Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Sixteen

A Negyvenedik Vers rejtett története – Tizenhatodik szám

The Second Woe - Part Three

A második jaj – Harmadik rész

Author

Jeff Pippenger

Published

June 18, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

## Jones' Logic

Jones logikája

Jones’ logic that the first angel of Revelation fourteen cannot be separated from the following two angels is rock-solid. His identification of the structural connection of those three angels with the trumpet angels is absolutely air-tight. His emphasis was no doubt upon the three angels of Revelation fourteen, but the logic for applying them as “inseparable,” is just as valid for all the angels that preceded them.

Jones azon érvelése, miszerint a Jelenések könyve tizennegyedik fejezetének első angyala nem választható el az őt követő két angyaltól, rendíthetetlenül szilárd. Annak felismerése, hogy e három angyal szerkezeti kapcsolatban áll a trombitáló angyalokkal, teljes mértékben megdönthetetlen. Kétségtelen, hogy a hangsúly nála a Jelenések könyve tizennegyedik fejezetének három angyalán volt, ám az a logika, amely alapján őket „elválaszthatatlanként” alkalmazza, ugyanilyen érvényes mindazokra az angyalokra is, akik őket megelőzték.

Because he was focusing upon the three angels of Revelation fourteen, he did not carry out his own logic to its ultimate conclusion. Ultimately the logic he used to connect the fifth, sixth and seventh woe trumpets to the three angels of Revelation fourteen, also included taking the line of the trumpets all the way back to the first of the seven trumpet angels.

Mivel a Jelenések könyve tizennegyedik fejezetének három angyalára összpontosított, saját logikáját nem vitte végig annak végső következtetéséig. Végső soron az a logika, amelyet az ötödik, hatodik és hetedik jajtrombitának a Jelenések könyve tizennegyedik fejezetének három angyalához való kapcsolására alkalmazott, magában foglalta azt is, hogy a trombiták vonalát egészen a hét trombitaangyal közül az elsőig vezesse vissza.

> And I saw the seven angels which stood before God; and to them were given seven trumpets. … And the seven angels which had the seven trumpets prepared themselves to sound. Revelation 8:2, 6.

> És láttam a hét angyalt, akik az Isten előtt álltak; és adaték nekik hét trombita. … És a hét angyal, akiknél a hét trombita volt, felkészültek arra, hogy trombitáljanak. Jelenések 8:2, 6.

The series of angels begins with the “seven” trumpet angels, and the line of angels in Revelation begins with the first trumpet all the way through to the third angel’s warning of the mark of the beast. Jones is correct for identifying a distinction from the first four trumpets and the last three woe trumpets, for that “four and three” prophetic structure is also found in the churches and the seals. Established upon three witnesses in the book of Revelation allows those who choose to see that seven as a symbol, also contains four as a symbol and three as a symbol.

Az angyalok sorozata a „hét” trombitás angyallal kezdődik, és a Jelenések könyvében az angyalok vonulata az első trombitától egészen a harmadik angyalnak a fenevad bélyegére vonatkozó figyelmeztetéséig tart. Jones helyesen ismeri fel az első négy trombita és az utolsó három jajtrombitája közötti különbséget, mert ez a „négy és három” prófétai szerkezet az egyházakban és a pecsétekben is megtalálható. Az, hogy a Jelenések könyvében ez három tanúbizonyság alapján megerősítést nyer, lehetővé teszi azok számára, akik úgy döntenek, hogy meglátják: a hét mint szimbólum magában foglalja a négyet mint szimbólumot és a hármat mint szimbólumot is.

## A Divine Connection

Isteni kapcsolat

What we have been identifying in the recent past is that the first and second angels of Revelation fourteen are empowered by a time prophecy of Islam of the first and second woes, and that the empowerment of the third angel is accomplished by the fulfillment of the third woe on 9/11. What Jones’ application identifies, (even though he did not make my point) is that every angel from the first trumpet angel of Revelation eight to the third woe trumpet of Revelation eleven is inseparably connected with the three angels of Revelation fourteen. They are symbols within the same prophetic line. They must be recognized as such to understand the various roles that each of the angels represent. So just as the seven churches, seals and trumpets represent seven, and also the symbol of four and three within the overall symbolism of the seven (churches, seals and trumpets); the line of angels from the first of seven trumpet angels all the way through to the third angel must be considered as a whole. This identifies a line of eleven angels.

Amit a közelmúltban azonosítottunk, az az, hogy a Jelenések tizennegyedik fejezetének első és második angyalát az iszlám időpróféciája hatalmazza fel az első és második jaj vonatkozásában, és hogy a harmadik angyal felhatalmazása a harmadik jaj 9/11-i beteljesedése által valósul meg. Amit Jones alkalmazása azonosít (jóllehet nem az én álláspontomat fejtette ki), az az, hogy a Jelenések nyolcadik fejezetének első trombitás angyalától a Jelenések tizenegyedik fejezetének harmadik jajtrombitájáig minden egyes angyal elválaszthatatlan kapcsolatban áll a Jelenések tizennegyedik fejezetének három angyalával. Ugyanazon prófétai vonalon belüli jelképek ezek. Ekként kell őket felismerni ahhoz, hogy megértsük azokat a különböző szerepeket, amelyeket az egyes angyalok képviselnek. Így tehát, amiként a hét gyülekezet, a hét pecsét és a hét trombita a hetes számot képviseli, továbbá a négy és a három jelképrendszerét is a hét átfogó szimbolikáján belül (gyülekezetek, pecsétek és trombiták); úgy az angyalok sorát az elsőtől a hét trombitás angyal közül egészen a harmadik angyalig egészként kell szemlélni. Ez tizenegy angyalból álló sort azonosít.

The three angels of Revelation fourteen represent the warning message of the Millerites that announced the opening of the judgment and thereafter the warning message of the one hundred and forty-four thousand that is announcing the close of judgment.

A Jelenések könyve tizennegyedik fejezetének három angyala a milleriták figyelmeztető üzenetét jelképezi, amely az ítélet megnyílását hirdette, majd azt követően a száznegyvennégyezer figyelmeztető üzenetét, amely az ítélet lezárulását hirdeti.

The seven trumpets represent powers that God employed providentially to bring judgment upon nations that enforced the worship of the sun.

A hét trombita azokat a hatalmakat jelképezi, amelyeket Isten gondviselésszerűen felhasznált arra, hogy ítéletet hozzon azokra a nemzetekre, amelyek a nap imádatát kikényszerítették.

The first four trumpets identify the progressive demise of Western Rome by the year 476.

Az első négy harsona Nyugat-Róma fokozatos bukását jelöli meg Kr. u. 476-ig.

The fifth and sixth identify the demise of Eastern Rome from 1449 unto 1453.

Az ötödik és a hatodik azonosítja Kelet-Róma bukását 1449-től 1453-ig.

The last three trumpets represent Islam of the three woes.

Az utolsó három trombita az iszlámot jelképezi, a három jaj közül.

The angel in Revelation ten is Christ, who descends to empower the movement in the beginning and He descends again in Revelation eighteen, to empower the movement at the end.

A Jelenések könyve tizedik fejezetében szereplő angyal Krisztus, aki alászáll, hogy megerősítse a mozgalmat annak kezdetén, és a Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetében ismét alászáll, hogy megerősítse a mozgalmat annak végén.

