Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Eight

Jézus Krisztus kijelentése – Nyolcadik szám

The Birth of a Nation

Egy nemzet születése

Author

Jeff Pippenger

Published

October 31, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The Midnight Cry message in the beginning ended at the opening of the investigative judgment, and the Midnight Cry message ends, at the opening of the executive judgment. The third woe of Islam brings judgment upon the United States for the passage of the Sunday law, and it represents a continuing and escalating judgment upon the entire world for their acceptance of their own Sunday law under the pressure of the civil persecuting power, represented by the ten kings who have committed fornication with Jezebel, the whore of Tyre.

Az Éjféli Kiáltás üzenete kezdetben a vizsgálati ítélet megnyitásánál ért véget, és az Éjféli Kiáltás üzenete a végrehajtó ítélet megnyitásánál ér véget. Az iszlám harmadik jajszava ítéletet hoz az Egyesült Államokra a vasárnapi törvény elfogadása miatt, és egy folyamatosan tartó, fokozódó ítéletet jelképez az egész világ felett, amiért elfogadták a maguk vasárnapi törvényét a polgári üldöző hatalom nyomása alatt, amelyet az a tíz király képvisel, akik paráználkodtak Jézabellel, Tírusz paráznájával.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> „Amikor Amerika, a vallásszabadság földje, a pápasággal egyesülve erőszakot tesz a lelkiismereten, és arra kényszeríti az embereket, hogy tiszteljék a hamis szombatot, akkor a földkerekség minden országának népe arra lesz indíttatva, hogy kövesse példáját.” Testimonies, 6. kötet, 18.

The Sunday law battle of the great controversy, is then fully engaged. Satan then appears to personate Christ.

A nagy küzdelem vasárnaptörvénnyel kapcsolatos harca ekkor teljes erejével kibontakozik. Sátán ekkor Krisztus megszemélyesítőjeként jelenik meg.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> „A pápaság intézményét Isten törvényének megsértésével kikényszerítő rendelet által nemzetünk teljesen elszakítja magát az igazságosságtól. Amikor a protestantizmus kezét kinyújtja a szakadékon át, hogy megragadja a római hatalom kezét; amikor átnyúl a mélység fölött, hogy kezet fogjon a spiritizmussal; amikor e hármas szövetség befolyása alatt országunk mint protestáns és köztársasági kormányzat megtagadja Alkotmánya minden elvét, és rendelkezéseket tesz a pápai hamisságok és tévelygések terjesztésére: akkor tudhatjuk meg, hogy eljött az ideje Sátán csodálatos munkálkodásának, és hogy közel a vég.” Bizonyságtételek, 5. kötet, 451.

National apostasy is followed by national ruin.

A nemzeti hitehagyást nemzeti romlás követi.

> “The people of the United States have been a favored people; but when they restrict religious liberty, surrender Protestantism, and give countenance to popery, the measure of their guilt will be full, and ‘national apostasy’ will be registered in the books of heaven. The result of this apostasy will be national ruin.” Review and Herald, May 2, 1893.

> „Az Egyesült Államok népe kiváltságos nép volt; de amikor korlátozza a vallásszabadságot, feladja a protestantizmust, és teret enged a pápaságnak, bűnének mértéke betelik, és a ‘nemzeti hitehagyás’ feljegyeztetik a menny könyveiben. E hitehagyás következménye nemzeti romlás lesz.” Review and Herald, 1893. május 2.

The foolish Laodicean Adventists join hands with the papal power and are overthrown while the other flock of Christ that is still in Babylon escapes the hand of the papacy.

A balga laodiceai adventisták kezet fognak a pápai hatalommal, és elbuktatnak, miközben Krisztus másik nyája, amely még Babilonban van, megmenekül a pápaság kezéből.

> He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. Daniel 11:41.

> Behatol majd a dicsőséges földre is, és sok ország elvész; de ezek kimenekülnek az ő kezéből: Edóm, Moáb és Ammón fiainak színe-java. Dániel 11:41.

Islam suddenly strikes the United States, as the seventh trumpet brings a judgment woe for the passage of the Sunday law.

Az iszlám hirtelen lesújt az Egyesült Államokra, amint a hetedik trombita ítéletes jajt hoz a vasárnapi törvény elfogadása miatt.

> And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels, which are yet to sound! Revelation 8:13.

> És láttam, és hallottam egy angyalt repülni az ég közepén, aki nagy szóval ezt mondta: Jaj, jaj, jaj a föld lakosainak a három angyal trombitájának még hátralévő szavai miatt, akiknek még meg kell szólalniuk! Jelenések 8:13.

The ensign that represents the two witnesses in Revelation eleven is then portrayed by John in Revelation chapter twelve as a woman clothed with the sun, and prophetically portrayed with the symbolism of the beginning and the end.

A jelenés, amely a Jelenések könyve tizenegyedik fejezetében a két tanút jelképezi, János által a Jelenések könyve tizenkettedik fejezetében úgy kerül ábrázolásra, mint a napba öltözött asszony, s prófétai módon a kezdet és a vég szimbolikájával jelenik meg.

> And there appeared a great wonder in heaven; a woman clothed with the sun, and the moon under her feet, and upon her head a crown of twelve stars: And she being with child cried, travailing in birth, and pained to be delivered. And there appeared another wonder in heaven; and behold a great red dragon, having seven heads and ten horns, and seven crowns upon his heads. And his tail drew the third part of the stars of heaven, and did cast them to the earth: and the dragon stood before the woman which was ready to be delivered, for to devour her child as soon as it was born. And she brought forth a man child, who was to rule all nations with a rod of iron: and her child was caught up unto God, and to his throne. Revelation 12:1–5.

> És nagy jel tűnt fel az égben: egy asszony, a napba öltözve, lába alatt a hold, fején pedig tizenkét csillagból korona. És várandós lévén, kiáltott, szülési fájdalmak között gyötrődve és vajúdva. És egy másik jel is feltűnt az égben; és íme, egy nagy vörös sárkány, hét fejjel és tíz szarvval, és hét korona volt a fején. És farka magával sodorta az ég csillagainak harmadrészét, és a földre vetette azokat; és a sárkány odaállt a szülés előtt álló asszony elé, hogy mihelyt megszüli gyermekét, felfalja azt. És fiút szült, fiúgyermeket, aki vasvesszővel fogja pásztorolni valamennyi nemzetet; és gyermeke elragadtatott Istenhez és az ő trónjához. Jelenések 12:1–5.

