Article

# The Book of Daniel - Number Two

Dániel könyve – Második সংখ্যা

Paganism

Pogányság

Author

Jeff Pippenger

Published

November 23, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

I intend to demonstrate how the “seven times” of Leviticus twenty-six is “hidden in plain sight” in the book of Daniel, while also identifying that it was hidden through the human instruments which God employed in presenting “the stone” that is stumbled over in the book of Daniel. To follow the light of this presentation requires “integrity.” The definition of integrity that I am suggesting, would be defined as consistency in one’s actions, values, methods, and principles. It would demand that we adhere to what is revealed within God’s Word, even when it does not agree with human ideas that contradict God’s Word.

Szándékomban áll bemutatni, miként van jelen Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetének „hét ideje” Dániel könyvében úgy, hogy „szem előtt rejtve” marad, ugyanakkor azt is azonosítva, hogy el volt rejtve azon emberi eszközök által, amelyeket Isten felhasznált „a kő” bemutatásában Dániel könyvében, amelyben megbotránkoznak. E bemutatás világosságának követése „feddhetetlenséget” kíván. A feddhetetlenségnek az a meghatározása, amelyre utalok, úgy írható le, mint következetesség valakinek a cselekedeteiben, értékeiben, módszereiben és elveiben. Ez megkövetelné, hogy ahhoz tartsuk magunkat, ami Isten Igéjében ki van jelentve, még akkor is, amikor az nem egyezik azokkal az emberi elképzelésekkel, amelyek ellentmondanak Isten Igéjének.

> “Strict integrity should be cherished by every student. Every mind should turn with reverent attention to the revealed word of God. Light and grace will be given to those who thus obey God. They will behold wondrous things out of His law. Great truths that have lain unheeded and unseen since the day of Pentecost, are to shine from God’s word in their native purity. To those who truly love God the Holy Spirit will reveal truths that have faded from the mind, and will also reveal truths that are entirely new. Those who eat the flesh and drink the blood of the Son of God will bring from the books of Daniel and Revelation truth that is inspired by the Holy Spirit. They will start into action forces that cannot be repressed. The lips of children will be opened to proclaim the mysteries that have been hidden from the minds of men. The Lord has chosen the foolish things of this world to confound the wise, and the weak things of the world to confound the mighty.” The Fundamentals of Christian Education, 474.

> „A szigorú feddhetetlenséget minden tanulónak nagyra kell becsülnie. Minden értelemnek tiszteletteljes figyelemmel kell Isten kinyilatkoztatott Igéje felé fordulnia. Világosság és kegyelem adatik azoknak, akik ily módon engedelmeskednek Istennek. Csodálatos dolgokat fognak meglátni az Ő törvényéből. Nagy igazságok, amelyek pünkösd napja óta figyelmen kívül maradtak és rejtve voltak, Isten Igéjéből fognak felragyogni eredeti tisztaságukban. Azoknak, akik igazán szeretik Istent, a Szentlélek olyan igazságokat fog kijelenteni, amelyek elhalványultak az elméből, és olyan igazságokat is kijelent, amelyek teljesen újak. Azok, akik eszik az Isten Fia testét és isszák az Ő vérét, Dániel és a Jelenések könyvéből a Szentlélek által ihletett igazságot hoznak elő. Olyan erőket indítanak működésbe, amelyeket nem lehet elfojtani. A gyermekek ajka megnyílik, hogy hirdesse azokat a titkokat, amelyek el voltak rejtve az emberek elméje elől. Az Úr a világ bolond dolgait választotta ki, hogy megszégyenítse a bölcseket, és a világ erőtlen dolgait, hogy megszégyenítse az erőseket.” The Fundamentals of Christian Education, 474.

An easy example of both the human error that is found in the book of Daniel, and the unwillingness to adhere to God’s Word, can be found in the word translated as “daily” in Daniel chapter eight. Integrity would demand that if Ellen White commented on that word, as she does, that as Seventh-day Adventists that profess to uphold the Spirit of Prophecy, we would automatically use her commentary on the word to direct our understanding.

A Dániel könyvében található emberi tévedésre és az Isten Igéjéhez való ragaszkodás hiányára egyaránt könnyen találhatunk példát a Dániel nyolcadik fejezetében „mindennapi”-ként fordított szóban. A tisztesség azt követelné, hogy ha Ellen White megjegyzést fűzött ehhez a szóhoz, amint ezt meg is tette, akkor mi, hetednapi adventisták, akik valljuk, hogy a Prófétaság Lelkéhez ragaszkodunk, értelemszerűen az ő megjegyzését használnánk e szó értelmezésének irányítására.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Azután a „naponkénti”-val kapcsolatban azt láttam, hogy az „áldozat” szót emberi bölcsesség toldotta be, és nem tartozik a szöveghez; továbbá hogy az Úr azoknak adta meg ennek helyes értelmezését, akik az ítélet órájának kiáltását hirdették. Amikor egység uralkodott, 1844 előtt, csaknem mindenki egyetértett a „naponkénti” helyes értelmezésében; 1844 óta azonban, a zűrzavarban, más nézeteket fogadtak el, és sötétség és zavar követte azt.” Review and Herald, 1850. november 1.

We could spend a great deal of time on these two sentences, for when they finally get placed in the book Early Writings, the human editors have placed a misguided definition of what is stated, but that is another story. For our purposes we simply wish to point out two relevant points. The first point is that Sister White says “the word “sacrifice” was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text.”

E két mondat tárgyalására igen sok időt fordíthatnánk, mert amikor végül bekerülnek a Korai írások című könyvbe, az emberi szerkesztők félrevezető meghatározást kapcsolnak ahhoz, ami ott kijelentetik, de ez egy másik történet. A mi célunk jelenleg csupán két idevágó pontra rámutatni. Az első pont az, hogy White testvérnő ezt mondja: „a „sacrifice” szó emberi bölcsesség által került bele, és nem tartozik a szöveghez.”

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? Daniel 8:13.

