Article

# The Book of Daniel - Number Sixty-Four

Danielin kirja - kuusikymmentäneljä

Unveiling Prophecy: Connecting September 11, 2001 to the Sealing Time, Latter Rain, and the Final Work of Christ

Profetian paljastaminen: 11. syyskuuta 2001:n yhdistäminen sinetöimisen aikaan, myöhäissateeseen ja Kristuksen viimeiseen työhön

Author

Jeff Pippenger

Published

January 28, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the recent articles we have been referring to a few passages from the Spirit of Prophecy that identify a period of time from September 11, 2001 until Michael stands up and human probation closes. During that period of time, there are a handful of prophetic illustrations which identify the final work of Christ in the Most Holy Place.

Viimeaikaisissa kirjoituksissa olemme viitanneet muutamiin Hengen profetian kohtiin, jotka osoittavat ajanjakson 11. syyskuuta 2001:stä siihen asti, kun Mikael nousee ja ihmisten koetusaika päättyy. Tänä ajanjaksona on olemassa muutamia profeetallisia kuvauksia, jotka osoittavat Kristuksen viimeisen työn kaikkeinpyhimmässä.

The work of Christ in the sanctuary is represented in the vision of the Ulai River of Daniel chapter eight, and Sister White has informed us that the vision of the Ulai River is now in the process of fulfillment. The final work accomplished in the heavenly sanctuary, which is now in the process of fulfillment, is represented in a variety of prophetic terms. It is represented as, among other prophetic representations, the sealing time, the latter rain, the closing work of salvation, and the cleansing of the temple. It is important to bring those terms together, and also to place them in their correct historical setting.

Kristuksen työ pyhäkössä esitetään Danielin kahdeksannen luvun Ulai-joen näyssä, ja sisar White on ilmoittanut meille, että Ulai-joen näky on nyt täyttymisensä prosessissa. Viimeinen työ, joka suoritetaan taivaallisessa pyhäkössä ja joka on nyt täyttymisensä prosessissa, esitetään useilla erilaisilla profeetallisilla ilmauksilla. Se esitetään muiden profeetallisten esitystapojen ohella sinetöimisen aikana, myöhäissateena, pelastuksen päättävänä työnä ja temppelin puhdistamisena. On tärkeää koota nämä ilmaukset yhteen ja myös sijoittaa ne oikeaan historialliseen yhteyteensä.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> ”Tuona aikana, samalla kun pelastustyö on päättymässä, ahdistus on kohtaava maan, ja kansakunnat vihastuvat, mutta niitä pidetään hillittyinä, etteivät ne estäisi kolmannen enkelin työtä. Tuona aikana on tuleva ’myöhäissade’ eli virvoitus Herran kasvojen edestä antamaan voimaa kolmannen enkelin voimalliselle äänelle ja valmistamaan pyhät kestämään sinä aikana, jolloin seitsemän viimeistä vitsausta vuodatetaan.” Early Writings, 85.

The “work of the third angel” is also “the work of salvation,” which prepares “the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.”

“Kolmannen enkelin työ” on myös “pelastustyö”, joka valmistaa “pyhät kestämään sinä aikana, jolloin ne seitsemän viimeistä vitsausta vuodatetaan.”

> And the nations were angry, and thy wrath is come, and the time of the dead, that they should be judged, and that thou shouldest give reward unto thy servants the prophets, and to the saints, and them that fear thy name, small and great; and shouldest destroy them which destroy the earth. Revelation 11:18.

> Ja kansat vihastuivat, ja sinun vihasi on tullut, ja on tullut aika kuolleiden tulla tuomituiksi ja antaa palkka palvelijoillesi profeetoille ja pyhille sekä niille, jotka pelkäävät sinun nimeäsi, pienille ja suurille, ja hävittää ne, jotka turmelevat maan. Ilmestys 11:18.

The nations are angered before probation closes (which is when God’s wrath is poured out), yet when the nations are angered, they are also “held in check.” The “time” when the nations are angered, identifies the beginning of the closing work of salvation, and the closing work of salvation is the sealing of God’s people.

Kansat vihastuvat ennen koeajan päättymistä (jolloin Jumalan viha vuodatetaan), ja kuitenkin silloin, kun kansat vihastuvat, niitä myös ”pidetään kurissa”. Se ”aika”, jolloin kansat vihastuvat, osoittaa pelastustyön päättävän vaiheen alun, ja pelastustyön päättävä vaihe on Jumalan kansan sinetöiminen.

> “The true people of God, who have the spirit of the work of the Lord and the salvation of souls at heart, will ever view sin in its real, sinful character. They will always be on the side of faithful and plain dealing with sins which easily beset the people of God. Especially in the closing work for the church, in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand who are to stand without fault before the throne of God, will they feel most deeply the wrongs of God’s professed people. This is forcibly set forth by the prophet’s illustration of the last work under the figure of the men each having a slaughter weapon in his hand. One man among them was clothed with linen, with a writer’s inkhorn by his side. ‘And the Lord said unto him, Go through the midst of the city, through the midst of Jerusalem, and set a mark upon the foreheads of the men that sigh and that cry for all the abominations that be done in the midst thereof.’” Testimonies, volume 3, 266.

