Article

# The Book of Daniel - Number Seventy-Nine

Dániel könyve – Hetvenkilencedik szám

Unveiling the Rebellion of 1888: Lessons from the Second Generation of Laodicean Adventism

Az 1888-as lázadás feltárása: tanulságok a laodiceai adventizmus második nemzedékétől

Author

Jeff Pippenger

Published

February 12, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The second generation of Laodicean Adventism arrived in 1888, and that generation is symbolically represented in Ezekiel chapter eight, as the second abomination, which is represented by the “chambers of his imagery.”

A laodiceai adventizmus második nemzedéke 1888-ban érkezett el, és ezt a nemzedéket jelképesen Ezékiel könyvének nyolcadik fejezete ábrázolja mint a második utálatosságot, amelyet az ő képzelt dolgainak kamrái jelképeznek.

> So I went in and saw; and behold every form of creeping things, and abominable beasts, and all the idols of the house of Israel, pourtrayed upon the wall round about. And there stood before them seventy men of the ancients of the house of Israel, and in the midst of them stood Jaazaniah the son of Shaphan, with every man his censer in his hand; and a thick cloud of incense went up. Then said he unto me, Son of man, hast thou seen what the ancients of the house of Israel do in the dark, every man in the chambers of his imagery? for they say, The Lord seeth us not; the Lord hath forsaken the earth. Ezekiel 8:10–12.

> Bementem tehát, és láttam; és íme, csúszómászó lényeknek mindenféle alakja, utálatos vadállatok, és Izráel házának minden bálványa volt köröskörül a falra festve. És hetven férfi állott előttük Izráel házának vénei közül, és közöttük állott Jaazánia, Sáfán fia, kinek-kinek tömjénezője a kezében; és a tömjén sűrű felhője szállt fel. Akkor ezt mondta nekem: Embernek fia, láttad-e, mit cselekszenek Izráel házának vénei a sötétben, ki-ki az ő képei kamrájában? Mert ezt mondják: Az Úr nem lát minket; az Úr elhagyta a földet. Ezékiel 8:10–12.

The chambers of imagery represent the wicked secrets within the hearts of those represented as the ancient men, and they have brought that very wickedness into not only the chambers of their minds, but also into the chambers of God’s sanctuary.

A képzelet kamrái azoknak a szíve mélyén rejlő gonosz titkokat jelképezik, akiket a vének képviselnek, és ugyanezt a gonoszságot nemcsak elméjük kamráiba, hanem Isten szentélyének kamráiba is bevitték.

> Eat thou not the bread of him that hath an evil eye, neither desire thou his dainty meats: For as he thinketh in his heart, so is he: Eat and drink, saith he to thee; but his heart is not with thee. Proverbs 23:6, 7.

> Ne edd annak kenyerét, akinek gonosz szeme van, és ne kívánd az ő ínyenc falatait; mert amint gondolkodik szívében, olyan ő: Egyél és igyál! — mondja neked; de szíve nincs veled. Példabeszédek 23:6–7.

The wickedness of the chambers of imagery is written both on the walls of the temple and the walls of the ancient men’s minds. The secret chambers of imagery of the second abomination of Ezekiel chapter eight, represent the second generation of Laodicean Adventism, and of the four abominations the second abomination takes more time to emphasize a corporate rebellion, although all four abominations are represented as being carried out by the men who were supposed to be the guardians of the people.

A képzelet kamráinak gonoszsága fel van írva mind a templom falaira, mind a vének elméjének falaira. A képzelet titkos kamrái, Ezékiel nyolcadik fejezetének második utálatosságában, a laodiceai adventizmus második nemzedékét jelképezik; és a négy utálatosság közül a második utálatosság több időt szán a testületi lázadás hangsúlyozására, jóllehet mind a négy utálatosság úgy van bemutatva, mint amelyet azok a férfiak követtek el, akiknek a nép őreinek kellett volna lenniük.

> “The mark of deliverance has been set upon those ‘that sigh and that cry for all the abominations that be done.’ Now the angel of death goes forth, represented in Ezekiel’s vision by the men with the slaughtering weapons, to whom the command is given: ‘Slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary.’ Says the prophet: ‘They began at the ancient men which were before the house.’ Ezekiel 9:1–6. The work of destruction begins among those who have professed to be the spiritual guardians of the people. The false watchmen are the first to fall. There are none to pity or to spare. Men, women, maidens, and little children perish together.” The Great Controversy, 656.

> „A szabadítás jele azok homlokára került, „akik sóhajtoznak és jajgatnak mindazokért az utálatosságokért, amelyeket elkövetnek.” Most elindul a halál angyala, akit Ezékiel látomásában a pusztító fegyvereket hordozó férfiak jelképeznek, akiknek ez a parancs adatik: „Öljetek meg vénet, ifjat és szüzet, kisgyermeket és asszonyokat; de egyetlen emberhez se közeledjetek, akin a jel van; és az én szenthelyemen kezdjétek.” A próféta így szól: „És kezdték a véneken, akik a ház előtt valának.” Ezékiel 9:1–6. A pusztítás műve azok között kezdődik, akik a nép lelki őreinek vallották magukat. A hamis őrállók esnek el elsőként. Nincs senki, aki megszánná vagy megkímélné őket. Férfiak, asszonyok, leányok és kisgyermekek együtt vesznek el.” A nagy küzdelem, 656.

