Article

# The Book of Daniel - Number Twenty

Dániel könyve – Huszadik szám

Daniel and the Revelation: Unveiling the Prophetic Tapestry of Kingdoms Rise and Fall

Dániel és a Jelenések könyve: a királyságok felemelkedésének és bukásának prófétai szövetének feltárása

Author

Jeff Pippenger

Published

December 15, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Sister White often identifies that the prophetic lessons that are needed to be understood are portrayed with the rise and fall of kingdoms.

White testvér gyakran rámutat arra, hogy a megértésre szoruló prófétai tanítások a királyságok felemelkedése és bukása által vannak szemléltetve.

> “From the rise and fall of nations as made plain in the books of Daniel and the Revelation, we need to learn how worthless is mere outward and worldly glory. Babylon, with all its power and magnificence, the like of which our world has never since beheld,—power and magnificence which to the people of that day seemed so stable and enduring,—how completely has it passed away! As ‘the flower of the grass,’ it has perished. James 1:10. So perished the Medo-Persian kingdom, and the kingdoms of Grecia and Rome. And so perishes all that has not God for its foundation. Only that which is bound up with His purpose, and expresses His character, can endure. His principles are the only steadfast things our world knows.” Prophets and Kings, 548.

> „A nemzetek felemelkedéséből és bukásából, amint az Dániel és a Jelenések könyvében világosan feltárul, meg kell tanulnunk, mennyire értéktelen a pusztán külső és világi dicsőség. Babilon, minden hatalmával és pompájával együtt, amelyhez hasonlót világunk azóta sem látott,—olyan hatalommal és pompával, amely az akkori emberek szemében oly szilárdnak és maradandónak tűnt,—mily teljesen elmúlt! Mint „a fű virága”, elhervadt. Jakab 1:10. Így veszett el a méd-perzsa birodalom, valamint Görögország és Róma birodalma is. És így vész el mindaz, aminek nem Isten az alapja. Egyedül az maradhat meg, ami az Ő szándékához kapcsolódik, és az Ő jellemét fejezi ki. Az Ő elvei az egyetlen rendíthetetlen dolgok, amelyeket világunk ismer.” Próféták és királyok, 548.

The “rise and fall” of the kingdoms that are represented in the books of Daniel and Revelation are the focal point of a correct approach to the study of prophecy. The fall of Babylon is typified by the fall of Nimrod’s Babel in Genesis eleven. Then in Daniel chapter five, Babylon falls again. The papacy’s history of its rise to power in the year 538, and its subsequent fall in 1798, also typifies the final fall of Babylon, for the papal power is prophetically spiritual Babylon. The papacy fell in 1798, and Revelation chapter eighteen outlines its final fall. In Daniel chapter eleven, and verse forty-five, the papacy, represented there as the king of the north, comes to its end with none to help. This takes place when probation closes, for verses forty-five of chapter eleven, and verse one of chapter twelve, represent the same history.

A Dániel és a Jelenések könyvében ábrázolt királyságok „felemelkedése és bukása” a prófécia tanulmányozásának helyes megközelítésében központi jelentőségű. Babilon bukását előképezi Nimród Bábelének bukása Mózes első könyve tizenegyedik fejezetében. Azután Dániel könyve ötödik fejezetében Babilon ismét elbukik. A pápaság hatalomra emelkedésének története Kr. u. 538-ban, és az azt követő bukása 1798-ban, szintén előképezi Babilon végső bukását, mert a pápai hatalom prófétailag a lelki Babilon. A pápaság 1798-ban bukott el, és a Jelenések könyve tizennyolcadik fejezete vázolja fel annak végső bukását. Dániel könyve tizenegyedik fejezetének negyvenötödik versében a pápaság, amely ott az északi királyként jelenik meg, a maga végére jut, és senki sem segít rajta. Ez akkor történik meg, amikor a kegyelemidő lezárul, mert a tizenegyedik fejezet negyvenötödik verse és a tizenkettedik fejezet első verse ugyanazt a történelmet ábrázolja.

> And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. Daniel 11:45, 12:1.

> És felüti királyi sátrait a tengerek között, a dicsőséges szent hegyen; de eljut végéhez, és senki sem segít rajta. És abban az időben felkél Mihály, a nagy fejedelem, aki néped fiaiért áll; és nyomorúságnak ideje lesz az, amilyen még nem volt, mióta nép van, mindaddig az időig; és abban az időben megszabadul a te néped, mindenki, aki beírva találtatik a könyvben. Dániel 11:45; 12:1.

The message of the second angel is structured upon the fact that Babylon has fallen twice. Literal Babylon, represented by Nimrod and Belshazzar fell twice, and spiritual Babylon fell in 1798, and does so again, when human probation closes.

A második angyal üzenete azon a tényen alapul, hogy Babilon kétszer bukott el. A szó szerinti Babilon, amelyet Nimród és Belsazár képvisel, kétszer bukott el, és a lelki Babilon 1798-ban bukott el, majd ismét így lesz, amikor lezárul az emberi kegyelmi idő.

