Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Two

Jóel könyve és a laodiceai Hetednapi Adventista Egyház – Második rész

Number Two

Kettes szám

Author

Jeff Pippenger

Published

December 2, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

> “It is with an earnest longing that I look forward to the time when the events of the day of Pentecost shall be repeated with even greater power than on that occasion. John says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory.’ Then, as at the Pentecostal season, the people will hear the truth spoken to them, every man in his own tongue.

> „Őszinte, buzgó vágyakozással tekintek előre arra az időre, amikor a pünkösd napjának eseményei még nagyobb erővel ismétlődnek meg, mint azon az alkalmon. János ezt mondja: »Láttam más angyalt leszállni a mennyből, akinek nagy hatalma volt; és a föld megvilágosodott az ő dicsőségétől.« Akkor majd, miként a pünkösd idején, az emberek hallani fogják a nekik hirdetett igazságot, ki-ki a maga nyelvén.”

> “God can breathe new life into every soul that sincerely desires to serve Him, and can touch the lips with a live coal from off the altar, and cause them to become eloquent with His praise. Thousands of voices will be imbued with the power to speak forth the wonderful truths of God’s Word. The stammering tongue will be unloosed, and the timid will be made strong to bear courageous testimony to the truth. May the Lord help His people to cleanse the soul temple from every defilement, and to maintain such a close connection with Him that they may be partakers of the latter rain when it shall be poured out.” Review and Herald, July 20, 1886.

> „Isten új életet tud lehelni minden lélekbe, aki őszintén vágyik Őt szolgálni, és az oltárról vett élő szénnel meg tudja érinteni az ajkakat, és ékesszólóvá tudja tenni azokat az Ő dicséretének magasztalásában. Ezernyi hang telik meg azzal az erővel, hogy Isten Igéjének csodálatos igazságait hirdesse. A dadogó nyelv megoldatik, és a félénkek megerősíttetnek arra, hogy bátran tegyenek bizonyságot az igazságról. Adja az Úr, hogy segítsen népének megtisztítani a lélek templomát minden szennytől, és olyan szoros kapcsolatot fenntartani Vele, hogy részesülhessenek a késői esőben, amikor az kitöltetik.” Review and Herald, 1886. július 20.

Pentecost, when considered as a feast of the Lord cannot be separated from Passover, the feast of unleavened bread, the first fruit offering and the feast of weeks. Pentecost is a period of time, though it is also a point in time. This is why it is called “the Pentecostal season.” The season began with Christ’s death, burial and resurrection. After His ascension Christ began forty days of personal instruction that was followed by ten days in the upper room where unity was accomplished. 9/11 began a period that ends at the Sunday law in the United States. That Sunday law is represented by the day of Pentecost as a point in time; a point in time that has been preceded by a period of time which began at 9/11. From 9/11 unto the Sunday law the “Pentecostal season” is repeated.

A pünkösd, amikor az Úr ünnepeként tekintünk rá, nem választható el a pászkától, a kovásztalan kenyerek ünnepétől, a zsengeáldozattól és a hetek ünnepétől. A pünkösd időszak, noha egyúttal egy meghatározott időpont is. Ezért nevezik „pünkösdi időszaknak”. Ez az időszak Krisztus halálával, eltemettetésével és feltámadásával kezdődött. Mennybemenetele után Krisztus negyven napon át személyes oktatást adott, amelyet tíz nap követett a felső szobában, ahol megvalósult az egység. 9/11 egy olyan időszakot kezdett meg, amely az Egyesült Államokban a vasárnaptörvénnyel ér véget. Ezt a vasárnaptörvényt a pünkösd napja mint meghatározott időpont jelképezi; olyan időpont, amelyet egy időszak előzött meg, s ez az időszak 9/11-kor kezdődött. 9/11-től a vasárnaptörvényig a „pünkösdi időszak” megismétlődik.

Peter explained that the miraculous phenomenon of “tongues of fire,” was not drunken folly, but a fulfillment of the book of Joel because a controversy was brought against the message. “Tongues” represent the presentation of a message, and the fire represents the Holy Spirit. The message of Pentecost represents a combination of divinity (God is a consuming fire) with the humanity of the tongue. Just as Peter represents the one hundred and forty-four thousand during the time of the latter rain, so too the quibbling Jews represent a former covenant people who are being passed by at the very point in time when the latter rain is falling.