She is standing upon the moon, and clothed with the sun. The moon is a reflection of the sun, and therefore prophetically typifies the sun. The twelve stars in her crown represent the twelve tribes of ancient Israel at the beginning of ancient Israel, which typify the twelve disciples at the end of ancient Israel. The twelve stars that are the twelve disciples at the end of ancient Israel, are also the twelve apostles at the beginning of modern Israel. They therefore typify the one hundred and forty-four thousand at the end of modern Israel, who are disciples and apostles. At the beginning of the history where the disciples represent both an ending of ancient Israel and the apostles the beginning of modern Israel, the woman who is the church, was pregnant with Christ. He is the “man child” who would be caught up to God after His death and resurrection.

A holdon áll, és a napba van öltözve. A hold a nap visszatükröződése, ezért prófétai értelemben a nap előképe. A koronájában levő tizenkét csillag az ókori Izráel tizenkét törzsét jelképezi az ókori Izráel kezdetén, amelyek az ókori Izráel végén levő tizenkét tanítvány előképei. Az a tizenkét csillag, amely az ókori Izráel végén a tizenkét tanítványt jelképezi, egyúttal a modern Izráel kezdetén a tizenkét apostolt is jelenti. Ennélfogva a modern Izráel végén levő száznegyvennégyezer előképei, akik tanítványok és apostolok. Annak a történelmi korszaknak a kezdetén, amelyben a tanítványok egyszerre jelképezik az ókori Izráel végét, az apostolok pedig a modern Izráel kezdetét, az asszony, aki az egyház, Krisztussal volt várandós. Ő az a „fiúgyermek”, aki halála és feltámadása után elragadtatott Istenhez.

The woman therefore, also typifies the birth of the one hundred and forty-four thousand, who also ascend into heaven after being resurrected from the valley of death. Once they are in heaven, she would also give birth to another child, that represents the other flock that comes out of Babylon at the Sunday law.

Az asszony tehát jelképezi a száznegyvennégyezer megszületését is, akik szintén a halál völgyéből való feltámadásuk után mennek fel a mennybe. Miután a mennyben vannak, egy másik gyermeket is szülne, amely azt a másik nyájat képviseli, amely a vasárnapi törvény idején kijön Babilonból.

> Before she travailed, she brought forth; before her pain came, she was delivered of a man child. Who hath heard such a thing? who hath seen such things? Shall the earth be made to bring forth in one day? or shall a nation be born at once? for as soon as Zion travailed, she brought forth her children. Shall I bring to the birth, and not cause to bring forth? saith the Lord: shall I cause to bring forth, and shut the womb? saith thy God. Isaiah 66:7–9.

> Mielőtt vajúdott volna, szült; mielőtt fájdalma rájött volna, fiúgyermeket hozott világra. Ki hallott ilyet? ki látott efféléket? Vajon egy ország egyetlen napon jön-e világra? vagy nemzet születik-e egyszerre? mert mihelyt Sion vajúdott, megszülte fiait. Vajon én megnyissam a méhet, és ne engedjem szülni? ezt mondja az Úr; vajon én, aki szülést adok, bezárjam-e a méhet? ezt mondja a te Istened. Ézsaiás 66:7–9.

In the time of the earth beast’s rule, a nation is born at once. That nation is the one hundred and forty-four thousand, for they are those who perfectly reflect the character of Christ. They are those typified by the “man child” Jesus. They are Isaiah’s “man child,” who is born before the woman goes into labor. The dead dry bones that the world rejoiced over when they were murdered by the beast from the bottomless pit, will be comforted in Jerusalem, and they will then rejoice with the woman who brings forth the “man child.” They are brought forth before she travails and then she travails and brings forth “her” other “children,” as the Gentiles then respond to the message of the third angel as a flowing river, as the message sweeps across the land as a tidal wave. They are born in a great crisis, representing her travail. The woman of Revelation twelve, essentially has twins. The first born are the one hundred and forty-four thousand who are identified as the first fruits, and the Gentiles as the great ingathering of the summertime harvest.

A földi vadállat uralmának idején egy nemzet egyszerre születik meg. Ez a nemzet a száznegyvennégyezer, mert ők azok, akik tökéletesen visszatükrözik Krisztus jellemét. Ők azok, akiket a „fiúgyermek” Jézus előképez. Ők Ézsaiás „fiúgyermeke”, aki megszületik, mielőtt az asszony vajúdni kezdene. A holt, száraz csontok, amelyeknek a világ örvendezett, amikor a mélységből feljövő vadállat megölte őket, vigasztalást nyernek Jeruzsálemben, és akkor együtt örvendeznek azzal az asszonnyal, aki világra hozza a „fiúgyermeket”. Előhozatnak, mielőtt az asszony vajúdna, azután pedig vajúdik, és világra hozza „egyéb” „gyermekeit”, amint ekkor a pogányok a harmadik angyal üzenetére hömpölygő folyamként válaszolnak, miközben az üzenet árapályként söpör végig a földön. Nagy válság közepette születnek meg, amely az ő vajúdását jelképezi. A Jelenések tizenkettedik fejezetének asszonya lényegében ikreket szül. Az elsőszülöttek a száznegyvennégyezer, akiket zsengékként azonosítanak, a pogányok pedig mint a nyári aratás nagy betakarítása jelennek meg.

> Rejoice ye with Jerusalem, and be glad with her, all ye that love her: rejoice for joy with her, all ye that mourn for her: That ye may suck, and be satisfied with the breasts of her consolations; that ye may milk out, and be delighted with the abundance of her glory. For thus saith the Lord, Behold, I will extend peace to her like a river, and the glory of the Gentiles like a flowing stream: then shall ye suck, ye shall be borne upon her sides, and be dandled upon her knees. As one whom his mother comforteth, so will I comfort you; and ye shall be comforted in Jerusalem. And when ye see this, your heart shall rejoice, and your bones shall flourish like an herb: and the hand of the Lord shall be known toward his servants, and his indignation toward his enemies. Isaiah 66:10–14.

> Örvendezzetek Jeruzsálemmel, és vigadjatok vele mindnyájan, akik szeretitek őt; örvendezzetek vele örvendezéssel mindnyájan, akik gyászoltátok őt: hogy szophassatok, és megelégedjetek vigasztalásának emlőiből; hogy szívhassatok, és gyönyörködjetek dicsőségének bőségében. Mert így szól az Úr: Ímé, békességet terjesztek ki reá, mint a folyót, és a pogányok dicsőségét, mint az áradó patakot: akkor szoptattattok, oldalán hordoztatotok, és térdein ringattattok. Mint akit anyja vigasztal, akképpen vigasztallak titeket én; és Jeruzsálemben nyertek vigasztalást. És amikor ezt látjátok, örvendezni fog szívetek, és csontjaitok kivirágoznak, mint a fű; és megismertetik az Úr keze az ő szolgáihoz, haragja pedig az ő ellenségeihez. Ézsaiás 66:10–14.