The rebellion that marks the arrival of the second generation is specifically associated with the leadership of Laodicean Adventism, as fulfilled at the 1888 General Conference meeting in Minneapolis. It is represented by the expression “ancients of the house of Israel” and also by the “seventy men.” It was seventy elders that were associated with the work of Moses, and Jesus’ second group of disciples consisted of seventy men. “Seventy” represents leadership, as does “the ancients.” The second abomination places an extra emphasis upon the leadership, and in so doing it places the emphasis upon the abomination as being associated with a corporate rebellion of the leadership.

A második nemzedék megérkezését jelző lázadás kifejezetten a laodiceai adventizmus vezetéséhez kapcsolódik, amint az 1888-as minneapolisi Általános Konferencián teljesedett be. Ezt az „Izráel házának vénei” kifejezés, valamint a „hetven férfi” is jelképezi. Mózes munkájához hetven vén kapcsolódott, és Jézus tanítványainak második csoportja hetven férfiból állt. A „hetven” a vezetőséget jelképezi, miként a „vének” is. A második utálatosság különös hangsúlyt helyez a vezetőségre, és ezáltal azt hangsúlyozza, hogy az utálatosság a vezetőség testületi lázadásával áll összefüggésben.

In the midst of the seventy ancient men stood “Jaazaniah the son of Shaphan.” The name “Jaazaniah,” means “heard of God”, and he represents a leadership that rebelled at the very time that God was speaking, for he heard God, but refused to listen, for he professed that God had forsaken his people, and that God did not see what was happening in the secret chambers. Jaazaniah was the “son of Shaphan,” and the name “Shaphan” means “to hide”. The setting of the second generation represents a rebellion of the leadership that rebelled in the very time when God was speaking, and they believed that God did not see or care about their actions.

A hetven vén közepette állt „Jaazanjá, Sáfán fia”. A „Jaazanjá” név jelentése: „Isten meghallgatta”, és olyan vezetőséget jelképez, amely éppen abban az időben lázadt fel, amikor Isten szólt; mert hallotta Istent, de nem volt hajlandó hallgatni rá, mivel azt vallotta, hogy Isten elhagyta népét, és hogy Isten nem látja, mi történik a titkos kamrákban. Jaazanjá „Sáfán fia” volt, a „Sáfán” név jelentése pedig: „elrejteni”. A második nemzedék színtere olyan vezetőség lázadását ábrázolja, amely éppen abban az időben lázadt fel, amikor Isten szólt, és azt hitte, hogy Isten nem látja, vagy nem törődik cselekedeteikkel.

Sister White recorded that she was shown the conversations of the leadership of Laodicean Adventism during the 1888 General Conference. At the 1888 General Conference God showed Sister White the meetings of the leaders which they had among themselves when they thought God was not listening. There in the secrecy of their rooms they spoke evil against Sister White, her son, and Elders Jones and Waggoner. They believed they could speak freely, for God could not see them in their private quarters, but God showed these very conversations to the prophetess. They were in a corporate meeting, and according to inspiration they were hearing the message of the latter rain, but they refused to hear.

White testvér feljegyezte, hogy megmutatták neki a laodiceai adventizmus vezetőségének beszélgetéseit az 1888-as Generálkonferencia idején. Az 1888-as Generálkonferencián Isten megmutatta White testvérnek a vezetők egymás közötti összejöveteleit, amelyeket akkor tartottak, amikor azt hitték, hogy Isten nem hallgatja őket. Ott, szobáik titkában, gonoszul szóltak White testvér, a fia, valamint Jones és Waggoner véntestvérek ellen. Úgy vélték, hogy szabadon beszélhetnek, mert Isten nem láthatja őket magánszállásaikon, de Isten éppen ezeket a beszélgetéseket mutatta meg a prófétanőnek. Testületi összejövetelen voltak, és az ihletés szerint a késői eső üzenetét hallották, de nem voltak hajlandók meghallani.

What was it that had produced a leadership that manifested such open rebellion in 1888, that Sister White compared it to the rebellion of Korah, Dathan and Abiram?

Mi volt az, ami olyan vezetést hozott létre, amely 1888-ban ilyen nyílt lázadást tanúsított, s amelyet White testvérnő Kóré, Dátán és Abirám lázadásához hasonlított?

> “When you are enlightened by the Holy Spirit, you will see all that wickedness at Minneapolis as it is, as God looks upon it. If I never see you again in this world, be assured that I forgive you the sorrow and distress and burden of soul you have brought upon me without any cause. But for your soul’s sake, for the sake of Him who died for you, I want you to see and confess your errors. You did unite with those who resisted the Spirit of God. You had all the evidence that you needed that the Lord was working through Brethren Jones and Waggoner; but you did not receive the light; and after the feelings indulged, the words spoken against the truth, you did not feel ready to confess that you had done wrong, that these men had a message from God, and you had made light of both message and messengers.

> „Amikor a Szentlélek megvilágosít benneteket, meglátjátok majd mindazt a minneapolisi gonoszságot úgy, amint az valójában van, úgy, ahogyan Isten tekint rá. Ha ebben a világban többé nem látlak is benneteket, bizonyosak lehettek afelől, hogy megbocsátom nektek azt a bánatot, gyötrelmet és lelki terhet, amelyet minden ok nélkül hoztatok rám. De a ti lelketekért, azért, aki meghalt értetek, azt akarom, hogy lássátok be és valljátok meg tévedéseiteket. Egyesültetek azokkal, akik ellenálltak Isten Lelkének. Minden bizonyíték a birtokotokban volt, amelyre szükségetek lehetett ahhoz, hogy felismerjétek: az Úr Jones és Waggoner testvérek által munkálkodott; de nem fogadtátok el a világosságot; és ama táplált érzületek, az igazság ellen kimondott szavak után sem éreztétek magatokat készeknek arra, hogy megvalljátok: helytelenül cselekedtetek, hogy ezeknek a férfiaknak Istentől való üzenetük volt, ti pedig semmibe vettétek mind az üzenetet, mind a hírnököket.”