The seventh trumpet began to sound on October 22, 1844 at the opening of the judgment which is the antitypical Day of Atonement. The trumpet of Jubilee was to be sounded on the Day of Atonement. Two trumpets therefore are sounded at the judgment; the Jubilee trumpet and the seventh trumpet.

A hetedik trombita 1844. október 22-én kezdett szólni az ítélet megnyílásakor, amely az engesztelés napjának ellenképi megfelelője. A jubileumi trombitát az engesztelés napján kellett megszólaltatni. Ezért az ítélet idején két trombita szólal meg: a jubileumi trombita és a hetedik trombita.

> Then shalt thou cause the trumpet of the jubilee to sound on the tenth day of the seventh month, in the day of atonement shall ye make the trumpet sound throughout all your land. And ye shall hallow the fiftieth year, and proclaim liberty throughout all the land unto all the inhabitants thereof: it shall be a jubilee unto you; and ye shall return every man unto his possession, and ye shall return every man unto his family. A jubilee shall that fiftieth year be unto you: ye shall not sow, neither reap that which groweth of itself in it, nor gather the grapes in it of thy vine undressed. Leviticus 25:9–11.

> Akkor fúvasd meg a kürtöt a jubileumon a hetedik hónap tizedik napján; az engesztelés napján fúvassátok meg a kürtöt egész földeteken. És szenteljétek meg az ötvenedik esztendőt, és hirdessetek szabadságot az egész földön minden lakosának: jubileum legyen az néktek; és térjen vissza ki-ki az ő birtokára, és térjen vissza ki-ki az ő nemzetségéhez. Jubileum legyen néktek az az ötvenedik esztendő: ne vessetek, és ne arassátok le, ami magától terem benne, és ne szedjétek le benne a meg nem metszett szőlőtő termését. 3 Mózes 25:9–11.

The context that identifies the scattering of Israel for “seven times” located in the very next chapter in Leviticus, is set forth in the verses that lead to the instruction of sounding the jubilee trumpet on the Day of Atonement.

Az az összefüggés, amely Izráel „hét időre” szóló szétszóratására mutat rá, s amely közvetlenül a Leviticus következő fejezetében található, azokban az igerészekben van kifejtve, amelyek a jubileumi kürt megszólaltatására vonatkozó rendelkezéshez vezetnek az engesztelés napján.

> Speak unto the children of Israel, and say unto them, When ye come into the land which I give you, then shall the land keep a sabbath unto the Lord. Six years thou shalt sow thy field, and six years thou shalt prune thy vineyard, and gather in the fruit thereof; But in the seventh year shall be a sabbath of rest unto the land, a sabbath for the Lord: thou shalt neither sow thy field, nor prune thy vineyard. That which groweth of its own accord of thy harvest thou shalt not reap, neither gather the grapes of thy vine undressed: for it is a year of rest unto the land. And the sabbath of the land shall be meat for you; for thee, and for thy servant, and for thy maid, and for thy hired servant, and for thy stranger that sojourneth with thee, And for thy cattle, and for the beast that are in thy land, shall all the increase thereof be meat. And thou shalt number seven sabbaths of years unto thee, seven times seven years; and the space of the seven sabbaths of years shall be unto thee forty and nine years. Leviticus 25:2–8.

> Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Amikor bementek arra a földre, amelyet nektek adok, nyugodjék meg a föld az Úrnak szentelt szombattal. Hat esztendeig vesd be meződet, és hat esztendeig metszd szőlődet, és takarítsd be annak termését; a hetedik esztendőben pedig teljes nyugalom szombatja legyen a földnek, az Úrnak szentelt szombat: meződet ne vesd be, és szőlődet ne metszd meg. Aratásodnak azt, ami magától nő, ne arasd le, és gondozatlan szőlőd fürtjeit ne szedd le; a föld nyugalmi esztendeje legyen az. A föld szombatjának termése legyen eledelül nektek: neked, szolgádnak, szolgálódnak, béresednek és jövevényednek, aki nálad tartózkodik, valamint állataidnak és a földeden levő vadaknak; annak minden termése eledelül szolgáljon. Számolj azután hét évszombatot, hétszer hét esztendőt, úgyhogy a hét évszombat ideje negyvenkilenc esztendő legyen számodra. 3 Mózes 25:2–8.

When Miller recognized the judgment against Israel for breaking the sabbath rest for the land in chapter twenty-six, he applied the principle that a day represents a year and discovered that a year is three hundred and sixty days, and that seven times three hundred and sixty was twenty-five hundred and twenty years of punishment for breaking the covenant. It was the first prophetic truth he discovered. It’s the foundation of the truths that made up the foundation that Christ laid through the work of Miller. The Jubilee trumpet is an announcement of deliverance and freedom.

Amikor Miller a huszonhatodik fejezetben felismerte az Izrael ellen szóló ítéletet amiatt, hogy megszegték a föld számára rendelt szombati nyugalmat, alkalmazta azt az elvet, hogy egy nap egy évet jelképez, és felismerte, hogy egy év háromszázhatvan napból áll, és hogy hétszer háromszázhatvan kétezer-ötszázhúsz évnyi büntetést jelentett a szövetség megszegéséért. Ez volt az első prófétai igazság, amelyet felfedezett. Ez azoknak az igazságoknak az alapja, amelyek annak az alapnak a részét képezték, amelyet Krisztus Miller munkája által fektetett le. A jubileumi trombita a szabadulás és a szabadság hirdetése.

The seventh trumpet is Islam of the third woe.

A hetedik trombita az iszlám, a harmadik jaj.

> But in the days of the voice of the seventh angel, when he shall begin to sound, the mystery of God should be finished, as he hath declared to his servants the prophets. Revelation 10:7.

> Hanem a hetedik angyal szavának napjaiban, amikor trombitálni kezd, beteljesedik az Isten titka, amint megjelentette az ő szolgáinak, a prófétáknak. Jelenések 10:7.

The seventh trumpet of Islam is an external prophetic truth and the Jubilee trumpet is the internal prophetic truth of justification by faith—deliverance from sin, which according to Sister White is the third angel in verity. In the period when the seventh trumpet is sounding, the mystery of Christ in you the hope of glory will be perfected as Christ combines His Divinity with the humanity of the one hundred and forty-four thousand. Those who then receive the seal of God will proclaim a trumpet message of warning represented as the third woe and also the warning of the third angel. The third woe empowers the message of the third angel when the angel who is no less a personage than Jesus Christ descends with a message in His hand.

Az iszlám hetedik trombitája külső prófétai igazság, a jubileumi trombita pedig a hit általi megigazulás belső prófétai igazsága — a bűnből való szabadulás, amely Sister White szerint valóság szerint a harmadik angyal. Abban az időszakban, amikor a hetedik trombita szól, a Krisztus tibennetek, a dicsőség reménysége titka tökéletességre jut, miközben Krisztus istenségét egyesíti a száznegyvennégyezer emberségével. Azok, akik akkor elnyerik Isten pecsétjét, egy figyelmeztető trombitaüzenetet fognak hirdetni, amely a harmadik jajként, valamint a harmadik angyal figyelmeztetéseként van bemutatva. A harmadik jaj felhatalmazza a harmadik angyal üzenetét, amikor az angyal, aki nem más személy, mint Jézus Krisztus, üzenettel a kezében alászáll.

