Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Seventy-Two

Danielin kirja - sata seitsemänkymmentäkaksi

Fatima’s Shadow: Unraveling the Satanic Influence Behind the Catholic Church’s Prophetic Visions

Fatiman varjo: katolisen kirkon profeetallisten näkyjen taustalla olevan saatanallisen vaikutuksen paljastaminen

Author

Jeff Pippenger

Published

April 2, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The prophecy of Fatima was Satan’s work of preparation in preparing the Catholic Church to surrender their organization unto him when he personates Christ, for it is the “masterpiece of Satan’s power—a monument of his efforts to seat himself upon the throne to rule the earth according to his will.” Those who will not be benefitted by the prophetic testimony identifying the role of Fatima in directing Catholicism, due to their unwillingness to believe in Satan’s ability to accomplish miracles, are setting themselves up to be deceived. Fatima’s prophecy addressed the internal struggle within Catholicism, and Catholicism’s war against atheism.

Fátiman profetia oli Saatanan valmistelutyötä katolisen kirkon saattamiseksi luovuttamaan järjestönsä hänelle silloin, kun hän tekeytyy Kristukseksi, sillä se on ”Saatanan voiman mestariteos — muistomerkki hänen pyrkimyksistään asettua valtaistuimelle hallitsemaan maata oman tahtonsa mukaan”. Ne, jotka eivät halua uskoa Saatanan kykyyn tehdä ihmeitä ja jotka siksi eivät hyödy profeetallisesta todistuksesta, joka osoittaa Fátiman roolin katolisuuden ohjaamisessa, saattavat itsensä alttiiksi eksytykselle. Fátiman profetia käsitteli katolisuuden sisäistä kamppailua sekä katolisuuden sotaa ateismia vastaan.

Catholicism’s war with atheism is the subject of verse forty of Daniel eleven. The illustration of that struggle began in 1798, in verse forty. It began with the battle in which Napoleon, the king of the south took the pope captive in 1798, and the testimony within the verse then ends with the king of the north sweeping away the king of the south in 1989. Within that history (1798 to 1989), the two antagonists in 1917 and 1918, are each marked with prophetic symbolism, that ties both their testimonies together, while retaining the overall theme of the verse. The prophecy of Fatima is no doubt a satanic prophecy, but it is a subject of God’s prophetic Word, and is therefore history that is to be correctly understood.

Katolilaisuuden sota ateismia vastaan on Danielin kirjan yhdestoista luvun neljännenkymmenennen jakeen aihe. Tämän taistelun kuvaus alkoi vuonna 1798, jakeessa neljäkymmentä. Se alkoi taistelulla, jossa Napoleon, etelän kuningas, otti paavin vangiksi vuonna 1798, ja jakeen sisältämä todistus päättyy sitten siihen, että pohjoisen kuningas pyyhkäisee etelän kuninkaan pois vuonna 1989. Tuon historian sisällä (1798–1989) nämä kaksi vastustajaa vuosina 1917 ja 1918 merkitään kumpikin profeetallisella symboliikalla, joka liittää heidän molempien todistukset yhteen samalla säilyttäen jakeen yleisen teeman. Fatiman profetia on epäilemättä saatanallinen profetia, mutta se on Jumalan profeetallisen Sanan aihe, ja on sen vuoksi historiaa, joka on ymmärrettävä oikein.

> “The only safety for the soul at this time is to inquire at every step, What saith the Lord to his servant? The word of the Lord endureth forever. The Bible is to be our guidebook, and instead of consulting the wisdom of men, and accepting as divine truth the assertions of finite mortals, we should search the sure word of prophecy. God has spoken, and his word is reliable, and we must rest our faith upon a ‘Thus saith the Lord.’ God would have us study the events that are taking place around us, and compare them with the predictions of his word, in order that we may understand that we are living in the last days. We want our Bibles, and we want to know what is written therein. The diligent student of prophecy will be rewarded with clear revelations of truth, for Jesus said, ‘Thy word is truth.’” Signs of the Times, October 1, 1894.

> ”Ainoa turvallisuus sielulle tänä aikana on kysyä joka askeleella: Mitä Herra sanoo palvelijalleen? Herran sana pysyy iankaikkisesti. Raamatun tulee olla meidän opaskirjamme, ja sen sijaan että kysyisimme neuvoa ihmisten viisaudelta ja ottaisimme äärellisten kuolevaisten väitteet vastaan jumalallisena totuutena, meidän tulee tutkia varmaa profeetallista sanaa. Jumala on puhunut, ja hänen sanansa on luotettava, ja meidän on rakennettava uskomme sanalle: ’Näin sanoo Herra.’ Jumala tahtoo, että tutkimme ympärillämme tapahtuvia tapahtumia ja vertaamme niitä hänen sanansa ennustuksiin, jotta ymmärtäisimme elävämme viimeisissä päivissä. Me tahdomme Raamattumme, ja me tahdomme tietää, mitä siihen on kirjoitettu. Ahkera profetian tutkija palkitaan kirkkailla totuuden ilmoituksilla, sillä Jeesus sanoi: ’Sinun sanasi on totuus.’” Signs of the Times, October 1, 1894.