> And there followed another angel, saying, Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication. Revelation 14:8.

> És egy másik angyal követte őt, ezt mondva: Elesett, elesett Babilon, az a nagy város, mert paráznasága haragjának borával minden nemzetet megitatott. Jelenések 14:8.

The repetition of the fall of Babylon in the second angel provides the prophetic justification for identifying the doubling of words and phrases within the Scriptures as a symbol of the combined messages of the second angel and the Midnight Cry. It also upholds the principle identified by Sister White, concerning the study of prophecy being based upon the rise and fall of the kingdoms represented in the books of Daniel and Revelation. It illustrates the concept that to understand the fall of Babylon, the student of prophecy must bring together all of Babylon’s falls, “line upon line,” to establish the correct prophetic message of the final fall of Babylon.

Babilon bukásának a második angyalnál való megismétlése prófétai alapot szolgáltat ahhoz, hogy az Írásokban előforduló szavak és kifejezések megkettőzését a második angyal üzenetének és az Éjféli Kiáltásnak együttes szimbólumaként azonosítsuk. Egyúttal alátámasztja azt az elvet is, amelyet White testvérnő megjelölt, nevezetesen hogy a prófécia tanulmányozása a Dániel és a Jelenések könyvében ábrázolt királyságok felemelkedésén és bukásán alapul. Szemlélteti azt a gondolatot, hogy Babilon bukásának megértéséhez a prófécia tanulmányozójának Babilon valamennyi bukását egybe kell gyűjtenie, „sort sorra,” hogy ezáltal megállapítsa Babilon végső bukásának helyes prófétai üzenetét.

Babylon falling twice in the message of the second angel, is based upon the prophetic rule which identifies that truth is established upon the testimony of two witnesses. The doubling of Babylon’s fall within the message, represents the prophetic methodology that is identified in the Bible as the latter rain. That sacred methodology, which is the latter rain, is the application of bringing various lines of prophecy together “line upon line.” When employed by the student of prophecy, the methodology establishes the “message” of the latter rain. The latter rain message that is established through the application of the sacred methodology, is thereafter proclaimed in the combined prophetic histories of the second angel and the Midnight Cry. This was true in the history of the movement of the first angel, and it is true today, in the history of the movement of the third angel.

A második angyal üzenetében Babilon kétszeri bukása azon a prófétai szabályon alapul, amely szerint az igazság két tanú bizonyságtételére állapíttatik meg. Babilon bukásának megkettőződése az üzeneten belül azt a prófétai módszertant jelképezi, amelyet a Biblia késői esőként azonosít. Ez a szent módszertan, amely a késői eső, annak az eljárásnak az alkalmazása, hogy a próféciák különböző vonalait „sorra sort” egymással összekapcsoljuk. Amikor a prófécia tanulmányozója alkalmazza ezt, a módszertan megalapozza a késői eső „üzenetét”. A késői eső üzenete, amely e szent módszertan alkalmazása által állapíttatik meg, ezt követően a második angyal és az Éjféli Kiáltás egyesített prófétai történelmeiben hirdettetik. Ez igaz volt az első angyal mozgalmának történetében, és igaz ma is, a harmadik angyal mozgalmának történetében.

Chapters four and five of the book of Daniel, represent the line of history which covers the rise and beginning of Babylon, represented by Nebuchadnezzar in chapter four, and then the fall and ending of Babylon, represented by Belshazzar in chapter five. Together they produce one prophetic line. The prophetic line produced by those two chapters is to be laid over the top of Daniel chapters one through three, in order to establish the latter rain message.

Dániel könyvének negyedik és ötödik fejezete azt a történelmi vonalat ábrázolja, amely magában foglalja Babilon felemelkedését és kezdetét, amelyet a negyedik fejezetben Nabukodonozor képvisel, majd Babilon bukását és végét, amelyet az ötödik fejezetben Baltazár képvisel. Együtt egyetlen prófétai vonalat alkotnak. Az e két fejezet által létrehozott prófétai vonalat rá kell helyezni Dániel elsőtől harmadik fejezetéig terjedő része fölé, hogy megalapozza a késői eső üzenetét.

The two chapters present the fall and rising again of Nebuchadnezzar and the fall and destruction of Belshazzar, and therefore present the fall of Babylon in the beginning and ending of the line. The line of prophecy created by the two chapters is structured upon Babylon falling, rising, and then falling again. That fact alone identifies that those two chapters represent the message of the second angel. The two chapters represent the history of the earth beast of Revelation thirteen, and in that history the message of the second angel and Midnight Cry is twice proclaimed.

A két fejezet Nebukadneccar bukását és újbóli felemeltetését, valamint Belsazár bukását és pusztulását mutatja be, és így Babilon bukását tárja elénk a vonal kezdetén és végén. A két fejezet által létrehozott prófétai vonal arra a szerkezetre épül, hogy Babilon elbukik, felemelkedik, majd ismét elbukik. Már önmagában ez a tény is azonosítja, hogy e két fejezet a második angyal üzenetét képviseli. A két fejezet a Jelenések tizenharmadik fejezetének földi fenevadja történetét ábrázolja, és ebben a történelemben a második angyal üzenete és az Éjféli Kiáltás kétszer hirdettetik.