> Azután hallottam, hogy egy szent beszélt; és egy másik szent ezt mondta annak a bizonyos szentnek, aki szólt: Meddig tart a látomás a mindennapi áldozatról és a pusztító vétekről, amelyek a szentélyt és a sereget is átadják, hogy lábbal tapossák őket? Dániel 8:13.

The previous verse is the question that elicits the answer of verse fourteen, and that answer represents the central pillar and foundation of Adventism. And in the very question that produces that great light represented as the central pillar of Adventism, we are informed that human wisdom has made an error by placing an added word into the translation of the verse.

Az előző vers az a kérdés, amely kiváltja a tizennegyedik vers feleletét, és ez a felelet az adventizmus központi oszlopát és alapját képviseli. És magában abban a kérdésben, amely létrehozza azt a nagy világosságot, amelyet az adventizmus központi oszlopaként ábrázolnak, arról kapunk tájékoztatást, hogy az emberi bölcsesség tévedett, amikor egy hozzáadott szót helyezett a vers fordításába.

There are literally hundreds of added words in the translation of the 1611 KJV Bible, but there is only one time that God identifies any of those hundreds of added words as erroneous. And it is clear it was an error that was produced by the human side of the combination of humanity and divinity which produced the Word of God. More significant is that there would be no need for any inspired commentary on the added word “sacrifice” if it were not something that produced an incorrect understanding of the verse. It is clear that it does, for the inspired commentary not only identifies that the word should not be there, but also identifies that “those who gave the judgment hour cry,” were given “the correct view” of the “daily” by the Lord. Integrity demands that we use those two sentences just as they read.

Szó szerint több száz betoldott szó található az 1611-es KJV Biblia fordításában, mégis csak egyetlen esetben azonosítja Isten e több száz betoldott szó közül bármelyiket hibásnak. És világos, hogy ez olyan hiba volt, amely annak az emberi oldalából származott, abból az emberi és isteni együttesből, amely Isten Igéjét létrehozta. Még jelentősebb, hogy nem lenne szükség semmiféle ihletett magyarázatra a „sacrifice” betoldott szóval kapcsolatban, ha az nem olyasmi volna, ami a vers helytelen megértését eredményezi. Világos, hogy így van, mert az ihletett magyarázat nemcsak azt állapítja meg, hogy e szónak nem volna ott a helye, hanem azt is kijelenti, hogy „azoknak, akik hirdették az ítélet órájának kiáltását”, az Úr adta „a helyes nézetet” a „daily”-ről. A becsületesség megköveteli, hogy ezt a két mondatot pontosan úgy használjuk, ahogyan állnak.

Those who gave the judgment hour cry identified “the daily” as a symbol representing paganism or pagan Rome, depending on the context where it is located. The word translated as “daily” occurs five times in the book of Daniel. All five occurrences are as a noun. The word occurs one hundred and four times in God’s Word, and ninety-nine times it is used as an adjective, but in the book of Daniel alone, it is used as a noun. The men who translated the King James Bible saw the word ninety-nine times as an adjective, so when it came to the book of Daniel, they attempted to make it an adjective in order to agree with all the other times it occurred as an adjective. In order to do that, they added the word “sacrifice.” But God, through Ellen White, said that “sacrifice” should be omitted, which would mean that “the daily” is to be understood as a noun.

Azok, akik hirdették az ítélet órájának kiáltását, „a mindennapit” olyan jelképként azonosították, amely a pogányságot vagy a pogány Rómát jelképezi, attól a szövegkörnyezettől függően, amelyben előfordul. A „mindennapi”-nak fordított szó öt alkalommal fordul elő Dániel könyvében. Mind az öt előfordulás főnévként szerepel. Ez a szó Isten Igéjében száznégy alkalommal fordul elő, és kilencvenkilenc esetben melléknévként használatos, ám egyedül Dániel könyvében főnévként áll. A King James Biblia fordítói a szót kilencvenkilenc alkalommal melléknévnek tekintették, ezért amikor Dániel könyvéhez értek, megkísérelték melléknévvé tenni, hogy összhangban legyen mindazon egyéb helyekkel, ahol melléknévként fordult elő. Ennek érdekében hozzáadták az „áldozat” szót. Ám Isten Ellen White által kijelentette, hogy az „áldozat” szót el kell hagyni, ami azt jelenti, hogy „a mindennapit” főnévként kell érteni.

Those who stand opposed to God’s counsel on this word within Adventism define the word as a symbol of Christ’s heavenly sanctuary ministry, but those who gave the judgment hour cry correctly defined it as paganism. Adventism today uses a symbol of a satanic power to represent Christ!

Azok, akik az adventizmuson belül e szóval kapcsolatban Isten tanácsával szemben állnak, e szót Krisztus mennyei szentélybeli szolgálatának jelképeként határozzák meg, ám azok, akik az ítélet órájának kiáltását hirdették, helyesen a pogányságként határozták meg. Az adventizmus ma egy sátáni hatalom jelképét használja Krisztus ábrázolására!

Through erroneous human logic, the true understanding of the word translated as “the daily” has been hidden from Adventism. Adventists that base their prophetic study on subjects that occur randomly through the years in their Sabbath School quarterlies lazily drink the Kool-Aid that is dished out through those quarterlies, and which are confirmed by pastors who themselves have not the integrity necessary to allow any input from the comments on the subject by Sister White.

A téves emberi logika következtében az Adventizmus elől elrejtetett annak a szónak a valódi értelme, amelyet így fordítanak: „a mindennapi”. Azok az adventisták, akik próféciatanulmányozásukat olyan témákra alapozzák, amelyek évről évre esetlegesen bukkannak fel a szombatiskolai negyedéves leckéikben, lustán isszák azt a mérgező ámítást, amelyet e negyedéves leckék tálalnak nekik, s amelyet olyan lelkipásztorok erősítenek meg, akikből magukból is hiányzik az a becsületesség, amely szükséges volna ahhoz, hogy bármiféle figyelmet engedjenek e tárgyról White testvér megjegyzéseinek.