> “Never before have I seen among our people such firm self-complacency and unwillingness to accept and acknowledge light as was manifested at Minneapolis. I have been shown that not one of the company who cherished the spirit manifested at that meeting would again have clear light to discern the preciousness of the truth sent them from heaven until they humbled their pride and confessed that they were not actuated by the Spirit of God, but that their minds and hearts were filled with prejudice. The Lord desired to come near to them, to bless them and heal them of their backslidings, but they would not hearken. They were actuated by the same spirit that inspired Korah, Dathan, and Abiram. Those men of Israel were determined to resist all evidence that would prove them to be wrong, and they went on and on in their course of disaffection until many were drawn away to unite with them.

> „Soha azelőtt nem láttam népünk között olyan szilárd önelégültséget és olyan vonakodást a világosság elfogadására és elismerésére, mint amilyen Minneapolisban nyilvánult meg. Megmutattatott nekem, hogy azok közül, akik azon az összejövetelen tanúsított lelkületet ápolták, egyetlenegy sem kapna ismét tiszta világosságot annak felismerésére, milyen drága az a mennyből küldött igazság, amíg meg nem alázzák büszkeségüket, és be nem vallják, hogy nem Isten Lelke indította őket, hanem elméjüket és szívüket előítélet töltötte be. Az Úr közel kívánt jönni hozzájuk, hogy megáldja őket, és meggyógyítsa őket elpártolásaikból, de ők nem hallgattak rá. Ugyanaz a lelkület indította őket, amely Kórét, Dátánt és Abirámot ihlette. Izráelnek ezek az emberei eltökélten ellenálltak minden bizonyítéknak, amely igazolta volna, hogy tévednek, és csak haladtak tovább és tovább az elégedetlenség útján, mígnem sokakat magukkal vontak, hogy hozzájuk csatlakozzanak.”

> “Who were these? Not the weak, not the ignorant, not the unenlightened. In that rebellion there were two hundred and fifty princes famous in the congregation, men of renown. What was their testimony? ‘All the congregation are holy, every one of them, and the Lord is among them: wherefore then lift ye up yourselves above the congregation of the Lord?’ [Numbers 16:3]. When Korah and his companions perished under the judgment of God, the people whom they had deceived saw not the hand of the Lord in this miracle. The whole congregation the next morning charged Moses and Aaron, ‘Ye have killed the people of the Lord’ [Verse 41], and the plague was upon the congregation, and more than fourteen thousand perished.

> „Kik voltak ezek? Nem a gyengék, nem a tudatlanok, nem a felvilágosulatlanok. Abban a lázadásban kétszázötven fejedelem volt, a gyülekezetben tekintélyes, hírneves férfiak. Mi volt a bizonyságtételük? „Az egész gyülekezet szent, valamennyien, és az Úr közöttük van: miért emelitek hát fel magatokat az Úr gyülekezete fölé?” [4Mózes 16:3]. Amikor Kóré és társai Isten ítélete alatt elvesztek, az a nép, amelyet megtévesztettek, nem látta meg ebben a csodában az Úr kezét. Másnap az egész gyülekezet Mózest és Áront vádolta: „Ti öltétek meg az Úr népét” [41. vers], és csapás sújtotta a gyülekezetet, és több mint tizennégyezren elvesztek.

> “When I purposed to leave Minneapolis, the angel of the Lord stood by me and said: ‘Not so; God has a work for you to do in this place. The people are acting over the rebellion of Korah, Dathan, and Abiram. I have placed you in your proper position, which those who are not in the light will not acknowledge; they will not heed your testimony; but I will be with you; My grace and power shall sustain you. It is not you they are despising, but the messengers and the message I send to My people. They have shown contempt for the word of the Lord. Satan has blinded their eyes and perverted their judgment; and unless every soul shall repent of this their sin, this unsanctified independence that is doing insult to the Spirit of God, they will walk in darkness. I will remove the candlestick out of his place except they repent and be converted, that I should heal them. They have obscured their spiritual eyesight. They would not that God would manifest His Spirit and His power; for they have a spirit of mockery and disgust at My word. Lightness, trifling, jesting, and joking are daily practiced. They have not set their hearts to seek Me. They walk in the sparks of their own kindling, and unless they repent they shall lie down in sorrow. Thus saith the Lord: Stand at your post of duty; for I am with thee, and will not leave thee nor forsake thee.’ These words from God I have not dared to disregard.