Péter elmagyarázta, hogy a „tűznyelvek” csodálatos jelensége nem részeges balgaság volt, hanem Jóel könyvének beteljesedése, mivel a hirdetett üzenettel szemben vita támadt. A „nyelvek” egy üzenet közvetítését jelképezik, a tűz pedig a Szentlelket jelenti. A pünkösd üzenete az istenség (Isten emésztő tűz) és a nyelv emberségének egyesülését szemlélteti. Miként Péter a késői eső idején a száznegyvennégyezeret jelképezi, úgy a kicsinyeskedő zsidók is egy olyan korábbi szövetségi népet jelképeznek, amelyet éppen akkor hagynak el, amikor a késői eső hull.

> And they were all filled with the Holy Ghost, and began to speak with other tongues, as the Spirit gave them utterance. And there were dwelling at Jerusalem Jews, devout men, out of every nation under heaven. Now when this was noised abroad, the multitude came together, and were confounded, because that every man heard them speak in his own language. And they were all amazed and marvelled, saying one to another, Behold, are not all these which speak Galilaeans? And how hear we every man in our own tongue, wherein we were born? Parthians, and Medes, and Elamites, and the dwellers in Mesopotamia, and in Judaea, and Cappadocia, in Pontus, and Asia, Phrygia, and Pamphylia, in Egypt, and in the parts of Libya about Cyrene, and strangers of Rome, Jews and proselytes, Cretes and Arabians, we do hear them speak in our tongues the wonderful works of God. And they were all amazed, and were in doubt, saying one to another, What meaneth this? Others mocking said, These men are full of new wine. But Peter, standing up with the eleven, lifted up his voice, and said unto them, Ye men of Judaea, and all ye that dwell at Jerusalem, be this known unto you, and hearken to my words: For these are not drunken, as ye suppose, seeing it is but the third hour of the day. Acts 2:4–15.

> És mindnyájan megteltek Szentlélekkel, és más nyelveken kezdtek szólni, amint a Lélek adta nekik, hogy szóljanak. Lakoztak pedig Jeruzsálemben istenfélő zsidó férfiak az ég minden nemzete közül. Amikor pedig ez a hír elterjedt, a sokaság összegyűlt, és megzavarodott, mert mindegyik a maga nyelvén hallotta őket szólni. Mindnyájan álmélkodtak és csodálkoztak, ezt mondva egymásnak: Ímé, vajon nem mind galileaiak-e ezek, akik szólnak? Hogyan halljuk hát mindegyikünk a maga tulajdon nyelvén, amelyben születtünk? Pártusok és médek és elámiták, és akik Mezopotámiában laknak, Júdeában és Kappadóciában, Pontuszban és Ázsiában, Frígiában és Pamfíliában, Egyiptomban és Líbia részein Ciréne körül, és a római jövevények, zsidók és prozeliták, krétaiak és arabok, halljuk, amint a mi nyelveinken beszélik az Isten nagyszerű dolgait. Mindnyájan álmélkodtak, és tanácstalanok voltak, ezt mondva egymásnak: Mit akar ez jelenteni? Mások pedig gúnyolódva ezt mondták: Édes bortól részegedtek meg. Péter azonban előállva a tizeneggyel, felemelte szavát, és így szólt hozzájuk: Júdea férfiai, és mindnyájan, akik Jeruzsálemben laktok, legyen ez előttetek ismeretes, és vegyétek fületekbe szavaimat: Mert ezek nem részegek, amint ti gondoljátok, hiszen a napnak még csak harmadik órája van. Cselekedetek 2:4–15.

Peter is explaining Pentecost as a fulfillment of the book of Joel. He is doing so prophetically when the entire world is represented, for the passage states the audience came “out of every nation under heaven.” At 9/11 the earth was lightened with Christ’s glory and then again at the Sunday law the one hundred and forty-four thousand will perfectly reflect the glory of Christ as they are lifted up as an ensign before the entire world. The Pentecostal period began at 9/11 and it ends at the Sunday law.

Péter a pünkösdöt Jóel könyvének beteljesedéseként magyarázza. Ezt prófétai értelemben teszi, amikor az egész világ képviseltetik, mert az igehely szerint a hallgatóság „az ég alatt minden nemzet közül” jött. 9/11-kor a föld megvilágosíttatott Krisztus dicsőségével, majd a vasárnapi törvénynél ismét a száznegyvennégyezer tökéletesen visszatükrözi Krisztus dicsőségét, miközben zászlóként emeltetnek fel az egész világ előtt. A pünkösdi időszak 9/11-kor kezdődött, és a vasárnapi törvénynél ér véget.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost.