Those that “mourn” for Jerusalem are those that sigh and cry for the abominations done within her and who have been sealed, and they are sealed in advance of the Sunday law. We are now in the “closing work for the church,” which are the final moments of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Azok, akik Jeruzsálem miatt „sírnak”, azok, akik sóhajtoznak és jajgatnak a benne elkövetett utálatosságok miatt, és akik elpecsételtettek; ők pedig a vasárnaptörvény előtt pecsételtetnek el. Most a „gyülekezetért végzett befejező munkában” vagyunk, amely a száznegyvennégyezer elpecsételésének utolsó pillanatait jelenti.

> “The true people of God, who have the spirit of the work of the Lord and the salvation of souls at heart, will ever view sin in its real, sinful character. They will always be on the side of faithful and plain dealing with sins which easily beset the people of God. Especially in the closing work for the church, in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand who are to stand without fault before the throne of God, will they feel most deeply the wrongs of God’s professed people. This is forcibly set forth by the prophet’s illustration of the last work under the figure of the men each having a slaughter weapon in his hand. One man among them was clothed with linen, with a writer’s inkhorn by his side. ‘And the Lord said unto him, Go through the midst of the city, through the midst of Jerusalem, and set a mark upon the foreheads of the men that sigh and that cry for all the abominations that be done in the midst thereof.’” Testimonies, volume 3, 266.

> „Isten igaz népe, akik szívükön viselik az Úr művének és a lelkek üdvösségének ügyét, a bűnt mindig annak valóságos, bűnös természetében fogja szemlélni. Mindenkor a hűséges és egyenes bánásmód oldalán állnak majd azokkal a bűnökkel szemben, amelyek oly könnyen körülveszik Isten népét. Különösen az egyházért végzett záró munkában, annak a száznegyvennégyezernek elpecsételési idején, akik Isten trónja előtt feddhetetlenül fognak megállni, fogják a legmélyebben átérezni Isten magukat népének valló népének vétkeit. Ezt erőteljesen tárja elénk a próféta szemléltetése az utolsó munkáról, a kezükben öldöklő fegyvert tartó férfiak alakjában. Egy férfi közöttük gyolcsba volt öltözve, és író deák tintatartója volt az oldalán. „És monda néki az Úr: Menj át a város közepén, Jeruzsálem közepén is, és jegyezd meg azoknak a férfiaknak homlokát, akik sóhajtanak és kiáltanak mindazokért az utálatosságokért, amelyeket annak közepette cselekszenek.” Bizonyságtételek, 3. kötet, 266.

Those that “sigh and cry” are sealed before the destroying angels with the slaughter weapons go through the church, which is represented as Jerusalem.

Azok, akik „sóhajtanak és kiáltanak”, pecsétet kapnak, mielőtt a pusztító angyalok a mészárló fegyverekkel végigmennek az egyházon, amelyet Jeruzsálem jelképez.

> “The command is: ‘Go through the midst of the city, through the midst of Jerusalem, and set a mark upon the foreheads of the men that sigh and that cry for all the abominations that be done in the midst thereof.’ These sighing, crying ones had been holding forth the words of life; they had reproved, counseled, and entreated. Some who had been dishonoring God repented and humbled their hearts before Him. But the glory of the Lord had departed from Israel; although many still continued the forms of religion, His power and presence were lacking.

> A parancs így szól: „Menj át a város közepén, Jeruzsálem közepén, és tégy jegyet azoknak a férfiaknak a homlokára, akik sóhajtoznak és jajgatnak mindazokért az utálatosságokért, amelyeket annak közepette cselekesznek.” Ezek a sóhajtozó, jajgató emberek az élet igéit hirdették; feddettek, tanácsoltak és kérleltek. Némelyek azok közül, akik megszégyenítették Istent, bűnbánatra jutottak, és megalázták szívüket Őelőtte. De az Úr dicsősége eltávozott Izráelből; noha sokan továbbra is megtartották a vallás külső formáit, ereje és jelenléte hiányzott.

> “In the time when His wrath shall go forth in judgments, these humble, devoted followers of Christ will be distinguished from the rest of the world by their soul anguish, which is expressed in lamentation and weeping, reproofs and warnings. While others try to throw a cloak over the existing evil, and excuse the great wickedness everywhere prevalent, those who have a zeal for God’s honor and a love for souls will not hold their peace to obtain favor of any. Their righteous souls are vexed day by day with the unholy works and conversation of the unrighteous. They are powerless to stop the rushing torrent of iniquity, and hence they are filled with grief and alarm. They mourn before God to see religion despised in the very homes of those who have had great light. They lament and afflict their souls because pride, avarice, selfishness, and deception of almost every kind are in the church. The Spirit of God, which prompts to reproof, is trampled underfoot, while the servants of Satan triumph. God is dishonored, the truth made of none effect.

> „Amikor haragja ítéletekben nyilvánul meg, Krisztus e alázatos, odaszentelt követői a világ többi részétől lelkük gyötrelme által fognak megkülönböztetni, amely jajkiáltásban és sírásban, feddésekben és intésekben jut kifejezésre. Míg mások palástot igyekeznek vetni a fennálló gonoszságra, és mentegetik a mindenütt elharapózott nagyfokú romlottságot, azok, akikben buzgalom él Isten dicsőségéért és szeretet a lelkek iránt, nem hallgatnak azért, hogy bárki kegyét elnyerjék. Igaz lelkük napról napra gyötrődik a gonoszok szentségtelen cselekedetei és beszéde miatt. Tehetetlenek megállítani a bűn hömpölygő áradatát, ezért bánat és rettegés tölti el őket. Isten előtt gyászolnak, látva, hogy a vallást éppen azoknak az otthonaiban vetik meg, akik nagy világosságot kaptak. Sírnak és sanyargatják lelküket, mert kevélység, kapzsiság, önzés és csaknem mindenféle csalárdság van az egyházban. Az Isten Lelkére, aki feddésre indít, lábbal taposnak, míg a Sátán szolgái diadalmaskodnak. Istent gyalázat éri, az igazság pedig erejét veszti.”