> „Amikor elhatároztam, hogy elhagyom Minneapolist, az Úr angyala mellém állt, és ezt mondta: »Ne úgy; Istennek munkája van számodra ezen a helyen. A nép Kóré, Dátán és Abirám lázadását ismétli meg. A neked megfelelő helyre állítottalak, amit azok, akik nincsenek a világosságban, nem fognak elismerni; nem fognak hallgatni bizonyságtételedre; de én veled leszek; kegyelmem és hatalmam fenntart téged. Nem téged vetnek meg, hanem a követeket és az üzenetet, amelyet népemhez küldök. Megvetést tanúsítottak az Úr szava iránt. Sátán megvakította szemüket és elferdítette ítélőképességüket; és hacsak minden lélek meg nem tér ebből a bűnéből, ebből a megszenteletlen függetlenségből, amely sértést tesz Isten Lelke ellen, sötétségben fognak járni. Kimozdítom gyertyatartóját helyéből, hacsak meg nem térnek és meg nem térnek, hogy meggyógyítsam őket. Elhomályosították lelki látásukat. Nem akarják, hogy Isten kinyilvánítsa Lelkét és hatalmát; mert csúfolódó és undorodó lelkület van bennük igém iránt. Könnyelműséget, hiábavalóságot, tréfálkozást és élcelődést gyakorolnak nap mint nap. Nem fordították szívüket arra, hogy engem keressenek. A maguk gyújtotta szikrák fényén járnak, és ha meg nem térnek, fájdalomban fognak lefeküdni. Ezt mondja az Úr: Állj őrhelyeden a kötelességben; mert én veled vagyok, és nem hagylak el, sem el nem távozom tőled.« E szavakat, amelyeket Istentől kaptam, nem mertem figyelmen kívül hagyni.

> “Light has been shining in Battle Creek in clear, bright rays; but who of those that acted a part in the meeting at Minneapolis have come to the light and received the rich treasures of truth which the Lord sent them from heaven? Who have kept step and step with the Leader, Jesus Christ? Who have made full confession of their mistaken zeal, their blindness, their jealousies and evil surmisings, their defiance of truth? Not one; and because of their long neglect to acknowledge the light, it has left them far behind; they have not been growing in grace and in the knowledge of Christ Jesus our Lord. They have failed to receive the needed grace which they might have had, and which would have made them strong men in religious experience.

> A világosság tiszta, ragyogó sugarakban fénylik Battle Creekben; de azok közül, akik részt vettek a minneapolisi összejövetelen, ki az, aki a világossághoz jött, és befogadta az igazság gazdag kincseit, amelyeket az Úr a mennyből küldött nekik? Kik jártak lépésről lépésre a Vezérrel, Jézus Krisztussal? Kik tettek teljes vallomást téves buzgalmukról, vakságukról, féltékenységükről és gonosz gyanúsítgatásaikról, az igazsággal szembeni dacos ellenállásukról? Egy sem; és mivel hosszú ideig elmulasztották elismerni a világosságot, az messze mögöttük hagyta őket; nem növekedtek a kegyelemben és a mi Urunk Jézus Krisztus megismerésében. Elmulasztották befogadni a szükséges kegyelmet, amely az övék lehetett volna, és amely erős férfiakká tette volna őket a vallásos tapasztalatban.

> “The position taken at Minneapolis was apparently an insurmountable barrier which in a great degree shut them in with doubters, questioners, with the rejecters of truth and the power of God. When another crisis comes, those who have so long resisted evidence piled upon evidence will again be tested upon the points where they failed so manifestly, and it will be hard for them to receive that which is from God and refuse that which is from the powers of darkness. Therefore their only safe course is to walk in humility, making straight paths for their feet, lest the lame be turned out of the way. It makes every difference whom we company with, whether it is with men who walk with God and who believe and trust Him, or with men who follow their own supposed wisdom, walking in the sparks of their own kindling.

> „A Minneapolisban elfoglalt álláspont nyilvánvalóan leküzdhetetlen akadály volt, amely nagy mértékben a kételkedőkkel, kérdezősködőkkel, az igazság és Isten hatalmának elutasítóival zárta őket egy körbe. Amikor újabb válság következik, azok, akik oly sokáig ellenálltak a bizonyítékok halmozódó sokaságának, ismét próbára lesznek téve azon pontok tekintetében, amelyekben oly nyilvánvalóan kudarcot vallottak, és nehéz lesz számukra elfogadni azt, ami Istentől van, és visszautasítani azt, ami a sötétség hatalmaitól származik. Ezért egyetlen biztonságos útjuk az, hogy alázatban járjanak, lábuk számára egyenes ösvényeket készítve, nehogy a sánta letéríttessék az útról. Egyáltalán nem mindegy, kinek a társaságában vagyunk: vajon olyan emberekével, akik Istennel járnak, és hisznek benne és bíznak benne, vagy olyan emberekével, akik a maguk vélt bölcsességét követik, és a maguk gyújtotta szikrák fényében járnak.”

> “The time and care and labor required to counteract the influence of those who have worked against the truth has been a terrible loss; for we might have been years ahead in spiritual knowledge; and many, many souls might have been added to the church if those who ought to have walked in the light had followed on to know the Lord, that they might know His going forth is prepared as the morning. But when so much labor has to be expended right in the church to counteract the influence of workers who have stood as a granite wall against the truth God sends to His people, the world is left in comparative darkness.

> „Az az idő, gondosság és munka, amelyre szükség volt azok befolyásának ellensúlyozásához, akik az igazság ellen munkálkodtak, rettenetes veszteséget jelentett; mert évekkel előbbre járhatnánk a lelki ismeretben; és igen, igen sok lélek gyarapíthatta volna az egyházat, ha azok, akiknek a világosságban kellett volna járniuk, továbbhaladtak volna az Úr megismerésében, hogy tudják: az Ő kijövetele bizonyos, mint a hajnal. Ám amikor oly sok munkát kell magában az egyházban fordítani azon munkások befolyásának ellensúlyozására, akik gránitfalként álltak szemben azzal az igazsággal, amelyet Isten küld népének, a világ viszonylagos sötétségben marad.”