The history of the controversy of “the daily” reached the turning point around 1911, where Sister White directly stated that those who had rejected the pioneer understanding of “the daily” as paganism, and who were teaching that “the daily” represented Christ’s sanctuary ministry, had received their understanding from “angels that were expelled from heaven” (20 MR 17).

„A mindennapi” körüli vita története 1911 táján fordulóponthoz érkezett, amikor White testvérnő közvetlenül kijelentette, hogy azok, akik elvetették az úttörőknek „a mindennapi”-ról mint pogányságról vallott értelmezését, és azt tanították, hogy „a mindennapi” Krisztus szentélybeli szolgálatát jelképezi, felfogásukat „a mennyből kivetett angyaloktól” kapták (20 MR 17).

The truth of “the daily” has been identified clearly by Sister White, and she teaches that “holy angels” guided the mind of William Miller and that “angels expelled from heaven” guide the minds of those who teach that “the daily” represents Christ’s heavenly sanctuary ministry. The truth of “the daily”, as presented by those who gave the judgment hour cry, was discovered by William Miller.

„A mindennapi” igazságát Sister White világosan azonosította, és azt tanítja, hogy „szent angyalok” irányították William Miller értelmét, továbbá hogy „a mennyből kiűzött angyalok” irányítják azok értelmét, akik azt tanítják, hogy „a mindennapi” Krisztus mennyei szentélyszolgálatát jelképezi. „A mindennapi” igazsága, amint azt azok előadták, akik az ítélet órájának kiáltását hirdették, William Miller által lett felfedezve.

> “I read on, and could find no other case in which it [the daily] was found, but in Daniel. I then [by the aid of a concordance] took those words which stood in connection with it, ‘take away;’ he shall take away the daily; ‘from the time the daily shall be taken away,’ &c. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thess. ii, 7, 8. ‘For the mystery of iniquity doth already work; only he who now letteth will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ &c. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! That is the daily! Well, now, what does Paul mean by ‘he who now letteth,’ or hindereth? By ‘the man of sin,’ and the ‘wicked,’ Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, ‘the daily’ must mean Paganism.” Second Advent Manual, 66.

> „Tovább olvastam, és egyetlen más esetet sem találtam, amelyben ez [a mindennapi] előfordult volna, csak Dániel könyvében. Ekkor [egy konkordancia segítségével] elővettem azokat a szavakat, amelyek vele kapcsolatban álltak: „elvenni”; ő elveszi a mindennapit; „attól az időtől fogva, hogy a mindennapit elveszik” stb. Tovább olvastam, és azt gondoltam, hogy semmi világosságot nem találok az igére; végül azonban eljutottam 2 Thess. ii, 7, 8-hoz. „Mert a törvénytelenség titka már munkálkodik; csakhogy annak, aki azt most visszatartja, vissza kell tartania, mígnem félre lesz téve az útból, és akkor megjelenik ama gonosztevő” stb. És amikor ehhez az igéhez értem, ó, mily világosan és dicsőségesen jelent meg az igazság! Íme, ott van! Ez a mindennapi! Nos hát, mit ért Pál azon, hogy „aki azt most visszatartja”, vagy akadályozza? „A bűn emberén” és a „gonosztevőn” a pápaság értendő. Nos, mi az, ami megakadályozza, hogy a pápaság megjelenjék? Hát a pogányság; tehát akkor „a mindennapi”-nak pogányságot kell jelentenie.” Second Advent Manual, 66.

What is really sobering about Miller’s discovery that “the daily” represented paganism, is where he found the truth. He found it in the passage of the apostle Paul’s writings where Paul not only defines “the daily” as paganism, but it is the passage identifying that those who received not the love of the truth, receive strong delusion. The acceptance of “the daily” as a symbol of Christ’s sanctuary ministry, the definition that came from angels that were expelled from heaven, is the symbol of those in Adventism who have not the integrity necessary to rightly divide the word of truth, and therefore are already destined to receive strong delusion.

Ami igazán kijózanító Millernek azzal a felismerésével kapcsolatban, hogy „a mindennapi” a pogányságot jelképezte, az az, hogy hol találta meg ezt az igazságot. Pál apostol írásainak abban a szakaszában találta meg, ahol Pál nemcsak úgy határozza meg „a mindennapit”, mint a pogányságot, hanem ez az a szakasz is, amely azonosítja, hogy akik nem fogadták be az igazság szeretetét, azok erős tévelygést kapnak. „A mindennapi” elfogadása Krisztus mennyei szentélybeli szolgálatának jelképeként — annak a meghatározásnak az elfogadása, amely olyan angyaloktól származott, akiket a mennyből űztek ki — azoknak az adventizmusban levőknek a jelképe, akikből hiányzik az a feddhetetlenség, amely szükséges az igazság igéjének helyes hasogatásához, és ezért eleve arra vannak rendelve, hogy erős tévelygést kapjanak.

I do not want to sidetrack the point we are seeking to identify. That point is that the “seven times” that is identified in the same vision where “the daily” is located has been hidden by human hands, though it remains in plain sight. This was simply an easy example of how a human translation error made long centuries ago, that is thereafter manipulated in human minds by angels that were expelled from heaven, is used today at this crucial time just before the final crisis at the end of the world, to blind minds to truth that is actually in plain sight.

Nem akarom eltéríteni a figyelmet attól a lényegről, amelyet igyekszünk azonosítani. Ez a lényeg az, hogy a „hét idő”, amely ugyanabban a látomásban van megjelölve, ahol „a mindennapi” is található, emberi kezek által elrejtetett, noha mindvégig nyilvánvalóan ott áll. Ez csupán egyszerű példája annak, miként használják fel ma, ebben a döntő időben, közvetlenül a világ végén bekövetkező végső válság előtt, azokat az emberi fordítási hibákat, amelyeket hosszú évszázadokkal ezelőtt követtek el, s amelyeket ezután az égből kiűzött angyalok az emberi elmékben tovább manipulálnak, arra, hogy elvakítsák az értelmet az olyan igazsággal szemben, amely valójában mindenki szeme előtt van.