In the third proxy war, as represented in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, the power who exalts itself to establish the vision is introduced. That verse was fulfilled in the year 200 BC, when “the Romans interfered in behalf of the young king of Egypt,” and “determined that he should be protected from the ruin devised by Antiochus and Philip.” The verse and the history of 200 BC, identify that just before the Sunday law, upon the premise of defending the weakened replacement of Putin, during the time when the United States and the United Nations (Seleucus and Philip of Macedon), have determined to take the Russian territories and divide them up for their mutual benefit, papal Rome (the whore of Tyre) will begin to play her music, as she begins to go forth to commit fornication with the kings of the earth.

Kolmannessa sijaissodassa, sellaisena kuin se esitetään Danielin kirjan yhdestoista luvun jakeissa kolmetoista–viisitoista, esitellään se valta, joka korottaa itsensä vahvistaakseen näyn. Tuo jae täyttyi vuonna 200 eKr., jolloin ”roomalaiset puuttuivat asiaan Egyptin nuoren kuninkaan hyväksi” ja ”päättivät, että häntä oli suojeltava Antiochuksen ja Filippoksen hänelle suunnittelemalta hävitykseltä”. Tuo jae ja vuoden 200 eKr. historia osoittavat, että juuri ennen sunnuntailakia, sillä perusteella, että puolustetaan Putinin heikentynyttä seuraajaa, aikana jolloin Yhdysvallat ja Yhdistyneet kansakunnat (Seleukos ja Makedonian Filippos) ovat päättäneet ottaa Venäjän alueet ja jakaa ne keskenään molemminpuoliseksi hyödykseen, paavillinen Rooma (Tyroksen portto) alkaa soittaa musiikkiaan, lähtiessään tekemään haureutta maan kuninkaiden kanssa.

The year 533, and the decree of Justinian will then be repeated as prophetically represented in Revelation chapter thirteen, verse two, which identifies that the dragon (pagan Rome), would provide three things for the papacy.

Vuosi 533, ja Justinianuksen säädös tullaan silloin toistamaan, niin kuin se on profeetallisesti kuvattuna Ilmestyskirjan 13. luvun 2. jakeessa, jossa osoitetaan, että lohikäärme (pakanallinen Rooma) antaisi paaviudelle kolme asiaa.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> Ja peto, jonka minä näin, oli leopardin kaltainen, ja sen jalat olivat niin kuin karhun jalat, ja sen suu niin kuin leijonan suu; ja lohikäärme antoi sille voimansa ja valtaistuimensa ja suuren vallan. Ilmestys 13:2.

The dragon of pagan Rome gave its “seat,” (the city of Rome) to the papacy in the year 330, when Constantine moved his capital to Constantinople. Clovis gave his military “power” to the papacy beginning in 496, and in 533 Justinian gave the civil “authority” unto the papacy. Five years later pagan Rome placed the papacy on the throne, as represented in verses sixteen, thirty-one and forty-one of Daniel eleven. When the United States wins the third proxy war, the papacy will have defeated the Communistic power of Russia which is the subject of the Fatima prophecy. The proxy wars bear the signature of truth, for all three battles are accomplished by a papal proxy army.

Pakanallisen Rooman lohikäärme antoi ”istuimensa” (Rooman kaupungin) paaviudelle vuonna 330, kun Konstantinus siirsi pääkaupunkinsa Konstantinopoliin. Klodvig antoi sotilaallisen ”voimansa” paaviudelle vuodesta 496 alkaen, ja vuonna 533 Justinianus antoi siviilisen ”vallan” paaviudelle. Viisi vuotta myöhemmin pakanallinen Rooma asetti paaviuden valtaistuimelle, kuten Danielin kirjan yhdestoista luvun jakeet kuusitoista, kolmekymmentäyksi ja neljäkymmentäyksi esittävät. Kun Yhdysvallat voittaa kolmannen sijaissodan, paavius on kukistanut Venäjän kommunistisen vallan, joka on Fatiman profetian kohteena. Sijaissodissa on totuuden tunnusmerkki, sillä kaikki kolme taistelua käydään paavillisen sijaisarmeijan välityksellä.

The first and last papal proxy army is the United States (apostate Protestantism). The middle proxy army is the Nazi’s of the Ukraine, who were also the Catholic proxy army against Communist Russia in the second world war. There are three world wars, and there are three proxy wars. The second war of both the world wars and proxy wars was Nazism. The current war in the Ukraine is the war of the borderline that first fulfilled verses eleven and twelve at the battle of Raphia. The war in the Ukraine is now being accomplished during the time of the second of three strikes of Islam of the third woe though Islam is not involved in that particular war.