When we identify that it was a time prophecy of the first and second woe that empowered the first angel’s message, and a prophecy of the third woe that empowers the third angel’s message, we are identifying the trumpets as ‘judgments that were brought upon Rome in response to Sunday enforcement.’ Those providential judgments, particularly the last three woe trumpets, align and parallel the warning message of Revelation fourteen’s three angels. Two woes and two angels in the Millerite history and the third woe and the third angel in the history of the one hundred and forty-four thousand. In the beginning history of the first and second angels, the message of the opening of the judgment was empowered by a fulfillment of Islam of the first and second woes. In the ending history of the third angel the message announcing the close of judgment was empowered by a fulfillment of Islam of the third woe.

Amikor felismerjük, hogy az első és a második jaj idejére vonatkozó prófécia hatalmazta fel az első angyal üzenetét, és hogy a harmadik jaj próféciája hatalmazza fel a harmadik angyal üzenetét, akkor a trombitákat úgy azonosítjuk, mint „ítéleteket, amelyeket Rómára hoztak a vasárnap megtartásának kikényszerítésére adott válaszként”. Ezek a gondviselésszerű ítéletek, különösen az utolsó három jajtrombita, összhangban állnak és párhuzamot alkotnak a Jelenések könyve tizennegyedik fejezetének három angyali figyelmeztető üzenetével. Két jaj és két angyal a millerita történelemben, valamint a harmadik jaj és a harmadik angyal a száznegyvennégyezer történelmében. Az első és második angyal kezdeti történetében az ítélet megnyílásának üzenetét az iszlámnak mint az első és második jaj beteljesedésének megvalósulása hatalmazta fel. A harmadik angyal záró történetében az ítélet lezárulását hirdető üzenetet az iszlámnak mint a harmadik jaj beteljesedésének megvalósulása hatalmazta fel.

The empowerment at the beginning and ending was represented by the angel of Revelation ten and eighteen, “who was no less a personage than Jesus Christ.” The external message of Islam and the internal message of judgment is the external third woe trumpet and the internal message of judgment is the trumpet of the third angel. The external trumpet of Islam is the prophecy of twenty-five hundred and twenty years and the internal trumpet of the third angel is the twenty-three hundred years. Both arrived and sounded at the opening of the judgment of the dead, and both arrived again at the opening of the judgment of the living.

A kezdetnél és a végénél adott felhatalmazást a Jelenések tizedik és tizennyolcadik fejezetének angyala jelképezte, „aki nem volt kisebb személy, mint Jézus Krisztus.” Az iszlám külső üzenete és az ítélet belső üzenete a külső harmadik jaj trombitája, az ítélet belső üzenete pedig a harmadik angyal trombitája. Az iszlám külső trombitája a kétezer-ötszázhúsz éves prófécia, a harmadik angyal belső trombitája pedig a kétezer-háromszáz év. Mindkettő megérkezett és megszólalt a halottak ítéletének megnyílásakor, és mindkettő ismét megérkezett az élők ítéletének megnyílásakor.

The angel of Revelation ten descended on August 11, 1840 in fulfillment of the prophecy of Islam and in so doing, the angel typified the descent of the angel of Revelation eighteen with a fulfillment of a prophecy of Islam. God’s judgment upon the rebellion of the Sunday law in 321, and then again in 538 is represented by the first six trumpets, and His judgment for the soon-coming Sunday law rebellion is represented by the seventh trumpet, which is the third woe and also the third angel. The warning message of the beginning of the judgment on October 22, 1844 and the warning message of the judgment of the living on 9/11 were both empowered by the seventh angel in the sequence that Jones set forth. Six trumpet angels in chapters eight and nine, then in chapter ten the angel descends who is no less a personage than Jesus Christ. He is the seventh in the sequence of angels, who is followed in chapter eleven by the third woe, which is the seventh trumpet that began to sound in 1844, but is the eighth in the series of angels that lead to the ninth, tenth and eleventh angels in Revelation fourteen.

A Jelenések tizedik fejezetének angyala 1840. augusztus 11-én szállt alá az iszlámra vonatkozó prófécia beteljesedéseként, és ezzel az angyal előképezte a Jelenések tizennyolcadik fejezete angyalának alászállását az iszlámra vonatkozó prófécia egy beteljesedésével. Isten ítélete a vasárnapi törvény 321-ben, majd ismét 538-ban megnyilvánuló lázadása fölött az első hat trombitában van ábrázolva, és az Ő ítélete a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény miatti lázadás felett a hetedik trombita által van ábrázolva, amely a harmadik jaj, és egyben a harmadik angyal is. Az ítélet kezdetének figyelmeztető üzenete 1844. október 22-én és az élők ítéletének figyelmeztető üzenete 9/11-kor egyaránt a hetedik angyal által nyert erőt abban a sorrendben, amelyet Jones felvázolt. Hat trombitás angyal a nyolcadik és kilencedik fejezetben, majd a tizedik fejezetben alászáll az angyal, aki nem kisebb személy, mint Jézus Krisztus. Ő a hetedik az angyalok sorozatában, akit a tizenegyedik fejezetben a harmadik jaj követ, amely a hetedik trombita, s amely 1844-ben kezdett szólni, de az angyalok sorában a nyolcadik, amely a Jelenések tizennegyedik fejezetének kilencedik, tizedik és tizenegyedik angyalához vezet.

The third angel’s message cannot be isolated from the first and second angels’ messages, but neither can it be separated from the seven trumpets of God’s judgment upon apostasy. The first four trumpets of judgment in chapter eight of Revelation identify the progressive demise of Western Rome after Constantine’s first Sunday law in 321 and began at his division of the empire into east and west in 330.

A harmadik angyal üzenete nem különíthető el az első és a második angyal üzenetétől, de nem választható el Isten hitehagyásra kimondott ítéletének hét trombitájától sem. A Jelenések nyolcadik fejezetében található ítéleti trombiták közül az első négy a Nyugat-Római Birodalom fokozatos hanyatlását azonosítja Konstantin első vasárnaptörvénye után, 321-ben, és akkor vette kezdetét, amikor 330-ban a birodalmat keleti és nyugati részre osztotta.

> “When our nation, in its legislative councils, shall enact laws to bind the consciences of men in regard to their religious privileges, enforcing Sunday observance, and bringing oppressive power to bear against those who keep the seventh-day Sabbath, the law of God will, to all intents and purposes, be made void in our land; and national apostasy will be followed by national ruin.” Review and Herald, December 18, 1888.

> „Amikor nemzetünk törvényhozó testületeiben olyan törvényeket hoz, amelyek az emberek lelkiismeretét vallási kiváltságaik tekintetében megkötik, kikényszerítik a vasárnap megtartását, és elnyomó hatalmat gyakorolnak azok ellen, akik a hetedik napi szombatot tartják, akkor Isten törvénye minden gyakorlati tekintetben érvényét veszti földünkön; és a nemzeti hitehagyást nemzeti romlás fogja követni.” Review and Herald, 1888. december 18.