In the 1910 time period the rebellion of “the daily” was just getting under way, W. W. Prescott and A. G. Daniells were spearheading the satanic work of rejecting the foundational understanding of “the daily.” The following article is a letter from that very time, where Sister White addresses the satanic view that “the daily” in the book of Daniel represents Christ’s sanctuary work. At that time the two men were pushing the idea of going into the old pioneer books and changing the pioneer understanding to their new satanic definition. It is my hope that we can exercise integrity as we read the article.

Az 1910-es időszakban „a mindennapi” lázadása éppen csak kezdetét vette; W. W. Prescott és A. G. Daniells élharcosai voltak annak a sátáni munkának, amely „a mindennapi”-val kapcsolatos alapvető értelmezés elvetésére irányult. A következő cikk egy abból az időből származó levél, amelyben White testvérnő arra a sátáni nézetre válaszol, hogy Dániel könyvében „a mindennapi” Krisztus szentélybeli szolgálatát jelenti. Akkoriban ez a két férfi azt az elképzelést szorgalmazta, hogy vissza kell nyúlni a régi úttörő könyvekhez, és az úttörők értelmezését át kell változtatni az ő új, sátáni meghatározásukra. Remélem, hogy becsületességet tanúsítunk, miközben ezt a cikket olvassuk.

> “At this stage of our experience we are not to have our minds drawn away from the special light given [us] to consider at the important gathering of our conference. And there was Brother Daniells, whose mind the enemy was working; and your mind and Elder Prescott’s mind were being worked by the angels that were expelled from heaven. Satan’s work was to divert your minds that jots and tittles should be brought in which the Lord did not inspire you to bring in. They were not essential. But this meant much to the cause of truth. And the ideas of your minds, if you could be drawn away to jots or tittles, is a work of Satan’s devising. To correct little things in the books written, you suppose would be doing a great work. But I am charged, Silence is eloquence.

> „Tapasztalatunknak ezen a szakaszán nem szabad elménket elvonni attól a különleges világosságtól, amely [nekünk] adatott, hogy konferenciánk ama fontos összejövetelén fontolóra vegyük. És ott volt Daniells testvér, akinek elméjén az ellenség munkálkodott; és a te elmédet meg Prescott vén elméjét azok az angyalok befolyásolták, akiket a mennyből kivetettek. Sátán munkája az volt, hogy elterelje elméteket, hogy olyan pontocskák és vesszőcskék kerüljenek elő, amelyeket az Úr nem ihletett nektek előhozni. Ezek nem voltak lényegesek. De ez sokat jelentett az igazság ügyére nézve. És elmétek gondolatai, ha pontocskákhoz vagy vesszőcskékhez vonathattok volna el, Sátán kigondolásának műve voltak. Azt gondoljátok, hogy nagy munkát végeznétek azzal, ha a megírt könyvekben apró dolgokat kijavítanátok. De nekem ez a megbízatás adatott: A hallgatás ékesszólás.”

> “I am to say, Stop your picking flaws. If this purpose of the devil could only be carried out, then [it] appears to you [that] your work would be considered as most wonderful in conception. It was the enemy’s plan to get all the supposed objectionable features where all classes of minds did not agree.

> „Azt kell mondanom: Hagyjatok fel a hibakereséssel. Ha az ördögnek ezt a szándékát csakugyan végre lehetne hajtani, akkor nektek úgy tűnik, hogy a ti munkátokat felfogásában a legcsodálatosabbnak tartanák. Az ellenség terve az volt, hogy mindazokat az állítólag kifogásolható vonásokat előhozza, amelyekkel kapcsolatban az elme mindenféle rétegei nem értettek egyet.

> “And what then? The very work that pleases the devil would come to pass. There would be a representation given to the outsiders not of our faith just what would suit them, that would develop traits of character which would cause great confusion and occupy the golden moments which should be used zealously to bring the great message before the people. The presentations upon any subject we have worked upon could not all harmonize, and the results would be to confuse the minds of believers and unbelievers. This is the very thing that Satan had planned that should take place—anything that could be magnified as a disagreement.

> „És mi következnék ebből? Éppen az a munka menne végbe, amely az ördögnek tetszik. A kívülállók előtt nem a mi hitünkről adatnék olyan bemutatás, amely megfelelne nekik, hanem olyan jellemvonások fejlődnének ki, amelyek nagy zűrzavart okoznának, és lefoglalnák az arany drága pillanatokat, amelyeket buzgón arra kellene felhasználni, hogy a nagy üzenetet a nép elé tárjuk. Azok az előadások, amelyeket bármely tárgykörben kidolgoztunk, nem állhatnának mind összhangban egymással, és ennek eredménye az volna, hogy összezavarodnának a hívők és a hitetlenek elméi. Ez éppen az, amit Sátán eltervezett, hogy bekövetkezzék — bármi, amit nézeteltérésként fel lehet nagyítani.”

> “Read Ezekiel, chapter 28. Now, here is a grand work, where strange spirits can figure. But the Lord has a work to [be] done to save perishing souls; and the places which Satan, disguised, could fill in, bringing confusion into our ranks, he will do to perfection, and all those little differences will become enlarged, prominent.

> „Olvassátok el Ezékiel 28. fejezetét. Íme, itt egy nagy mű áll előttünk, amelyben idegen lelkek szerephez juthatnak. Ám az Úrnak van egy elvégzendő munkája az elvesző lelkek megmentésére; és azokat a helyeket, amelyeket a magát álcázó Sátán betölthet, hogy zavart vigyen soraink közé, tökéletesen ki fogja használni, és mindazok a kis különbségek felnagyítva, szembetűnővé válnak.”