Therefore, before we begin our consideration of chapters four and five of Daniel, we will identify the sacred methodology which is the latter rain, and then by employing that methodology we will identify the message of the latter rain.

Ezért, mielőtt megkezdenénk Dániel könyve negyedik és ötödik fejezetének vizsgálatát, azonosítani fogjuk azt a szent módszertant, amely a késői eső, majd e módszertan alkalmazásával azonosítani fogjuk a késői eső üzenetét.

A significant waymark of the history of the first and second angel was the methodology represented by William Miller’s rules of prophetic interpretation. Those rules were used by men to identify the message of the Midnight Cry, and that message was the latter rain message for that history. A significant waymark of the history of the third angel is the methodology represented as “Prophetic Keys”. Those rules are to be used in conjunction with the rules of William Miller to identify the message of the Midnight Cry in our current history, and the message that is now being established by those rules is the latter rain message of the last days. Miller’s rules represent the early rain in the prophetic history of the earth beast, and those rules combined with the “Prophetic Keys” represent the latter rain in the prophetic history of the earth beast.

Az első és a második angyal történetének egyik jelentős jelzőköve a William Miller prófétai értelmezési szabályai által képviselt módszertan volt. E szabályokat emberek arra használták, hogy azonosítsák az Éjféli Kiáltás üzenetét, és ez az üzenet volt az utolsó eső üzenete abban a történetben. A harmadik angyal történetének egyik jelentős jelzőköve a „Prófétai Kulcsok”-ként ábrázolt módszertan. E szabályokat William Miller szabályaival együtt kell használni ahhoz, hogy azonosítsák az Éjféli Kiáltás üzenetét a jelenlegi történelmünkben, és az az üzenet, amelyet most e szabályok állapítanak meg, az utolsó napok utolsó esőjének üzenete. Miller szabályai a korai esőt képviselik a földi fenevad prófétai történetében, és e szabályok a „Prófétai Kulcsokkal” együtt az utolsó esőt képviselik a földi fenevad prófétai történetében.

The latter rain is the methodology employed to produce the message. There are those who are deceived because they seek for the latter rain experience, without first seeking the message that produces the experience. The Pentecostal churches of Christianity are a clear example of that deception. That same type of misguided direction is available to those who do seek for the latter rain message, but refuse to seek for the methodology that identifies and establishes the latter rain message. Without the correct methodology, the correct message cannot be identified. Without the correct message, the correct experience is an impossibility.

A késői eső annak a módszertannak az alkalmazása, amelyet az üzenet létrehozására használnak. Vannak olyanok, akik azért esnek megtévesztésbe, mert a késői eső tapasztalatát keresik anélkül, hogy előbb azt az üzenetet keresnék, amely ezt a tapasztalatot létrehozza. A kereszténység pünkösdi egyházai ennek a megtévesztésnek világos példái. Ugyanez a félrevezetett irányultság azok számára is rendelkezésre áll, akik ugyan keresik a késői eső üzenetét, de megtagadják annak a módszertannak a keresését, amely azonosítja és megalapozza a késői eső üzenetét. A helyes módszertan nélkül a helyes üzenet nem azonosítható. A helyes üzenet nélkül a helyes tapasztalat lehetetlenség.

The significance of this biblical fact goes unrecognized by most, for they have never considered the possibility that there is one right way to study the Bible, and that there are many wrong ways to study the Bible. The wrong way to study the Bible, that is by far the most often chosen, is to trust other men’s opinions of what the Bible teaches. It is such a common issue with men, that every church organizes a system to address this falsely perceived need of their flocks. That false need, produces the false work of establishing a system of leaders who are identified as the spiritual experts of biblical understanding that will correctly direct the understanding of the untrained flock. The Bible does identify a very organized system for the structure of a church, which includes elders, prophets and teachers, but the Bible never endorses the corruption of church organization that produces a system of leaders who have been ordained to identify what is or what isn’t truth, and thereafter, who is and who isn’t a heretic.

E bibliai tény jelentőségét a legtöbben nem ismerik fel, mert soha nem vették fontolóra annak lehetőségét, hogy a Biblia tanulmányozásának egyetlen helyes módja van, és sok helytelen módja. A Biblia tanulmányozásának helytelen módja — amelyet messze a leggyakrabban választanak — az, hogy az emberek mások véleményére bízzák magukat arról, mit tanít a Biblia. Ez annyira általános probléma az emberek között, hogy minden egyház rendszert szervez e nyájai körében hamisan észlelt szükséglet kezelésére. Ez a hamis szükséglet aztán azt a hamis gyakorlatot szüli, hogy létrehoznak egy vezetői rendszert, amelynek tagjait a bibliai megértés szellemi szakértőiként azonosítják, akik majd helyesen irányítják a képzetlen nyáj értelmezését. A Biblia valóban meghatároz egy igen rendezett rendszert az egyház felépítésére nézve, amely magában foglalja a véneket, prófétákat és tanítókat, a Biblia azonban soha nem hagyja jóvá az egyházi szervezet olyan eltorzulását, amely olyan vezetői rendszert hoz létre, akik felszentelést nyertek annak meghatározására, mi igazság és mi nem az, és ezt követően arra is, ki eretnek és ki nem.