The principle of national apostasy bringing national ruin was brought upon Constantine’s nation beginning with the first four trumpets that brought Western Rome to a conclusion by 476. Eastern Rome came to its conclusion in 1453, though it had prophetically lost its national sovereignty on July 27, 1449. Unlike Babylon, who was overthrown in one night, Rome, both western and eastern was brought to their endings progressively. The demise of Western Rome under the first four trumpets by 476, represents the demise of the United States under four trumpets, which at one level represents the four generations of the United States that began in 1798 and ends at the Sunday law. Those four generations parallel the four generations of Adventism, which parallel the first four churches of Revelation two, and the four escalating abominations of Ezekiel chapter eight and the four waves of grasshoppers in the book of Joel.

A nemzeti hitehagyásnak nemzeti romlást előidéző alapelve Konstantin nemzetére zúdult az első négy trombitaszóval kezdődően, amelyek 476-ra lezárásra juttatták a Nyugatrómai Birodalmat. A Keletrómai Birodalom 1453-ban jutott végére, jóllehet prófétai értelemben 1449. július 27-én már elvesztette nemzeti szuverenitását. Babilonnal ellentétben, amely egyetlen éjszaka alatt döntetett meg, Róma, mind nyugati, mind keleti, fokozatosan jutott végéhez. A Nyugatrómai Birodalom hanyatlása az első négy trombitaszó alatt 476-ra az Egyesült Államok négy trombitaszó alatti hanyatlását jelképezi, ami egy szinten az Egyesült Államok négy nemzedékét jelenti, amely 1798-ban kezdődött és a vasárnaptörvénynél ér véget. E négy nemzedék párhuzamban áll az adventizmus négy nemzedékével, amelyek párhuzamban állnak a Jelenések könyve második fejezetének első négy gyülekezetével, Ezékiel nyolcadik fejezetének négy fokozódó utálatosságával és Jóel könyvének sáskajárásának négy hullámával.

> For thus saith the Lord God; How much more when I send my four sore judgments upon Jerusalem, the sword, and the famine, and the noisome beast, and the pestilence, to cut off from it man and beast? Ezekiel 14:21.

> Mert így szól az Úr Isten: Mennyivel inkább, amikor elküldöm Jeruzsálemre az én négy súlyos ítéletemet: a fegyvert, az éhínséget, a veszedelmes vadállatot és a dögvészt, hogy kiirtsak belőle embert és barmot! Ezékiel 14:21.

The fifth and sixth trumpets brought down Eastern Rome, and eastern Rome in prophetic relation to western Rome, represents the state. Western Rome represents the church. Western Rome also represents the United States, who is conquered first, as was western Rome.

Az ötödik és hatodik trombitaszó Kelet-Róma bukását idézte elő, és Kelet-Róma, prófétai viszonyában Nyugat-Rómához, az államot jelképezi. Nyugat-Róma az egyházat jelképezi. Nyugat-Róma egyúttal az Egyesült Államokat is jelképezi, amelyet először hódítanak meg, miként Nyugat-Rómát is.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> „Amikor Amerika, a vallásszabadság földje, a pápasággal egyesülve erőszakot gyakorol a lelkiismeretre, és az embereket a hamis szombat tiszteletére kényszeríti, akkor a földkerekség minden országának népe arra lesz vezetve, hogy kövesse példáját.” Testimonies, 6. kötet, 18.

The first four trumpets represent the four generations of American history, and when the United States falls, the glorious land of verse forty-one of Daniel eleven has just fallen, and the next obstacle is Egypt, a symbol of the rest of the nations of the world. The United Nations, who are the ten kings, then agree to give their seventh kingdom to the papacy, for ‘a short space—one hour,’ in Revelation seventeen. This occurs at Herod’s birthday party, when he pledges half his kingdom. At Herod’s birthday party, in that hour the handwriting appears upon the plaster of the walls, and Belshazzar is slain. That hour arrives at the Sunday law and continues until the close of human probation. The seventh kingdom is conquered as typified by the destruction of the walls of Constantinople that came down in 1453. From the Sunday law in the United States, as typified by 1449; unto the fall of Constantinople in 1453 is four symbolic years. The papacy received its deadly wound in 1798.

Az első négy trombita az amerikai történelem négy nemzedékét jelképezi, és amikor az Egyesült Államok elbukik, akkor éppen elbukott Dániel tizenegyedik fejezete negyvenegyedik versének dicsőséges földje, és a következő akadály Egyiptom, amely a világ többi nemzetének jelképe. Az Egyesült Nemzetek, akik a tíz királyt jelentik, ezután beleegyeznek abba, hogy hetedik országukat átadják a pápaságnak, „egy rövid időre — egy órára”, a Jelenések tizenhetedik fejezete szerint. Ez Heródes születésnapi ünnepén történik, amikor felajánlja országa felét. Heródes születésnapi ünnepén, abban az órában megjelenik az írás a fal vakolatán, és Baltazárt megölik. Ez az óra a vasárnaptörvénynél érkezik el, és az emberi kegyelemidő lezárultáig tart. A hetedik ország meghódíttatik, amint azt Konstantinápoly falainak 1453-ban bekövetkezett lerombolása előképezi. Az Egyesült Államokban bevezetett vasárnaptörvénytől, amelyet 1449 jelképez, Konstantinápoly 1453-as bukásáig négy jelképes év telik el. A pápaság 1798-ban kapta halálos sebét.

In Daniel eleven verse forty the papacy fell in 1798, at the time of the end. Then the king of the south fell in 1989, at the time of the end. The United States falls in verse forty-one and Egypt falls in verse forty-two and the papacy comes to its second and final fall in verse forty-five.

Dániel könyve tizenegyedik fejezetének negyvenedik versében a pápaság 1798-ban bukott el, a vég idején. Azután a déli király 1989-ben bukott el, a vég idején. Az Egyesült Államok a negyvenegyedik versben bukik el, Egyiptom a negyvenkettedik versben bukik el, a pápaság pedig a negyvenötödik versben jut el második és végső bukásához.

> “From the rise and fall of nations as made plain in the books of Daniel and the Revelation, we need to learn how worthless is mere outward and worldly glory. Babylon, with all its power and magnificence, the like of which our world has never since beheld,—power and magnificence which to the people of that day seemed so stable and enduring,—how completely has it passed away! As ‘the flower of the grass,’ it has perished. James 1:10. So perished the Medo-Persian kingdom, and the kingdoms of Grecia and Rome. And so perishes all that has not God for its foundation. Only that which is bound up with His purpose, and expresses His character, can endure. His principles are the only steadfast things our world knows.” Prophets and Kings, 548.

> „A nemzetek felemelkedéséből és bukásából, amint azt Dániel és a Jelenések könyve világosan feltárja, meg kell tanulnunk, milyen értéktelen a pusztán külső és világi dicsőség. Babilon, minden hatalmával és pompájával együtt, amilyenhez foghatót világunk azóta sem látott — olyan hatalommal és pompával, amely az akkori emberek szemében oly szilárdnak és maradandónak tűnt —, milyen teljesen semmivé lett! Mint „a fű virága”, elveszett. Jakab 1:10. Így veszett el a médo-perzsa birodalom, valamint Görögország és Róma birodalma is. És így vész el mindaz, aminek nem Isten az alapja. Egyedül az maradhat meg, ami az Ő szándékával forrott egybe, és az Ő jellemét fejezi ki. Az Ő elvei az egyedüli szilárd dolgok, amelyeket világunk ismer.” Prophets and Kings, 548.