> “God meant that the watchmen should arise and with united voices send forth a decided message, giving the trumpet a certain sound, that the people might all spring to their post of duty and act their part in the great work. Then the strong, clear light of that other angel who comes down from heaven having great power, would have filled the earth with his glory. We are years behind; and those who stood in blindness and hindered the advancement of the very message that God meant should go forth from the Minneapolis meeting as a lamp that burneth, have need to humble their hearts before God and see and understand how the work has been hindered by their blindness of mind and hardness of heart.” Manuscript Releases, volume 14, 107–111.

> „Isten azt akarta, hogy az őrállók felkeljenek, és egyesült hangon határozott üzenetet bocsássanak ki, bizonyos hangot adván a trombitának, hogy a nép mind elfoglalja kötelességének helyét, és elvégezze a maga részét a nagy műben. Akkor annak a másik angyalnak erős, tiszta világossága, aki nagy hatalommal száll alá a mennyből, betöltötte volna a földet az ő dicsőségével. Évekkel el vagyunk maradva; és azoknak, akik vakságban álltak, és akadályozták éppen annak az üzenetnek az előrehaladását, amelyet Isten úgy akart, hogy a minneapolisi gyűlésről induljon el, mint égő lámpás, meg kell alázniuk szívüket Isten előtt, és meg kell látniuk és meg kell érteniük, miként akadályoztatott a mű értelmi vakságuk és szívük keménysége által.” Manuscript Releases, 14. kötet, 107–111.

What was it that had produced a leadership that manifested such open rebellion in 1888, that Sister White compared it to the rebellion of Korah, Dathan and Abiram? The answer no doubt lies in the rebellion of 1863, that prepared the way for what Ezekiel was told would be even greater abominations. Rejecting the “seven times,” of Leviticus twenty-six, and introducing a counterfeit chart, would produce the necessity to uphold the counterfeit of 1863. Thus, Miller would watch his jewels get scattered and covered up with rubbish and counterfeit jewels and coins. The worldly saying says, “history is written by the victors.”

Mi volt az, ami olyan vezetőséget hozott létre, amely 1888-ban ilyen nyílt lázadást tanúsított, olyat, amelyet White testvérnő Kóré, Dátán és Abirám lázadásához hasonlított? A válasz kétségtelenül az 1863-as lázadásban rejlik, amely előkészítette az utat ahhoz, amiről Ezékielnek megmondatott, hogy még nagyobb utálatosságok lesznek. A Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetében szereplő „hét idő” elvetése, valamint egy hamisított tábla bevezetése szükségképpen maga után vonta az 1863-as hamisítvány fenntartásának szükségességét. Így Millernek végig kellett néznie, amint ékkövei szétszóratnak, és szeméttel meg hamis ékkövekkel és pénzérmékkel fedetnek be. A világi mondás így szól: „a történelmet a győztesek írják.”

Though not actually the victors, those leading the Laodicean Adventist church have spent time and effort to construct a historical narrative that upholds the increasing rebellion through the four generations, in an attempt to place that rebellion in a light that is far from the actual history recorded by the heavenly angels. The revision of history is a hallmark characteristic of the Jesuits of the Catholic Church, and historical revisionism has been a stock and trade of Laodicean Adventist historians. What is written these days by Laodicean Adventist “historians” about the Minneapolis General Conference session is a classic example of historical revisionism.

Bár valójában nem ők a győztesek, a laodiceai adventista egyház vezetői időt és energiát fordítottak arra, hogy olyan történelmi narratívát építsenek fel, amely a négy nemzedéken át fokozódó lázadást igazolja, annak érdekében, hogy e lázadást olyan megvilágításba helyezzék, amely távol áll a mennyei angyalok által feljegyzett valóságos történelemtől. A történelem átírása a katolikus egyház jezsuitáinak egyik jellegzetes ismertetőjegye, és a történelmi revizionizmus a laodiceai adventista történészek bevett mestersége volt. Amit manapság a laodiceai adventista „történészek” a minneapolisi Általános Konferencia üléséről írnak, a történelmi revizionizmus klasszikus példája.

There may have been a few of the rebels from that conference that eventually repented, but the exception to the rule, does not deny the rule. Sister White was commanded to stay and record the meeting, for the rebellion of Korah, Dathan and Abiram was being repeated. For Adventist historians to construct the testimony around whether the message of righteousness by faith was understood, not understood; rejected or not rejected, or thereafter accepted is to avoid the inspired testimony of a rebellion that was typified by Korah, Dathan and Abiram.

Lehetséges, hogy arról az értekezletről a lázadók közül végül néhányan bűnbánatra jutottak, ám a szabály alóli kivétel nem cáfolja meg magát a szabályt. White testvérnő azt a parancsot kapta, hogy maradjon ott, és jegyezze fel az összejövetelt, mert Kóré, Dáthán és Abirám lázadása ismétlődött meg. Az, hogy az adventista történészek a bizonyságtételt aköré építik, vajon a hit általi megigazulás üzenetét megértették-e vagy sem; elutasították-e vagy sem; avagy később elfogadták-e, valójában annak az ihletett bizonyságtételnek a megkerülése, amely egy olyan lázadásról szól, amelyet Kóré, Dáthán és Abirám példázott.

Which of those three rebels did Moses’ record show was afterward repentant and accepted back in the leadership with Moses?

Mózes feljegyzése szerint e három lázadó közül melyik tanúsított később bűnbánatot, és nyert ismét elfogadást Mózessel együtt a vezetésben?