> Study to show thyself approved unto God, a workman that needeth not to be ashamed, rightly dividing the word of truth. 2 Timothy 2:15.

> Igyekezzél, hogy Isten előtt megállj mint kipróbált ember, mint olyan munkás, aki nem vall szégyent, helyesen hasogatva az igazság beszédét. 2 Timótheus 2:15.

A church leader is to exhort, rebuke, teach and guard against false doctrines and those who promote the false doctrines, but we are each to “study to show” ourselves “approved unto God,” by “rightly dividing the word of truth.” In doing so, we must know the methodology that the Bible identifies as the correct way to rightly divide the word of truth. The book of Isaiah sets forth these issues in the context of the latter rain, so it is there that we will begin.

Az egyházi vezetőnek intenie, feddnie, tanítania kell, és őrködnie kell a hamis tanításokkal, valamint azokkal szemben, akik e hamis tanításokat terjesztik; nekünk azonban egyenként arra kell törekednünk, hogy „igyekezettel” mutassuk meg magunkat „Isten előtt kipróbáltnak”, úgy, hogy „helyesen hasogatjuk az igazság beszédét”. Ennek során ismernünk kell azt a módszertant, amelyet a Biblia az igazság beszédének helyes hasogatására mint helyes utat jelöl meg. Ézsaiás könyve e kérdéseket a késői eső összefüggésében tárja elénk, ezért ott kezdjük vizsgálódásunkat.

> In that day the Lord with his sore and great and strong sword shall punish leviathan the piercing serpent, even leviathan that crooked serpent; and he shall slay the dragon that is in the sea. In that day sing ye unto her, A vineyard of red wine. I the Lord do keep it; I will water it every moment: lest any hurt it, I will keep it night and day. Fury is not in me: who would set the briers and thorns against me in battle? I would go through them, I would burn them together. Or let him take hold of my strength, that he may make peace with me; and he shall make peace with me. He shall cause them that come of Jacob to take root: Israel shall blossom and bud, and fill the face of the world with fruit. Hath he smitten him, as he smote those that smote him? or is he slain according to the slaughter of them that are slain by him? In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Yet the defenced city shall be desolate, and the habitation forsaken, and left like a wilderness: there shall the calf feed, and there shall he lie down, and consume the branches thereof. When the boughs thereof are withered, they shall be broken off: the women come, and set them on fire: for it is a people of no understanding: therefore he that made them will not have mercy on them, and he that formed them will shew them no favour. And it shall come to pass in that day, that the Lord shall beat off from the channel of the river unto the stream of Egypt, and ye shall be gathered one by one, O ye children of Israel. And it shall come to pass in that day, that the great trumpet shall be blown, and they shall come which were ready to perish in the land of Assyria, and the outcasts in the land of Egypt, and shall worship the Lord in the holy mount at Jerusalem. Isaiah 27:1–13.

> Azon a napon meglátogatja az Úr kemény, nagy és erős kardjával Leviatánt, a gyors kígyót, és Leviatánt, a tekergő kígyót; és megöli a sárkányt, amely a tengerben van. Azon a napon énekeljetek róla: Kedves bor termő szőlőskert! Én, az Úr, őrzöm azt; minden szempillantásban öntözöm; hogy senki meg ne ártsa, éjjel-nappal őrzöm. Nincs bennem harag: ki állítana elém tövist és gazt a harcban? Áttörnék rajtuk, együttesen megégetném őket. Vagy ragadja meg erősségemet, hogy békességet kössön velem; és békességet fog kötni velem. Gyökeret vernek majd Jákób sarjai; virágzik és kihajt Izráel, és gyümölccsel tölti be a föld színét. Vajon úgy verte-e őt, amint verte azokat, akik őt verték? vagy úgy ölettetett-e meg, mint azok, akiket ő ölt meg? Mértékkel pereltél vele, amikor kihajtott; megfékezte zord szelét a keleti szél napján. Ezért így tisztíttatik meg Jákób hamissága, és ez minden gyümölcse bűne elvételének: amikor az oltár minden kövét olyanná teszi, mint az összezúzott mészköveket, nem maradnak fenn a berkek és a bálványoszlopok. Mégis pusztasággá lesz az erős város, a lakóhely elhagyatottá, és olyan lesz, mint a puszta: ott legel a borjú, ott heverészik, és lerágja annak ágait. Amikor ágai elszáradnak, letördelik azokat; asszonyok jönnek, és tűzre vetik őket; mert ez értelmetlen nép; azért nem könyörül rajta az, aki alkotta, és aki formálta, nem kegyelmez neki. És lészen azon a napon, hogy az Úr kicsépel a folyó medrétől Egyiptom patakjáig, és ti egyenként szedettek össze, Izráel fiai. És lészen azon a napon, hogy megfújják a nagy trombitát, és eljönnek azok, akik elveszni készek voltak Asszíria földjén, és a kiűzöttek Egyiptom földjén, és leborulnak az Úr előtt a szent hegyen Jeruzsálemben. Ézsaiás 27:1–13.