> ”Jumalan todellinen kansa, jolla on sydämellään Herran työn henki ja sielujen pelastus, tulee aina näkemään synnin sen todellisessa, syntisessä luonteessa. He ovat aina uskollisen ja suorasanaisen synteihin puuttumisen puolella, kun on kyse niistä synneistä, jotka niin helposti kietovat Jumalan kansan. Erityisesti seurakuntaa koskevan päätöstyön aikana, sinetöimisen ajassa, jolloin ne sata neljäkymmentäneljä tuhatta valmistetaan seisomaan ilman vikaa Jumalan valtaistuimen edessä, he tuntevat kaikkein syvimmin Jumalan nimikansan vääryydet. Tämä esitetään voimallisesti profeetan kuvauksessa viimeisestä työstä niiden miesten vertauskuvan kautta, joista kullakin oli kädessään surma-ase. Yksi heistä oli puettu pellavavaatteisiin, ja hänen kupeellaan oli kirjoittajan mustesarvi. ’Ja Herra sanoi hänelle: Kulje kaupungin halki, Jerusalemin halki, ja merkitse niiden miesten otsat, jotka huokaavat ja valittavat kaikkia niitä kauhistuksia, joita sen keskellä tehdään.’” Testimonies, osa 3, s. 266.

The nations are held in check so as to not prevent the sealing of the one hundred and forty-four thousand. In Revelation chapter seven, the angry nations that are held in check are represented as four winds that are held in check during that very same period of time, and that time is specifically identified as a period of time.

Kansoja pidetään aisoissa, jotteivät ne estäisi sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimistä. Ilmestyskirjan seitsemännessä luvussa nuo vihaiset kansat, joita pidetään aisoissa, kuvataan neljänä tuulena, joita pidetään aisoissa juuri saman ajanjakson aikana, ja tuo aika määritellään nimenomaisesti ajanjaksoksi.

> “Satan is now using every device in this sealing time to keep the minds of God’s people from the present truth and to cause them to waver. I saw a covering that God was drawing over His people to protect them in the time of trouble; and every soul that was decided on the truth and was pure in heart was to be covered with the covering of the Almighty.

> “Saatana käyttää nyt jokaista keinoa tänä sinetöimisen aikana pitääkseen Jumalan kansan mielet poissa nykyisestä totuudesta ja saadakseen heidät horjumaan. Näin peitteen, jota Jumala levitti kansansa ylle suojellakseen heitä ahdistuksen aikana; ja jokainen sielu, joka oli vahvistunut totuudessa ja oli puhdassydäminen, oli tuleva Kaikkivaltiaan peitteen suojaamaksi.

> “Satan knew this, and he was at work in mighty power to keep the minds of as many people as he possibly could wavering and unsettled on the truth. …

> “Saatana tiesi tämän, ja hän toimi mahtavassa voimassa pitääkseen niin monien ihmisten mielet kuin suinkin mahdollista horjuvina ja horjumattomina totuuden suhteen. …”

> “I saw that Satan was at work in these ways to distract, deceive, and draw away God’s people, just now in this sealing time. I saw some who were not standing stiffly for present truth. Their knees were trembling, and their feet sliding, because they were not firmly planted on the truth, and the covering of Almighty God could not be drawn over them while they were thus trembling.

> Näin, että Saatana oli näillä tavoin toiminnassa häiritäkseen, pettääkseen ja vetääkseen pois Jumalan kansaa juuri nyt tässä sinetöimisen ajassa. Näin joitakuita, jotka eivät seisoneet lujasti nykyisen totuuden puolesta. Heidän polvensa vapisivat ja heidän jalkansa liukuivat, koska he eivät olleet vakaasti perustuneet totuuteen, eikä Kaikkivaltiaan Jumalan peitettä voitu vetää heidän ylitsensä, kun he näin vapisivat.

> “Satan was trying his every art to hold them where they were, until the sealing was past, until the covering was drawn over God’s people, and they left without a shelter from the burning wrath of God, in the seven last plagues. God has begun to draw this covering over His people, and it will soon be drawn over all who are to have a shelter in the day of slaughter. God will work in power for His people; and Satan will be permitted to work also.” Early Writings, 43, 44.

> ”Saatana käytti kaikkia keinojaan pitääkseen heidät siellä, missä he olivat, kunnes sinetöiminen olisi ohi, kunnes suoja olisi vedetty Jumalan kansan ylle ja he jäisivät ilman turvaa Jumalan polttavalta vihalta seitsemässä viimeisessä vitsauksessa. Jumala on alkanut vetää tämän suojan kansansa ylle, ja pian se on vedetty kaikkien niiden ylle, joilla on oleva turva teurastuksen päivänä. Jumala on toimiva voimallisesti kansansa puolesta; ja myös Saatanan sallitaan toimia.” Early Writings, 43, 44.

Sister White wrote these words in 1851, five years before God’s people entered into the Laodicean condition, and delayed the sealing process by rejecting the increased light of the “seven times.” That light would have increased and finished God’s work of covering His people in advance of the seven last plagues. Instead, God’s people rebelled and were consigned to wander in the wilderness of Laodicea, as typified by ancient Israel’s rebellion and wilderness wandering. How many of ancient Israel’s rebels entered into the Promised Land? What passage in the Bible, or the Spirit of Prophecy identifies any Laodiceans that will be saved? The answer is, “None!” for a Laodicean is just as lost as those of ancient Israel who died in the wilderness.