> “The class who do not feel grieved over their own spiritual declension, nor mourn over the sins of others, will be left without the seal of God. The Lord commissions His messengers, the men with slaughtering weapons in their hands: ‘Go ye after him through the city, and smite: let not your eye spare, neither have ye pity: slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary. Then they began at the ancient men which were before the house.

> „Az az osztály, amely nem érez fájdalmat saját lelki hanyatlása miatt, sem nem gyászol mások bűnei fölött, Isten pecsétje nélkül marad. Az Úr megbízza követeit, a kezükben öldöklő fegyvereket tartó férfiakat: »Menjetek őutána a városon át, és vágjatok le; szemetek ne kíméljen, és ne könyörüljetek: öldököljetek megvénhedtet és ifjat, szüzet, kisgyermeket és asszonyokat egyaránt; de ne közeledjetek senkihez, akin a jegy van; és az én szenthelyemen kezdjétek.« Akkor kezdték a véneken, akik a ház előtt voltak.

> “Here we see that the church—the Lord’s sanctuary—was the first to feel the stroke of the wrath of God. The ancient men, those to whom God had given great light and who had stood as guardians of the spiritual interests of the people, had betrayed their trust. They had taken the position that we need not look for miracles and the marked manifestation of God’s power as in former days. Times have changed. These words strengthen their unbelief, and they say: The Lord will not do good, neither will He do evil. He is too merciful to visit His people in judgment. Thus ‘Peace and safety’ is the cry from men who will never again lift up their voice like a trumpet to show God’s people their transgressions and the house of Jacob their sins. These dumb dogs that would not bark are the ones who feel the just vengeance of an offended God. Men, maidens, and little children all perish together.” Testimonies, volume 5, 210, 211.

> „Itt látjuk, hogy az egyház — az Úr szentélye — volt az első, amely megérezte Isten haragjának csapását. A vén emberek, azok, akiknek Isten nagy világosságot adott, és akik a nép lelki érdekeinek őrzőiként álltak, elárulták a rájuk bízott megbízatást. Azt az álláspontot foglalták el, hogy nem kell csodákat és Isten hatalmának olyan nyilvánvaló megnyilatkozását várnunk, mint a korábbi napokban. Az idők megváltoztak. Ezek a szavak megerősítik hitetlenségüket, és ezt mondják: Az Úr sem jót nem cselekszik, sem rosszat nem cselekszik. Túl irgalmas ahhoz, hogy ítélettel látogassa meg népét. Így a „Békesség és biztonság” a kiáltás azoknak az embereknek az ajkán, akik többé soha nem emelik fel szavukat, mint a trombita, hogy megmutassák Isten népének vétkeiket és Jákób házának bűneit. Ezek a néma ebek, amelyek nem akartak ugatni, érzik meg a megsértett Isten igazságos bosszúját. Férfiak, leányok és kisgyermekek egyaránt együtt vesznek el.” Testimonies, 5. kötet, 210, 211.

Isaiah forty begins by employing the symbolism of a doubling, which is a prophetic marker of the Midnight Cry message that is a second message that unites with the message of the fall of Babylon. The fall of Babylon is doubled when it is expressed prophetically. The phrase is “Babylon is fallen, is fallen.”

Ézsaiás negyvenedik fejezete a megkettőzés szimbolikájának alkalmazásával kezdődik, amely az Éjféli Kiáltás üzenetének prófétai jelzője: ez egy második üzenet, amely egyesül Babilon bukásának üzenetével. Babilon bukása megkettőződik, amikor prófétai módon fejeződik ki. A kifejezés így hangzik: „Elesett, elesett Babilon.”

> And there followed another angel, saying, Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication. Revelation 14:8.

> És egy másik angyal követte, ezt mondva: Elesett, elesett Babilon, az a nagy város, mert paráznasága haragjának borával megitatott minden népet. Jelenések 14:8.

There are two biblical falls of literal Babylon, and there are two biblical falls of spiritual Babylon. Together they represent four historical witnesses which identify the prophetic characteristics of Babylon’s fall.

A szó szerinti Babilonról a Biblia két bukást említ, és a lelki Babilonról is két bibliai bukást. Ezek együtt négy történelmi tanúbizonyságot alkotnak, amelyek azonosítják Babilon bukásának prófétai jellegzetességeit.

> And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. Revelation 18:2.

> És teljes erejéből, hatalmas szóval kiáltott, mondván: Leomlott, leomlott a nagy Babilon, és ördögök lakhelyévé lett, minden tisztátalan lélek tanyájává, és minden tisztátalan és gyűlöletes madár börtönévé. Jelenések 18:2.

Literal Babylon fell as Babel in the time of Nimrod, and literal Babylon also fell in the time of Belshazzar. Spiritual Babylon fell in 1798, and its final fall is repeatedly illustrated in the Scriptures. For this reason, the message of the fall of Babylon contains the prophetic symbolism of the doubling. With Babylon’s fall there is a doubling, but there are also two other primary prophetic reasons for the phenomenon of doubling.

A szó szerinti Babilon Nimród idejében, mint Bábel, elesett, és a szó szerinti Babilon Belsazár idejében is elesett. A lelki Babilon 1798-ban esett el, és végső bukását az Írások ismételten szemléltetik. Ezért Babilon bukásának üzenete magában foglalja a megkettőzés prófétai szimbolikáját. Babilon bukásával együtt megjelenik a megkettőzés, de a megkettőzés jelenségének van még két másik elsődleges prófétai oka is.

The second reason is that as a message it represents a message that is joined by a second message. It represents two messages. There are other significant truths associated with the meaning and structure of the second angel’s message, but we are simply noting that Isaiah’s final prophetic narrative that begins in chapter forty, begins with the doubling of the symbol of the Comforter, which Christ promised to provide His people, while he tarried in the heavenly sanctuary.

A második ok az, hogy üzenetként olyan üzenetet jelképez, amelyhez egy második üzenet kapcsolódik. Két üzenetet ábrázol. Vannak más jelentős igazságok is, amelyek a második angyal üzenetének jelentésével és szerkezetével kapcsolatosak, de mi csupán azt jegyezzük meg, hogy Ézsaiás végső prófétai elbeszélése, amely a negyvenedik fejezetben kezdődik, a Vigasztaló jelképének megkettőzésével kezdődik, akit Krisztus megígért, hogy népének ad, miközben a mennyei szentélyben időzik.