In the previous articles, we have repeatedly addressed the “ensign” that is lifted up to call God’s other children out of Babylon. The last verse of Isaiah chapter twenty-seven, addresses the work of the ensign when it says “the great trumpet shall be blown, and they shall come which were ready to perish in the land of Assyria.” Assyria is a symbol of Babylon in the last days, and those that hear the warning message to come out of Babylon in the verse, come and worship with those represented as the one hundred and forty-four thousand who are prophetically located at “the holy mount at Jerusalem.”

Az előző cikkekben ismételten foglalkoztunk azzal a „zászlóval”, amely felemeltetik, hogy Isten többi gyermekét Babilonból kihívja. Ézsaiás huszonhetedik fejezetének utolsó verse a zászló munkájáról szól, amikor ezt mondja: „megfúvatik a nagy trombita, és eljönnek, akik készek voltak elveszni Asszíria földjén.” Asszíria az utolsó napokban Babilon jelképe, és azok, akik a versben meghallják a figyelmeztető üzenetet, hogy jöjjenek ki Babilonból, eljönnek, és együtt imádják Istent azokkal, akiket a száznegyvennégyezerként ábrázol a prófécia, akik prófétailag „a szent hegyen, Jeruzsálemben” helyeztetnek el.

The verse says, “and it shall come to pass in that day.” “That day,” which is the day when the second voice of Revelation chapter eighteen, calls God’s other children out of Babylon, is the setting for the entire chapter. The second voice of Revelation chapter eighteen, cries at the Sunday law, when the whore of Tyre is remembered.

Az igevers ezt mondja: „és lészen azon a napon.” „Azon a napon”, amely az a nap, amikor a Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetének második hangja kihívja Isten többi gyermekeit Babilonból, az egész fejezet kerete. A Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetének második hangja a vasárnaptörvény idején kiált, amikor Tírus paráznájáról megemlékeznek.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Revelation 18:4, 5.

> És hallék más szózatot a mennyből, amely ezt mondta: Fussatok ki belőle, én népem, hogy ne legyetek részesek az ő bűneiben, és hogy ne kapjatok az ő csapásaiból. Mert az ő bűnei az égig hatottak, és megemlékezett az Isten az ő hamisságairól. Jelenések 18:4, 5.

Isaiah chapter twenty-seven, begins by identifying the same day that the chapter ends with, when it says, “In that day the Lord with his sore and great and strong sword shall punish leviathan the piercing serpent, even leviathan that crooked serpent; and he shall slay the dragon that is in the sea.”

Ézsaiás huszonhetedik fejezete azzal kezdődik, hogy megjelöli ugyanazt a napot, amellyel a fejezet zárul is, amikor ezt mondja: „Ama napon megbünteti az Úr kemény, nagy és erős kardjával a leviatánt, a sebesen futó kígyót, a leviatánt, a tekergő kígyót; és megöli a sárkányt, amely a tengerben van.”

At the Sunday law God’s executive, retributive judgment begins upon the kingdoms of the dragon (the United Nations), the beast (the papacy) and the false prophet (the United States). At the Sunday law the false prophet is overthrown as the sixth kingdom of Bible prophecy, and national apostasy produces national ruin. The Sunday law is where God’s executive judgments begin to fall upon the dragon, who is Satan (and whose earthly kingdom is represented as the dragon), the beast and the false prophet. It is a progressive punishment, that begins at the Sunday law. The beginning and the ending of chapter twenty-seven of Isaiah is the Sunday law, and the chapter represents specific issues that are directly connected with the history that leads up to and follows after the Sunday law.

A vasárnaptörvénynél kezdődik Isten végrehajtó, megtorló ítélete a sárkány (az Egyesült Nemzetek Szervezete), a fenevad (a pápaság) és a hamis próféta (az Egyesült Államok) királyságai felett. A vasárnaptörvénynél a hamis próféta mint a bibliai prófécia hatodik királysága megdöntetik, és a nemzeti hitehagyás nemzeti romlást eredményez. A vasárnaptörvénynél kezdenek hullani Isten végrehajtó ítéletei a sárkányra, aki a Sátán (és akinek földi királyságát a sárkány jelképezi), a fenevadra és a hamis prófétára. Ez fokozatos büntetés, amely a vasárnaptörvénynél veszi kezdetét. Ésaiás huszonhetedik fejezetének kezdete és vége a vasárnaptörvény, és a fejezet olyan meghatározott kérdéseket ábrázol, amelyek közvetlen kapcsolatban állnak azzal a történelemmel, amely a vasárnaptörvényhez vezet, és azzal, amely azt követi.

