Article

# The Book of Daniel - Number Forty-Nine

Danielin kirja – numero neljäkymmentäyhdeksän

Unveiling Truths: The Midnight Cry, Islam’s Role, and the Final Testing Process in the Last Days

Totuuksien paljastaminen: keskiyön huuto, islamin rooli ja viimeinen koetteluprosessi viimeisinä päivinä

Author

Jeff Pippenger

Published

January 13, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The increase of knowledge that was produced when the vision of the Ulai River was unsealed in 1798, produced a testing process that reached its climax in the movement of the Midnight Cry in 1844. The Midnight Cry of the last days, that is now being unsealed, has been represented by that history, and includes the very same testing truths of that history, for the Midnight Cry message that is now being unsealed is a restoration of Miller’s jewels.

Tietämyksen lisääntyminen, joka syntyi, kun Ulai-joen näky avattiin vuonna 1798, sai aikaan koetusprosessin, joka saavutti huippukohtansa Keskiyön huudon liikkeessä vuonna 1844. Viimeisten päivien Keskiyön huuto, joka nyt avataan, on ollut tuon historian esikuva, ja siihen sisältyvät aivan samat koettelevat totuudet kuin tuohon historiaan, sillä Keskiyön huudon sanoma, joka nyt avataan, on Millerin jalokivien ennalleenasettaminen.

> “The truths that we received in 1841, ‘42, ‘43, and ‘44 are now to be studied and proclaimed. The messages of the first, second, and third angels will in the future be proclaimed with a loud voice. They will be given with earnest determination and in the power of the Spirit.” Manuscript Releases, volume 15, 371.

> “Ne totuudet, jotka me vastaanotimme vuosina 1841, ’42, ’43 ja ’44, on nyt tutkittava ja julistettava. Ensimmäisen, toisen ja kolmannen enkelin sanomat tullaan tulevaisuudessa julistamaan kovalla äänellä. Ne annetaan vakavalla päättäväisyydellä ja Hengen voimassa.” Manuscript Releases, osa 15, 371.

The primary theme of the prophetic message of the Midnight Cry of our time is the role of Islam of the third woe. The three woes of Islam are all represented upon the two tables of Habakkuk. The message of the Midnight Cry of the last days, began to be unsealed at the disappointment of July 18, 2020, when the tarrying time of the last days arrived. Just as the Midnight Cry message of Millerite history, the message of the last days is progressively developed until it reaches the point represented by the Exeter camp meeting. At that point the virgins either have the oil, or they don’t.

Aikamme Keskiyön huudon profeetallisen sanoman ensisijainen teema on Islamin, kolmannen voihuudon, rooli. Islamin kolme voihuutta ovat kaikki edustettuina Habakukin kahdella taululla. Viimeisten päivien Keskiyön huudon sanoma alkoi tulla avatuksi heinäkuun 18. päivän 2020 pettymyksen yhteydessä, kun viimeisten päivien viipymisen aika saapui. Samoin kuin milleriittisen historian Keskiyön huudon sanoma, viimeisten päivien sanoma kehittyy vähitellen, kunnes se saavuttaa Exeterin leirikokouksen edustaman kohdan. Siinä vaiheessa neitsyillä joko on öljy tai ei ole.

Isaiah’s pronouncement of woe upon the scornful men that rule the people of Jerusalem, identifies that the vision has become to the drunkards of Ephraim as a book that is sealed. In the passage of Isaiah, the work of changing a satanic symbol unto a godly symbol, as has been accomplished in the history of Adventism, is to be esteemed as potter’s clay. That work was establishing the definition of “the daily,” as a symbol of Christ, when it is a symbol of Satan. When Daniel employed the word “tamid” as a symbol of paganism, he chose the word for a symbolic purpose, for the word means “continual”.

Jesajan Jerusalemin kansaa hallitseville pilkkaajille lausuma voi-tuomio osoittaa, että näky on tullut Efraimin juopuneille kuin sinetöity kirja. Jesajan kohdassa työ, jossa saatanallinen symboli muutetaan jumalalliseksi symboliksi, niin kuin adventismin historiassa on tehty, on katsottava savenvalajan saveksi. Tuo työ oli ”jokapäiväisen” määritelmän vakiinnuttamista Kristuksen symboliksi, vaikka se on Saatanan symboli. Kun Daniel käytti sanaa ”tamid” pakanuuden symbolina, hän valitsi sanan symbolista tarkoitusta varten, sillä sana merkitsee ”jatkuvaa”.

There are three powers that lead the world to Armageddon, and the first of those three powers is the dragon (paganism). The dragon began his warfare against God in heaven. The dragon carries on that warfare until the end of the thousand-year millennium, when he is finally destroyed.

On kolme valtaa, jotka johtavat maailman Harmagedoniin, ja ensimmäinen näistä kolmesta vallasta on lohikäärme (pakanuus). Lohikäärme aloitti sodankäyntinsä Jumalaa vastaan taivaassa. Lohikäärme jatkaa tätä sodankäyntiä tuhannen vuoden tuhatvuotiskauden loppuun asti, jolloin hänet lopulta hävitetään.

> And when the thousand years are expired, Satan shall be loosed out of his prison, And shall go out to deceive the nations which are in the four quarters of the earth, Gog and Magog, to gather them together to battle: the number of whom is as the sand of the sea. And they went up on the breadth of the earth, and compassed the camp of the saints about, and the beloved city: and fire came down from God out of heaven, and devoured them. And the devil that deceived them was cast into the lake of fire and brimstone, where the beast and the false prophet are, and shall be tormented day and night for ever and ever. Revelation 20:7–10.