> Comfort ye, comfort ye my people, saith your God. Speak ye comfortably to Jerusalem, and cry unto her, that her warfare is accomplished, that her iniquity is pardoned: for she hath received of the Lord’s hand double for all her sins. Isaiah 40:1, 2.

> Vigasztaljátok, vigasztaljátok népemet, azt mondja Istenetek. Szóljatok Jeruzsálem szívéhez, és kiáltsátok neki, hogy vitézkedése bevégeztetett, hogy bűne megbocsáttatott; mert az Úr kezéből kétszeresen sújtatott minden bűnéért. Ésaiás 40:1, 2.

There is no other passage in the Bible that speaks more specifically concerning the element of Christ’s character as the Alpha and Omega, as the passage in Isaiah forty to the end of the book. As the Alpha and Omega, Christ places the signature of His name as Alpha and Omega upon this passage, for when you get to the end of Isaiah, he once again refers to the Comforter, for Christ is the Word, and He is the beginning and ending.

A Bibliában nincs más olyan szakasz, amely Krisztus jellemének az Alfa és Ómega voltára nézve konkrétabban szólna, mint az Ézsaiás negyvenedik fejezetétől a könyv végéig terjedő rész. Mint Alfa és Ómega, Krisztus nevének, az Alfa és Ómegának az aláírását helyezi e szakaszra, mert amikor Ézsaiás végéhez érünk, ismét a Vigasztalóra utal; mert Krisztus az Ige, és Ő a kezdet és a vég.

> Thus saith the Lord, The heaven is my throne, and the earth is my footstool: where is the house that ye build unto me? and where is the place of my rest? For all those things hath mine hand made, and all those things have been, saith the Lord: but to this man will I look, even to him that is poor and of a contrite spirit, and trembleth at my word. He that killeth an ox is as if he slew a man; he that sacrificeth a lamb, as if he cut off a dog’s neck; he that offereth an oblation, as if he offered swine’s blood; he that burneth incense, as if he blessed an idol. Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before mine eyes, and chose that in which I delighted not. Isaiah 66:1–4.

> Így szól az Úr: Az ég az én királyi székem, és a föld lábam zsámolya: miféle házat építenétek nekem? és hol volna nyugalmam helye? Hiszen mindezeket az én kezem alkotta, és így lettek mindezek, így szól az Úr; hanem arra tekintek, aki szegény és megtört szellemű, és retteg az én igémtől. Aki bikát öl, olyan, mintha embert ölne; aki bárányt áldoz, mintha kutyát nyakazna le; aki ételáldozatot mutat be, mintha disznóvért áldozna; aki tömjént gyújt, mintha bálványt áldana. Bizony, ők a maguk útjait választották, és lelkük gyönyörködik utálatosságaikban. Én is tévelygéseiket választom, és rájuk hozom azt, amitől rettegnek; mert hívtam, és senki sem felelt; szóltam, és nem hallgattak; hanem azt cselekedték szemem előtt, ami gonosz, és azt választották, amiben nem gyönyörködtem. Ézsaiás 66:1–4.

The question is raised concerning what house did God’s people build for Him? Did they raise Peter’s spiritual house or the synagogue of Satan? God identifies that the house that He built, is made up of those that are of a “poor and of a contrite spirit, and” those who “trembleth at” God’s “word.” He contrasts those who tremble at His word with another class that offer unclean offerings, who have chosen their own way. Those of the class that are offering unclean offerings will find as did the Jews, that their house is to be left to them desolate.

Felmerül a kérdés, hogy Isten népe milyen házat épített Neki? Péter lelki házát emelték-e, vagy a Sátán zsinagógáját? Isten kijelenti, hogy az a ház, amelyet Ő épített, azokból áll, akik „szegény és töredelmes lelkűek”, és akik „reszketnek” Isten „beszédétől”. Szembeállítja azokat, akik reszketnek az Ő beszédétől, egy másik csoporttal, amely tisztátalan áldozatokat mutat be, és a maga útját választotta. Azok, akik ahhoz az osztályhoz tartoznak, amely tisztátalan áldozatokat mutat be, azt fogják tapasztalni, mint a zsidók, hogy házuk pusztán marad nekik.

All the prophets speak of the end of the world, and this is an illustration of the distinction between the wise, who tremble at His Word, and the foolish that are offering abominations to God, abominations that their souls delight in. For this reason, God will choose the delusions for the foolish Laodicean virgins, which is the delusion which the apostle Paul identifies is brought about for accepting a “lie.”

Valamennyi próféta a világ végéről szól, és ez szemlélteti a különbséget a bölcsek között, akik remegnek az Ő szaván, és a balgák között, akik utálatosságokat mutatnak be Istennek, olyan utálatosságokat, amelyekben a lelkük gyönyörködik. Ezért Isten tévelygéseiket választja majd a balga laodiceai szüzek számára, azt a tévelygést, amelyről Pál apostol azt mondja, hogy egy „hazugság” elfogadása miatt következik be.

The “lie” is a specific symbol in Adventism’s history, and it was accepted by the builders in 1863, and built upon throughout Advent history. It was a lie that produced a false foundation, and they there began to erect a counterfeit false temple. Their work of counterfeiting the true temple continues until “the last days.” Isaiah places the context of chapter sixty-six within the separation of the wise and foolish virgins. Isaiah is identifying the prophetic history that he marked in the first verse of Isaiah forty when Christ promised to send the Comforter three and a half symbolic days after the disappointment of July 18, 2020.

A „hazugság” az adventizmus történetében sajátos jelkép, amelyet az építők 1863-ban elfogadtak, és amelyre az adventista történelem egész folyamán tovább építettek. Olyan hazugság volt ez, amely hamis alapot hozott létre, és ekkor kezdték ott felépíteni a hamisítványként álló hamis templomot. A valódi templom meghamisításának munkája egészen az „utolsó napokig” folytatódik. Ézsaiás a hatvanhatodik fejezet összefüggését a bölcs és a balga szüzek elkülönítésének keretébe helyezi. Ézsaiás azt a prófétai történelmet azonosítja, amelyet Ézsaiás negyvenedik fejezetének első versében jelölt meg, amikor Krisztus megígérte, hogy három és fél jelképes nappal a 2020. július 18-i csalódás után elküldi a Vigasztalót.

> Hear the word of the Lord, ye that tremble at his word; Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake, said, Let the Lord be glorified: but he shall appear to your joy, and they shall be ashamed. A voice of noise from the city, a voice from the temple, a voice of the Lord that rendereth recompence to his enemies. Isaiah 66:5, 6.