Sisar White kirjoitti nämä sanat vuonna 1851, viisi vuotta ennen kuin Jumalan kansa joutui laodikealaiseen tilaan ja viivytti sinetöimisprosessia hylkäämällä ”seitsemän ajan” lisääntyneen valon. Tuo valo olisi lisännyt ja saattanut päätökseen Jumalan työn peittää kansansa ennen seitsemää viimeistä vitsausta. Sen sijaan Jumalan kansa kapinoi, ja heidät määrättiin harhailemaan Laodikean erämaassa, kuten muinaisen Israelin kapina ja erämaavaellus esikuvallisesti osoittavat. Kuinka moni muinaisen Israelin kapinallisista pääsi Luvattuun maahan? Mikä kohta Raamatussa tai Profetian Henki osoittaa yhtäkään laodikealaista, joka pelastuu? Vastaus on: ”Ei kukaan!”, sillä laodikealainen on aivan yhtä kadotettu kuin ne muinaisen Israelin jäsenet, jotka kuolivat erämaassa.

The sealing of the one hundred and forty-four thousand is a period of time, and it begins when the four angels restrain the four winds, which is also when the nations are angered, yet held in check. During the sealing time God prepares His people to stand in the time of the seven last plagues, and that preparation is represented as pulling “a covering” over His people, and it is also represented as finishing the work of salvation and finishing the work of the third angel. The preparation which is represented by all these illustrations is based upon the reception of “present truth.”

Sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöiminen on ajanjakso, ja se alkaa silloin, kun ne neljä enkeliä pidättävät niitä neljää tuulta, mikä on myös se aika, jolloin kansakunnat vihastuvat, mutta niitä pidetään kurissa. Sinetöimisen aikana Jumala valmistaa kansaansa kestämään seitsemän viimeisen vitsauksen ajan, ja tuo valmistus esitetään Hänen kansansa ylle vedettävänä ”peitteenä”; se esitetään myös pelastustyön loppuunsaattamisena ja kolmannen enkelin työn päättämisenä. Valmistus, jota kaikki nämä kuvaukset esittävät, perustuu ”nykyisen totuuden” vastaanottamiseen.

Those who will not stand “stiffly for present truth,” are those who were “wavering,” because their minds were not focused upon “present truth.” She writes that she “saw some who were not standing stiffly for present truth. Their knees were trembling, and their feet sliding, because they were not firmly planted on the truth, and the covering of Almighty God could not be drawn over them while they were thus trembling.”

Ne, jotka eivät seiso ”lujasti nykyisen totuuden puolesta”, ovat niitä, jotka olivat ”horjuvia”, koska heidän mielensä ei ollut kiinnittynyt ”nykyiseen totuuteen”. Hän kirjoittaa nähneensä ”joitakuita, jotka eivät seisoneet lujasti nykyisen totuuden puolesta. Heidän polvensa vapisivat ja heidän jalkansa liukuivat, koska he eivät olleet vakaasti perustuneet totuuteen, eikä Kaikkivaltiaan Jumalan peitettä voitu levittää heidän ylleen heidän näin vavistessaan.”

The “present truth” is what provides the “covering” and the “covering” is also represented as the “seal of God.” The “seal of God” was typified by the blood that covered the doors of the Hebrews, that allowed the destroying angel to pass over the homes where the door was “covered” with the blood. The “covering” is the “sealing,” and the “sealing” is accomplished by the “present truth.”

”Nykyinen totuus” on se, joka antaa ”peitteen”, ja ”peite” kuvataan myös ”Jumalan sinettinä”. ”Jumalan sinettiä” esikuvasi se veri, joka peitti heprealaisten ovet ja jonka vuoksi tuhoava enkeli meni niiden kotien ohi, joiden ovi oli verellä ”peitetty”. ”Peite” on ”sinetöiminen”, ja ”sinetöiminen” tapahtuu ”nykyisen totuuden” kautta.

> Sanctify them through thy truth: thy word is truth. John 17:17.

> Pyhitä heidät totuudessasi: sinun sanasi on totuus. Joh. 17:17.

Every reform movement had its own specific theme, and the theme of the reformatory movement of the one hundred and forty-four thousand is “Islam of the third Woe”. The “present truth” in the last days is Islam of the third Woe.

Jokaisella reformiliikkeellä on ollut oma erityinen teemansa, ja sadan neljänkymmenenneljän tuhannen reformatorisen liikkeen teema on ”kolmannen vitsauksen islam”. ”Nykyinen totuus” viimeisinä päivinä on kolmannen vitsauksen islam.

> “The Scriptures are constantly opening to the people of God. There always has been and always will be a truth specially applicable to each generation.” Review and Herald, June 29, 1886.

> ”Raamatut avanevat lakkamata Jumala rahvale. Alati on olnud ja alati saab olema tõde, mis on eriliselt kohaldatav igale põlvkonnale.” Review and Herald, 29. juuni 1886.

It is a present truth “message” that seals God’s people in the last days, and the sealing time is represented as beginning when the four winds are held in check. The nations were angered on September 11, 2001, and at that point the sealing of the one hundred and forty-four thousand began, as the latter rain, which is “a message”, began to be unsealed.