Ensimmäinen ja viimeinen paavillinen sijaisarmeija on Yhdysvallat (luopio protestantismi). Keskimmäinen sijaisarmeija on Ukrainan natsit, jotka olivat myös katolinen sijaisarmeija kommunistista Venäjää vastaan toisessa maailmansodassa. On kolme maailmansotaa, ja on kolme sijaisotaa. Sekä maailmansotien että sijaisotien toinen sota oli natsismi. Nykyinen sota Ukrainassa on rajamaan sota, joka ensimmäisen kerran täytti jakeet yksitoista ja kaksitoista Raphian taistelussa. Sota Ukrainassa toteutuu nyt kolmannen voihuudon islamin kolmen iskun toisena aikana, vaikka islam ei ole osallisena juuri siinä sodassa.

The first strike was against the spiritual glorious land on September 11, 2001, and the last of the three strikes is at the Sunday law, and is against the spiritual glorious land again. The second of the three strikes of Islam of the third woe was against the literal ancient glorious land on October 7, 2023. That war is taking place in the identical area that Ptolemy was victorious in the battle of Raphia. Jesus stated that in the last days there would be wars and rumors of wars.

Ensimmäinen isku kohdistui hengelliseen ihanaan maahan 11. syyskuuta 2001, ja kolmesta iskusta viimeinen tapahtuu sunnuntailaissa, ja se kohdistuu jälleen hengelliseen ihanaan maahan. Kolmasen vitsauksen islamin kolmesta iskusta toinen kohdistui kirjaimelliseen muinaiseen ihanaan maahan 7. lokakuuta 2023. Tuo sota käydään täsmälleen samalla alueella, jolla Ptolemaios saavutti voiton Raphian taistelussa. Jeesus sanoi, että viimeisinä päivinä olisi sotia ja sanomia sodista.

The wars Jesus referred to, happen in the history when the effect of every vision is fulfilled, and it was Ezekiel that recorded that fact. In that history, the arrival of the third woe of Islam, the second and third battle of the proxy wars, the repeat of the American Civil War, the repeat of the American Revolutionary war are represented. These wars are accomplished during the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and at the soon coming Sunday law the Lord will raise up His army as an ensign as the final, third world war begins, and as Islam of the third woe escalates its angering of the nations.

Sodat, joihin Jeesus viittasi, tapahtuvat historiassa silloin, kun jokaisen näyn vaikutus täyttyy, ja Hesekiel kirjasi tuon tosiasian. Tuossa historiassa kuvataan islamin kolmannen voihuudon saapuminen, sijaissotien toinen ja kolmas taistelu, Yhdysvaltain sisällissodan toistuminen sekä Yhdysvaltain vallankumoussodan toistuminen. Nämä sodat toteutuvat sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen historian aikana, ja pian tulevan sunnuntailain yhteydessä Herra nostaa sotajoukkonsa lipuksi, kun lopullinen, kolmas maailmansota alkaa ja kun kolmannen voihuudon islam kärjistää kansojen vihastuttamisen.

> And ye shall hear of wars and rumours of wars: see that ye be not troubled: for all these things must come to pass, but the end is not yet. For nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places. All these are the beginning of sorrows. Matthew 24:6–8.

> Ja te saatte kuulla sodista ja sanomia sodista; katsokaa, ettette hämmästy, sillä tämän kaiken täytyy tapahtua, mutta loppu ei ole vielä. Sillä kansa nousee kansaa vastaan ja valtakunta valtakuntaa vastaan, ja nälänhätää, ruttoa ja maanjäristyksiä on oleva monin paikoin. Mutta kaikki tämä on synnytystuskien alkua. Matteus 24:6–8.

In the sealing time of the one hundred and forty-four thousand two classes of God’s people are defined by their ability to see and hear.

Sinetöimisen aikana sadastaneljästäkymmenestä neljästä tuhannesta Jumalan kansan kaksi luokkaa määritellään niiden kyvyn perusteella nähdä ja kuulla.

> Therefore speak I to them in parables: because they seeing see not; and hearing they hear not, neither do they understand. And in them is fulfilled the prophecy of Esaias, which saith, By hearing ye shall hear, and shall not understand; and seeing ye shall see, and shall not perceive: For this people’s heart is waxed gross, and their ears are dull of hearing, and their eyes they have closed; lest at any time they should see with their eyes and hear with their ears, and should understand with their heart, and should be converted, and I should heal them. But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. Matthew 13:13–16.

> Sentähden minä puhun heille vertauksin, koska he näkevin silmin eivät näe, ja kuulevin korvin eivät kuule eivätkä ymmärrä. Ja heissä käy toteen Esaiaan ennustus, joka sanoo: Kuulemalla te kuulette ettekä ymmärrä, ja näkemällä te näette ettekä käsitä. Sillä tämän kansan sydän on paatunut, ja korvillaan he kuulevat raskaasti, ja silmänsä he ovat sulkeneet, etteivät he milloinkaan näkisi silmillään ja kuulisi korvillaan ja ymmärtäisi sydämellään ja kääntyisi, niin että minä parantaisin heidät. Mutta autuaat ovat teidän silmänne, sillä ne näkevät, ja teidän korvanne, sillä ne kuulevat. Matteus 13:13–16.