> Halljátok az Úr szavát, ti, akik reszkettek az ő beszédétől: Testvéreitek, akik gyűlöltek titeket, akik kivetettek titeket az én nevemért, ezt mondták: Dicsőíttessék meg az Úr! De ő megjelenik a ti örömötökre, ők pedig megszégyenülnek. Hangos szózat a városból, szózat a templomból, az Úr szózata, aki megfizet ellenségeinek. Ézsaiás 66:5, 6.

From 1798 to 1844, in the movement of the Millerites, the Lord erected a spiritual temple that, as the messenger of the covenant He came suddenly unto in 1844. The Lord erects a spiritual temple in the movement of the one hundred and forty-four thousand, that He might suddenly come and enter into covenant with that temple. Peter, in his first epistle, chapter two calls that temple a “spiritual house.” Those that “hear the word of the Lord” are those that John in the Revelation refers to when he says those that hear are “blessed.” They are the ensign, for the ensign is made up of “the outcasts of Israel.” The foolish Laodiceans will be ashamed when the Lord glorifies Himself in the Philadelphians who tremble at His Word, and His Word is “truth.”

1798-tól 1844-ig, a millerita mozgalomban az Úr egy lelki templomot épített, amelyhez mint a szövetség követe 1844-ben hirtelen eljött. Az Úr a száznegyvennégyezer mozgalmában is egy lelki templomot épít, hogy hirtelen eljöjjön, és szövetségre lépjen azzal a templommal. Péter első levelének második fejezetében ezt a templomot „lelki ház”-nak nevezi. Akik „hallják az Úr szavát”, azok azok, akikről János a Jelenések könyvében beszél, amikor azt mondja, hogy akik hallják, „boldogok”. Ők a zászló, mert a zászló „Izráel számkivetettjeiből” áll. A balga laodiceaiak megszégyenülnek majd, amikor az Úr megdicsőíti magát a filadelfiaiakban, akik rettegnek az Ő Igéjétől, és az Ő Igéje „igazság”.

The three voices that are heard during the period when the wise and foolish are being separated from the other class, comes from “the city,” from “the temple” and from “the Lord that renders recompense.” The first “voice” from the city is “a voice of noise,” and the “noise” is the arrival of the Comforter that comes suddenly.

Az a három hang, amely abban az időszakban hallatszik, amikor a bölcsek és a bolondok elkülöníttetnek a másik osztálytól, „a városból”, „a templomból” és „az Úrtól, aki megfizet” származik. Az első „hang” a városból „zúgásnak hangja”, és a „zúgás” a Vigasztaló érkezése, aki hirtelen jön.

> And when the day of Pentecost was fully come, they were all with one accord in one place. And suddenly there came a sound from heaven as of a rushing mighty wind, and it filled all the house where they were sitting. And there appeared unto them cloven tongues like as of fire, and it sat upon each of them. Acts 2:1-3.

> És mikor a pünkösd napja eljött, mindnyájan egy akarattal együtt voltak ugyanazon a helyen. És hirtelen az égből mintegy sebesen zúgó szélhez hasonló hang támadt, és betöltötte az egész házat, ahol ültek. És megjelentek előttük kettős tüzes nyelvekhez hasonló nyelvek, és egy-egy leszállt mindegyikükre. Apostolok Cselekedetei 2:1–3.

The word translated as “sound” in Acts chapter two, verse two, means a “noise,” and a “rumor.” A “rumor,” is a prophecy. The “sound” or “noise” that comes from “the city” is represented by “a mighty wind.” The “voice of noise from the city,” is the “rumor” or prophetic message of Islam that marks the arrival of the Comforter in the valley of dry bones that were slain in “the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified.”

Az Apostolok Cselekedetei második fejezete második versében „hang”-nak fordított szó „zajt” és „híresztelést” jelent. A „híresztelés” prófécia. A „városból” jövő „hangot” vagy „zajt” „hatalmas szél” jelképezi. A „zúgó hang a városból” az iszlám „híresztelése” vagy prófétai üzenete, amely jelzi a Vigasztaló megérkezését a megszáradt csontok völgyébe, amelyeket megöltek „a nagy város utcáján, amely lélek szerint Sodomának és Egyiptomnak neveztetik, ahol a mi Urunk is megfeszíttetett.”

In chapter forty of Isaiah, the “voice” that was to prepare the way for “the messenger of the covenant,” asked what message he should “cry.” He was told to “cry” the message of Islam. In Acts the “sound” that filled Peter’s spiritual “house” was a “rushing mighty wind,” which in Ezekiel thirty-seven, came from the four winds of Islam.

Ézsaiás negyvenedik fejezetében a „hang”, amelynek elő kellett készítenie az utat „a szövetség követének”, azt kérdezte, milyen üzenetet kellene „kiáltania”. Azt a parancsot kapta, hogy az iszlám üzenetét „kiáltsa”. Az Apostolok Cselekedeteiben a „zúgás”, amely betöltötte Péter lelki „házát”, „sebesen zúgó hatalmas szél” volt, amely Ezékiel harminchetedik fejezetében az iszlám négy szele felől jött.

> A voice of noise from the city, a voice from the temple, a voice of the Lord that rendereth recompence to his enemies. Isaiah 66:6.

> Zúgás hangja a városból, hang a templomból, az Úr hangja, aki megfizet ellenségeinek. Ézsaiás 66:6.

From the street where our Lord was crucified the Comforter first informs the “voice” of the one who cries in the wilderness, what the message is to be. Then the mighty army that is the temple that has been erected, as typified in the beginning movement from 1798 to 1844, swells the cry. The movement of the mighty army as they proclaim the cry of Islam leads to the third “voice” identifying God’s voice of the judgment upon the United States for the passage of the Sunday law. It is there that the Lord renders recompense. The three voices are governed within the structure of the hidden history of the seven thunders, which represents the beginning, middle and ending letters of the Hebrew word that was created by the Wonderful Linguist and is translated as “truth”. You cannot make this stuff up!