> Ja kun ne tuhat vuotta ovat loppuun kuluneet, päästetään saatana vankilastaan, ja hän lähtee villitsemään maan neljällä kulmalla olevia kansoja, Googia ja Maagogia, kootakseen heidät sotaan; ja heidän lukumääränsä on kuin meren hiekka. Ja he nousivat yli maan avaruuden ja saartoivat pyhien leirin ja sen rakastetun kaupungin. Mutta tuli lankesi taivaasta Jumalan tyköä ja kulutti heidät. Ja perkele, joka heitä villitsi, heitettiin tuli- ja tulikivijärveen, jossa myös peto ja väärä profeetta ovat, ja heitä vaivataan päivin ja öin aina ja iankaikkisesti. Ilmestys 20:7–10.

The beast (the papacy) that is the second of the three powers that leads the world to Armageddon, and the false prophet (the United States) the third of those three powers, both arrived in history after the history of the cross, and both are destroyed at the Second Coming of Christ.

Peto (paavius), joka on toinen niistä kolmesta vallasta, jotka johtavat maailman Harmagedoniin, ja väärä profeetta (Yhdysvallat), joka on kolmas noista kolmesta vallasta, ilmaantuivat kumpikin historian näyttämölle ristin historian jälkeen, ja kumpikin tuhotaan Kristuksen toisessa tulemisessa.

> And the beast was taken, and with him the false prophet that wrought miracles before him, with which he deceived them that had received the mark of the beast, and them that worshipped his image. These both were cast alive into a lake of fire burning with brimstone. Revelation 19:20.

> Ja peto vangittiin, ja sen kanssa väärä profeetta, joka oli tehnyt sen edessä ihmeitä, joilla hän eksytti ne, jotka olivat ottaneet pedon merkin, ja ne, jotka kumarsivat sen kuvaa. Nämä molemmat heitettiin elävinä tuliseen järveen, joka palaa tulikiveä. Ilmestys 19:20.

When Daniel chose the Hebrew word “continual” as a symbol of paganism (Satan), he chose a word that identified that it is Satan that has continually fought against God. The other two powers are only active in their warfare against God for specified periods of time. Daniel’s choice of the word “tamid” (continual) was purposeful, and accurate.

Kun Daniel valitsi hepreankielisen sanan ”jatkuva” pakanuuden (Saatanan) vertauskuvaksi, hän valitsi sanan, joka osoitti, että juuri Saatana on jatkuvasti taistellut Jumalaa vastaan. Kaksi muuta valtaa ovat aktiivisia sodankäynnissään Jumalaa vastaan vain määrättyinä ajanjaksoina. Danielin valinta sanasta ”tamid” (jatkuva) oli tarkoituksellinen ja täsmällinen.

As Isaiah’s narrative of woe upon those who the Lord poured out the spirit of deep sleep, and closed their eyes, continues on from chapter twenty-eight into chapter thirty, he records:

जैसे-जैसे यशायाह का उस शोक-वृत्तांत में, जो उन लोगों के विरुद्ध है जिन पर प्रभु ने गहरी नींद की आत्मा उंडेल दी और उनकी आँखें मूँद दीं, अध्याय अट्ठाईस से बढ़ते हुए अध्याय तीस तक क्रमशः आगे बढ़ता है, वह लिखता है:

> Now go, write it before them in a table, and note it in a book, that it may be for the time to come forever and ever: That this is a rebellious people, lying children, children that will not hear the law of the Lord: Which say to the seers, See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits: Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us. Wherefore thus saith the Holy One of Israel, Because ye despise this word, and trust in oppression and perverseness, and stay thereon: Therefore this iniquity shall be to you as a breach ready to fall, swelling out in a high wall, whose breaking cometh suddenly at an instant. And he shall break it as the breaking of the potters’ vessel that is broken in pieces; he shall not spare: so that there shall not be found in the bursting of it a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit. For thus saith the Lord God, the Holy One of Israel; In returning and rest shall ye be saved; in quietness and in confidence shall be your strength: and ye would not. Isaiah 30:8–15.

> Mene nyt, kirjoita se heidän eteensä tauluun ja merkitse se kirjaan, että se säilyisi tulevia aikoja varten, iankaikkisesti ja ainiaan: Sillä tämä on niskoitteleva kansa, valheelliset lapset, lapset, jotka eivät tahdo kuulla Herran lakia; jotka sanovat näkijöille: Älkää nähkö; ja profeetoille: Älkää ennustako meille oikeita asioita, puhukaa meille miellyttäviä sanoja, ennustakaa petoksia; poiketkaa tieltä, väistykää polulta, poistakaa Israelin Pyhä meidän edestämme. Sentähden näin sanoo Israelin Pyhä: Koska te halveksitte tätä sanaa ja turvaatte sortoon ja vääryyteen ja nojaatte niihin, sentähden tämä vääryys on teille kuin sortumaisillaan oleva halkeama, joka pullistuu korkeassa muurissa ja jonka luhistuminen tulee äkisti, silmänräpäyksessä. Ja hän murskaa sen niin kuin savenvalajan astia murskataan kappaleiksi; hän ei säästä, niin ettei sen särkyneistä kappaleista löydy sirpalettakaan, jolla voisi ottaa tulta liedestä tai ammentaa vettä säiliöstä. Sillä näin sanoo Herra, Herra, Israelin Pyhä: Kääntymisessä ja levossa te pelastutte, hiljaisuudessa ja luottamuksessa on teidän voimanne; mutta te ette tahtoneet. Jesaja 30:8–15.