> „Egyikünk sem fogja valaha is megkapni Isten pecsétjét, amíg jellemünkön akár egyetlen folt vagy szenny is marad. Rajtunk áll jellemünk fogyatkozásainak kijavítása, a lélek templomának minden tisztátalanságtól való megtisztítása. Akkor hull majd ránk a késői eső, miként a korai eső hullott a tanítványokra pünkösd napján.

> “We are too easily satisfied with our attainments. We feel rich and increased with goods and know not that we are ‘wretched, and miserable, and poor, and blind, and naked.’ Now is the time to heed the admonition of the True Witness: ‘I counsel thee to buy of Me gold tried in the fire, that thou mayest be rich; and white raiment, that thou mayest be clothed, and that the shame of thy nakedness do not appear; and anoint thine eyes with eyesalve, that thou mayest see.’ …

> Túl könnyen megelégszünk azzal, amit elértünk. Gazdagnak érezzük magunkat, és úgy véljük, hogy meggazdagodtunk javakban, s nem tudjuk, hogy „nyomorultak, nyavalyásak, szegények, vakok és mezítelenek” vagyunk. Most van itt az ideje, hogy megfogadjuk a Hű Tanú intelmét: „Azt tanácsolom néked, hogy végy tőlem tűzben megpróbált aranyat, hogy meggazdagodjál; és fehér ruhákat, hogy felöltözzél, és mezítelenséged szégyene ki ne tűnjék; és szemgyógyító írral kend meg szemeidet, hogy láss.” …

> “It is now that we must keep ourselves and our children unspotted from the world. It is now that we must wash our robes of character and make them white in the blood of the Lamb. It is now that we must overcome pride, passion, and spiritual slothfulness. It is now that we must awake and make determined effort for symmetry of character. ‘Today if ye will hear His voice, harden not your hearts.’ We are in a most trying position, waiting, watching for our Lord’s appearing. The world is in darkness. ‘But ye, brethren,’ says Paul, ‘are not in darkness, that that day should overtake you as a thief.’ It is ever God’s purpose to bring light out of darkness, joy out of sorrow, and rest out of weariness for the waiting, longing soul.

> „Most kell magunkat és gyermekeinket szeplőtelenül megőriznünk a világtól. Most kell jellemünk ruháit megmosnunk, és fehérré tennünk a Bárány vérében. Most kell legyőznünk a büszkeséget, az indulatos szenvedélyt és a lelki restségét. Most kell felébrednünk, és határozott erőfeszítést tennünk a jellem arányosságáért. »Ma, ha az Ő szavát halljátok, meg ne keményítsétek a ti szíveteket.« Igen megpróbáltatott helyzetben vagyunk, várva és virrasztva Urunk megjelenésére. A világ sötétségben van. »Ti azonban, atyámfiai – mondja Pál – nem vagytok sötétségben, hogy az a nap tolvaj módjára lepjen meg titeket.« Isten szándéka mindig az, hogy világosságot hozzon elő a sötétségből, örömöt a szomorúságból, és nyugalmat a fáradtságból a várakozó, sóvárgó lélek számára.”

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.

> „Mit tesztek, testvéreim, az előkészület nagy művében? Akik a világgal egyesülnek, azok magukra öltik a világi formát, és a fenevad bélyegére készülnek. Akik pedig önmagukban nem bíznak, akik megalázzák magukat Isten előtt, és lelküket az igazságnak való engedelmesség által tisztítják meg, azok a mennyei formát veszik magukra, és homlokukban Isten pecsétjére készülnek. Amikor a rendelet kiadatik, és a bélyeg rányomatik, jellemük örökké tiszta és szeplőtelen marad.”

> “Now is the time to prepare. The seal of God will never be placed upon the forehead of an impure man or woman. It will never be placed upon the forehead of the ambitious, world-loving man or woman. It will never be placed upon the forehead of men or women of false tongues or deceitful hearts. All who receive the seal must be without spot before God—candidates for heaven. Go forward, my brethren and sisters. I can only write briefly upon these points at this time, merely calling your attention to the necessity of preparation. Search the Scriptures for yourselves, that you may understand the fearful solemnity of the present hour.” Testimonies, volume 5, 214, 216.