> “And I was shown from the first that the Lord had given neither Elders Daniells nor Prescott the burden of this work. Should Satan’s wiles be brought in, should this “Daily” be such a great matter as to be brought in to confuse minds and hinder the advancement of the work at this important period of time? It should not, whatever may be. This subject should not be introduced, for the spirit that would be brought in would be forbidding, and Lucifer is watching every movement. Satanic agencies would commence his work and there would be confusion brought into our ranks. You have no call to hunt up the difference of opinion that is not a testing question; but your silence is eloquence. I have the matter all plainly before me. If the devil could involve any one of our own people on these subjects, as he has proposed to do, Satan’s cause would triumph. Now the work without delay is to be taken up and not a [difference] of opinion expressed.

> „Már kezdettől fogva megmutattatott nekem, hogy az Úr sem Daniells, sem Prescott véneknek nem adta e munka terhét. Vajon helye lehet-e annak, hogy Sátán cselvetései behatoljanak, és hogy ez a „Naponkint való” oly nagy jelentőségű üggyé legyen, hogy bevezessék azt az elmék összezavarására és a munka előrehaladásának hátráltatására ebben az időszakban, amely oly fontos? Nem szabad ennek így lennie, bármi legyen is az. Ezt a tárgyat nem szabad előhozni, mert az a lelkület, amely ily módon behozatnék, tiltó jellegű volna, és Lucifer minden mozzanatot figyel. Sátáni eszközök kezdenék meg működésüket, és zűrzavar támadna sorainkban. Nincs elhívásotok arra, hogy olyan véleménykülönbségeket kutassatok fel, amelyek nem próbakérdések; hallgatásotok azonban ékesszóló. Az ügy teljes világossággal előttem áll. Ha az ördög bármelyikünket, a mi népünk közül valakit, bele tudna vonni e tárgyakba, amint azt véghezvinni szándékozik, Sátán ügye diadalmaskodnék. Most pedig a munkát haladéktalanul fel kell venni, és semmiféle [véleménykülönbséget] nem szabad kifejezésre juttatni.”

> “Satan would inspire those men who have gone out from us to unite with evil angels and retard our work on unimportant questions, and what rejoicing [there] would be in the camp of the enemy. Press together, press together. Let every difference be buried. Our work now is to devote all our physical and brain-nerve power to put these differences out of the way, and all harmonize. If Satan could with his great unsanctified wisdom be permitted to get the least hold, [he would rejoice].

> „Sátán arra indítaná azokat az embereket, akik közülünk kiváltak, hogy egyesüljenek a gonosz angyalokkal, és jelentéktelen kérdések által hátráltassák munkánkat; és milyen örvendezés volna [ott] az ellenség táborában. Zárkózzatok össze, zárkózzatok össze. Minden különbség temettessék el. Most az a munkánk, hogy minden testi erőnket és agyunk idegi erejét arra szenteljük, hogy ezeket a különbségeket elhárítsuk, és mindenki összhangban legyen. Ha Sátánnak megengedtetnék, hogy nagy, megszenteletlen bölcsességével a legkisebb fogást is találja, [örvendezne].”

> “Now, when I saw how you were working, my mind took in the whole situation and the results if you should go forward and give the parties that have left us the least chance to bring confusion into our ranks. Your lack of wisdom would be just what Satan would have it. Your loud proclamation was not under the inspiration of the Holy Spirit. I was instructed to say to you that your picking flaws in the writings of men that have been led of God is not inspired of God. And if this is the wisdom that Elder Daniells would give to the people, by no means give him an official position, for he cannot reason from cause to effect. Your silence on this subject is your wisdom. Now, everything like picking flaws in the publications of men who are not alive is not the work God has given any of you to do. For if these men—Elders Daniells and Prescott—had followed the directions given in working the cities, there would have been many, very many, convinced of the truth and converted, able men that [now] are in positions where they never will be reached.

> „Amikor pedig láttam, miként munkálkodtatok, elmém átfogta az egész helyzetet és annak következményeit, ha tovább haladnátok, és a tőlünk eltávozott feleknek a legcsekélyebb lehetőséget is megadnátok arra, hogy zavart támasszanak sorainkban. Bölcsességetek hiánya éppen az volna, amit Sátán kívánna. Hangos hirdetésetek nem a Szentlélek ihletése alatt állt. Arra kaptam utasítást, hogy mondjam meg nektek: az, hogy hibákat kerestek olyan férfiak írásaiban, akiket Isten vezetett, nem Istentől ihletett dolog. És ha ez az a bölcsesség, amelyet Daniells testvér adna a népnek, semmiképpen se adjatok neki hivatalos tisztséget, mert nem képes az okból az okozatra következtetni. Hallgatásotok ebben a tárgyban a bölcsességetek. Márpedig minden olyan eljárás, mint hibákat keresni olyan férfiak kiadványaiban, akik már nincsenek életben, nem az a munka, amelynek végzésére Isten bármelyikőtöket megbízott. Mert ha ezek a férfiak — Daniells és Prescott testvérek — követték volna a városokban végzendő munka tekintetében adott útmutatásokat, sokan, igen sokan meggyőződtek volna az igazságról és megtértek volna, tehetséges emberek, akik [most] olyan állásokban vannak, ahol soha nem lehet majd elérni őket.”

> “All the world is to be regarded as one great family. And when you have such a fountain of knowledge to draw from, why have you left the world to perish for years with the testimonies given by our Lord Jesus Christ? True religion teaches us to regard every man and woman as a person to whom we can do good.

> „Az egész világot egyetlen nagy családként kell tekintenünk. És amikor ilyen forrása van az ismeretnek, amelyből meríthet, miért hagyta a világot éveken át elveszni azokkal a bizonyságtételekkel, amelyeket a mi Urunk, Jézus Krisztus adott? Az igaz vallás arra tanít bennünket, hogy minden férfit és nőt olyan személyként tekintsünk, akivel jót tehetünk.