Se on nykyinen totuus, “sanoma”, joka sinetöi Jumalan kansan viimeisinä päivinä, ja sinetöimisen ajan kuvataan alkavan silloin, kun neljää tuulta pidetään pidätettyinä. Kansat vihastuivat 11. syyskuuta 2001, ja tuossa kohdassa sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöiminen alkoi, kun myöhäissade, joka on “sanoma”, alkoi avautua.

> “To John were opened scenes of deep and thrilling interest in the experience of the church. He saw the position, dangers, conflicts, and final deliverance of the people of God. He records the closing messages which are to ripen the harvest of the earth, either as sheaves for the heavenly garner or as fagots for the fires of destruction. Subjects of vast importance were revealed to him, especially for the last church, that those who should turn from error to truth might be instructed concerning the perils and conflicts before them. None need be in darkness in regard to what is coming upon the earth.” The Great Controversy, 341.

> ”Johannekselle avattiin näkyjä, jotka olivat syvän ja järisyttävän kiinnostavia seurakunnan kokemuksen kannalta. Hän näki Jumalan kansan aseman, vaarat, taistelut ja lopullisen vapautuksen. Hän merkitsee muistiin viimeiset sanomat, joiden on määrä kypsyttää maan sato joko taivaalliseen aittaan koottaviksi lyhteiksi tai hävityksen tulien poltettaviksi kimpuiksi. Hänelle paljastettiin äärettömän tärkeitä aiheita, erityisesti viimeistä seurakuntaa varten, jotta ne, jotka kääntyisivät eksytyksestä totuuteen, saisivat opetusta heitä edessä olevista vaaroista ja taisteluista. Kenenkään ei tarvitse olla tietämättömyydessä siitä, mikä on tulossa maan päälle.” Suuri taistelu, 341.

When the nations were angered, they were simultaneously held in check, and the “latter rain” began to fall, and the latter rain is the message of “present truth” that seals God’s people.

Kun kansat vihastuivat, niitä pidäteltiin samanaikaisesti, ja ”myöhäissade” alkoi langeta, ja myöhäissade on ”nykyisen totuuden” sanoma, joka sinetöi Jumalan kansan.

> “The work in Battle Creek is after the same order. The leaders in the sanitarium have mingled with unbelievers, admitting them to their councils, more or less, but it is like going to work with their eyes shut. They lack the discernment to see what is going to break upon us at any time. There is a spirit of desperation, of war and bloodshed, and that spirit will increase until the very close of time. Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already. The judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” Manuscript Releases, volume 10, 252.

> ”Työ Battle Creekissä on samaa laatua. Parantolan johtajat ovat sekoittuneet epäuskoisiin ja ottaneet heitä neuvonpitoihinsa enemmän tai vähemmän, mutta se on kuin ryhtyisi työhön silmät suljettuina. Heiltä puuttuu arvostelukyky nähdä, mitä milloin tahansa on puhkeamassa päällemme. On olemassa epätoivon, sodan ja verenvuodatuksen henki, ja tuo henki voimistuu aivan ajan loppuun saakka. Heti kun Jumalan kansa on sinetöity otsiinsa — se ei ole mikään sinetti tai merkki, joka voidaan nähdä, vaan asettuminen totuuteen sekä älyllisesti että hengellisesti, niin ettei heitä voida horjuttaa — heti kun Jumalan kansa on sinetöity ja valmistettu seulontaa varten, se tulee. Itse asiassa se on jo alkanut. Jumalan tuomiot ovat nyt maan päällä varoitukseksemme, jotta tietäisimme, mitä on tulossa.” Manuscript Releases, osa 10, 252.

The “sealing” is “a settling into truth.” In the context of the sealing time she writes, “There is a spirit of desperation, of war and bloodshed, and that spirit will increase until the very close of time.” When the nations are angered, they will be held in check, but the “war and bloodshed,” represented as the four winds “will increase until the very close of time.” Islam of the third Woe progressively escalates its warfare until the very close of time, and the prophetic understanding of Islam as the “theme” in the reformation of the one hundred and forty-four thousand, simultaneously increases during the same period of time. The progressive escalation accomplished by Islam runs parallel to the outpouring of the latter rain during the identical period of time, for the latter rain is a “message”.

“Sinetöiminen” on “asettumista totuuteen”. Sinetöimisen ajan yhteydessä hän kirjoittaa: “On olemassa epätoivon henki, sodan ja verenvuodatuksen henki, ja tuo henki lisääntyy aina ajan aivan loppuun saakka.” Kun kansakunnat vihastuvat, niitä pidätellään, mutta “sota ja verenvuodatus”, jota kuvataan neljänä tuulena, “lisääntyy aina ajan aivan loppuun saakka”. Kolmannen Voi-huudon islam kärjistää sodankäyntiään asteittain aina ajan aivan loppuun saakka, ja profeetallinen ymmärrys islamista “teemana” sadan neljänkymmenenneljän tuhannen uudistuksessa lisääntyy samanaikaisesti saman ajanjakson kuluessa. Islamin aikaansaama asteittainen kärjistyminen kulkee rinnakkain myöhäissateen vuodattamisen kanssa täsmälleen saman ajanjakson aikana, sillä myöhäissade on “sanoma”.