The “table” that is written, is the tables of Habakkuk chapter two, that were designed so that those that read them could “run” and spread the message. The “book” which made “note” of the “table” is Habakkuk. The “table” from the “book” of Habakkuk, represents a testing process which manifests “a rebellious people, lying children, children that will not hear the law of the Lord.” The “rebellious people” that refuse to “hear,” are those in Jeremiah that refuse to hear the sound of the watchman’s trumpet.

Kirjoitettu ”taulu” on Habakukin toisen luvun taulut, jotka laadittiin sitä varten, että ne, jotka ne lukevat, voisivat ”juosta” ja levittää sanoman. ”Kirja”, joka teki ”muistiinpanon” ”taulusta”, on Habakuk. Habakukin ”kirjasta” oleva ”taulu” edustaa koetusprosessia, joka tuo ilmi ”kapinallisen kansan, valheelliset lapset, lapset, jotka eivät tahdo kuulla Herran lakia”. Ne ”kapinalliset ihmiset”, jotka kieltäytyvät ”kuulemasta”, ovat Jeremian kirjassa ne, jotka kieltäytyvät kuulemasta vartijan pasuunan ääntä.

> Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:17.

> मैंने तुम्हारे ऊपर पहरेदार भी नियुक्त किए, यह कहकर, नरसिंगे की ध्वनि पर ध्यान दो। परन्तु उन्होंने कहा, हम ध्यान न देंगे। यिर्मयाह 6:17।

The rebellious are those in Isaiah’s history and also in the history of Christ who would not hear.

Kapinalliset ovat niitä, jotka sekä Jesajan historiassa että Kristuksen historiassa eivät tahtoneet kuulla.

> And he said, Go, and tell this people, Hear ye indeed, but understand not; and see ye indeed, but perceive not. Make the heart of this people fat, and make their ears heavy, and shut their eyes; lest they see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed. Isaiah 6:9, 10.

> Ja hän sanoi: Mene ja sano tälle kansalle: Kuulkaa kyllä, mutta älkää ymmärtäkö; nähkää kyllä, mutta älkää käsittäkö. Paaduta tämän kansan sydän, tee sen korvat raskaat ja sulje sen silmät, ettei se näkisi silmillään eikä kuulisi korvillaan eikä ymmärtäisi sydämellään eikä kääntyisi ja tulisi parannetuksi. Jesaja 6:9, 10.

Isaiah’s deaf rebels can “hear,” but they don’t “hear,” and their refusal to “hear” identifies that they “understand not.” It is Daniel’s wicked, who are also Matthew’s foolish virgins, who do not understand the increase of knowledge represented on the “table” that is noted in the “book” of Habakkuk. If Isaiah’s deaf rebels would hear, they could be converted and healed, but their heart is fat, so they cannot understand the message of the Midnight Cry. Jesus provided a second witness of the deaf rebels.

Jesajan kuurot kapinalliset voivat ”kuulla”, mutta eivät ”kuule”, ja heidän kieltäytymisensä ”kuulla” osoittaa, että he ”eivät ymmärrä”. Danielin jumalattomat, jotka ovat myös Matteuksen tyhmät neitsyet, eivät ymmärrä tiedon lisääntymistä, jota kuvaa ”pöytä” ja joka on merkitty Habakukin ”kirjaan”. Jos Jesajan kuurot kapinalliset kuulisivat, he voisivat kääntyä ja tulla parannetuiksi, mutta heidän sydämensä on paatunut, joten he eivät voi ymmärtää Keskiyön huudon sanomaa. Jeesus antoi toisen todistuksen kuuroista kapinallisista.

> And the disciples came, and said unto him, Why speakest thou unto them in parables? He answered and said unto them, Because it is given unto you to know the mysteries of the kingdom of heaven, but to them it is not given. For whosoever hath, to him shall be given, and he shall have more abundance: but whosoever hath not, from him shall be taken away even that he hath. Therefore speak I to them in parables: because they seeing see not; and hearing they hear not, neither do they understand. And in them is fulfilled the prophecy of Esaias, which saith, By hearing ye shall hear, and shall not understand; and seeing ye shall see, and shall not perceive: For this people’s heart is waxed gross, and their ears are dull of hearing, and their eyes they have closed; lest at any time they should see with their eyes and hear with their ears, and should understand with their heart, and should be converted, and I should heal them. But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them. Matthew 13:10–17.

> Ja opetuslapset tulivat ja sanoivat hänelle: Miksi sinä puhut heille vertauksin? Hän vastasi ja sanoi heille: Sentähden, että teidän on annettu tuntea taivasten valtakunnan salaisuudet, mutta heidän ei ole annettu. Sillä sille, jolla on, annetaan, ja hänellä on oleva yltäkyllin; mutta siltä, jolla ei ole, otetaan pois sekin, mikä hänellä on. Sentähden minä puhun heille vertauksin: koska he näkevin silmin eivät näe, ja kuulevin korvin eivät kuule, eivätkä ymmärrä. Ja heissä käy toteen Esaiaan ennustus, joka sanoo: Korvillanne te kuulette ettekä ymmärrä, ja näkevin silmin te näette ettekä käsitä. Sillä tämän kansan sydän on paatunut, ja korvillaan he työläästi kuulevat, ja silmänsä he ovat sulkeneet, etteivät he milloinkaan näkisi silmillään ja kuulisi korvillaan ja ymmärtäisi sydämellään ja kääntyisi, ja niin minä heidät parantaisin. Mutta autuaat ovat teidän silmänne, sillä ne näkevät, ja teidän korvanne, sillä ne kuulevat. Sillä totisesti minä sanon teille: monet profeetat ja vanhurskaat miehet ovat halunneet nähdä, mitä te näette, eivätkä ole nähneet, ja kuulla, mitä te kuulette, eivätkä ole kuulleet. Matteus 13:10–17.