In that time period, which began on September 11, 2001, Jesus said “ye shall hear of wars and rumors of wars.” In the book of Revelation, John represents those who hear the voice of Christ.

Sinä ajanjaksona, joka alkoi 11. syyskuuta 2001, Jeesus sanoi: ”te saatte kuulla sodista ja sanomia sodista.” Ilmestyskirjassa Johannes edustaa niitä, jotka kuulevat Kristuksen äänen.

> I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet. Revelation 1:10.

> Minä olin Hengessä Herran päivänä, ja kuulin takaani suuren äänen, ikään kuin pasuunan. Ilmestys 1:10.

The “voice” he heard was “as a trumpet,” and a trumpet is a symbol of warfare, and he heard the voice behind him. He then turned to see the voice.

Se ”ääni”, jonka hän kuuli, oli ”niin kuin pasuuna”, ja pasuuna on sodankäynnin vertauskuva, ja hän kuuli äänen takanaan. Sitten hän kääntyi nähdäkseen äänen.

> And I turned to see the voice that spake with me. And being turned, I saw seven golden candlesticks; And in the midst of the seven candlesticks one like unto the Son of man, clothed with a garment down to the foot, and girt about the paps with a golden girdle. His head and his hairs were white like wool, as white as snow; and his eyes were as a flame of fire; And his feet like unto fine brass, as if they burned in a furnace; and his voice as the sound of many waters. And he had in his right hand seven stars: and out of his mouth went a sharp twoedged sword: and his countenance was as the sun shineth in his strength. And when I saw him, I fell at his feet as dead. And he laid his right hand upon me, saying unto me, Fear not; I am the first and the last. Revelation 1:12–17.

> Ja minä käännyin katsomaan sitä ääntä, joka puhui minulle. Ja kääntyessäni minä näin seitsemän kultaista lampunjalkaa; ja seitsemän lampunjalan keskellä yhden, Ihmisen Pojan kaltaisen, puettuna pitkään viittaan ja vyötettynä rintojen kohdalta kultaisella vyöllä. Hänen päänsä ja hiuksensa olivat valkeat kuin villa, niin valkeat kuin lumi, ja hänen silmänsä niin kuin tulen liekki; ja hänen jalkansa olivat kuin kiiltävä vaski, ikään kuin ahjossa hehkutettu, ja hänen äänensä niin kuin paljojen vetten pauhina. Ja hänellä oli oikeassa kädessään seitsemän tähteä, ja hänen suustaan lähti terävä kaksiteräinen miekka, ja hänen kasvonsa olivat niin kuin aurinko, kun se paistaa voimassansa. Ja kun minä hänet näin, minä kaaduin hänen jalkojensa juureen niin kuin kuollut. Ja hän pani oikean kätensä minun päälleni sanoen minulle: Älä pelkää; minä olen ensimmäinen ja viimeinen. Ilmestys 1:12–17.

The vision of Christ which John saw when he turned to see the voice, was the same vision Daniel saw in chapter ten, the same vision Isaiah saw in chapter six, and the same vision which Paul saw, when he saw the history of the seven thunders.

Näky Kristuksesta, jonka Johannes näki kääntyessään katsomaan ääntä, oli sama näky, jonka Daniel näki luvussa kymmenen, sama näky, jonka Jesaja näki luvussa kuusi, ja sama näky, jonka Paavali näki nähdessään seitsemän ukkosenjylinän historian.

> “Humility is inseparable from holiness of heart. The nearer the soul comes to God, the more completely is it humbled and subdued. When Job heard the voice of the Lord out of the whirlwind, he exclaimed, ‘I abhor myself, and repent in dust and ashes.’ It was when Isaiah saw the glory of the Lord, and heard the cherubim crying, ‘Holy, holy, holy is the Lord of hosts,’ that he cried out, ‘Woe is me, for I am undone!’ Daniel, when visited by the holy messenger, says, ‘My comeliness was turned in me to corruption.’ Paul, after he had been caught up into the third Heaven, and heard things that it was not lawful for a man to utter, spoke of himself as ‘less than the least of all saints.’ It was the beloved John, that leaned on Jesus’s breast, and beheld his glory, who fell before the angels as one dead. The more closely and continuously we behold our Savior the less we shall see to approve in ourselves.” Signs of the Times, April 7, 1887.

> ”Nöyryys on erottamaton sydämen pyhyydestä. Mitä lähemmäksi sielu tulee Jumalaa, sitä täydellisemmin se nöyrtyy ja alistuu. Kun Job kuuli Herran äänen tuulispäästä, hän huudahti: ’Sentähden minä peruutan puheeni ja kadun tomussa ja tuhassa.’ Jesaja taas, kun hän näki Herran kirkkauden ja kuuli kerubien huutavan: ’Pyhä, pyhä, pyhä on Herra Sebaot’, huusi: ’Voi minua, minä hukun!’ Daniel sanoo, kun pyhä sanansaattaja oli käynyt hänen luonaan: ’Minun voimani raukesi täysin.’ Paavali, sen jälkeen kun hänet oli temmattu kolmanteen taivaaseen ja hän oli kuullut sanoja, joita ihmisen ei ole lupa puhua, sanoi itsestään olevansa ’kaikkein pyhimpien vähäisin’. Rakas Johannes, se, joka nojasi Jeesuksen rintaa vasten ja katseli hänen kirkkauttaan, lankesi enkelin eteen niin kuin kuolleena. Mitä läheisemmin ja lakkaamattomammin katselemme Vapahtajaamme, sitä vähemmän näemme itsessämme sellaista, mitä voisimme hyväksyä.” Signs of the Times, 7. huhtikuuta 1887.