> “This has been in print many years: ‘A Balanced Mind,’ testimony to Elder Andrews. The mind may be cultivated to become a power to know when to speak and what burdens to take up and to bear, for Christ is your teacher. And I feared greatly for you [when I saw you] exalting your wisdom and pursuing a course to bring in differences of opinion. The Lord calls for wise men who can hold their peace when it [is] wisdom for them to do so. If you would be a whole man, you need sanctification through Jesus Christ. Now there is a work just started, and let wisdom be seen in every minister, in every president of [a] conference. But here was a work for you to take hold of years ago where you were needed to lift your voice for this very work. Christ gave all His people special directions what they shall do and the things they shall not do. And there is a little time left us to work out the righteousness of the Lord. You can understand the way of the Lord. I saw your purpose of carrying things after your own devising after you were placed as president. You had thought you would do wonderful things, which would be a work God had not placed in your hands to do. Now, your work is not to oppress but to release every necessity possible if the Lord has accepted you to serve. But you have very early given evidence that wisdom and sanctified judgment have not been manifested by you. You blazed out matters that would not be received unless the Lord should give light.

> „Ez sok éven át nyomtatásban megjelent: »Kiegyensúlyozott elme«, bizonyságtétel Andrews testvérhez. Az elme művelhető úgy, hogy erővé váljék annak felismerésére, mikor kell szólni, és milyen terheket kell felvenni és hordozni, mert Krisztus a te tanítód. És igen nagy félelemmel voltam felőled [amikor láttalak], amint a magad bölcsességét magasztaltad, és olyan utat követtél, amely véleménykülönbségek behozatalához vezetett. Az Úr bölcs férfiakat kíván, akik tudnak hallgatni, amikor számukra bölcs dolog ezt tenni. Ha teljes ember akarsz lenni, megszentelődésre van szükséged Jézus Krisztus által. Most pedig egy munka éppen csak megkezdődött, és láttassék bölcsesség minden szolgálattevőben, minden konferenciaelnökben. De itt volt egy munka, amelyhez évekkel ezelőtt kellett volna hozzáfognod ott, ahol szükség volt rád, hogy éppen ezért a munkáért emeld fel szavadat. Krisztus minden népének külön utasításokat adott arra nézve, hogy mit tegyenek, és mik azok a dolgok, amelyeket nem szabad tenniük. És kevés idő maradt még nekünk arra, hogy kimunkáljuk az Úr igazságosságát. Megértheted az Úr útját. Láttam azt a szándékodat, hogy a dolgokat a magad elgondolása szerint vidd, miután elnökké helyeztek. Azt gondoltad, hogy csodálatos dolgokat fogsz véghezvinni, ami olyan munka lett volna, amelyet Isten nem a te kezedbe helyezett, hogy elvégezd. Most a te munkád nem az, hogy elnyomj, hanem hogy amennyire csak lehetséges, minden szükségen enyhíts, ha az Úr elfogadott téged a szolgálatra. De már igen korán bizonyítékát adtad annak, hogy a bölcsesség és a megszentelt ítélőképesség nem nyilvánult meg benned. Olyan ügyeket robbantottál ki, amelyeket nem fogadtak volna el, hacsak az Úr nem adott volna világosságot.”

> “I have been instructed that such hasty movements should not have [been] made [such] as selecting you as president of the conference even another year. But the Lord forbids any more such hasty transactions until the matter is brought before the Lord in prayer; and as you have had the message come to you that the work of the Lord resting upon the president is a most solemn responsibility, you had no moral right to blaze out as you did upon the subject of the ‘Daily’ and suppose your influence would decide the question. There was Elder Haskell, who has carried the heavy responsibilities, and there is Elder Irwin and several men I might mention who have the heavy responsibilities.

> Úgy kaptam az intést, hogy ilyen elhamarkodott lépéseket nem lett volna szabad tenni, amilyen az is volt, hogy téged még egy évre a konferencia elnökévé választottak. Az Úr azonban megtilt minden további efféle elhamarkodott intézkedést mindaddig, amíg az ügyet imádságban az Úr elé nem viszik; és mivel eljutott hozzád az az üzenet, hogy az Úr művének az elnökön nyugvó terhe a legünnepélyesebb felelősség, nem volt erkölcsi jogod arra, hogy úgy fellobbanj, ahogyan a „Daily” tárgyában tetted, és azt feltételezd, hogy befolyásod fogja eldönteni a kérdést. Ott volt Haskell testvér, aki súlyos felelősségeket hordozott, és ott van Irwin testvér, valamint több férfi, akiket megemlíthetnék, akikre súlyos felelősségek nehezednek.

> “Where was your respect for the men of age? What authority could you exercise without taking all the responsible men to weigh the matter? But let us now investigate the matter. We must now reconsider whether it is the Lord’s judgment, in the face of the work that has been neglected, of showing your zeal to carry the work even another year. If you should carry the work another year with the help that shall unite with you, there should be a change take place in you and Elder Prescott. And humble your own hearts before God. The Lord will have to see in you a showing of a different experience, for if ever men needed to be reconverted at this present [time], it [is] Elder Daniells and Elder Prescott.

> „Hol volt a tiszteletetek a koros férfiak iránt? Miféle tekintélyt gyakorolhattatok volna anélkül, hogy minden felelős férfit magatok mellé vettetek volna az ügy megvizsgálására? De most vizsgáljuk meg az ügyet. Most újból mérlegelnünk kell, vajon az Úr ítélete-e az, hogy az elhanyagolt munka ellenére még egy esztendeig tanúsítsátok buzgalmatokat a munka továbbvitelében. Ha még egy esztendeig vinnétek a munkát azoknak a segítségével, akik egyesülnek veletek, akkor változásnak kellene végbemennie bennetek és Prescott vénben. És alázzátok meg saját szíveteket Isten előtt. Az Úrnak látnia kell bennetek egy másfajta tapasztalat megnyilvánulását, mert ha valaha szüksége volt férfiaknak újbóli megtérésre a jelen időben, akkor Daniells vénnek és Prescott vénnek [van rá szüksége].”

> “Seven men should be chosen that are men of wisdom and through the working of the grace of God [give] evidence [of] a reconversion. For any men who are so blinded that they cannot reason from cause to effect, that they would ignore the men who have borne the responsibilities of the work and these presidents of conferences, [that] men [who] carry the work for over two years should be disregarded and such an impulsive consequence take place that men would neglect the very work kept before them for years—work the cities—and no, or but very little, attention [be] given to the old men for counsel, but proclaim the things they choose to give the people, bears its own testimony of the unsafety of the men to be entrusted with such a grand and wonderful work.