The wise understand the mystery of the parables, which is truth that is represented line upon line. The wise are blessed for they see and hear, and the wise and the blessed are both represented in Daniel chapter twelve. The “wise” are those who understand (with their hearts) the increase of knowledge, represented by the “table” that has been noted in the “book” of Habakkuk, and the “blessed” are those that wait.

Viisaat ymmärtävät vertausten salaisuuden, joka on totuutta, esitettynä sääntö säännön päälle. Viisaat ovat autuaita, sillä he näkevät ja kuulevat, ja sekä viisaat että autuaat esitetään Danielin kirjan kahdennessatoista luvussa. ”Viisaat” ovat niitä, jotka ymmärtävät (sydämellään) tiedon lisääntymisen, jota edustaa se ”pöytä”, joka on mainittu Habakukin ”kirjassa”, ja ”autuaat” ovat niitä, jotka odottavat.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. And from the time that the daily sacrifice shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. Daniel 12:9–13.

> Ja hän sanoi: Mene matkaasi, Daniel, sillä nämä sanat pysyvät suljettuina ja sinetöityinä lopun aikaan asti. Monet puhdistetaan ja valkaistaan ja koetellaan; mutta jumalattomat tekevät jumalattomasti, eikä yksikään jumalattomista ymmärrä, mutta viisaat ymmärtävät. Ja siitä ajasta, jolloin jokapäiväinen uhri lakkautetaan ja hävityksen kauhistus asetetaan, on oleva tuhat kaksisataa yhdeksänkymmentä päivää. Autuas se, joka odottaa ja saavuttaa tuhat kolmesataa kolmekymmentäviisi päivää. Daniel 12:9–13.

The Millerites correctly understood that the thirteen hundred and thirty-five days began when paganism (“the daily”), was “taken away” in the year 508. The blessing was promised to those who were waiting in 1843. The word “cometh” in the passage means “touches.” The year 1843 “touched” the year 1844 when it concluded. When the year 1843 concluded, the “tarrying time” of Habakkuk arrived, and a blessing was pronounced upon those who waited as commanded in the “book” that noted the “tables.” The “book” of Habakkuk commanded those to “wait” for the vision.

Milleriläiset ymmärsivät oikein, että tuhatkolmesataakolmekymmentäviisi päivää alkoivat, kun pakanuus (”jokapäiväinen”) ”otettiin pois” vuonna 508. Siunaus luvattiin niille, jotka odottivat vuonna 1843. Sanan ”tulee” merkitys kyseisessä kohdassa on ”ulottuu”. Vuosi 1843 ”ulottui” vuoteen 1844, kun se päättyi. Kun vuosi 1843 päättyi, Habakukin ”viipymisen aika” saapui, ja siunaus lausuttiin niiden ylle, jotka odottivat niin kuin ”kirjassa”, jossa mainittiin ”taulut”, oli käsketty. Habakukin ”kirja” käski odottamaan näkyä.

Daniel identifies the history of 1798 (the time of the end), when his book was unsealed, and there was then produced a three-step testing process (purified, and made white, and tried). That process reached its conclusion in the manifestation of the hidden history of the seven thunders. That hidden history is the three waymarks of truth, represented by the first disappointment, the message of the Midnight Cry and the great disappointment. The blessing of arriving at the first disappointment represents a three-step testing process at the end of the history of 1798 through 1844.

Daniel yksilöi vuoden 1798 historian (lopun ajan), jolloin hänen kirjansa avattiin sineteistä, ja silloin sai alkunsa kolmivaiheinen koetusprosessi (puhdistetaan, valkaistaan ja koetellaan). Tuo prosessi saavutti päätöksensä seitsemän ukkosenjylinän kätketyn historian ilmenemisessä. Tämä kätketty historia on kolme totuuden tienviittaa, joita edustavat ensimmäinen pettymys, keskiyön huudon sanoma ja suuri pettymys. Ensimmäiseen pettymykseen saapumisen siunaus edustaa kolmivaiheista koetusprosessia vuoden 1798 historian lopussa aina vuoteen 1844 saakka.

The history of 1798, through to the great disappointment of 1844, typifies the history of 1989, through to the soon-coming Sunday law. There is a blessing promised for those that wait for the vision that began to tarry at the first disappointment. The “wise” of Daniel twelve, are those who are “blessed,” and who “wait.” The wicked are those who do not “hear” with their hearts, and who do not “see.” The entire experience of the Millerite movement is summarized in Daniel’s four verses, and those verses also represent the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Vuoden 1798 historia aina vuoden 1844 suureen pettymykseen saakka esikuvallistaa vuoden 1989 historiaa aina pian tulevaan sunnuntailakiin saakka. Siunaus on luvattu niille, jotka odottavat näkyä, joka alkoi viipyä ensimmäisen pettymyksen yhteydessä. Danielin kahdennessatoista luvussa mainitut ”viisaat” ovat niitä, jotka ovat ”autuaita” ja jotka ”odottavat”. Jumalattomat ovat niitä, jotka eivät ”kuule” sydämellään ja jotka eivät ”näe”. Koko milleriläisen liikkeen kokemus on tiivistetty Danielin neljään jakeeseen, ja nämä jakeet kuvaavat myös sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen historiaa.