> “The anointed ones standing by the Lord of the whole earth, have the position once given to Satan as covering cherub. By the holy beings surrounding his throne, the Lord keeps up a constant communication with the inhabitants of the earth. The golden oil represents the grace with which God keeps the lamps of believers supplied, that they shall not flicker and go out. Were it not that this holy oil is poured from heaven in the messages of God’s Spirit, the agencies of evil would have entire control over men.

> ”Voidelluilla, jotka seisovat kaiken maan Herran edessä, on se asema, joka kerran annettiin Saatanalle peittävänä kerubina. Pyhien olentojen välityksellä, jotka ympäröivät hänen valtaistuintaan, Herra ylläpitää jatkuvaa yhteyttä maan asukkaisiin. Kultainen öljy kuvaa sitä armoa, jolla Jumala pitää uskovien lamput varustettuina, etteivät ne lepata ja sammuisi. Ellei tätä pyhää öljyä vuodatettaisi taivaasta Jumalan Hengen sanomissa, pahuuden voimat hallitsisivat ihmisiä kokonaan.

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked. But if God’s Holy Spirit is asked for, if we plead, as did Moses, ‘Show me thy glory,’ the love of God will be shed abroad in our hearts. Through the golden pipes, the golden oil will be communicated to us. ‘Not by might, nor by power, but by my Spirit, saith the Lord of Hosts.’ By receiving the bright beams of the Sun of Righteousness, God’s children shine as lights in the world.” Review and Herald, July 20, 1897.

> ”Jumalaa häpäistään, kun emme ota vastaan niitä viestejä, jotka hän meille lähettää. Näin me torjumme sen kultaisen öljyn, jonka hän tahtoo vuodattaa sieluihimme välitettäväksi niille, jotka ovat pimeydessä. Kun kuuluu huuto: ’Katso, ylkä tulee; menkää häntä vastaan’, ne, jotka eivät ole vastaanottaneet pyhää öljyä, jotka eivät ole vaalineet Kristuksen armoa sydämessään, huomaavat tyhmien neitsyiden tavoin, etteivät he ole valmiit kohtaamaan Herraansa. Heillä ei itsessään ole voimaa hankkia öljyä, ja heidän elämänsä joutuvat perikatoon. Mutta jos pyydämme Jumalan Pyhää Henkeä, jos anomme Mooseksen tavoin: ’Näytä minulle kirkkautesi’, Jumalan rakkaus vuodatetaan sydämiimme. Kultaisten putkien kautta kultainen öljy välitetään meille. ’Ei väellä eikä voimalla, vaan minun Hengelläni, sanoo Herra Sebaot.’ Vastaanottamalla vanhurskauden Auringon kirkkaat säteet Jumalan lapset loistavat valoina maailmassa.” Review and Herald, July 20, 1897.

The latter rain begins to “sprinkle” and ultimately escalates to a full outpouring. The “sprinkling” of the latter rain is identified as the rain being “measured”, and the full outpouring is when it is poured out “without measure”. Sister White clearly identifies a time when the latter rain is falling, and some receive it, and some don’t. At that time the rain is being “measured”, or it is “sprinkling”.

Myöhäissade alkaa “vihmoa” ja yltyy lopulta täydelliseksi vuodatukseksi. Myöhäissateen “vihmominen” tarkoittaa, että sade on “mitattua”, ja täydellinen vuodatustila on silloin, kun se vuodatetaan “ilman mittaa”. Sisär White osoittaa selvästi ajan, jolloin myöhäissade lankeaa, ja jotkut ottavat sen vastaan, mutta toiset eivät. Tuolloin sade on “mitattua”, eli se “vihmoo”.

Some people will recognize that something is happening, but it will only frighten them.

Jotkut ihmiset huomaavat, että jotakin on tapahtumassa, mutta se ainoastaan pelästyttää heidät.

> “There is to be in the churches a wonderful manifestation of the power of God, but it will not move upon those who have not humbled themselves before the Lord, and opened the door of their heart by confession and repentance. In the manifestation of that power which lightens the earth with the glory of God, they will see only something which in their blindness they think dangerous, something which will arouse their fears, and they will brace themselves to resist it. Because the Lord does not work according to their expectations and ideal, they will oppose the work. “Why,” they say, “should we not know the Spirit of God, when we have been in the work so many years?” Because they did not respond to the warnings, the entreaties, of the messages of God, but persistently said, “I am rich, and increased with goods, and have need of nothing.”” Maranatha, 219

> Seurakunnissa on tapahtuva ihmeellinen Jumalan voiman ilmeneminen, mutta se ei vaikuta niihin, jotka eivät ole nöyryyttäneet itseään Herran edessä eivätkä avanneet sydämensä ovea tunnustuksen ja parannuksen kautta. Sen voiman ilmenemisessä, joka valaisee maan Jumalan kirkkaudella, he näkevät ainoastaan jotakin sellaista, mitä he sokeudessaan pitävät vaarallisena, jotakin, mikä herättää heidän pelkonsa, ja he varustautuvat vastustamaan sitä. Koska Herra ei toimi heidän odotustensa ja ihanteidensa mukaisesti, he vastustavat työtä. ”Miksi”, he sanovat, ”emme tuntisi Jumalan Henkeä, kun olemme olleet työssä niin monta vuotta?” Koska he eivät vastanneet Jumalan sanomien varoituksiin ja vetoomuksiin, vaan sanoivat itsepintaisesti: ”Minä olen rikas, olen rikastunut enkä tarvitse mitään.”” Maranatha, 219