The fall of the United States (the false prophet) in verse forty-one was typified by 1449, and the fall of Egypt (the dragon) in verse forty-two was typified by 1453 and the papacy (the beast) comes to its end with none to help as typified by 1798. The false prophet and the dragon are brought down by trumpet powers, and the beast is brought down by a dragon power.

Az Egyesült Államoknak (a hamis prófétának) a negyvenegyedik versben említett bukását 1449 jelképezte előre, Egyiptomnak (a sárkánynak) a negyvenkettedik versben említett bukását pedig 1453 jelképezte előre, és a pápaság (a fenevad) úgy jut a végére, hogy senki sincs segítségére, amint azt 1798 előképezte. A hamis prófétát és a sárkányt trombitahatalmak döntik le, a fenevadat pedig egy sárkányhatalom dönti le.

The number four is a symbol of the dissolution of a kingdom. Alexander’s kingdom disintegrated into four kingdoms, and Egypt came down in the Red Sea in the fourth generation, and Israel is bowing to the sun in the fourth abomination of Ezekiel eight. The four generations of Protestantism and Republicans in the earth beast began in 1798 and ends at the soon-coming Sunday law for both horns. Ezekiel’s four sore judgments upon Jerusalem illustrate four judgments upon the United States, and those four judgments upon the sixth kingdom of Bible prophecy typify the four years from 1449 unto 1453 when the seventh kingdom of Bible prophecy agrees to give half their kingdom unto the papacy in a church and state relationship that the whore of Tyre reigns over.

A négyes szám egy ország felbomlásának jelképe. Sándor birodalma négy országra hullott szét, és Egyiptom a Vörös-tengerben a negyedik nemzedékben hanyatlott alá, továbbá Izráel a nap előtt borul le Ezékiel nyolcadik fejezetének negyedik utálatosságában. A protestantizmus és a köztársaságiak négy nemzedéke a föld fenevadjában 1798-ban kezdődött, és mindkét szarv számára a hamarosan eljövendő vasárnaptörvénnyel ér véget. Ezékiel négy súlyos ítélete Jeruzsálem felett az Egyesült Államokra váró négy ítéletet szemlélteti, és ez a négy ítélet a bibliai prófécia hatodik országán a négy évet jelképezi 1449-től 1453-ig, amikor a bibliai prófécia hetedik országa beleegyezik, hogy országának felét a pápaságnak adja egy olyan egyház és állam közötti kapcsolatban, amely fölött Tírus paráznája uralkodik.

The four years of 1449 unto 1453 represent the demise of the seventh kingdom at the Sunday law, and they also represent the period of the demise of the eighth kingdom from the Sunday law unto the close of probation. The conquering of Egypt, who is the world and also the dragon that is given to the papacy, is a fractal at the beginning of the period symbolized by the four years of 1449 unto 1453. This identifies the fall of Constantinople at the Sunday law, and then again when Michael stands up. When Michael stands up the four angels are fully released according to inspiration.

Az 1449-től 1453-ig terjedő négy év a hetedik királyság pusztulását jelképezi a vasárnaptörvénynél, és egyúttal a nyolcadik királyság pusztulásának időszakát is jelképezi a vasárnaptörvénytől a kegyelemidő lezárultáig. Egyiptom meghódítása, amely a világ, és egyben a sárkány is, amely a pápaságnak adatik, egy fraktál az 1449-től 1453-ig terjedő négy év által jelképezett időszak kezdetén. Ez azonosítja Konstantinápoly bukását a vasárnaptörvénynél, majd ismét akkor, amikor Mihály feláll. Amikor Mihály feláll, a négy angyal az ihletés szerint teljesen eloldatik.

> “I saw that the four angels would hold the four winds until Jesus’ work was done in the sanctuary, and then will come the seven last plagues.” Early Writings, 36.

> „Láttam, hogy a négy angyal visszatartja a négy szelet, amíg Jézus be nem fejezi munkáját a szentélyben, és azután eljön a hét utolsó csapás.” Early Writings, 36.

Four divisions of Alexander’s kingdom, four trumpets upon Western Rome, four winds released on Eastern Rome, four sore judgments upon Jerusalem, four winds released when the papacy comes to its end with none to help. With these prophetic symbols set forth we will consider the second woe in the context of applying it at the soon coming Sunday law.

Nagy Sándor birodalmának négy részre oszlása; négy trombitaszó Nyugat-Róma felett; négy szél szabadul el Kelet-Róma ellen; négy súlyos ítélet Jeruzsálem felett; négy szél szabadul el, amikor a pápaság segítség nélkül jut a végére. E prófétai jelképek feltárása után megvizsgáljuk a második jajszót annak összefüggésében, hogy azt a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvényre alkalmazzuk.

## The Council of Florence

A firenzei zsinat

In 1439, at the Council of Florence (also called the Union of Florence), representatives of the Eastern Orthodox Church (led by the Byzantine Emperor John VIII Palaiologos and the Patriarch of Constantinople) signed a formal decree of union with the Roman Catholic Church. They agreed to identify the Pope of Rome as the head (supreme authority) of the entire Church.

1439-ben, a firenzei zsinaton (más néven a firenzei unió alkalmával) a keleti ortodox egyház képviselői — élükön VIII. János Palaiologosz bizánci császárral és Konstantinápoly pátriárkájával — hivatalos uniós dekrétumot írtak alá a római katolikus egyházzal. Egyetértettek abban, hogy Róma pápáját az egész Egyház fejének (legfőbb tekintélyének) ismerjék el.

> For the husband is the head of the wife, even as Christ is the head of the church: and he is the saviour of the body. Ephesians 5:23.

> Mert a férj feje a feleségnek, miként Krisztus is feje az egyháznak; és ő a test megtartója. Efézus 5:23.

## The Nicene Creed

A Niceai hitvallás

The Emperor and Patriarch accepted the “Filioque clause” in the Nicene Creed, which was an addition to the Nicene Creed, claiming that the Holy Spirit proceeds from the Father and the Son. The Nicene Creed is one of the most important and widely used statements within the history of the Catholic faith. The Nicene Creed is a formal summary of core Catholic beliefs. It was originally written to defend the truth about who Jesus Christ is. In 325, a major controversy arose because a priest named Arius taught that Jesus was created by God the Father and was not fully God.

A császár és a pátriárka elfogadta a niceai hitvallásban a „Filioque-záradékot”, amely a niceai hitvallás kiegészítése volt, s amely azt állította, hogy a Szentlélek az Atyától és a Fiútól származik. A niceai hitvallás a katolikus hit történetének egyik legfontosabb és legszélesebb körben használt hitvallási megfogalmazása. A niceai hitvallás a katolikus hit alapvető tanításainak hivatalos összefoglalása. Eredetileg azért fogalmazták meg, hogy megvédje az igazságot arról, kicsoda Jézus Krisztus. 325-ben nagy vita támadt, mert egy Arius nevű pap azt tanította, hogy Jézust az Atyaisten teremtette, és nem volt teljesen Isten.

Emperor Constantine called the First Council of Nicaea to settle the issue. The council strongly affirmed that Jesus is fully God, “of the same substance” as the Father. The Creed was later expanded at the Council of Constantinople in 381. It is to be noted at this point; that the Nicene Creed was established in the history of Constantine the first, and it would be an issue for the last Constantine, who was Constantine the eleventh, who was the last Emperor of the eastern Byzantine Empire. Constantine the Great, who was the first is repeatedly set forth as a subject in Bible prophecy. He is the ruler at the beginning of the empire of the east and therefore typifies the ruler at the ending of the empire of the east. The fact that the Nicene Creed is an element of both the beginning and ending histories must be noted by a student of prophecy, if they understand the principle of alpha and omega.