The sacred history represented in those four verses, is premised upon understanding the increase of knowledge that was represented upon Habakkuk’s tables, and the increase of knowledge Jesus identified as He taught through the methodology of line upon line. He presented parable after parable, in order to explain the mystery of prophecy to “the wise”. “The wicked” in Daniel twelve do not understand, and in 2 Thessalonians, chapter two, their lack of understanding is represented as a hatred of truth, which brings strong delusion. The truth which the wicked do not love in Paul’s letter was “the daily,” and in Daniel’s four verses, the prophetic truth that is specifically identified is “the daily.”

Noiden neljän jakeen kuvaama pyhä historia perustuu siihen tiedon lisääntymisen ymmärtämiseen, jota Habakukin tauluissa esitettiin, sekä siihen tiedon lisääntymiseen, jonka Jeesus toi esiin opettaessaan menetelmällä käsky käskyn päälle. Hän esitti vertauksen toisensa jälkeen selittääkseen profetian salaisuuden ”viisaille”. Danielin kahdennessatoista luvussa ”jumalattomat” eivät ymmärrä, ja 2. Tessalonikalaiskirjeen toisessa luvussa heidän ymmärtämättömyytensä kuvataan totuuden vihaamisena, mikä tuo väkevän eksytyksen. Se totuus, jota jumalattomat eivät rakasta Paavalin kirjeessä, oli ”jokapäiväinen”, ja Danielin neljässä jakeessa se nimenomaisesti yksilöity profeetallinen totuus on ”jokapäiväinen”.

Jesus told the disciples that they were blessed, and in so doing he was contrasting them with those in Isaiah who refused to see and hear, that they might be converted. Those that are blessed in Daniel twelve, are those who wait. The four verses in Daniel chapter twelve, and also the fulfillment of those verses in the history of the Millerites, and also the contrast of Isaiah with a class who refused to hear and see, and also the very same distinction of the two classes by Christ, all point forward to the hidden history of the seven thunders that arrived on July 18, 2020. The final testing process of Millerite history that began at the first disappointment is now being repeated. Some will see, and others will refuse to see.

Jeesus sanoi opetuslapsille, että he olivat autuaita, ja näin tehdessään hän asetti heidät vastakohdaksi niille, joista Jesajassa puhutaan ja jotka kieltäytyivät näkemästä ja kuulemasta, jotta voisivat kääntyä. Ne, jotka Danielin kahdennessatoista luvussa ovat autuaita, ovat niitä, jotka odottavat. Danielin kahdentoista luvun neljä jaetta sekä näiden jakeiden täyttymys milleriittien historiassa, samoin kuin Jesajan vastakkainasettelu suhteessa ryhmään, joka kieltäytyi kuulemasta ja näkemästä, sekä myös Kristuksen tekemä täsmälleen sama ero näiden kahden ryhmän välillä, kaikki viittaavat eteenpäin seitsemän ukkosenjylinän kätkettyyn historiaan, joka saapui 18. heinäkuuta 2020. Milleriittien historian lopullinen koetusprosessi, joka alkoi ensimmäisestä pettymyksestä, toistuu nyt. Jotkut tulevat näkemään, ja toiset kieltäytyvät näkemästä.

> “All the messages given from 1840–1844 are to be made forcible now, for there are many people who have lost their bearings. The messages are to go to all the churches.

> Kaikista vuosina 1840–1844 annetuista sanomista on nyt tehtävä voimallisia, sillä on monia ihmisiä, jotka ovat menettäneet suuntansa. Sanomien tulee mennä kaikkiin seurakuntiin.

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> Kristus sanoi: ”Autuaat ovat teidän silmänne, sillä ne näkevät, ja teidän korvanne, sillä ne kuulevat. Sillä totisesti minä sanon teille: monet profeetat ja vanhurskaat miehet ovat halunneet nähdä sitä, mitä te näette, eivätkä ole nähneet, ja kuulla sitä, mitä te kuulette, eivätkä ole kuulleet” [Matteus 13:16, 17]. Autuaat ovat ne silmät, jotka näkivät sen, mikä nähtiin vuosina 1843 ja 1844.

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.” Manuscript Releases, volume 21, 437.

> ”Sanoma annettiin. Eikä sanoman toistamisessa saa olla viivytystä, sillä aikojen merkit täyttyvät; päättävä työ on tehtävä. Suuri työ tehdään lyhyessä ajassa. Pian annetaan Jumalan määräämä sanoma, joka paisuu voimalliseksi huudoksi. Silloin Daniel on seisova osassaan antaakseen todistuksensa.” Manuscript Releases, osa 21, 437.

William Miller was led by angels to understand that “the daily,” was a symbol of pagan Rome. Sister White directly confirmed he was correct in that understanding. That understanding which was represented upon the “tables” that are noted in the “book” of Habakkuk, is “for the time to come.” The unsealing of that “book” manifests “a rebellious, lying children”. “Children” is a symbol of the last generation, so the “time to come,” in Isaiah’s passage is specifically marked as the last days of the investigative judgment.

Enkelit johdattivat William Millerin ymmärtämään, että ”jokapäiväinen” oli pakanallisen Rooman symboli. Sisär White vahvisti suoraan, että hän oli oikeassa tässä ymmärryksessään. Se ymmärrys, joka esitettiin Habakukin ”kirjassa” mainituilla ”tauluilla”, on ”tulevia aikoja varten”. Tuon ”kirjan” avaaminen ilmentää ”niskoittelevia, valheellisia lapsia”. ”Lapset” on viimeisen sukupolven symboli, joten Jesajan kohdan ”tuleva aika” viittaa erityisesti tutkivan tuomion viimeisiin päiviin.

