yksityiskohtiin, jotka lisätään Millerin sanomaan, kun rivi rivin päälle -metodologia saapuu loppuun.

To arrive at an incorrect understanding of the symbol that establishes the vision with the symbol of Modern Rome parallels those in the history of Christ that rejected the message of the cross. We are informed that the Jews who rejected the message of John the Baptist could not be benefitted by the teachings of Jesus, and that the history of those Jews that did that very thing represents those who rejected the first angel’s message. The Millerites identified the robbers of thy people, which I later coined with the words, “Modern Rome,” as the papal power.

Päätyä väärään ymmärrykseen siitä symbolista, joka samastaa näyn Modernin Rooman symboliin, on rinnakkainen niiden kanssa Kristuksen historiassa, jotka hylkäsivät ristin sanoman. Meille ilmoitetaan, että ne juutalaiset, jotka hylkäsivät Johannes Kastajan sanoman, eivät voineet hyötyä Jeesuksen opetuksista, ja että niiden juutalaisten historia, jotka tekivät juuri niin, edustaa niitä, jotka hylkäsivät ensimmäisen enkelin sanoman. Milleriläiset tunnistivat sinun kansasi ryövärit, jota myöhemmin nimitin sanoilla ”Moderni Rooma”, paavilliseksi vallaksi.

We will continue these considerations in the next article.

Jatkamme näiden näkökohtien tarkastelua seuraavassa artikkelissa.

Back to Articles