When Gabriel interpreted the vision for Daniel, he set forth the prophetic events of chapter eleven. Those events are the description of warfare, and in the representation of those wars the causative vision of the feminine “mareh,” expressed as “marah,” caused Daniel to be changed into the image of Christ. When Christ says you will hear of wars, and rumors of wars, He is identifying the wars that are set forth in Daniel chapter eleven. He further identifies that to see the vision that causes a beholder to be changed into His image, you must turn around, for the voice is behind you. The wars represented in Daniel eleven are descriptions of wars that have occurred in past history. By hearing of those wars in the past, a person is instructed about the history that is now occurring, but only if the person has eyes to see and ears to hear.

Kun Gabriel selitti näyn Danielille, hän esitti yhdestoista luvun profeetalliset tapahtumat. Nuo tapahtumat ovat sodankäynnin kuvausta, ja näiden sotien esittämisessä syyksi tuleva naispuolinen ”mareh”, ilmaistuna muodossa ”marah”, sai Danielin muuttumaan Kristuksen kuvan kaltaiseksi. Kun Kristus sanoo, että te saatte kuulla sodista ja sanomia sodista, Hän yksilöi ne sodat, jotka esitetään Danielin kirjan yhdestoista luvussa. Hän osoittaa edelleen, että nähdäksesi näyn, joka saa katsojan muuttumaan Hänen kuvansa kaltaiseksi, sinun on käännyttävä ympäri, sillä ääni on sinun takanasi. Daniel 11:ssä kuvatut sodat ovat kuvauksia sodista, jotka ovat tapahtuneet menneessä historiassa. Kuulemalla noista menneisyyden sodista ihminen saa opetusta siitä historiasta, joka on tapahtumassa juuri nyt, mutta vain, jos hänellä on silmät nähdä ja korvat kuulla.

When Ezekiel recorded that there would come a point in time when the vision would no longer be prolonged, it was in connection with Ezekiel’s vision of the heavenly sanctuary where among other things Ezekiel saw “wheels within wheels”, which Sister White identifies as the complex interplay of human events.

Kun Hesekiel kirjoitti, että tulisi aika, jolloin näky ei enää viipyisi, se liittyi Hesekielin näkyyn taivaallisesta pyhäköstä, jossa Hesekiel muun muassa näki ”pyörät pyörien sisällä”, jotka sisar White tunnistaa inhimillisten tapahtumien monisyiseksi yhteisvaikutukseksi.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> “Kebar-joen rannoilla Hesekiel näki pohjoisesta tulevan pyörretuulen, ‘suuren pilven, ja tulen, joka kietoutui itseensä, ja kirkkauden sen ympärillä, ja sen keskeltä ikään kuin meripihkan hohteen’. Useat pyörät, jotka leikkasivat toisensa, liikkuivat neljän elävän olennon ohjaamina. Korkealla kaiken tämän yläpuolella ‘oli valtaistuimen muoto, näöltään safiirikiven kaltainen; ja valtaistuimen muodon päällä oli hahmo, joka näytti ihmisen kaltaiselta’. ‘Ja kerubien kohdalla näkyi ihmiskäden muoto niiden siipien alla.’ Hesekiel 1:4, 26; 10:8. Pyörien rakenne oli niin monimutkainen, että ne ensi silmäyksellä näyttivät olevan sekasorrossa; kuitenkin ne liikkuivat täydellisessä sopusoinnussa. Taivaalliset olennot, joita kerubien siipien alla oleva käsi kannatti ja johti, panivat nämä pyörät liikkeelle; niiden yläpuolella, safiirivaltaistuimella, oli Iankaikkinen, ja valtaistuimen ympärillä oli sateenkaari, jumalallisen laupeuden vertauskuva.”

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> “Niin kuin pyöriä muistuttavat moninaiset rakenteet olivat kerubien siipien alla olevan käden johdettavina, samoin ihmisten tapahtumien monimutkainen kulku on jumalallisen hallinnan alainen. Kansojen kiistojen ja kuohunnan keskellä Hän, joka istuu kerubien yläpuolella, ohjaa yhä maan asioita.