Isaiah states that the “lying children” will reject the prophetic message represented upon the “table” that is noted in the “book,” for they say “to the seers, See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits.” In 1863 Laodicean Adventism began an escalating process of fulfilling the request of the lying children. That work is represented by Isaiah as rejecting the old paths of the Millerite foundations, for they said, “Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us.” The path which is the way, is Jeremiah’s old paths.

Jesaja toteaa, että ”valheen lapset” hylkäävät sen profeetallisen sanoman, joka on esitettynä ”taululla” ja merkittynä ”kirjaan”, sillä he sanovat ”näkijöille: Älkää nähkö; ja profeetoille: Älkää profetoiko meille sitä, mikä on oikeaa, puhukaa meille mieluisia asioita, profetoikaa petoksia.” Vuonna 1863 Laodikealainen adventismi aloitti voimistuvan prosessin tämän valheen lasten pyynnön täyttämiseksi. Jesaja kuvaa tätä työtä milleriläisten perustusten vanhojen polkujen hylkäämisenä, sillä he sanoivat: ”Poistukaa tieltä, väistykää polulta, saattakaa Israelin Pyhä lakkaamaan olemasta meidän edessämme.” Polku, joka on tie, on Jeremian vanhat polut.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Jeremiah 6:16.

> Näin sanoo Herra: Asettukaa teille ja katsokaa, ja kysykää ikivanhoja polkuja, missä on hyvä tie, ja vaeltakaa sitä, niin löydätte levon sieluillenne. Mutta he sanoivat: Emme vaella sitä. Jeremia 6:16.

The “lying children’s” rejection of Jeremiah’s “old paths” is the rejection of the message of the Midnight Cry, which is where “rest” is to be found, which is also the “rest and the refreshing” that they would not hear in Isaiah, which is also the refreshing of the latter rain message. That message is the message of the Midnight Cry that is represented in the history of the Millerites and illustrated upon the “tables” that are noted in a “book.” The lying children’s rejection of the message of the Midnight Cry is represented by their desire to “cause the Holy One of Israel to cease from before” them. Ellen White’s first vision, which Alpha and Omega would certainly employ to represent the end, identifies the path of the righteous, marking the light at its beginning and who it is that leads “the wise” unto the end of the path.

”Valheellisten lasten” Jeremian ”vanhojen polkujen” hylkääminen on Keskiyön huudon sanoman hylkäämistä; juuri siinä on löydettävissä ”lepo”, joka on myös se ”lepo ja virvoitus”, jota he eivät tahtoneet kuulla Jesajassa, ja joka on myös myöhäissateen sanoman virvoitus. Tuo sanoma on Keskiyön huudon sanoma, joka esitetään milleriittien historiassa ja havainnollistetaan ”tauluilla”, joista tehdään huomio ”kirjassa”. Valheellisten lasten Keskiyön huudon sanoman hylkäämistä kuvataan heidän halullaan ”saattaa Israelin Pyhä lakkaamaan olemasta” heidän edessään. Ellen Whiten ensimmäinen näky, jota Alfa ja Omega varmasti käyttäisivät lopun kuvaamiseen, yksilöi vanhurskaiden polun, osoittaen valon sen alussa ja sen, kuka johdattaa ”viisaat” polun loppuun asti.

> “They had a bright light set up behind them at the beginning of the path, which an angel told me was the ‘midnight cry.’ This light shone all along the path, and gave light for their feet, so that they might not stumble.

> “Heillä oli polun alussa takanaan kirkas valo, jonka enkeli sanoi minulle olevan ‘keskiyön huuto’. Tämä valo loisti koko polun pituudelta ja valaisi heidän jalkansa, jotta he eivät kompastuisi.

> “If they kept their eyes fixed on Jesus, who was just before them, leading them to the city, they were safe. But soon some grew weary, and said the city was a great way off, and they expected to have entered it before. Then Jesus would encourage them by raising His glorious right arm, and from His arm came a light which waved over the advent band, and they shouted ‘Alleluia!’ Others rashly denied the light behind them, and said that it was not God that had led them out so far. The light behind them went out, leaving their feet in perfect darkness, and they stumbled and lost sight of the mark and of Jesus, and fell off the path down into the dark and wicked world below.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

> ”Jos he pitivät katseensa kiinnitettyinä Jeesukseen, joka oli aivan heidän edellään johdattaen heitä kaupunkiin, he olivat turvassa. Mutta pian jotkut väsyivät ja sanoivat, että kaupunki oli vielä kaukana, ja he olivat odottaneet pääsevänsä sinne jo aiemmin. Silloin Jeesus rohkaisi heitä kohottamalla kirkkaan oikean käsivartensa, ja Hänen käsivarrestaan tuli valo, joka aaltoili adventtijoukon yllä, ja he huusivat: ’Halleluja!’ Toiset taas uhkarohkeasti kielsivät takanaan olevan valon ja sanoivat, ettei Jumala ollut johdattanut heitä niin pitkälle. Heidän takanaan ollut valo sammui, jättäen heidän jalkansa täydelliseen pimeyteen, ja he kompastuivat, kadottivat näkyvistään merkin ja Jeesuksen ja putosivat polulta alas pimeään ja pahaan maailmaan heidän alapuolellaan.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

It was the light of the Midnight Cry in the beginning and at the ending. It was Jesus (the Holy One of Israel) who they wished to cease from being in front of them. The light from Jesus’ glorious right arm was the light of the Midnight Cry as represented upon the “tables” that were noted in the “book”. The “lying children’s” rejection of the message of the Midnight Cry of Christ, and the path they were to walk upon, brought God’s judgment upon them as they fell off the path. The “high wall” that is broken suddenly, is the “wall” of the separation of church and state that is destroyed at the soon-coming Sunday law. That judgment comes “suddenly at an instant,” and it will be “as the breaking of the potter’s vessel that is broken in pieces.” It is the judgment that is associated with turning the satanic symbol of “the daily” upside down, and identifying it as a symbol of Christ.