Attól az utcától kezdve, ahol a mi Urunkat megfeszítették, a Vigasztaló először a pusztában kiáltó „hangjának” tudatja, mi legyen az üzenet. Azután a felépített templomot alkotó hatalmas sereg, amint azt kezdetben az 1798-tól 1844-ig terjedő mozgalomban előképezte, felerősíti a kiáltást. A hatalmas sereg mozgása, miközben az iszlám kiáltását hirdetik, elvezet a harmadik „hanghoz”, amely Istennek az Egyesült Államokra kimondott ítéleti hangját azonosítja a vasárnaptörvény elfogadása miatt. Ott az Úr megfizetést szolgáltat. A három hangot a hét mennydörgés rejtett történelmének szerkezete szabályozza, amely annak a héber szónak a kezdő, középső és befejező betűit jelképezi, amelyet a Csodálatos Nyelvész alkotott, és amelyet úgy fordítanak: „igazság”. Ezt nem lehet kitalálni!

In agreement with the prophetic history we have been identifying, Isaiah then addresses the birth of a nation.

Az általunk azonosított prófétai történelemmel összhangban Ézsaiás ezután egy nemzet születéséről szól.

> Before she travailed, she brought forth; before her pain came, she was delivered of a man child. Who hath heard such a thing? who hath seen such things? Shall the earth be made to bring forth in one day? or shall a nation be born at once? for as soon as Zion travailed, she brought forth her children. Shall I bring to the birth, and not cause to bring forth? saith the Lord: shall I cause to bring forth, and shut the womb? saith thy God. Isaiah 66:7–9.

> Mielőtt vajúdott volna, szült; mielőtt fájdalma rátört volna, fiúgyermeket hozott világra. Ki hallott valaha ilyet? ki látott efféléket? Vajon egyetlen napon jön-e világra a föld? vagy születik-e nemzet egy csapásra? Mert mihelyt vajúdni kezdett Sion, megszülte fiait. Vajon eljuttassam a szülésig, és ne engedjem megszülni? ezt mondja az Úr; vajon én idézzem elő a szülést, és bezárjam a méhet? ezt mondja Istened. Ézsaiás 66:7–9.

The nation that is born before the woman travails was recently in the street, dead and dry while the whole world rejoiced over her circumstances. But when the two witnesses stood, those who had been rejoicing in their death were afraid. Once the dead dry slain bodies stand up as a nation, all that love Jerusalem will then rejoice with her. Those that love Jerusalem include not only the nation of the one hundred and forty-four thousand, but also God’s other flock that are then called out of Babylon. The resurrection from the disappointment of July 18, 2020, is accomplished by the arrival of the Comforter, which will make the dead dry “bones” “flourish like an herb.”

A nemzet, amely még az asszony vajúdása előtt születik meg, nemrég az utcán hevert, holtan és szárazon, miközben az egész világ örvendezett állapotán. Ám amikor a két tanú talpra állt, azok, akik az ő halálukon örvendeztek, megrémültek. Amint a holt, száraz, megölt testek nemzetként talpra állnak, mindazok, akik szeretik Jeruzsálemet, akkor majd együtt örvendeznek vele. Azok, akik szeretik Jeruzsálemet, nemcsak a száznegyvennégyezer nemzetét foglalják magukban, hanem Isten más juhnyáját is, akiket akkor Babilonból hívnak ki. A 2020. július 18-i csalódásból való feltámadást a Vigasztaló eljövetele viszi véghez, amely a holt, száraz „csontokat” „fűhöz hasonlóan felvirágoztatja.”

> Rejoice ye with Jerusalem, and be glad with her, all ye that love her: rejoice for joy with her, all ye that mourn for her: That ye may suck, and be satisfied with the breasts of her consolations; that ye may milk out, and be delighted with the abundance of her glory. For thus saith the Lord, Behold, I will extend peace to her like a river, and the glory of the Gentiles like a flowing stream: then shall ye suck, ye shall be borne upon her sides, and be dandled upon her knees. As one whom his mother comforteth, so will I comfort you; and ye shall be comforted in Jerusalem. And when ye see this, your heart shall rejoice, and your bones shall flourish like an herb: and the hand of the Lord shall be known toward his servants, and his indignation toward his enemies. Isaiah 66:10–14.

> Örvendezzetek Jeruzsálemmel, és vigadjatok vele mindnyájan, akik szeretitek őt; örvendezzetek vele nagy örömmel mindnyájan, akik gyászoltátok őt: hogy szophassatok, és megelégedjetek vigasztalásának emlőiből; hogy szívhassatok, és gyönyörködjetek dicsőségének bőségében. Mert így szól az Úr: Ímé, kiterjesztem rá a békességet, mint a folyót, és a népek dicsőségét, mint áradó patakot: akkor szopni fogtok, oldalán hordoztatni fogtok, és térdein dédelgettetek. Ahogyan az anyja vigasztal valakit, úgy vigasztallak én titeket; és Jeruzsálemben nyertek vigasztalást. És meglátjátok ezt, és örvendezni fog szívetek, és csontjaitok kizöldülnek, mint a fű; és megismertetik az Úr keze az ő szolgáihoz való jóságában, és haragja az ő ellenségei ellen. Ézsaiás 66:10–14.

The Alpha and Omega places the ending of Isaiah’s last narrative right where it started in the beginning, with the identification of the arrival of the Comforter. And as is always the case, with every message that represents the Elijah message, it is placed within the context of the Lord striking the earth with a curse.

Az Alfa és az Ómega Ézsaiás utolsó elbeszélésének befejezését pontosan oda helyezi, ahol az kezdetben indult: a Vigasztaló eljövetelének azonosításához. És miként ez mindig így van minden olyan üzenet esetében, amely az Illés-üzenetet képviseli, ez is abba az összefüggésbe van helyezve, hogy az Úr átokkal sújtja a földet.

> For, behold, the Lord will come with fire, and with his chariots like a whirlwind, to render his anger with fury, and his rebuke with flames of fire. For by fire and by his sword will the Lord plead with all flesh: and the slain of the Lord shall be many. They that sanctify themselves, and purify themselves in the gardens behind one tree in the midst, eating swine’s flesh, and the abomination, and the mouse, shall be consumed together, saith the Lord. For I know their works and their thoughts: it shall come, that I will gather all nations and tongues; and they shall come, and see my glory. Isaiah 66:15–18.

> Mert íme, eljön az Úr tűzzel, és szekerei mint a forgószél, hogy haragját búsulásban, dorgálását pedig tűzlángokban adja meg. Mert tűzzel és kardjával ítél az Úr minden testet; és sokan lesznek az Úr megöltjei. Akik megszentelik magukat és megtisztítják magukat a kertekben, egy fa mögött, a középen, disznóhúst és undokságot és egeret esznek: együtt vesznek el — ezt mondja az Úr. Mert én ismerem cselekedeteiket és gondolataikat; eljön az idő, hogy egybegyűjtsek minden nemzetet és nyelvet; és eljönnek, és meglátják dicsőségemet. Ézsaiás 66:15–18.