We are considering chapter twenty-seven, for it establishes the prophetic setting for chapters twenty-eight and twenty-nine. In those chapters we will find the definition of the latter rain as a methodology, which will allow us to understand the significance of laying chapters four and five of Daniel over the top of chapters one through three of Daniel. After Isaiah chapter twenty-seven, identifies the beginning of the progressive punishment of the dragon’s kingdom, he records that in that period of time, God’s people are commanded to “sing unto her.” Sing unto who?

A huszonhetedik fejezetet vizsgáljuk, mert ez állapítja meg a huszonnyolcadik és huszonkilencedik fejezet prófétai keretét. Azokban a fejezetekben megtaláljuk a késői eső mint módszertan meghatározását, amely lehetővé teszi számunkra, hogy megértsük annak jelentőségét, hogy Dániel negyedik és ötödik fejezetét ráhelyezzük Dániel elsőtől harmadikig terjedő fejezeteire. Miután Ésaiás huszonhetedik fejezete azonosítja a sárkány országának fokozatos megbüntetése kezdetét, feljegyzi, hogy abban az időszakban Isten népének parancs adatik, hogy „énekeljetek neki.” Kinek énekeljetek?

The answer of who is to be sung to is in the title of the song, for they are to sing “a vineyard of red wine, that the Lord keeps.” The story of the vineyard is the story of God’s people, and it is first mentioned by Isaiah in chapter five.

Arra a kérdésre, hogy kiről kell énekelni, a dal címe adja meg a választ, mert ezt kell énekelniük: „a vörösbor szőlőskertjéről, amelyet az Úr őriz.” A szőlőskert története Isten népének története, és ezt Ézsaiás először az ötödik fejezetben említi.

> Now will I sing to my wellbeloved a song of my beloved touching his vineyard. My wellbeloved hath a vineyard in a very fruitful hill: And he fenced it, and gathered out the stones thereof, and planted it with the choicest vine, and built a tower in the midst of it, and also made a winepress therein: and he looked that it should bring forth grapes, and it brought forth wild grapes. And now, O inhabitants of Jerusalem, and men of Judah, judge, I pray you, betwixt me and my vineyard. What could have been done more to my vineyard, that I have not done in it? wherefore, when I looked that it should bring forth grapes, brought it forth wild grapes? And now go to; I will tell you what I will do to my vineyard: I will take away the hedge thereof, and it shall be eaten up; and break down the wall thereof, and it shall be trodden down: And I will lay it waste: it shall not be pruned, nor digged; but there shall come up briers and thorns: I will also command the clouds that they rain no rain upon it. For the vineyard of the Lord of hosts is the house of Israel, and the men of Judah his pleasant plant: and he looked for judgment, but behold oppression; for righteousness, but behold a cry. Isaiah 5:1–5.

> Most éneket éneklek kedvesemnek szerelmesem szőlőjéről. Kedvesemnek szőlője van egy igen termékeny halmon. Körülkerítette azt, kiszedte belőle a köveket, beültette nemes vesszővel, tornyot épített közepébe, sőt sajtót is vájt benne; és várta, hogy szőlőt teremjen, de az vad szőlőt termett. Most azért, Jeruzsálem lakosai és Júda férfiai, ítéljetek, kérlek, köztem és szőlőm között. Mit kellett volna még tennem szőlőmmel, amit meg nem tettem vele? Miért termett vad szőlőt, amikor azt vártam, hogy szőlőt teremjen? Most azért hadd mondjam meg nektek, mit teszek szőlőmmel: elveszem kerítését, és lelegelik; lerontom falát, és eltapossák. Pusztává teszem: nem metszik meg, és nem kapálják fel; tövis és bogáncs nő rajta; a felhőknek is megparancsolom, hogy ne hullassanak rá esőt. Mert a Seregek Urának szőlője Izráel háza, és Júda férfiai az ő gyönyörűséges ültetvénye; jogosságra várt, de íme elnyomás; igazságra, de íme jajkiáltás. Ézsaiás 5:1–5.

In the history of the Sunday law crisis, God’s people are to sing the song of the vineyard to God’s people, for the song says, “And now, O inhabitants of Jerusalem, and men of Judah, judge, I pray you, betwixt me and my vineyard.” The song of the vineyard is the song identifying the passing by of a former covenant people, while God enters into covenant with those whom Peter says were “in time past were not a people, but are now the people of God.” It identifies that no rain has fallen upon the vineyard, thus identifying the work of Elijah who comes in that period of time, and who alone can produce rain during that period. We know the song is about the passing by of a covenant people, for the song of the vineyard was sung by Christ to ancient Israel, in the period that ancient Israel was being passed by, while God was simultaneously entering into covenant with spiritual Israel.