Se oli Keskiyön huudon valo sekä alussa että lopussa. Jeesusta (Israelin Pyhää) he tahtoivat, ettei hän olisi enää heidän edessään. Jeesuksen kirkkaasta oikeasta käsivarresta säteilevä valo oli Keskiyön huudon valo, sellaisena kuin se oli kuvattuna ”tauluissa”, jotka mainittiin ”kirjassa”. ”Valehtelevien lasten” Kristuksen Keskiyön huudon sanoman ja sen polun, jota heidän tuli kulkea, hylkääminen toi Jumalan tuomion heidän päälleen heidän pudotessaan polulta. ”Korkea muuri”, joka äkisti murretaan, on kirkon ja valtion erottamisen ”muuri”, joka hävitetään pian tulevan sunnuntailain myötä. Tuo tuomio tulee ”äkisti, silmänräpäyksessä”, ja se on oleva ”niin kuin savenvalajan astian särkymä, joka murskataan kappaleiksi”. Se on se tuomio, joka liittyy siihen, että saatanallinen ”jokapäiväisen” vertauskuva käännetään ylösalaisin ja tunnistetaan Kristuksen vertauskuvaksi.

> Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay: for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it, He had no understanding? Isaiah 29:16.

> Totisesti, teidän kaiken ylösalaisin kääntämisenne pidetään savenvalajan savena; sillä sanoisiko teko siitä, joka sen on tehnyt: Hän ei minua tehnyt? tahi sanoisiko valmistettu siitä, joka sen valmisti: Hänellä ei ollut ymmärrystä? Jesaja 29:16.

The “daily” is the prophetic truth which ties together the four verses in Daniel twelve, that identify the distinction between the wicked and the wise. “The daily” is the truth that is hated by those who receive strong delusion in 2 Thessalonians. “The daily” represents the desire of the “lying children” to cause the Holy One of Israel to get out of their way. And their punishment is represented by the breaking of a potter’s vessel, and what remains is an illustration of the lost condition of the foolish virgins, for with the broken and remaining pieces of the shattered potter’s vessel there, “shall not be found” “a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit.”

”Jatkuva” on se profeetallinen totuus, joka sitoo yhteen Danielin kahdennentoista luvun neljä jaetta, jotka osoittavat eron jumalattomien ja viisaiden välillä. ”Jatkuva” on se totuus, jota vihaavat ne, jotka vastaanottavat väkevän eksytyksen 2. Tessalonikalaiskirjeessä. ”Jatkuva” edustaa ”valheellisten lasten” halua saada Israelin Pyhä pois tieltään. Ja heidän rangaistuksensa kuvataan savenvalajan astian särkemisenä, ja se, mitä jää jäljelle, on kuvaus tyhmien neitsyiden kadotetusta tilasta, sillä särkyneen savenvalajan astian rikotuista ja jäljelle jääneistä kappaleista ”ei löydy” ”sirpalettakaan tulen ottamiseen liedestä tai veden ammentamiseen kaivosta”.

Both “fire” and “water” are symbols of the Holy Spirit, as is the oil in the parable of the ten virgins. When the Midnight Cry comes suddenly at an instant, as it did at the Exeter camp meeting in August of 1844, it will be impossible for the “lying children” to find any oil (water or fire). They were called to “return” after the first disappointment as was Jeremiah, but they refused.

Sekä ”tuli” että ”vesi” ovat Pyhän Hengen vertauskuvia, samoin kuin öljy kymmenen neitsyen vertauksessa. Kun Keskiyön huuto äkisti kajahtaa hetkessä, niin kuin se tapahtui Exeterin leirikokouksessa elokuussa 1844, ”valheen lapset” eivät voi löytää lainkaan öljyä (vettä tai tulta). Heidät kutsuttiin ensimmäisen pettymyksen jälkeen ”palaamaan”, niin kuin Jeremiaskin, mutta he kieltäytyivät.

> Thy words were found, and I did eat them; and thy word was unto me the joy and rejoicing of mine heart: for I am called by thy name, O Lord God of hosts. I sat not in the assembly of the mockers, nor rejoiced; I sat alone because of thy hand: for thou hast filled me with indignation. Why is my pain perpetual, and my wound incurable, which refuseth to be healed? wilt thou be altogether unto me as a liar, and as waters that fail? Therefore thus saith the Lord, If thou return, then will I bring thee again, and thou shalt stand before me: and if thou take forth the precious from the vile, thou shalt be as my mouth: let them return unto thee; but return not thou unto them. And I will make thee unto this people a fenced brazen wall: and they shall fight against thee, but they shall not prevail against thee: for I am with thee to save thee and to deliver thee, saith the Lord. And I will deliver thee out of the hand of the wicked, and I will redeem thee out of the hand of the terrible. Jeremiah 15:16–21.