The foolish Laodicean Adventists that are behind the “tree” of the knowledge of good and evil that is “in the midst” of “the garden” of Eden, profess to be sanctifying and purifying themselves, while they are actually eating the unclean doctrines of Babylon, and hiding as did Adam and Eve because of the sins they loved too much to surrender. They shall be consumed with all the other nations. They are contrasted with the wise who will be a “sign.” The “sign” is the “ensign,” which represents the Sabbath, which is the sign of the Lord thy God that actually sanctifies His people.

Azok a balga laodíceai adventisták, akik a jó és gonosz tudásának ama „fája” mögött állnak, amely az édeni „kert” „közepén” van, azt vallják, hogy megszentelik és megtisztítják magukat, miközben valójában Babilon tisztátalan tanításait eszik, és úgy rejtőznek el, miként Ádám és Éva, ama bűnök miatt, amelyeket túlságosan szerettek ahhoz, hogy lemondjanak róluk. El fognak emésztetni az összes többi nemzettel együtt. Szembe vannak állítva a bölcsekkel, akik „jel” lesznek. A „jel” a „zászló”, amely a szombatot jelképezi, s ez az Úrnak, a te Istenednek jele, amely valójában megszenteli az Ő népét.

> Wherefore the children of Israel shall keep the sabbath, to observe the sabbath throughout their generations, for a perpetual covenant. It is a sign between me and the children of Israel for ever: for in six days the Lord made heaven and earth, and on the seventh day he rested, and was refreshed. Exodus 31:16, 17.

> Annakokáért Izráel fiai megtartsák a szombatot, megülvén a szombatot nemzedékeiken át, örök szövetségül. Köztem és Izráel fiai között legyen jel ez mindörökké; mert hat napon teremté az Úr az eget és a földet, a hetedik napon pedig megnyugovék és megüdüle. 2Mózes 31:16, 17.

The wise are not hiding behind a tree of profession, they are lifted up as an ensign, presenting the glory of God in the final scenes of the great controversy. His glory is His character, and the element of His character that they represent to the world is Alpha and Omega, the beginning and ending, the first and last which is represented as “Truth.”

A bölcsek nem rejtőznek az üres hitvallás fája mögé, hanem mint zászló emeltetnek fel, Isten dicsőségét tárva a nagy küzdelem záró jeleneteiben. Az Ő dicsősége az Ő jelleme, és jellemének azon eleme, amelyet ők a világ elé tárnak, az Alfa és Omega, a kezdet és a vég, az első és az utolsó, amely „Igazság”-ként van bemutatva.

> And I will set a sign among them, and I will send those that escape of them unto the nations, to Tarshish, Pul, and Lud, that draw the bow, to Tubal, and Javan, to the isles afar off, that have not heard my fame, neither have seen my glory; and they shall declare my glory among the Gentiles. And they shall bring all your brethren for an offering unto the Lord out of all nations upon horses, and in chariots, and in litters, and upon mules, and upon swift beasts, to my holy mountain Jerusalem, saith the Lord, as the children of Israel bring an offering in a clean vessel into the house of the Lord. And I will also take of them for priests and for Levites, saith the Lord. For as the new heavens and the new earth, which I will make, shall remain before me, saith the Lord, so shall your seed and your name remain. And it shall come to pass, that from one new moon to another, and from one sabbath to another, shall all flesh come to worship before me, saith the Lord. And they shall go forth, and look upon the carcases of the men that have transgressed against me: for their worm shall not die, neither shall their fire be quenched; and they shall be an abhorring unto all flesh. Isaiah 66:16–24.

> És jelt adok közéjük, és akik megmenekülnek közülük, azokat elküldöm a nemzetekhez: Tarsísba, Pulba és Lúdba, az íj-feszítőkhöz, Tubálba és Jávánba, a távoli szigetekre, amelyek nem hallották híremet, és nem látták dicsőségemet; és hirdetni fogják dicsőségemet a népek között. És elhozzák minden testvéreteket minden nemzet közül ajándékul az Úrnak, lovakon, szekereken, hordszékeken, öszvéreken és gyors futású állatokon az én szent hegyemre, Jeruzsálembe, azt mondja az Úr, miként Izráel fiai tiszta edényben viszik be az ajándékot az Úr házába. És közülük is veszek papokat és lévitákat, azt mondja az Úr. Mert miképpen az új egek és az új föld, amelyeket alkotok, megmaradnak előttem, azt mondja az Úr, úgy marad meg a ti magvatok és nevetek is. És lészen, hogy újholdról újholdra és szombatról szombatra eljön minden test, hogy imádjon engem, azt mondja az Úr. És kimennek, és meglátják azoknak a férfiaknak holttestét, akik vétkeztek ellenem; mert férgük meg nem hal, tüzük el nem alszik, és minden test előtt utálatossá lesznek. Ézsaiás 66:16–24.

Isaiah’s final prophetic narrative begins with the arrival of the Comforter in July of 2023, and the narrative ends right where it started. It arrives in the hidden history of the seven thunders that is unsealed just before probation closes. It identifies the repetition of the Millerite movement at the beginning with the history of the movement of the one hundred and forty-four thousand at the end. It represents the message of the curse that accompanies the Elijah message as the message of Islam’s prophetic work of angering the nations as it is employed by the Lord to bring judgment ‘first’ upon the United States for a Sunday law, and ‘last’ upon the entire world, for the same rebellion.

Ézsaiás végső prófétai elbeszélése a Vigasztaló 2023 júliusában való megérkezésével kezdődik, és az elbeszélés ott ér véget, ahol elkezdődött. Megérkezik a hét mennydörgés rejtett történetében, amely közvetlenül a kegyelemidő lezárulta előtt tárul fel. Az elején a millerita mozgalom megismétlődését azonosítja a végén a száznegyvennégyezer mozgalmának történetével. Az Illés-üzenetet kísérő átok üzenetét az iszlám prófétai munkájának üzeneteként ábrázolja, amely megharagítja a nemzeteket, amint azt az Úr arra használja, hogy ítéletet hozzon „először” az Egyesült Államokra a vasárnapi törvény miatt, és „utoljára” az egész világra ugyanazon lázadásért.

We will continue our consideration of Isaiah’s last narrative in the next article.

Ézsaiás utolsó elbeszélésének tárgyalását a következő cikkben folytatjuk.

Back to Articles