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> Kansojen historia, jotka toinen toisensa jälkeen ovat täyttäneet niille määrätyn aikansa ja paikkansa todistaen tietämättään totuudesta, jonka merkitystä ne eivät itse ymmärtäneet, puhuu meille. Jokaiselle kansalle ja jokaiselle nykyajan ihmiselle Jumala on määrännyt paikan suuressa suunnitelmassaan. Tänään ihmisiä ja kansoja mitataan sen luotinarun mukaan, joka on Hänen kädessään, joka ei tee virhettä. Kaikki ratkaisevat oman kohtalonsa oman valintansa kautta, ja Jumala ohjaa kaikkea tarkoitustensa toteutumiseksi.

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.

> ”Se historia, jonka suuri MINÄ OLEN on sanassaan merkinnyt, liittäen lenkin lenkkiin profeetallisessa ketjussa menneisyyden ikuisuudesta tulevaisuuden ikuisuuteen, ilmoittaa meille, missä olemme tänään aikakausien kulussa ja mitä tulevana aikana voidaan odottaa. Kaikki se, minkä profetia on ennustanut tapahtuvaksi tähän nykyiseen aikaan asti, on piirtynyt historian sivuille, ja me voimme olla varmat, että kaikki se, mikä on vielä tulematta, täyttyy järjestyksessään.

> “The final overthrow of all earthly dominions is plainly foretold in the word of truth. In the prophecy uttered when sentence from God was pronounced upon the last king of Israel is given the message.” Education, 178, 179.

> “Kaikkien maallisten valtojen lopullinen kukistaminen on selvästi ennustettu totuuden sanassa. Ennustuksessa, joka lausuttiin silloin, kun Jumalalta tullut tuomio julistettiin Israelin viimeiselle kuninkaalle, annetaan tämä sanoma.” Education, 178, 179.

The complicated wheels that appear at first sight to be in confusion are the complicated play of human events as represented in the strife and tumult of nations. The history that Christ has marked out in His Word tells us where we are, and in so doing it identifies the final overthrow of all earthly dominions. The sealing time of the one hundred and forty-four thousand is where the effect of every vision is fulfilled, and within that history the wheels represent the wars and rumors of wars that Christ identified as the “beginning of sorrows”. The beginning of sorrows began on September 11, 2001, for that is when the sealing time of the one hundred and forty-four thousand began, and the sealing angel places His mark upon those who sigh and cry for the abominations that are done within the church and the land.

Monimutkaiset pyörät, jotka ensi näkemältä vaikuttavat olevan sekasorrossa, ovat ihmistapahtumien monimutkaista liikettä, sellaisena kuin se ilmenee kansojen riidassa ja kuohunnassa. Historia, jonka Kristus on Sanassaan viitoittanut, osoittaa meille, missä olemme, ja tehdessään niin se yksilöi kaikkien maallisten valtakuntien lopullisen kukistumisen. Sinetöimisen aika, joka koskee sitä sataa neljääkymmentäneljää tuhatta, on se kohta, jossa jokaisen näyn vaikutus täyttyy, ja tämän historian sisällä pyörät kuvaavat niitä sotia ja sanomia sodista, jotka Kristus osoitti ”murheiden aluksi”. Murheiden alku alkoi 11. syyskuuta 2001, sillä silloin alkoi sen sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen aika, ja sinetöivä enkeli asettaa merkkinsä niiden päälle, jotka huokaavat ja valittavat niitä kauhistuksia, joita tehdään seurakunnan ja maan keskellä.

The wars in the land, produce sorrow for those who see and hear what those wars represent. The history of the sealing is identifying the final overthrow of all earthly kingdoms, and the overthrowing of those kingdoms has been traced in the prophetic history of the past. When Isaiah, in chapter six, saw the same vision as John, Daniel, Ezekiel, Job and Paul he volunteered to present the message for that time, but he asked how long he would need to present the message?

Sodat maassa synnyttävät murhetta niille, jotka näkevät ja kuulevat, mitä nuo sodat edustavat. Sinetöimisen historia osoittaa kaikkien maallisten valtakuntien lopullisen kukistumisen, ja näiden valtakuntien kukistuminen on jäljitetty menneisyyden profeetallisessa historiassa. Kun Jesaja kuudennessa luvussa näki saman näyn kuin Johannes, Daniel, Hesekiel, Job ja Paavali, hän tarjoutui vapaaehtoisesti esittämään sanoman tuota aikaa varten, mutta hän kysyi, kuinka kauan hänen olisi esitettävä tuota sanomaa?

> Also I heard the voice of the Lord, saying, Whom shall I send, and who will go for us? Then said I, Here am I; send me. And he said, Go, and tell this people, Hear ye indeed, but understand not; and see ye indeed, but perceive not. Make the heart of this people fat, and make their ears heavy, and shut their eyes; lest they see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed. Then said I, Lord, how long? And he answered, Until the cities be wasted without inhabitant, and the houses without man, and the land be utterly desolate, And the Lord have removed men far away, and there be a great forsaking in the midst of the land. Isaiah 6:8–12.