> “Korah, the leading spirit in this movement, was a Levite, of the family of Kohath, and a cousin of Moses; he was a man of ability and influence. Though appointed to the service of the tabernacle, he had become dissatisfied with his position and aspired to the dignity of the priesthood. The bestowal upon Aaron and his house of the priestly office, which had formerly devolved upon the first-born son of every family, had given rise to jealousy and dissatisfaction, and for some time Korah had been secretly opposing the authority of Moses and Aaron, though he had not ventured upon any open act of rebellion. He finally conceived the bold design of overthrowing both the civil and the religious authority. He did not fail to find sympathizers. Close to the tents of Korah and the Kohathites, on the south side of the tabernacle, was the encampment of the tribe of Reuben, the tents of Dathan and Abiram, two princes of this tribe, being near that of Korah. These princes readily joined in his ambitious schemes. Being descendants from the eldest son of Jacob, they claimed that the civil authority belonged to them, and they determined to divide with Korah the honors of the priesthood.

> „Kóré, e mozgalom vezető szelleme, lévita volt, Kehát nemzetségéből, és Mózes unokatestvére; tehetséges és befolyásos ember volt. Jóllehet a szent sátor szolgálatára rendeltetett, elégedetlenné vált helyzetével, és a papság méltóságára tört. Az, hogy Áronnak és háza népének adatott a papi tisztség, amely korábban minden családban az elsőszülött fiút illette meg, féltékenységet és elégedetlenséget szült, és Kóré egy ideje már titokban ellenezte Mózes és Áron tekintélyét, noha nyílt lázadásra még nem merészkedett. Végül azt a vakmerő tervet foganta, hogy megdönti mind a polgári, mind a vallási hatalmat. Nem is maradt hívek nélkül. Kóré és a kehátiták sátraihoz közel, a szent sátor déli oldalán, Rúben törzsének tábora feküdt; e törzs két fejedelmének, Dátánnak és Abirámnak a sátrai Kóré sátra közelében voltak. Ezek a fejedelmek készségesen csatlakoztak nagyratörő terveihez. Mivel Jákób elsőszülött fiától származtak, azt állították, hogy a polgári hatalom őket illeti, és elhatározták, hogy Kóréval megosztják a papság tiszteletét.”

> “The state of feeling among the people favored the designs of Korah. In the bitterness of their disappointment, their former doubts, jealousy, and hatred had returned, and again their complaints were directed against their patient leader. The Israelites were continually losing sight of the fact that they were under divine guidance. They forgot that the Angel of the covenant was their invisible leader, that, veiled by the cloudy pillar, the presence of Christ went before them, and that from Him Moses received all his directions.

> A nép körében uralkodó érzelmi állapot kedvezett Kóré szándékainak. Csalódottságuk keserűségében korábbi kételyeik, féltékenységük és gyűlöletük újra felszínre törtek, és panaszaik ismét türelmes vezetőjük ellen irányultak. Az izraeliták folyton szem elől tévesztették azt a tényt, hogy isteni vezetés alatt álltak. Elfeledték, hogy a szövetség Angyala volt az ő láthatatlan vezetőjük; hogy Krisztus jelenléte a felhőoszlop fátyla mögé rejtve előttük járt; és hogy Mózes minden útmutatását Tőle kapta.

> “They were unwilling to submit to the terrible sentence that they must all die in the wilderness, and hence they were ready to seize upon every pretext for believing that it was not God but Moses who was leading them and who had pronounced their doom. The best efforts of the meekest man upon the earth could not quell the insubordination of this people; and although the marks of God’s displeasure at their former perverseness were still before them in their broken ranks and missing numbers, they did not take the lesson to heart. Again they were overcome by temptation.” Patriarchs and Prophets, 395, 396.

> „Nem voltak hajlandók alávetni magukat annak a rettenetes ítéletnek, hogy mindnyájan a pusztában kell meghalniuk; ezért készek voltak megragadni minden ürügyet, hogy elhiggyék: nem Isten, hanem Mózes vezeti őket, és ő mondta ki felettük végzetüket. A föld legszelídebb emberének legjobb erőfeszítései sem tudták lecsendesíteni e nép engedetlenségét; és noha Isten nemtetszésének jelei korábbi elhajlásuk miatt még mindig szemük előtt voltak megbomlott soraikban és megfogyatkozott számukban, a tanulságot nem szívlelték meg. Ismét legyőzte őket a kísértés.” Pátriárkák és próféták, 395–396.

Laodicean Adventism began in 1856, and in 1863 it became the legally registered Laodicean Adventist church. As previously addressed in prior articles, there is no inspired testimony that Laodicea is ever saved. It cannot be saved unless it repents of its condition, and accepts the experience represented by Philadelphia. Laodicea is a people that is judged, by being spewed out of the mouth of the Lord. As the Laodicean church, inspiration identifies that the church was destined to wander in the wilderness as did ancient Israel.

A laodiceai adventizmus 1856-ban kezdődött, és 1863-ban lett törvényesen bejegyzett laodiceai adventista egyház. Amint azt korábbi cikkekben már tárgyaltuk, nincs ihletett bizonyságtétel arra nézve, hogy Laodicea valaha is megmenekülne. Nem menekülhet meg, hacsak meg nem tér állapotából, és el nem fogadja a Filadelfia által jelképezett tapasztalatot. Laodicea olyan nép, amely ítélet alá kerül azáltal, hogy az Úr kiköpi a szájából. Ihletett kijelentés szerint a laodiceai egyház arra volt rendelve, hogy a pusztában vándoroljon, miként az ősi Izrael.