Konstantin császár hívta össze az első niceai zsinatot, hogy rendezze a kérdést. A zsinat határozottan megerősítette, hogy Jézus teljes mértékben Isten, „az Atyával egylényegű”. A hitvallást később, 381-ben, a konstantinápolyi zsinaton bővítették ki. E ponton meg kell jegyezni, hogy a niceai hitvallás Konstantin, az első történetében nyert megállapítást, és kérdéssé válna az utolsó Konstantin számára, aki XI. Konstantin volt, a keleti Bizánci Birodalom utolsó császára. Nagy Konstantin, aki az első volt, újra meg újra a bibliai prófécia tárgyaként kerül bemutatásra. Ő a keleti birodalom kezdetén uralkodó fejedelem, és ezért a keleti birodalom végén uralkodó fejedelem előképe. A prófécia tanulmányozójának fel kell ismernie azt a tényt, hogy a niceai hitvallás mind a kezdeti, mind a záró történeteknek eleme, ha érti az alfa és az ómega elvét.

In 381, the Nicene Creed was updated with the doctrine of Purgatory, the doctrine of the Eucharist, with the acceptance of the use of unleavened bread for the Eucharist, which was a Latin practice. The Creed of 381 also accepted the Catholic understanding of original sin and the afterlife. It ended with this key line: “We also define that the holy apostolic see and the Roman Pontiff holds the primacy over the whole world and is the true vicar of Christ.”

381-ben a niceai hitvallást kiegészítették a purgatórium tanával, az Eucharisztia tanával, valamint azzal, hogy elfogadták a kovásztalan kenyér használatát az Eucharisztiában, ami latin gyakorlat volt. A 381-es hitvallás a katolikus felfogást is elfogadta az eredendő bűnről és a túlvilágról. A következő kulcsfontosságú mondattal zárult: „Azt is meghatározzuk, hogy a szent apostoli szék és a római pápa az egész világ felett primátust gyakorol, és Krisztus igaz helytartója.”

At the Council of Florence another updated version was signed on July 6, 1439, 14 years before Constantinople fell to the Ottoman Turks in 1453. The union was signed under heavy political pressure. The Byzantine Empire was desperate for military help from the West against the advancing Ottomans. When the Greek delegates returned home, the agreement was strongly rejected by the majority of the clergy, monks, and ordinary people in the East. Most of the bishops who signed it later withdrew their support. The union was never fully implemented and was formally repudiated by the Eastern Orthodox Church in the following years. By the time Constantinople fell in 1453, the union had already effectively collapsed. It is often described by historians as a political union that failed due to deep theological, cultural, and popular resistance.

A firenzei zsinaton egy újabb, átdolgozott változatot írtak alá 1439. július 6-án, 14 évvel azelőtt, hogy Konstantinápoly 1453-ban az oszmán törökök kezére jutott. Az uniót súlyos politikai nyomás alatt írták alá. A Bizánci Birodalom kétségbeesetten katonai segítséget remélt Nyugatról az előretörő oszmánokkal szemben. Amikor a görög küldöttek hazatértek, a megállapodást Keleten a papság, a szerzetesek és a nép többsége határozottan elutasította. Azt a legtöbb püspök, aki aláírta, később visszavonta támogatását. Az uniót soha nem hajtották végre teljes mértékben, és a Keleti Ortodox Egyház a következő években hivatalosan is elvetette. Mire Konstantinápoly 1453-ban elesett, az unió gyakorlatilag már összeomlott. A történészek gyakran olyan politikai uniónak írják le, amely a mély teológiai, kulturális és népi ellenállás miatt vallott kudarcot.

At the First Council of Nicaea of 325 the Nicene Creed was adopted. It is marked five years before the year 330, when the 360 years of Daniel eleven, verse twenty-four, represented as a “time” concluded.

A 325-ben tartott első niceai zsinaton elfogadták a niceai hitvallást. Ez öt évvel a 330. év előttre esik, amikor lezárult a Dániel 11. fejezetének 24. versében szereplő 360 esztendő, amelyet egy „idő” jelképezett.

> He shall enter peaceably even upon the fattest places of the province; and he shall do that which his fathers have not done, nor his fathers’ fathers; he shall scatter among them the prey, and spoil, and riches: yea, and he shall forecast his devices against the strong holds, even for a time. Daniel 11:24.

> Békességesen bevonul még a tartomány legkövérebb helyeire is; és olyat cselekszik, amit sem atyái, sem atyáinak atyái nem cselekedtek: zsákmányt, prédát és gazdagságot szór szét közöttük; sőt a várak ellen is terveket forral, de csak egy ideig. Dániel 11:24.

The year 31 BC and 330 both mark the “time appointed” of verses twenty-seven and twenty-nine of Daniel eleven.

Kr. e. 31 és 330 egyaránt Dániel tizenegyedik fejezetének huszonhetedik és huszonkilencedik versében említett „kijelölt időt” jelölik.

> And both these kings’ hearts shall be to do mischief, and they shall speak lies at one table; but it shall not prosper: for yet the end shall be at the time appointed. … At the time appointed he shall return, and come toward the south; but it shall not be as the former, or as the latter. Daniel 11:27, 29.

> És mindkét király szíve gonoszságra irányul, és egy asztalnál hazugságot szólnak; de nem lesz sikeres, mert a vég még a kijelölt időre marad. … A kijelölt időben visszatér, és dél felé jön; de nem úgy lesz, mint az előbbi, vagy mint az utóbbi alkalommal. Dániel 11:27, 29.

The beginning (330) and ending (1449–1453) of the prophetic line of eastern Rome is represented by the first and last emperor Constantine. The alpha and omega of the prophetic line of eastern Rome, called the Byzantine Empire is connected to the ending of the three hundred and sixty-years Imperial Rome ruled supremely from the battle of Actium in 31 BC unto the year 330, and then onward to 1453. Before the battle of Actium in 31 BC Mark Antony and Augustus Ceasar spoke lies at one table that did not prosper. Before the year 330, in 325 the Nicene Creed was adopted. Before the year 1453 the updated version of the very same Nicene Creed was adopted. Before 31 BC two political figures told lies at one table. In 325 the spiritual lies were told at one table. Those two witnesses identify the political and spiritual lies that were adopted in 1439 at the Council of Florence. That updated Nicene Creed was called the Decree of Union.

A keleti Róma prófétai vonalának kezdetét (330) és végét (1449–1453) az első és az utolsó Konstantin nevű császár jelképezi. A keleti Róma — a Bizánci Birodalomnak nevezett állam — prófétai vonalának alfája és ómegája összekapcsolódik a háromszázhatvan éves császári Róma lezárulásával, amely Kr. e. 31-ben, az actiumi csatától kezdve uralkodott legfőbb hatalommal 330-ig, majd onnan tovább 1453-ig. Az actiumi csata előtt, Kr. e. 31-ben, Marcus Antonius és Augustus Caesar egy asztalnál hazugságokat szóltak, amelyek nem jártak sikerrel. 330 előtt, 325-ben elfogadták a niceai hitvallást. 1453 előtt ennek a pontosan ugyanazon niceai hitvallásnak a frissített változatát fogadták el. Kr. e. 31 előtt két politikai szereplő mondott hazugságokat egy asztalnál. 325-ben a lelki hazugságokat mondták el egy asztalnál. Ez a két tanú azonosítja azokat a politikai és lelki hazugságokat, amelyeket 1439-ben, a firenzei zsinaton fogadtak el. Ezt a frissített niceai hitvallást az Unió dekrétumának nevezték.