> Ja minä kuulin Herran äänen sanovan: Kenet minä lähetän, ja kuka menee meidän puolestamme? Niin minä sanoin: Katso, tässä minä olen, lähetä minut. Ja hän sanoi: Mene ja sano tälle kansalle: Kuulemalla kuulkaa, älkääkä ymmärtäkö; näkemällä nähkää, älkääkä käsittäkö. Paaduta tämän kansan sydän, tuki heidän korvansa ja sokaise heidän silmänsä, etteivät he näkisi silmillään ja kuulisi korvillaan ja ymmärtäisi sydämellään ja kääntyisi ja tulisi parannetuksi. Niin minä sanoin: Herra, kuinka kauaksi aikaa? Ja hän vastasi: Siihen asti, kunnes kaupungit ovat autioina ilman asukasta ja talot ilman ihmistä ja maa on kokonaan hävitetty, ja Herra on siirtänyt ihmiset kauas pois ja suuri hylkääminen on keskellä maata. Jesaja 6:8–12.

The answer Isaiah was given was that he would need to present the message until “the land be utterly destroyed.” The message of the sealing is given in the time of warfare, and the warfare is specifically identified as the interpretation of the “marah” vision that the prophets all beheld. The external message is designed to produce an internal experience, but only for those who “will hear”.

Jesajalle annettu vastaus oli, että hänen tuli esittää sanomaa, kunnes ”maa on perin juurin hävitetty”. Sinetöimisen sanoma annetaan sodankäynnin aikana, ja tämä sodankäynti yksilöidään nimenomaisesti sen ”marah”-näyn tulkinnaksi, jonka kaikki profeetat näkivät. Ulkoinen sanoma on tarkoitettu synnyttämään sisäinen kokemus, mutta ainoastaan niissä, jotka ”kuulevat”.

The connection of the papal proxy army of Nazi’s in the second world war, aligns, line upon line, with the second proxy army in the second proxy war, and the second world war itself aligns with the second proxy war. The connection of the second proxy war with the borderline war of Raphia that is now being repeated in the Ukraine, is geographically connected with the second strike of Islam of the third woe, that began in October 7, 2023, and represents prophetic wheels within wheels.

Paavin sijaisarmeijan, natsien, yhteys toisessa maailmansodassa asettuu, rivi riviltä, yhdenmukaiseksi toisen sijaisarmeijan kanssa toisessa sijaissodassa, ja toinen maailmansota itse asettuu yhdenmukaiseksi toisen sijaissodan kanssa. Toisen sijaissodan yhteys Raphian rajaseutusotaan, joka nyt toistuu Ukrainassa, on maantieteellisesti yhteydessä Islamin kolmanteen voi-huutoon kuuluvaan toiseen iskuun, joka alkoi 7. lokakuuta 2023, ja se edustaa profeetallisia pyöriä pyörien sisällä.

In 1999, a book was published that had been written by John Cornwell. John Cornwell at that time was a Senior Research Fellow at Jesus College, at Cambridge in England, and was an award-winning journalist and author. The book addressed the role of the pope of Rome who reigned during World War Two. The book begins with the future pope’s grandfather who was the right-hand man of Pope Pius IX, known as Pio Nono. In 1849 a Republican mob attacked the Vatican compounds and Pope Pius IX fled the city of Rome. The man he took with him into exile was Eugenio Pacelli’s grandfather. Eugenio Pacelli was the grandson of Pope Pius IX’s right hand man, and he later became Pius XII, and the book about Eugenio Pacelli was named Hitler’s Pope, The Secret History of Pius XII.

Vuonna 1999 julkaistiin John Cornwellin kirjoittama kirja. John Cornwell oli tuolloin Senior Research Fellow Jesus Collegessa Cambridgessa, Englannissa, sekä palkittu toimittaja ja kirjailija. Kirja käsitteli toisen maailmansodan aikana hallinneen Rooman paavin roolia. Kirja alkaa tulevan paavin isoisästä, joka oli paavi Pius IX:n, Pio Nonona tunnetun, oikea käsi. Vuonna 1849 tasavaltalainen väkijoukko hyökkäsi Vatikaanin alueelle, ja paavi Pius IX pakeni Rooman kaupungista. Mies, jonka hän otti mukaansa maanpakoon, oli Eugenio Pacellin isoisä. Eugenio Pacelli oli paavi Pius IX:n oikean käden pojanpoika, ja hänestä tuli myöhemmin Pius XII, ja Eugenio Pacellista kertovan kirjan nimeksi tuli Hitlerin paavi, Pius XII:n salainen historia.

In the book Cornwell explores the extent to which Pope Pius XII, formerly Cardinal Eugenio Pacelli, was aware of and responded to the persecution of Jews by the Nazi regime during World War II. He demonstrates that Pius XII’s public silence and lack of action in condemning the Holocaust illustrated his immoral leadership during the war.

Teoksessaan Cornwell tarkastelee sitä, missä määrin paavi Pius XII, entinen kardinaali Eugenio Pacelli, oli tietoinen natsihallinnon juutalaisiin toisen maailmansodan aikana kohdistamasta vainosta ja miten hän siihen reagoi. Hän osoittaa, että Pius XII:n julkinen vaikeneminen ja toimettomuus holokaustin tuomitsemisessa ilmensivät hänen moraalitonta johtajuuttaan sodan aikana.