> “Many have in a great measure failed to receive the former rain. They have not obtained all the benefits that God has thus provided for them. They expect that the lack will be supplied by the latter rain. When the richest abundance of grace shall be bestowed, they intend to open their hearts to receive it. They are making a terrible mistake. The work that God has begun in the human heart in giving His light and knowledge must be continually going forward. Every individual must realize his own necessity. The heart must be emptied of every defilement and cleansed for the indwelling of the Spirit. It was by the confession and forsaking of sin, by earnest prayer and consecration of themselves to God, that the early disciples prepared for the outpouring of the Holy Spirit on the Day of Pentecost. The same work, only in greater degree, must be done now. Then the human agent had only to ask for the blessing, and wait for the Lord to perfect the work concerning him. It is God who began the work, and He will finish His work, making man complete in Jesus Christ. But there must be no neglect of the grace represented by the former rain. Only those who are living up to the light they have will receive greater light. Unless we are daily advancing in the exemplification of the active Christian virtues, we shall not recognize the manifestations of the Holy Spirit in the latter rain. It may be falling on hearts all around us, but we shall not discern or receive it.” Testimonies to Ministers, 506, 507.

> ”Monet ovat suuressa määrin laiminlyöneet ottaa vastaan varhaissateen. He eivät ole saaneet kaikkia niitä hyötyjä, jotka Jumala on näin heille varannut. He odottavat, että puute korvataan myöhäissateella. Kun armon rikkain runsaus vuodatetaan, he aikovat avata sydämensä vastaanottamaan sen. He tekevät hirvittävän erehdyksen. Työn, jonka Jumala on alkanut ihmissydämessä antaessaan sille valonsa ja tuntemuksensa, täytyy jatkuvasti edistyä. Jokaisen yksilön on ymmärrettävä oma tarpeensa. Sydän on tyhjennettävä kaikesta saastasta ja puhdistettava Hengen asumusta varten. Synnin tunnustamisen ja hylkäämisen, hartaan rukouksen ja itsensä Jumalalle vihkimisen kautta varhaiset opetuslapset valmistautuivat Pyhän Hengen vuodatukseen helluntaipäivänä. Sama työ, vain suuremmassa määrin, on tehtävä nyt. Silloin ihmisen osana oli ainoastaan pyytää siunausta ja odottaa, että Herra saattaisi häntä koskevan työn täydelliseksi. Jumala aloitti työn, ja Hän myös vie työnsä päätökseen tehden ihmisen täydelliseksi Jeesuksessa Kristuksessa. Mutta varhaissateen edustamaa armoa ei saa laiminlyödä. Vain ne, jotka elävät saamansa valon mukaisesti, saavat suurempaa valoa. Ellemme me päivä päivältä edisty aktiivisten kristillisten hyveiden todeksi elämisessä, emme tunnista Pyhän Hengen ilmenemistä myöhäissateessa. Se saattaa langeta sydämille kaikkialla ympärillämme, mutta me emme sitä erota emmekä ota sitä vastaan.” Testimonies to Ministers, 506, 507.

In the passage she identifies that there is a time when “the richest abundance of grace shall be bestowed,” thus identifying a time when the latter rain is poured out without measure. In connection with that fact, she identifies that only those who are living up to the light they have will receive greater light. In that principle, it is clear that the light (which is the present truth) progressively increases. In the last sentence she identifies a time when the latter rain is falling, and some are recognizing and receiving it, and others are not. If you don’t recognize the message, which is the latter rain, you will not receive it.

Tässä kohdassa hän osoittaa, että on aika, jolloin ”armon rikkain runsaus vuodatetaan”, osoittaen siten ajan, jolloin myöhäissade vuodatetaan ilman määrää. Tähän tosiasiaan liittyen hän osoittaa, että vain ne, jotka elävät saamansa valon mukaisesti, saavat suurempaa valoa. Tässä periaatteessa on selvää, että valo (joka on nykyinen totuus) lisääntyy asteittain. Viimeisessä virkkeessä hän osoittaa ajan, jolloin myöhäissade lankeaa, ja jotkut tunnistavat sen ja ottavat sen vastaan, kun taas toiset eivät. Jos et tunnista sanomaa, joka on myöhäissade, et ota sitä vastaan.

> “We must not wait for the latter rain. It is coming upon all who will recognize and appropriate the dew and showers of grace that fall upon us. When we gather up the fragments of light, when we appreciate the sure mercies of God, who loves to have us trust Him, then every promise will be fulfilled. [Isaiah 61:11 quoted.] The whole earth is to be filled with the glory of God.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 984.

> ”Meidän ei tule odottaa myöhäissadetta. Se tulee kaikkien niiden ylle, jotka tunnistavat ja omistavat käyttöönsä armon kasteen ja kuurot, jotka lankeavat päällemme. Kun kokoamme talteen valon sirpaleet, kun arvostamme Jumalan varmoja laupeuksia, Hänen, joka mielellään näkee meidän luottavan Häneen, silloin jokainen lupaus täyttyy. [Jesaja 61:11 siteerattu.] Koko maan on täytyvä täyttyä Jumalan kirkkaudesta.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, osa 7, s. 984.