The first waymark of lies at one table came before 31 BC, and was between two political factions of pagan Rome. The time appointed for those lies was 31 BC, and it consisted of Augustus, a symbol of Rome against a confederacy of a man and woman representing Egypt. The second set of lies was 325, and the time appointed was 330. The third set of lies was in 1439, and the time appointed was 1449–1453. Those at the table in 1439 represented western and eastern Rome, with eastern Rome seeking a political goal, by agreeing to a religious argument. 31 BC, followed by 330 and then 1453 represent a triple application of the line of Rome.

A „hazugságok egy asztalnál” első útjelzője Kr. e. 31 előtt volt, és a pogány Róma két politikai frakciója között állt fenn. Az e hazugságok számára rendelt idő Kr. e. 31 volt, és Augustusban állt, mint Róma jelképében, egy férfi és egy nő szövetségével szemben, akik Egyiptomot jelképezték. A hazugságok második együttese 325-ben volt, és a rendelt idő 330 volt. A harmadik együttes 1439-ben volt, és a rendelt idő 1449–1453. Azok, akik 1439-ben az asztalnál voltak, a nyugati és a keleti Rómát képviselték, miközben a keleti Róma politikai célt keresett azáltal, hogy egy vallási érveléshez hozzájárult. Kr. e. 31, amelyet 330, majd 1453 követett, a Róma-vonal hármas alkalmazását jelképezi.

The political threat of the alliance of Marc Antony and Cleopatra, typified the spiritual threat of the heresy of Arianism in 325, which in turn typified the political and religious threat of the Islamic Turks in 1439.

Marcus Antonius és Kleopátra szövetségének politikai fenyegetése előképe volt az ariánus eretnekség 325-ben jelentkező lelki fenyegetésének, amely viszont előképe volt az iszlám törökök 1439-ben jelentkező politikai és vallási fenyegetésének.

The doctrines of the Nicene Creed are lies and there is no truth in them. The document signed on July 6, 1439, at the Council of Florence was called the Decree of Union and represented the same lies and more. When the delegates returned to Constantinople in 1439, they were met with anger and accusations of betrayal. The saying went around: “Better the Turkish turban than the Pope’s mitre.”

A niceai hitvallás tanai hazugságok, és semmi igazság nincs bennük. A Firenzében tartott zsinaton 1439. július 6-án aláírt okiratot az Egyesülési dekrétumnak nevezték, és ugyanazokat a hazugságokat, sőt még többet is képviselt. Amikor a küldöttek 1439-ben visszatértek Konstantinápolyba, harag és árulás vádja fogadta őket. Ez a mondás terjedt el: „Inkább a török turbán, mint a pápa mitrája.”

The union was signed mainly because the Byzantine Emperor desperately needed Western military help against the Ottomans. Once it became clear that very little (or no) military aid was coming, support for the union evaporated. In 1450–1451, several Eastern synods rejected the union, and after Constantinople fell in 1453, the union was completely abandoned. The ultimate outcome of the Decree of Union of Florence is considered by the Eastern Orthodox Church as a failed and rejected council. It is not recognized as valid. The Roman Catholic Church, however, still considers it a valid ecumenical council.

Az uniót főként azért írták alá, mert a bizánci császárnak kétségbeesetten szüksége volt a Nyugat katonai segítségére az oszmánokkal szemben. Amint nyilvánvalóvá vált, hogy nagyon csekély mértékű — vagy semmiféle — katonai segítség nem érkezik, az unió támogatottsága szertefoszlott. 1450–1451-ben több keleti zsinat elutasította az uniót, és Konstantinápoly 1453-as eleste után az uniót teljesen feladták. A firenzei uniós dekrétum végső kimenetelét a keleti ortodox egyház sikertelen és elutasított zsinatnak tekinti. Nem ismeri el érvényesnek. A római katolikus egyház azonban továbbra is érvényes egyetemes zsinatnak tekinti.

We are setting the logic to understand how the prophetic characteristics of the second woe are repeated in the history of the third woe. The one-hundred-and-fifty-year prophecy of the first woe began on July 27, 1299 and ended on July 27, 1449.

Annak a logikáját állítjuk fel, hogy megértsük, miként ismétlődnek meg a második jaj prófétikus jellemzői a harmadik jaj történetében. Az első jaj százötven éves próféciája 1299. július 27-én kezdődött, és 1449. július 27-én ért véget.

## 1449

1449

Constantine XI Palaiologos was born in 1404 and reigned from January, 1449 unto May 29, 1453. He was the final emperor of the Eastern Roman (Byzantine) Empire, which had lasted over 1,100 years. He bravely led the defense of Constantinople during the Ottoman siege in 1453 with only about 7,000 to 8,000 defenders against Mehmed II’s army of 80,000 plus. He died fighting on the city walls on May 29, 1453 when Constantinople finally fell. His body was never conclusively identified. His death marked the end of the Roman Empire (the last direct continuation of the empire founded by Augustus in 27 BC).

XI. Konstantin Palaiologos 1404-ben született, és 1449 januárjától 1453. május 29-éig uralkodott. Ő volt a Kelet-római (Bizánci) Birodalom utolsó császára, amely több mint 1100 éven át állt fenn. 1453-ban, az oszmán ostrom idején, bátran vezette Konstantinápoly védelmét mindössze mintegy 7000–8000 védővel II. Mehmed több mint 80 000 fős seregével szemben. 1453. május 29-én, amikor Konstantinápoly végül elesett, a város falain harcolva halt meg. Holttestét soha nem azonosították minden kétséget kizáróan. Halála a Római Birodalom végét jelentette (annak a birodalomnak az utolsó közvetlen folytatásáét, amelyet Augustus Kr. e. 27-ben alapított).

He is remembered in Greek history and Orthodox tradition as a heroic figure — often called “the Marble Emperor” in legend (the belief that he will one day return to save Constantinople).

A görög történelemben és az ortodox hagyományban hősi alaként őrzik emlékezetét — a legendában gyakran „a Márványcsászárnak” nevezik (annak a hitnek megfelelően, hogy egy napon visszatér, hogy megmentse Konstantinápolyt).

John VIII Palaiologos (1392–1448) was the second-to-last Byzantine Emperor who reigned from 1425–1448. He was the eldest son of Emperor Manuel II Palaiologos and the older brother of Constantine XI. John VIII spent most of his reign desperately trying to save the dying Byzantine Empire from the Ottomans. In 1439, he personally traveled to Italy and presided over the Council of Florence, where he and the Eastern Orthodox delegation temporarily agreed to reunite with the Roman Catholic Church and accept the Pope as head of the Church. Constantine the Great had also presided over the Council of Nicaea. John VIII hoped this union with the papacy would bring Western military help against the Turks, but the union was deeply unpopular back in Constantinople and ultimately failed. John VIII died in 1448 (of natural causes), just five years before Constantinople fell in 1453. His brother Constantine XI then became emperor and died defending the city.