A vasárnaptörvény válságának történetében Isten népének a szőlőskert énekét kell énekelnie Isten népe előtt, mert az ének ezt mondja: „Most azért, jeruzsálemi lakosok és Júda férfiai! ítéljetek, kérlek, köztem és szőlőm között.” A szőlőskert éneke annak az éneke, amely egy korábbi szövetséges nép félretételét azonosítja, miközben Isten szövetségre lép azokkal, akikről Péter azt mondja, hogy „egykor nem nép voltatok, most pedig Isten népe vagytok”. Azt is azonosítja, hogy nem hullott eső a szőlőskertre, ily módon pedig Illés munkájára mutat rá, aki abban az időszakban jön el, és aki egyedül képes esőt adni abban az időszakban. Tudjuk, hogy az ének egy szövetséges nép félretételéről szól, mert a szőlőskert énekét Krisztus az ősi Izráelnek énekelte abban az időszakban, amikor az ősi Izráel félretétetett, miközben Isten egyidejűleg szövetségre lépett a lelki Izráellel.

> Hear another parable: There was a certain householder, which planted a vineyard, and hedged it round about, and digged a winepress in it, and built a tower, and let it out to husbandmen, and went into a far country: And when the time of the fruit drew near, he sent his servants to the husbandmen, that they might receive the fruits of it. And the husbandmen took his servants, and beat one, and killed another, and stoned another. Again, he sent other servants more than the first: and they did unto them likewise. But last of all he sent unto them his son, saying, They will reverence my son. But when the husbandmen saw the son, they said among themselves, This is the heir; come, let us kill him, and let us seize on his inheritance. And they caught him, and cast him out of the vineyard, and slew him. When the lord therefore of the vineyard cometh, what will he do unto those husbandmen? They say unto him, He will miserably destroy those wicked men, and will let out his vineyard unto other husbandmen, which shall render him the fruits in their seasons. Jesus saith unto them, Did ye never read in the scriptures, The stone which the builders rejected, the same is become the head of the corner: this is the Lord’s doing, and it is marvellous in our eyes? Therefore say I unto you, The kingdom of God shall be taken from you, and given to a nation bringing forth the fruits thereof. And whosoever shall fall on this stone shall be broken: but on whomsoever it shall fall, it will grind him to powder. And when the chief priests and Pharisees had heard his parables, they perceived that he spake of them. Matthew 21:33–45.

> Halljatok meg egy másik példázatot: Volt egy gazda, aki szőlőt ültetett, körülkerítette, borsajtót ásott benne, tornyot épített, majd bérbe adta szőlőműveseknek, és elutazott messze földre. Amikor pedig elközelgett a gyümölcs ideje, elküldte szolgáit a szőlőművesekhez, hogy átvegyék annak gyümölcseit. De a szőlőművesek megragadták szolgáit, egyiket megverték, másikat megölték, a harmadikat megkövezték. Ismét más szolgákat küldött, többet, mint előbb; és azokkal is ugyanígy cselekedtek. Végül pedig elküldte hozzájuk a fiát, mondván: A fiamat meg fogják becsülni. De amikor a szőlőművesek meglátták a fiút, így szóltak egymás között: Ez az örökös; jertek, öljük meg őt, és ragadjuk el az örökségét. És megragadták őt, kivetették a szőlőn kívülre, és megölték. Mikor azért megjön a szőlő ura, mit cselekszik majd azokkal a szőlőművesekkel? Mondták neki: Azokat a gonoszokat gonoszul elveszti, a szőlőt pedig más szőlőműveseknek adja bérbe, akik idejében megadják neki a gyümölcsöket. Jézus ezt mondta nekik: Sohasem olvastátok az Írásokban: A kő, amelyet az építők megvetettek, az lett a szeglet fejévé; az Úrtól lett ez, és csodálatos a mi szemünkben? Azért mondom nektek, hogy az Isten országa elvétetik tőletek, és olyan népnek adatik, amely megtermi annak gyümölcseit. És aki erre a kőre esik, szétzúzatik; akire pedig ez esik rá, porrá zúzza azt. Amikor pedig a főpapok és a farizeusok hallották az ő példázatait, megértették, hogy róluk szól. Máté 21:33–45.

When Jesus sang the song of God’s vineyard to ancient Israel, they were so drawn into the logic and strength of the message, that when Jesus asked the quibbling Jews, what the Lord of the vineyard would do to those who slew the Son, they could not help but provide the correct answer, when they said, “He will miserably destroy those wicked men, and will let out his vineyard unto other husbandmen, which shall render him the fruits in their seasons.”

Amikor Jézus Isten szőlőjének énekét zengte az ősi Izráelnek, annyira magával ragadta őket az üzenet logikája és ereje, hogy amikor Jézus megkérdezte a kötekedő zsidókat, mit tesz majd a szőlő ura azokkal, akik megölték a Fiút, nem tehettek mást, mint hogy a helyes választ adják, amikor ezt mondták: „A gonoszokat gonoszul elveszti, szőlőjét pedig más munkásoknak adja bérbe, akik megadják néki a gyümölcsöt annak idejében.”