At the time when the angry nations are held in check, the latter rain begins to be “measured.” When “the richest abundance of grace shall be bestowed,” is identifying when the latter rain is poured out without measure.

Sinä aikana, jolloin vihaisia kansakuntia pidetään kurissa, myöhäissade alkaa tulla ”mitatuksi”. Ilmaus ”kun armon rikkain runsaus vuodatetaan” osoittaa sen ajankohdan, jolloin myöhäissade vuodatetaan ilman mittaa.

At the time when the nations are angered, yet held in check, the latter rain begins to fall, but it is “measured” because the church at that point is mixed with wheat and tares. It is the rain that brings both the wheat and the tares to maturity, and the latter rain is the message of present truth that is either recognized and received, or not. All of these prophetic concepts are clearly identified in the Scriptures. On September 11, 2001, the latter rain began to “sprinkle”, and it escalates progressively until the Midnight Cry message arrives and the wise and foolish virgins are forever separated.

Siihen aikaan, kun kansat ovat vihastuneet, mutta niitä pidätetään, myöhäissade alkaa langeta, mutta se on ”mitattu”, koska seurakunta on tuolloin sekoitus vehnää ja lusteita. Juuri tämä sade saattaa sekä vehnän että lusteet kypsyyteen, ja myöhäissade on nykyisen totuuden sanoma, joka joko tunnistetaan ja vastaanotetaan tai ei. Kaikki nämä profeetalliset käsitteet on selvästi yksilöity Raamatussa. Syyskuun 11. päivänä 2001 myöhäissade alkoi ”vihmoa”, ja se voimistuu asteittain, kunnes keskiyön huudon sanoma saapuu ja viisaat ja tyhmät neitsyet erotetaan toisistaan iäksi.

The wise are then lifted up as an ensign to call God’s other flock out of Babylon, and the latter rain is then poured out without measure, and continues to fall until Michael stands up and human probation closes.

Viisaat korotetaan silloin lipuksi kutsumaan Jumalan muuta laumaa ulos Babylonista, ja myöhäissade vuodatetaan silloin ilman mittaa, ja se jatkaa lankeamistaan, kunnes Miikael nousee ja ihmisten koetusaika päättyy.

> “I saw that the four angels would hold the four winds until Jesus’ work was done in the sanctuary, and then will come the seven last plagues.” Early Writings, 36.

> “Näin, että ne neljä enkeliä pidättäisivät niitä neljää tuulta, kunnes Jeesuksen työ pyhäkössä olisi päätökseen suoritettu, ja sitten tulisivat ne seitsemän viimeistä vitsausta.” Early Writings, 36.

The holding of the four winds, represents God’s providential control over the escalating judgments that he allows to take place in the last days. The four angels hold the four winds during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, but in that period of time there is the “spirit of desperation, of war and bloodshed, and that spirit will increase.” When the last of God’s children have been sealed, Michael will stand up and the four winds will be fully released, and the Seven Last Plagues will arrive.

Neljän tuulen pidättäminen merkitsee Jumalan kaitsevaa hallintaa niiden voimistuvien tuomioiden yli, joiden hän sallii tapahtua viimeisinä päivinä. Neljä enkeliä pidättää neljää tuulta sadan neljänkymmenenneljän tuhannen sinetöimisen aikana, mutta tuona ajanjaksona vallitsee ”epätoivon, sodan ja verenvuodatuksen henki, ja tuo henki tulee voimistumaan”. Kun viimeiset Jumalan lapsista on sinetöity, Miikael nousee, ja neljä tuulta päästetään täysin valloilleen, ja seitsemän viimeistä vitsausta saapuvat.

In the “hour of the great earthquake” of Revelation chapter eleven, the “troublous times,” of Daniel chapter nine, when the street and wall are finished, is the time when “the nations will be angry.” In that time period, the latter rain will be poured out in “measure.” Isaiah identifies the time when the latter rain is measured, and he marks that time as the “day of the east wind.” The “day of the east wind,” was September 11, 2001.

Ilmestyskirjan yhdestoista luvussa mainitun ”suuren maanjäristyksen hetken”, Danielin yhdeksännen luvun ”ahdistavien aikojen”, jolloin katu ja muuri valmistuvat, aikana koittaa se aika, jolloin ”kansat vihastuivat”. Tänä ajanjaksona myöhäissade vuodatetaan ”mitassa”. Jesaja osoittaa ajan, jolloin myöhäissade mitataan, ja hän merkitsee tuon ajan ”itätuulen päiväksi”. ”Itätuulen päivä” oli 11. syyskuuta 2001.

We will continue to consider the “measuring” of the latter rain in the next article, but it should be remembered that the jewel of Miller’s dream that is represented upon the sacred tables of Habakkuk as the three Woes of Islam, is to shine ten times brighter in the last days, than when it was first gathered together by Miller.

Jatkamme seuraavassa artikkelissa myöhemmän sateen ”mittaamisen” tarkastelua, mutta on muistettava, että Millerin unen jalokiven, joka on kuvattuna Habakukin pyhillä tauluilla islamin kolmena Voi-huutona, tulee loistaa viimeisinä päivinä kymmenen kertaa kirkkaammin kuin silloin, kun Miller ensimmäisen kerran kokosi sen yhteen.