> „Hét férfit kell kiválasztani, akik bölcs emberek, és akik Isten kegyelmének munkálkodása által a megtérésre való visszajutás bizonyságát [adják]. Mert ha vannak olyan férfiak, akik annyira elvakultak, hogy nem képesek az okból az okozatra következtetni, úgyhogy semmibe vennék azokat a férfiakat, akik a munka terheit hordozták, és e konferenciák elnökeit, [és hogy] azokat a férfiakat [akik] több mint két éven át vitték a munkát, figyelmen kívül hagynák, és oly elhamarkodott következmény állna elő, hogy az emberek elhanyagolnák éppen azt a munkát, amelyet évek óta előttük tartottak — a városokban végzendő munkát —, és az idősebb férfiak tanácsára semmi, vagy csak igen csekély figyelmet [fordítanának], hanem azokat a dolgokat hirdetnék a népnek, amelyeket maguk akarnak nekik adni, ez önmagában is tanúskodik arról, mennyire nem biztonságos ilyen emberekre rábízni egy ilyen nagy és csodálatos munkát.”

> “Christ is not dead. He will never suffer His work to be carried on in this strange way. Let the books alone. If any change is essential, God will have the harmony in that change consistent, but when a message has been entrusted to men with the large responsibilities involved, [God] demands faithfulness that will work by love and purify the soul. Elders Daniells and Prescott both need reconversion. A strange work has come in, and it is not in harmony with the work Christ came to our world to do; and all who are truly converted will work the works of Christ.

> „Krisztus nem halott. Soha nem engedi meg, hogy művét ily különös módon vigyék tovább. Hagyjátok békén a könyveket. Ha bármiféle változtatás valóban szükséges, Isten gondoskodni fog arról, hogy abban a változtatásban összhang legyen; ám amikor egy üzenet nagy felelősséggel együtt emberekre bízatott, [Isten] olyan hűséget követel, amely szeretet által munkálkodik és megtisztítja a lelket. Daniells és Prescott véneknek egyaránt újbóli megtérésre van szükségük. Valami különös munka lopózott be, és ez nincs összhangban azzal a munkával, amelyet Krisztus azért jött e világra elvégezni; és mindazok, akik valóban megtértek, Krisztus cselekedeteit fogják cselekedni.

> “We are everyone [to] work out the work which shall glorify the Father. We have come to the crisis—either to conform to the character of Jesus Christ right in this preparatory time or not attempt [it]. Elder Daniells, [you are not] to feel at liberty to let your voice be heard on high as you have done under similar circumstances. And understand, the president of a conference is not a ruler. He works in connection with the wise men who occupy the position as presidents whom God has accepted. He has not liberty to meddle with the writings in printed books from the pens that God has accepted. They are no longer to bear sway unless they show less of the ruling, dominating power. The crisis has come, for God will be dishonored.

> „Mindnyájunknak azt a munkát kell végeznünk, amely megdicsőíti az Atyát. Válságos ponthoz érkeztünk — vagy már ebben az előkészítő időben Jézus Krisztus jelleméhez igazodunk, vagy meg se kíséreljük [azt]. Daniells elder, [önnek nem] szabad úgy éreznie, hogy szabadságában áll hallatni szavát magas hangon, amint azt hasonló körülmények között tette. És értsék meg, a konferencia elnöke nem uralkodó. Együtt munkálkodik azokkal a bölcs férfiakkal, akik elnöki tisztséget töltenek be, s akiket Isten elfogadott. Nincs szabadságában beleavatkozni azoknak az írásaiba a nyomtatott könyvekben, amelyek olyan tollakból származnak, amelyeket Isten elfogadott. Többé nem uralkodhatnak, hacsak nem mutatnak kevesebbet az uralkodó, leigázó hatalomból. Elérkezett a válság, mert Isten gyalázatot szenved.”

> “How does the Lord look upon the unworked cities? Christ is in heaven. Now its acknowledgment is to be, ‘There is no kingly rule. And now is the crisis of this world. Now I am the Power to save or to destroy. Now is the time when the destiny of all is in My hands. I have given My life to save the world. And “I, if I be lifted up,” the saving grace I shall impart will prove that all who will be fashioned after the divine similitude and will be one with Me shall work as I work with My power of redeeming grace.’ Whoever will, [let him] take hold with his brethren to do the work given them to do when in responsible places under the counsel the Lord gives, and seek most earnestly to work in complete harmony with Him who so loved the world He gave His life a full sacrifice for the saving of the world. I speak to our ministers, that as they enter upon the work in our cities let there be a calm sacredness attending the ministry of the Word. We cannot make the proper impression upon the minds of the people if we . . . [Lower third of this page left blank.]

> „Miként tekint az Úr a megmunkálatlan városokra? Krisztus a mennyben van. Most ennek az elismerése kell hogy legyen: „Nincs királyi uralom. És most van e világ válsága. Most Én vagyok a Hatalom a megmentésre vagy az elpusztításra. Most van az ideje annak, hogy mindenki sorsa az Én kezemben van. Életemet adtam a világ megmentéséért. És „én, ha felemeltetem”, az üdvözítő kegyelem, amelyet közölni fogok, be fogja bizonyítani, hogy mindazok, akik az isteni hasonlatosság szerint formáltatnak, és eggyé lesznek Velem, úgy fognak munkálkodni, amint Én munkálkodom megváltó kegyelmem hatalmával.” Aki akarja, ragadja meg testvéreivel együtt a munkát, hogy elvégezzék azt a feladatot, amely adatott nekik, amikor felelős helyeken állnak, azon tanács vezetése alatt, amelyet az Úr ad, és a legőszintébben törekedjenek arra, hogy teljes összhangban munkálkodjanak Azzal, aki úgy szerette a világot, hogy életét teljes áldozatul adta a világ megmentéséért. Szólok a mi lelkészeinkhez, hogy amikor belépnek a munkába városainkban, az Ige szolgálatát nyugodt szent komolyság kísérje. Nem tudjuk a megfelelő benyomást gyakorolni az emberek elméjére, ha mi… [E lap alsó harmada üresen maradt.]”