> Sinun sanasi tulivat, ja minä söin ne; ja sinun sanasi olivat minulle sydämeni ilo ja riemu, sillä minut on kutsuttu sinun nimelläsi, Herra, Jumala Sebaot. En istunut pilkkaajien seurassa enkä iloinnut; minä istuin yksinäni sinun kätesi tähden, sillä sinä olet täyttänyt minut kiivaudella. Miksi on tuskani ainainen ja haavani parantumaton, niin ettei se tahdo parantua? Oletko sinä minulle aivan kuin petollinen puro, kuin vedet, jotka ehtyvät? Sentähden näin sanoo Herra: Jos sinä palaat, niin minä annan sinun jälleen astua eteeni; ja jos erotat kalliin halpahintaisesta, saat olla minun suuni. He saavat palata sinun tykösi, mutta sinun ei pidä palata heidän tykönsä. Ja minä teen sinusta tälle kansalle varustetun vaskimuurin; ja he sotivat sinua vastaan, mutta eivät voita sinua, sillä minä olen sinun kanssasi pelastaakseni sinut ja vapauttaakseni sinut, sanoo Herra. Ja minä pelastan sinut pahojen kädestä ja lunastan sinut väkivaltaisten käsistä. Jeremia 15:16–21.

Jeremiah represents those who returned after the first disappointment. Those who entered into the work of separating “the precious from the vile,” in order to “stand before” the Lord and be as the Lord’s “mouth”. They are those represented by Daniel in chapter nine, as understanding their scattered condition, and thereafter praying the Leviticus twenty-six prayer. They are those represented by Daniel, Jeremiah and Habakkuk’s watchmen who are contrasted with the “lying children.” The “lying children” were also called by “the Holy One of Israel” when He said, “in returning and rest shall ye be saved; in quietness and in confidence shall be your strength: and ye would not”.

Jeremia edustaa niitä, jotka palasivat ensimmäisen pettymyksen jälkeen. Niitä, jotka ryhtyivät siihen työhön, että erotetaan ”kallis halpaan sekoittuneesta”, jotta he ”seisoisivat” Herran edessä ja olisivat Herran ”suuna”. He ovat niitä, joita Daniel yhdeksännessä luvussa edustaa sellaisina, jotka ymmärtävät hajallaan olevan tilansa ja sen jälkeen rukoilevat 3. Mooseksen kirjan kahdennenkymmenennen kuudennen luvun rukouksen. He ovat niitä, joita Daniel, Jeremia ja Habakukin vartijat edustavat vastakohtana ”valheellisille lapsille”. ”Valheellisia lapsia” puhutteli myös ”Israelin Pyhä”, kun Hän sanoi: ”kääntymällä ja hiljaisuudessa te pelastuisitte; levossa ja luottamuksessa olisi teidän voimanne; mutta te ette tahtoneet”.

Miller’s jewels are the truths represented on Habakkuk’s tables that represent the test of the Midnight Cry message that produces two classes of worshippers. The symbol of the rebellion that is manifested against those jewels is “the daily.” Miller was accurate in his understanding of “the daily,” but his understanding was limited by the history he lived in, and the jewels he was used to place upon the table in the center of his room are now shining ten times brighter than they did when Miller first placed them upon his table. They are now in a casket that is larger, for the casket now represents not only the Bible, as it did for Miller’s time, but it now represents both the Bible and the Spirit of Prophecy.

Millerin jalokivet ovat ne totuudet, joita Habakukin tauluihin kuvattiin ja jotka edustavat Keskiyön huudon sanoman koetusta, joka tuottaa kaksi palvojien luokkaa. Sitä kapinaa symboloi, joka ilmenee näitä jalokiviä vastaan, ”jokapäiväinen”. Miller oli oikeassa ymmärryksessään ”jokapäiväisestä”, mutta hänen ymmärryksensä oli rajoittunut sen historian vuoksi, jossa hän eli, ja jalokivet, jotka hänellä oli tapana asettaa huoneensa keskellä olevalle pöydälle, loistavat nyt kymmenen kertaa kirkkaammin kuin silloin, kun Miller ensi kerran asetti ne pöydälleen. Ne ovat nyt suuremmassa rasiassa, sillä rasia ei nyt edusta ainoastaan Raamattua, kuten Millerin aikana, vaan se edustaa nyt sekä Raamattua että Profetian Henkeä.

It is these two witnesses that produce the testing light in the last days, and it is these two witnesses that become a primary battleground in the last days. Miller saw the battle, for in his dream they took his casket (the Bible), and tore it up. John, representing “the wise” in the last days, “was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ.” John was being persecuted for believing the message of both the Bible and the writings of Ellen White.

Juuri nämä kaksi todistajaa synnyttävät koettelevan valon viimeisinä päivinä, ja juuri nämä kaksi todistajaa muodostuvat ensisijaiseksi taistelukentäksi viimeisinä päivinä. Miller näki taistelun, sillä hänen unessaan he ottivat hänen lippaansa (Raamatun) ja repivät sen rikki. Johannes, joka edustaa ”viisaita” viimeisinä päivinä, ”oli saaressa, jonka nimi on Patmos, Jumalan sanan tähden ja Jeesuksen Kristuksen todistuksen tähden.” Johannesta vainottiin siksi, että hän uskoi sekä Raamatun että Ellen Whiten kirjoitusten sanomaan.

We will continue the consideration of the truths which are represented by the vision of the Ulai River that was unsealed in 1798, in the next article.

Jatkamme seuraavassa kirjoituksessa niiden totuuksien tarkastelua, joita vuonna 1798 sinetöimättömäksi tehty näky Ulai-joesta kuvaa.

> “We have nothing to fear for the future, except as we shall forget the way the Lord has led us, and His teaching in our past history.” Life Sketches, 196.

> ”Meillä ei ole mitään syytä pelätä tulevaisuutta, paitsi jos unohdamme sen tien, jota Herra on meitä johtanut, ja Hänen opetuksensa menneessä historiassamme.” Life Sketches, 196.

Back to Articles