Cornwell provides historical context for Pius XII’s papacy, including his diplomatic background and the complex political dynamics of the time. He examines the Vatican’s approach to dealing with Nazi Germany. Cornwell identifies that Pius XII failed to speak out against the Holocaust and intervene on behalf of persecuted Jews, for he, as Cardinal in 1933, had brought about a concordat with Hitler that promised Catholic submission to the work of Hitler.

Cornwell esittää historiallista taustaa Pius XII:n paaviudelle, mukaan lukien hänen diplomaattinen taustansa ja ajan monimutkaiset poliittiset asetelmat. Hän tarkastelee Vatikaanin toimintatapaa suhteessa natsi-Saksaan. Cornwell toteaa, että Pius XII jätti puhumatta holokaustia vastaan eikä puuttunut vainottujen juutalaisten puolesta, sillä hän oli vuonna 1933 kardinaalina saanut aikaan konkordaatin Hitlerin kanssa, joka lupasi katolisen alistumisen Hitlerin työlle.

We will continue this study in the next article.

Jatkamme tätä tutkimusta seuraavassa artikkelissa.

> After World War II, some Nazi war criminals managed to escape justice by fleeing to various countries, including several in South America. The primary methods they used to escape and reach South America included:

> Toisen maailmansodan jälkeen jotkut natsien sotarikolliset onnistuivat pakenemaan oikeutta lähtemällä pakoon eri maihin, mukaan lukien useisiin Etelä-Amerikan maihin. Ensisijaiset keinot, joita he käyttivät paetakseen ja päästäkseen Etelä-Amerikkaan, sisälsivät:

> Ratlines: Ratlines were clandestine escape routes established by various organizations, including the Catholic Church and sympathetic intelligence agencies, to help Nazis and other fugitives escape Europe. These routes often involved the use of false identities, forged documents, and smuggling networks to facilitate their passage to safe havens, including South America.

> Rotanurat: Rotanurat olivat salaisia pakoreittejä, joita erilaiset järjestöt, mukaan lukien katolinen kirkko ja myötämieliset tiedusteluvirastot, perustivat auttaakseen natseja ja muita pakolaisia pakenemaan Euroopasta. Näihin reitteihin liittyi usein väärien henkilöllisyyksien, väärennettyjen asiakirjojen ja salakuljetusverkostojen käyttö heidän kulkunsa helpottamiseksi turvasatamiin, mukaan lukien Etelä-Amerikka.

> Forged Documents: Many Nazi fugitives obtained forged passports, visas, and other travel documents to conceal their true identities and evade capture. They used these documents to travel through neutral or sympathetic countries before reaching South America.

> Väärennetyt asiakirjat: Monet natsipakolaiset hankkivat väärennettyjä passeja, viisumeita ja muita matkustusasiakirjoja salatakseen todellisen henkilöllisyytensä ja välttääkseen kiinnijäämisen. He käyttivät näitä asiakirjoja matkustaakseen puolueettomien tai myötämielisten maiden kautta ennen pääsyään Etelä-Amerikkaan.

> Complicity of Authorities: In some cases, sympathetic officials in South American countries turned a blind eye to the presence of Nazi fugitives or actively assisted them in evading capture. Some governments, particularly those with authoritarian regimes sympathetic to Nazi ideology, provided refuge to these individuals.

> Viranomaisten myötävaikutus: Joissakin tapauksissa Etelä-Amerikan maiden myötämieliset viranomaiset katsoivat sormiensa läpi natsipakolaisten läsnäoloa tai avustivat heitä aktiivisesti välttämään kiinnijäämisen. Eräät hallitukset, erityisesti ne, joiden autoritaariset hallinnot suhtautuivat myötämielisesti natsi-ideologiaan, tarjosivat näille henkilöille turvapaikan.

> Legal Loopholes: Some Nazi war criminals exploited legal loopholes or lax extradition laws in South American countries to avoid extradition to Europe, where they would face prosecution for their crimes.

> Oikeudelliset porsaanreiät: Eräät natsien sotarikolliset käyttivät hyväkseen Etelä-Amerikan maiden oikeudellisia porsaanreikiä tai löyhiä luovutuslakeja välttääkseen luovuttamisen Eurooppaan, missä he joutuisivat syytteeseen rikoksistaan.

> Overall, the combination of ratlines, forged documents, complicity of authorities, and legal loopholes enabled Nazi war criminals to escape to South America and evade justice for many years after the end of World War II. ChatGPT, March, 2024.

> Kaiken kaikkiaan salareittien, väärennettyjen asiakirjojen, viranomaisten osallisuuden ja oikeudellisten porsaanreikien yhdistelmä mahdollisti sen, että natsien sotarikolliset pääsivät pakenemaan Etelä-Amerikkaan ja välttämään oikeuden toteutumisen monien vuosien ajan toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. ChatGPT, maaliskuu 2024.

Back to Articles