> “On one occasion, when in New York City, I was in the night season called upon to behold buildings rising story after story toward heaven. These buildings were warranted to be fireproof, and they were erected to glorify their owners and builders. Higher and still higher these buildings rose, and in them the most costly material was used. Those to whom these buildings belonged were not asking themselves: ‘How can we best glorify God?’ The Lord was not in their thoughts.

> ”Eräällä kerralla, ollessani New Yorkin kaupungissa, minut kutsuttiin yöaikana katselemaan rakennuksia, jotka kohosivat kerros kerrokselta taivasta kohti. Näiden rakennusten vakuutettiin olevan palonkestäviä, ja ne pystytettiin omistajiensa ja rakentajiensa kunniaksi. Yhä korkeammalle ja korkeammalle nämä rakennukset kohosivat, ja niissä käytettiin kalleimpia materiaaleja. Ne, joille nämä rakennukset kuuluivat, eivät kysyneet itseltään: ’Kuinka voisimme parhaiten kirkastaa Jumalaa?’ Herra ei ollut heidän ajatuksissaan.

> “I thought: ‘Oh, that those who are thus investing their means could see their course as God sees it! They are piling up magnificent buildings, but how foolish in the sight of the Ruler of the universe is their planning and devising. They are not studying with all the powers of heart and mind how they may glorify God. They have lost sight of this, the first duty of man.’

> ”Ajattelin: ’Oi, jospa ne, jotka näin sijoittavat varojaan, voisivat nähdä menettelytapansa niin kuin Jumala sen näkee! He kasaavat komeita rakennuksia, mutta kuinka mieletöntä maailmankaikkeuden Hallitsijan silmissä on heidän suunnittelunsa ja juonittelunsa. He eivät tutki kaikilla sydämensä ja mielensä voimilla, kuinka he voisivat kirkastaa Jumalaa. He ovat kadottaneet tämän näkyvistään, ihmisen ensimmäisen velvollisuuden.’”

> “As these lofty buildings went up, the owners rejoiced with ambitious pride that they had money to use in gratifying self and provoking the envy of their neighbors. Much of the money that they thus invested had been obtained through exaction, through grinding down the poor. They forgot that in heaven an account of every business transaction is kept; every unjust deal, every fraudulent act, is there recorded. The time is coming when in their fraud and insolence men will reach a point that the Lord will not permit them to pass, and they will learn that there is a limit to the forbearance of Jehovah.

> Kun nämä mahtavat rakennukset kohosivat, omistajat iloitsivat kunnianhimoisessa ylpeydessään siitä, että heillä oli rahaa käytettäväksi itsensä tyydyttämiseen ja naapuriensa kateuden herättämiseen. Suuri osa rahasta, jonka he näin sijoittivat, oli hankittu kiskonnalla, köyhiä sortamalla. He unohtivat, että taivaassa pidetään kirjaa jokaisesta liiketoimesta; jokainen epäoikeudenmukainen kauppa, jokainen petollinen teko, on sinne merkitty. Aika tulee, jolloin ihmiset petoksessaan ja röyhkeydessään saavuttavat rajan, jota Herra ei salli heidän ylittää, ja he saavat tietää, että Jehovan pitkämielisyydellä on rajansa.

> “The scene that next passed before me was an alarm of fire. Men looked at the lofty and supposedly fire-proof buildings and said: ‘They are perfectly safe.’ But these buildings were consumed as if made of pitch. The fire engines could do nothing to stay the destruction. The firemen were unable to operate the engines.

> Seuraava näky, joka kulki silmieni editse, oli palohälytys. Ihmiset katselivat korkeita ja oletetusti paloturvallisia rakennuksia ja sanoivat: ”Ne ovat täysin turvassa.” Mutta nämä rakennukset paloivat kuin ne olisi tehty piestä. Paloruiskut eivät voineet mitenkään pysäyttää tuhoa. Palomiehet eivät kyenneet käyttämään ruiskuja.

> “I am instructed that when the Lord’s time comes, should no change have taken place in the hearts of proud, ambitious human beings, men will find that the hand that had been strong to save will be strong to destroy. No earthly power can stay the hand of God. No material can be used in the erection of buildings that will preserve them from destruction when God’s appointed time comes to send retribution on men for their disregard of His law and for their selfish ambition.” Testimonies, volume 9, 12, 13.

> ”Minulle on ilmoitettu, että kun Herran aika koittaa, jos ylpeiden, kunnianhimoisten ihmisten sydämissä ei ole tapahtunut muutosta, ihmiset tulevat huomaamaan, että käsi, joka oli väkevä pelastamaan, on oleva väkevä hävittämään. Mikään maallinen valta ei voi pidättää Jumalan kättä. Mitään aineellista rakennusainetta ei voida käyttää rakennusten pystyttämiseen siten, että ne säilyisivät tuholta silloin, kun Jumalan määräämä aika tulee lähettää kostonsa ihmisille siitä, että he ovat välinpitämättömästi suhtautuneet Hänen lakiinsa ja tavoitelleet itsekkäästi kunnianhimoaan.” Testimonies, osa 9, 12, 13.

Back to Articles