VIII. Ióannész Palaiologosz (1392–1448) az utolsó előtti bizánci császár volt, aki 1425 és 1448 között uralkodott. II. Manuél Palaiologosz császár legidősebb fia és XI. Konstantin bátyja volt. VIII. Ióannész uralkodásának nagy részét azzal töltötte, hogy kétségbeesetten próbálta megmenteni a haldokló Bizánci Birodalmat az oszmánoktól. 1439-ben személyesen Itáliába utazott, és elnökölt a firenzei zsinaton, ahol ő és a keleti ortodox küldöttség ideiglenesen beleegyezett abba, hogy újraegyesüljön a római katolikus egyházzal, és elfogadja a pápát az Egyház fejének. Nagy Konstantin szintén elnökölt a niceai zsinaton. VIII. Ióannész abban reménykedett, hogy ez az unió a pápasággal nyugati katonai segítséget hoz majd a törökök ellen, ám az unió Konstantinápolyban mélységesen népszerűtlen volt, és végül kudarcot vallott. VIII. Ióannész 1448-ban halt meg (természetes okokból), mindössze öt évvel Konstantinápoly 1453-as eleste előtt. Ezután testvére, XI. Konstantin lett a császár, és a város védelmében halt meg.

When John VIII died in 1448, his brother Constantine XI was chosen as successor. By 1448 the Byzantine Empire was a tiny vassal state, and the Ottomans had significant influence over who sat on the throne in Constantinople. On July 27, 1449, a very significant political event occurred in the final years of the Byzantine Empire. The Byzantine Emperor John VIII Palaiologos had died earlier in 1448. His brother, Constantine XI Palaiologos (the last emperor), was proclaimed emperor in Constantinople. However, before Constantine XI officially ascended the throne, he sent ambassadors to the Ottoman Sultan (Murad II) and requested permission to reign. The Sultan granted that permission, and only then was Constantine XI formally crowned and recognized as emperor. This act was seen as the voluntary surrender of Byzantine independence. For the first time, a Byzantine emperor openly acknowledged that he ruled only by permission of the Ottoman Turks. Just four years later, in 1453, Constantinople fell to the Ottomans.

Amikor VIII. János 1448-ban meghalt, utódául testvérét, XI. Konstantint választották. 1448-ra a Bizánci Birodalom jelentéktelen vazallusállammá zsugorodott, és az oszmánoknak jelentős befolyásuk volt arra, hogy ki ülhetett Konstantinápoly trónján. 1449. július 27-én a Bizánci Birodalom utolsó éveiben igen jelentős politikai esemény történt. VIII. János Palaiologosz bizánci császár már korábban, 1448-ban meghalt. Testvérét, XI. Konstantin Palaiologoszt (az utolsó császárt) Konstantinápolyban császárrá kiáltották ki. Mielőtt azonban XI. Konstantin hivatalosan elfoglalta volna a trónt, követeket küldött az oszmán szultánhoz (II. Murádhoz), és engedélyt kért az uralkodásra. A szultán megadta ezt az engedélyt, és csak ezután koronázták meg XI. Konstantint hivatalosan, valamint ismerték el császárként. Ezt a cselekedetet a bizánci függetlenség önkéntes feladásának tekintették. Első ízben ismerte el nyíltan egy bizánci császár, hogy csak az oszmán törökök engedélyével uralkodik. Mindössze négy évvel később, 1453-ban Konstantinápoly az oszmánok kezére került.

Three hundred and ninety-one years and fifteen days after July 27, 1449, on August 11, 1840, the Turks sought protection from Egypt by submitting to the four great European powers, thus fulfilling the prophecy of an hour, day, month and year. We have now set the logic in place to apply the first and second woe at the soon coming Sunday law. Peter as a symbol of the one hundred and forty-four thousand represents the movement of the third angel and William Miller represents the movement in the first and second angels. Both movements are associated with “keys.”

1449. július 27. után háromszázkilencvenegy évvel és tizenöt nappal, 1840. augusztus 11-én a törökök Egyiptommal szemben a négy nagy európai hatalomnak való alávetéssel kerestek védelmet, és így beteljesítették az egy óra, egy nap, egy hónap és egy év próféciáját. Most lefektettük annak logikáját, miként alkalmazandó az első és a második jaj a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénynél. Péter, mint a száznegyvennégyezer jelképe, a harmadik angyal mozgalmát képviseli, William Miller pedig az első és a második angyalban megjelenő mozgalmat képviseli. Mindkét mozgalom a „kulcsokkal” áll kapcsolatban.

> And the key of the house of David will I lay upon his shoulder; so he shall open, and none shall shut; and he shall shut, and none shall open. Isaiah 22:22.

> És a Dávid házának kulcsát az ő vállára vetem; megnyitja, és senki be nem zárja; bezárja, és senki meg nem nyitja. Ézsaiás 22:22.

> And I say also unto thee, That thou art Peter, and upon this rock I will build my church; and the gates of hell shall not prevail against it. And I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven. Matthew 16:18, 19.

> Én is mondom neked, hogy te Péter vagy, és ezen a kősziklán építem fel az én egyházamat; és a pokol kapui sem vesznek erőt rajta. És neked adom a mennyek országának kulcsait: és amit megkötsz a földön, kötve lesz a mennyekben; és amit feloldasz a földön, oldva lesz a mennyekben. Máté 16:18, 19.

We will approach the battle of Nineveh in the next article as the “key” that not only opens the bottomless pit, but as the prophetic key that aligns the entire testimony of Daniel eleven into perfect order. In Miller’s dream the “key” attached to the casket was Miller’s method of Bible study. Proof texting of the Millerite history combined with “line upon line” in the history of the third angel is the key that allows the key of Revelation nine to unlock and align the hidden history of verse forty’s external message into order.

A következő cikkben Ninive csatáját mint azt a „kulcsot” fogjuk megközelíteni, amely nemcsak a mélység kútját nyitja meg, hanem mint azt a prófétai kulcsot is, amely Dániel tizenegy egész bizonyságtételét tökéletes rendbe igazítja. Miller álmában a ládikához erősített „kulcs” Miller biblia-tanulmányozási módszere volt. A millerita történelem bizonyító igehelyekkel való alátámasztása, egyesítve a harmadik angyal történetében alkalmazott „sort sorra” elvvel, az a kulcs, amely lehetővé teszi, hogy a Jelenések kilencedik fejezetének kulcsa feltárja és rendbe igazítsa a negyvenedik vers külső üzenetének rejtett történetét.

We will continue our considerations in the next article.

Elmélkedéseinket a következő cikkben folytatjuk.

> “To the prophet the wheel within a wheel, the appearances of living creatures connected with them, all seemed intricate and unexplainable. But the hand of Infinite Wisdom is seen among the wheels, and perfect order is the result of its work. Every wheel works in perfect harmony with every other.” Testimonies to Ministers, 214.

> „A próféta számára a kerék a kerékben, valamint a velük összefüggő élőlények megjelenése mind bonyolultnak és megmagyarázhatatlannak tűnt. Ám a Végtelen Bölcsesség keze látható a kerekek között, és munkájának eredménye a tökéletes rend. Minden kerék tökéletes összhangban működik minden másikkal.” Testimonies to Ministers, 214.

Back to Articles