> “I copy from my Diary. The truth as it is in Jesus—talk it, pray it, believe every word in its simplicity. What would you gain if mistakes are brought before the men who have departed from the faith and given heed to seducing spirits, men who were not long ago with us in the faith? Will you stand on the devil’s side? Give your attention to the unworked fields. A world-wide work is before us. I was given representations of John Kellogg.

> „A Naplómból másolok. Az igazság, amint Jézusban van — szóljátok, imádkozzátok, higgyétek minden szavát egyszerűségében. Mit nyernétek azzal, ha a tévedéseket olyan emberek elé vinnétek, akik eltávoztak a hittől, és hitető lelkekre figyeltek, olyan emberek elé, akik nemrégen még velünk voltak a hitben? Az ördög oldalára álltok-e? Fordítsátok figyelmeteket a megmunkálatlan területekre. Világméretű munka áll előttünk. Bemutatásokat kaptam John Kelloggról.”

> “A very attractive personage was representing the ideas of the specious arguments that he was presenting, sentiments different from the genuine Bible truth. And those who are hungering and thirsting after something new were advancing ideas [so specious] that Elder Prescott was in great danger. Elder Daniells was in great danger [of] becoming wrapped in a delusion that if these sentiments could be spoken everywhere it would be as a new world.

> „Egy igen megnyerő személyiség képviselte azoknak a tetszetős érveknek az eszméit, amelyeket előterjesztett, olyan nézeteket, amelyek különböztek a Biblia valódi igazságától. És azok, akik valami új után éheztek és szomjaztak, [oly tetszetős] eszméket terjesztettek elő, hogy Prescott vén komoly veszélyben volt. Daniells vén nagy veszélyben volt [annak], hogy egy olyan megtévesztésbe bonyolódik, miszerint ha ezeket a nézeteket mindenütt hirdetnék, az olyan volna, mintha egy új világ nyílna meg.”

> “Yes, it would, but while their minds were thus absorbed I was shown that Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect. I have to trace with my pen [the fact] that these brethren would see defects in their delusive ideas that would place the truth in an uncertainty; and [yet] they [would] stand out as [if they had] great spiritual discernment. Now I am to tell them [that] when I was shown this matter, when Elder Daniells was lifting up his voice like a trumpet in advocating his ideas of the ‘Daily,’ the after results were presented. Our people were becoming confused. I saw the result, and then there were given me cautions that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God, skepticism would be sown among our ranks everywhere, and we should be where Satan would carry his messages. Set unbelief and skepticism would be sown in human minds, and strange crops of evil would take the place of truth.—Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, volume 20, 17–22.

> „Igen, úgy volna, de miközben értelmüket ily módon ez kötötte le, megmutattatott nekem, hogy Daniells testvér és Prescott testvér tapasztalatukba spirituális[ta] jellegű nézeteket szőnek bele, és népünket szép érzelmek felé vonják, amelyek, ha lehetséges volna, még a választottakat is megtévesztenék. Tollammal kell feljegyeznem [azt a tényt], hogy e testvérek csalárd elképzeléseikben olyan fogyatkozásokat látnának, amelyek az igazságot bizonytalanságba helyeznék; és [mégis] úgy lépnének fel, mint [akiknek] nagy lelki megkülönböztető képességük van. Most azt kell megmondanom nekik [hogy], amikor ez az ügy megmutattatott nekem, amikor Daniells elder úgy emelte fel szavát, mint a trombita, a „Naponta” felőli elképzeléseinek támogatásában, a későbbi következmények is bemutattattak. Népünk össze volt zavarodva. Láttam az eredményt, és akkor figyelmeztetések adattak nekem, hogy ha Daniells elder a kimenetelre való tekintet nélkül ily benyomás alá kerülne, és megengedné magának, hogy elhiggye, Isten ihletése alatt áll, szkepticizmus vettetnék el soraink között mindenütt, és ott volnánk, ahol Sátán vinné véghez üzeneteit. Határozott hitetlenség és szkepticizmus vettetnék el az emberi elmékben, és a rossz különös termései foglalnák el az igazság helyét.—Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, 20. kötet, 17–22.”

Those that gave the judgment hour cry were given the correct view of “the daily” in the book of Daniel. Through the human hands which translated the book of Daniel, and thereafter by human beings that were being directed by angels that were expelled from heaven, the correct understanding of “the daily” has become hidden, though it is in plain sight. In Daniel when the word translated as “the daily” occurs, it is not to include the added human word “sacrifice.” In verse thirteen of Daniel eight we find one of the five times where this occurs in the book of Daniel. In that very verse, the “seven times” of Leviticus twenty-six is also identified, but through the same type of humanistic manipulation it has been hidden in plain sight.

Azoknak, akik hirdették az ítélet órájának kiáltását, megadatott „a mindennapi” helyes értelmezése Dániel könyvében. Azok révén az emberi kezek révén, amelyek lefordították Dániel könyvét, majd ezt követően olyan emberek által, akiket a mennyből kivetett angyalok irányítottak, „a mindennapi” helyes megértése elrejtetté vált, noha ott van mindenki szeme előtt. Dániel könyvében, amikor előfordul a „a mindennapi”-ként fordított szó, ahhoz nem tartozik hozzá az ember által betoldott „áldozat” szó. Dániel nyolcadik fejezetének tizenharmadik versében találjuk az öt előfordulás egyikét Dániel könyvében. Ugyanebben a versben a 3Mózes huszonhat „hét ideje” is azonosítva van, de ugyanazon fajta humanista manipuláció által ez is rejtve maradt mindenki szeme előtt.

We will look at this fact in the next article.

Ezt a tényt a következő cikkben fogjuk megvizsgálni.

Back to Articles