Jesus then immediately added another verse to the song, when he sang about the rejected stone, and pulled their answer together with the closing stanza when he stated, “Therefore say I unto you, The kingdom of God shall be taken from you, and given to a nation bringing forth the fruits thereof. And whosoever shall fall on this stone shall be broken: but on whomsoever it shall fall, it will grind him to powder.” The “grinding him to powder,” echoes Isaiah twenty-seven making “all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up.” Both are references to the work of revival carried out by Josiah, who symbolized those in the last days that rediscover the “seven times”, which is the stumbling stone that crushes those who refuse to find it precious.

Jézus ezután azonnal újabb versszakkal toldotta meg az éneket, amikor az elvetett kőről énekelt, és válaszukat a záró versszakkal foglalta egybe, amikor így szólt: „Annakokáért mondom néktek, hogy az Isten országa elvétetik tőletek, és oly népnek adatik, amely megtermi annak gyümölcseit. És aki e kőre esik, szétzúzatik; akire pedig ez esik rá, porrá őrli azt.” A „porrá őrli” kifejezés Ézsaiás huszonhetedik fejezetére visszhangzik, ahol „az oltár minden köve olyan lesz, mint az összezúzott krétakő; a berkek és a bálványképek nem maradnak meg.” Mindkettő Jósiás által véghezvitt megújulási munkára utal, aki azokat jelképezte az utolsó napokban, akik újra felfedezik a „hétszeres időket”, azt a megütközés kövét, amely összezúzza azokat, akik nem hajlandók becsesnek tartani azt.

In the day of the Sunday law, as represented in Isaiah chapter twenty-seven, those who “in time past were not a people,” are to sing the song of the Lord’s vineyard of red wine. These articles have often identified that there is no third message, without a first and a second message. The Sunday law is the third message, and the day of the Sunday law includes the history of the first and second messages. In chapter twenty-seven of Isaiah, the Sunday law is identifying the period represented in Daniel chapter one, and then again in Daniel chapters one through three. Prophetically, the day of the Sunday law in chapter twenty-seven is identifying the history of September 11, 2001, when the first message was empowered through to the soon-coming Sunday law.

A vasárnaptörvény napján, amint azt Ézsaiás huszonhetedik fejezete ábrázolja, azoknak, akik „egykor nem voltak nép”, az Úr vörösboros szőlőjének énekét kell énekelniük. E cikkek gyakran rámutattak arra, hogy nincs harmadik üzenet első és második üzenet nélkül. A vasárnaptörvény a harmadik üzenet, és a vasárnaptörvény napja magában foglalja az első és a második üzenet történetét. Ézsaiás huszonhetedik fejezetében a vasárnaptörvény a Dániel első fejezetében ábrázolt időszakot azonosítja, majd ismét a Dániel elsőtől harmadik fejezetéig terjedő szakaszban. Prófétai értelemben a huszonhetedik fejezetben szereplő vasárnaptörvény napja 2001. szeptember 11-ének történetét azonosítja, attól az időtől fogva, amikor az első üzenet erőt nyert, egészen a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvényig.

We will continue on in our consideration of the song that the redeemed are to proclaim in the time leading up to the point where the whore of Rome will begin to sing her song, in the next article.

A következő cikkben folytatjuk annak az éneknek a vizsgálatát, amelyet a megváltottaknak kell hirdetniük abban az időben, amely elvezet addig a pontig, amikor Róma paráznája megkezdi saját énekének zengését.

> And I looked, and, lo, a Lamb stood on the mount Sion, and with him an hundred forty and four thousand, having his Father’s name written in their foreheads. And I heard a voice from heaven, as the voice of many waters, and as the voice of a great thunder: and I heard the voice of harpers harping with their harps: And they sung as it were a new song before the throne, and before the four beasts, and the elders: and no man could learn that song but the hundred and forty and four thousand, which were redeemed from the earth. These are they which were not defiled with women; for they are virgins. These are they which follow the Lamb whithersoever he goeth. These were redeemed from among men, being the firstfruits unto God and to the Lamb. And in their mouth was found no guile: for they are without fault before the throne of God. Revelation 14:1–5.

> És láttam, és ímé, a Bárány ott állt a Sion hegyén, és vele száznegyvennégyezer, akiknek homlokára az ő Atyjának neve volt felírva. És szózatot hallottam az égből, mint sok vizek zúgását, és mint erős mennydörgés hangját; és hallottam a hárfások hangját, akik hárfáikon játszottak. És mintegy új éneket énekeltek a királyiszék előtt, a négy élőlény előtt és a vének előtt; és senki sem tanulhatta meg azt az éneket, csak a száznegyvennégyezer, akik megváltattak a földről. Ezek azok, akik asszonyokkal nem fertőztették meg magukat, mert szüzek. Ezek azok, akik követik a Bárányt, valahová megy. Ezek váltattak meg az emberek közül, zsengéül Istennek és a Báránynak. És az ő szájukban nem találtatott álnokság; mert feddhetetlenek az Isten királyiszéke előtt. Jelenések 14:1–5.

Back to Articles