Which of the rebels of ancient Israel wandered in the wilderness for forty years and then entered into the Promised Land? Not a single soul, and their wandering typified the wandering of modern Israel.

Az ősi Izráel lázadói közül kik vándoroltak negyven éven át a pusztában, majd mentek be az Ígéret Földjére? Egyetlen lélek sem; és az ő vándorlásuk a modern Izráel vándorlását jelképezte.

The rebellion of Korah, Dathan and Abiram (that typified the rebellion of 1888), was premised upon their unwillingness to accept the judgment upon the people assigning them to wander for forty years in the wilderness. The rebellion of 1888, was premised upon the leadership’s rejection of the pronouncement identifying them as Laodicea and assigning them to wander many more years in the wilderness because of their insubordination.

Kóré, Dátán és Abirám lázadása (amely az 1888-as lázadást előképezte) azon alapult, hogy nem voltak hajlandók elfogadni az ítéletet, amely a népet arra rendelte, hogy negyven esztendeig bolyongjon a pusztában. Az 1888-as lázadás azon alapult, hogy a vezetőség elvetette azt a kijelentést, amely őket Laodiceaként azonosította, és engedetlenségük miatt arra rendelte, hogy még sok esztendeig bolyongjanak a pusztában.

> “The message given us by A. T. Jones, and E. J. Waggoner is the message of God to the Laodicean church, and woe be unto anyone who professes to believe the truth and yet does not reflect to others the God-given rays.” The 1888 Materials, 1053.

> „Az az üzenet, amelyet A. T. Jones és E. J. Waggoner által kaptunk, Isten üzenete a laodiceai gyülekezethez, és jaj mindenkinek, aki azt vallja, hogy hisz az igazságban, mégsem tükrözi vissza másokra az Istentől adott sugarakat.” The 1888 Materials, 1053.

The ancient men, who were to be the guardians of the people in 1888, believed they were “rich and increased with goods”. We will consider what produced this condition in advance of 1888, in the next article.

A régi vezető férfiak, akiknek 1888-ban a nép őreinek kellett volna lenniük, azt hitték magukról, hogy „gazdagok, és meggazdagodtak”. Hogy mi idézte elő ezt az állapotot 1888 előtt, azt a következő cikkben fogjuk megvizsgálni.

> “My soul is made very sad to see how quickly some who have had light and truth will accept the deceptions of Satan, and be charmed with a spurious holiness. When men turn away from the landmarks the Lord has established that we may understand our position as marked out in prophecy, they are going they know not whither.

> „Lelkemet mélységes szomorúság tölti el, amikor látom, milyen gyorsan elfogadják némelyek, akik világosságot és igazságot nyertek, Sátán csalárdságait, és hogyan bűvöli el őket egy hamis szentség. Amikor az emberek elfordulnak azoktól a határkövektől, amelyeket az Úr állított fel, hogy megérthessük a próféciában kijelölt helyzetünket, úgy haladnak előre, hogy nem tudják, hová mennek.

> “I question whether genuine rebellion is ever curable. Study in Patriarchs and Prophets the rebellion of Korah, Dathan, and Abiram. This rebellion was extended, including more than two men. It was led by two hundred and fifty princes of the congregation, men of renown. Call rebellion by its right name and apostasy by its right name, and then consider that the experience of the ancient people of God with all its objectionable features was faithfully chronicled to pass into history. The Scripture declares, ‘These things … are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ And if men and women who have the knowledge of the truth are so far separated from their Great Leader that they will take the great leader of apostasy and name him Christ our Righteousness, it is because they have not sunk deep into the mines of the truth. They are not able to distinguish the precious ore from the base material.

> „Kérdésesnek tartom, hogy a valódi lázadás valaha is gyógyítható-e. Tanulmányozzátok a Pátriárkák és próféták című műben Kóré, Dátán és Abirám lázadását. Ez a lázadás kiterjedt volt, és nem csupán kettőnél több embert foglalt magában. Kétszázötven gyülekezeti fejedelem, tekintélyes férfi vezette. Nevezzétek a lázadást a maga valódi nevén, és a hitehagyást a maga valódi nevén, majd gondoljátok meg, hogy Isten ősi népének tapasztalata minden kifogásolható vonásával együtt hűségesen feljegyeztetett, hogy a történelem részévé váljék. Az Írás kijelenti: „Ezek pedig … a mi intésünkre írattak meg, akikhez az idők vége elérkezett.” És ha férfiak és nők, akik ismerik az igazságot, annyira elszakadnak nagy Vezérüktől, hogy a hitehagyás nagy vezérét követik, és Krisztus, a mi igazságunk néven illetik őt, az azért van, mert nem merültek el mélyen az igazság bányáiban. Nem képesek megkülönböztetni a drága ércet a hitvány anyagtól.

> “Read the cautions so abundantly given in the Word of God in regard to false prophets that will come in with their heresies, and if possible will deceive the very elect. With these warnings, why is it that the church does not distinguish the false from the genuine? Those who have in any way been thus misled need to humble themselves before God, and sincerely repent, because they have so easily been led astray. They have not distinguished the voice of the true Shepherd from that of a stranger. Let all such review this chapter of their experience.

> „Olvassátok el azokat az intelmeket, amelyeket Isten Igéje oly bőségesen ad a hamis prófétákra vonatkozóan, akik eretnekségeikkel lépnek fel, és ha lehetséges, magukat a választottakat is megtévesztik. E figyelmeztetések mellett mi az oka annak, hogy az egyház nem tesz különbséget a hamis és az igaz között? Azoknak, akiket ily módon bármiképpen félrevezettek, meg kell alázniuk magukat Isten előtt, és őszintén meg kell térniük, mert oly könnyen hagyták magukat tévútra vezetni. Nem különböztették meg az igaz Pásztor hangját az idegenétől. Minden ilyen ember vizsgálja felül tapasztalatának e fejezetét.”

> “For more than half a century God has been giving His people light through the testimonies of His Spirit. After all this time is it left for a few men and their wives to undeceive the whole church of believers, declaring Mrs. White a fraud and a deceiver? ‘By their fruits ye shall know them.’

> „Isten immár több mint fél évszázada világosságot ad népének Lelkének bizonyságtételei által. Mindezen idő után vajon néhány férfira és feleségeikre marad-e, hogy az egész hívő egyházat kiábrándítsák, kijelentve, hogy Mrs. White csaló és megtévesztő? „Gyümölcseikről ismeritek meg őket.””

> “Those who can ignore all the evidences which God has given them, and change that blessing into a curse, should tremble for the safety of their own souls. Their candlestick will be removed out of its place unless they repent. The Lord has been insulted. The standard of truth, of the first, second, and third angels’ messages has been left to trail in the dust. If the watchmen are left to mislead the people in this fashion, God will hold some souls responsible for a lack of keen discernment to discover what kind of provender was being given to His flock.

> „Akik semmibe tudják venni mindazokat a bizonyítékokat, amelyeket Isten adott nekik, és azt az áldást átokká változtatják, reszkessenek saját lelkük üdvösségéért. Gyertyatartójuk eltávolíttatik helyéről, ha meg nem térnek. Az Urat megsértették. Az igazság zászlaját, az első, a második és a harmadik angyal üzenetének zászlaját a porban hagyták vonszolódni. Ha az őrállók ily módon félrevezetik a népet, Isten egyes lelkeket felelősségre von majd az éles megkülönböztető képesség hiányáért, amiért nem ismerték fel, miféle eledelt adtak az Ő nyájának.”

> “Apostasies have occurred and the Lord has permitted matters of this nature to develop in the past in order to show how easily His people will be misled when they depend upon the words of men instead of searching the Scriptures for themselves, as did the noble Bereans, to see if these things are so. And the Lord has permitted things of this kind to occur that warnings may be given that such things will take place.

> „Hitehagyások történtek, és az Úr a múltban megengedte, hogy ilyen természetű dolgok kialakuljanak, hogy megmutassa, milyen könnyen félrevezethetők az Ő népe, amikor emberek szavaira támaszkodnak ahelyett, hogy maguk kutatnák az Írásokat, amint a nemes béreabeliek tették, hogy meglássák, vajon úgy vannak-e ezek a dolgok. És az Úr megengedte, hogy efféle dolgok megtörténjenek, hogy figyelmeztetések adassanak arra nézve, hogy ilyen dolgok be fognak következni.”

> “Rebellion and apostasy are in the very air we breathe. We shall be affected by them unless we by faith hang our helpless souls upon Christ. If men are so easily misled now, how will they stand when Satan shall personate Christ, and work miracles? Who will be unmoved by his misrepresentations then—professing to be Christ when it is only Satan assuming the person of Christ, and apparently working the works of Christ? What will hold God’s people from giving their allegiance to false christs? ‘Go not after them.’

> „A lázadás és a hitehagyás benne van a levegőben, amelyet belélegzünk. Hatni fognak ránk, hacsak hit által tehetetlen lelkünket Krisztusra nem függesztjük. Ha az embereket most ilyen könnyen félrevezetik, miként fognak megállni akkor, amikor Sátán Krisztust fogja megszemélyesíteni, és csodákat művel? Ki marad akkor rendíthetetlen az ő félrevezetéseivel szemben — miközben Krisztusnak vallja magát, holott csupán Sátán ölti magára Krisztus személyét, és látszólag Krisztus cselekedeteit viszi véghez? Mi fogja visszatartani Isten népét attól, hogy hamis krisztusoknak adják hűségüket? „Ne menjetek utánuk.””

> “The doctrines must be plainly understood. The men accepted to preach the truth must be anchored; then their vessel will hold against storm and tempest, because the anchor holds them firmly. The deceptions will increase, and we are to call rebellion by its right name. We are to stand with the whole armor on. In this conflict we do not meet men only, but principalities and powers. We wrestle not against flesh and blood. Let Ephesians 6:10–18 be read carefully and impressively in our churches.” Notebook Leaflets, 57, 58.

> „A tanításokat világosan kell érteni. Azoknak a férfiaknak, akiket az igazság hirdetésére fogadnak el, szilárdan lehorgonyzottaknak kell lenniük; akkor hajójuk ellenáll a viharnak és a fergetegnek, mert a horgony szilárdan tartja őket. A megtévesztések szaporodni fognak, és a lázadást a maga valódi nevén kell neveznünk. Teljes fegyverzetben kell megállnunk. Ebben a küzdelemben nem csupán emberekkel állunk szemben, hanem fejedelemségekkel és hatalmasságokkal. Mert nem test és vér ellen tusakodunk. Az Efezus 6:10–18-at gyülekezeteinkben gondosan és komoly nyomatékkal olvassák fel.” Notebook Leaflets, 57, 58.

Back to Articles