> „Most van az ideje az előkészületnek. Isten pecsétje soha nem kerül tisztátalan férfi vagy nő homlokára. Soha nem kerül a becsvágyó, a világot szerető férfi vagy nő homlokára. Soha nem kerül hamis nyelvű vagy csalárd szívű férfiak vagy nők homlokára. Mindazoknak, akik megkapják a pecsétet, szeplőteleneknek kell lenniük Isten előtt — a menny jelöltjeinek. Haladjatok előre, testvéreim. E pillanatban ezekről a pontokról csak röviden írhatok, csupán felhívva figyelmeteket az előkészület szükségességére. Kutassátok magatok a Szentírást, hogy megérthessétek a jelen óra félelmetes komolyságát.” Testimonies, 5. kötet, 214, 216.

Here Sister White identifies Pentecost as a point in time, aligning with the Sunday law in the United States, “when the decree goes forth.” Yet, though she marks the Sunday law and Pentecost as a point in time, her message calling for preparation identifies a period that precedes the Sunday law as typified by the Pentecostal season. The Sunday law is the seventh-day Sabbath test, and the period from 9/11 unto the Sunday law can be identified as the symbolic “day of the Lord’s preparation.” Preparation precedes the test.

Itt White testvér a pünkösdöt mint egy meghatározott időpontot azonosítja, összhangba állítva azt az Egyesült Államokban kihirdetett vasárnapi törvénnyel, „amikor a rendelet kiadatik”. Mindazonáltal, noha a vasárnapi törvényt és a pünkösdöt egyaránt mint időpontot jelöli meg, az előkészületre szólító üzenete egy olyan időszakot azonosít, amely megelőzi a vasárnapi törvényt, s amelynek előképe a pünkösdi időszak. A vasárnapi törvény a hetednapi szombat próbája, és a 9/11-től a vasárnapi törvényig terjedő időszak az „Úr előkészülete napjának” jelképes megfelelőjeként azonosítható. Az előkészület megelőzi a próbát.

The “latter rain will fall upon” the one hundred and forty-four thousand just “as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost.” The period represented as the Pentecostal season began with a sprinkling when Christ returned from His ascension.

A „késői eső” a száznegyvennégyezerre fog „kiáradni”, éppen „úgy, amint a korai eső a tanítványokra áradt pünkösd napján”. A pünkösdi időszakként ábrázolt korszak egy meghintéssel kezdődött, amikor Krisztus visszatért mennybemeneteléből.

> And when he had said this, he breathed on them, and saith unto them, Receive ye the Holy Ghost. John 20:22.

> És amikor ezt mondta, rájuk lehelt, és így szólt hozzájuk: Vegyetek Szentlelket. János 20:22.

His breath conveys the Holy Spirit and breath is what produces the sound of words. Jesus is the Word and His breath conveys the Holy Spirit through the impartation of His word. The breath is what brought the body of Adam to life, and the breath is what brings Ezekiel’s army of resurrected dead dry bones to life.

Az Ő lehelete közvetíti a Szentlelket, és a lehelet az, ami a szavak hangját létrehozza. Jézus az Ige, és az Ő lehelete az Ő igéjének közlése által közvetíti a Szentlelket. A lehelet az, ami Ádám testét életre keltette, és a lehelet az, ami Ezékiel feltámadt, száraz csontokból álló halott seregét életre kelti.

> “The act of Christ in breathing upon his disciples the Holy Ghost, and in imparting his peace to them, was as a few drops before the plentiful shower to be given on the day of Pentecost.” Spirit of Prophecy, volume 3, 243.

> „Krisztusnak az a cselekedete, hogy Szentlelket lehelt tanítványaira, és az ő békességét adta nekik, olyan volt, mint néhány csepp az eléjük táruló bőséges zápor előtt, amely pünkösd napján adatott.” Spirit of Prophecy, 3. kötet, 243.

At the beginning of the Pentecostal season Christ’s “breath” imparted the Holy Spirit to the disciples, but some doubted.

A pünkösdi időszak kezdetén Krisztus „lehelete” adta a tanítványoknak a Szentlelket, de némelyek kételkedtek.

> But Thomas, one of the twelve, called Didymus, was not with them when Jesus came. The other disciples therefore said unto him, We have seen the Lord. But he said unto them, Except I shall see in his hands the print of the nails, and put my finger into the print of the nails, and thrust my hand into his side, I will not believe. John 2:24, 25.

> Tamás pedig, egy a tizenkettő közül, akit Didimusnak hívtak, nem volt velük, amikor Jézus megjelent. A többi tanítvány azért ezt mondta neki: Láttuk az Urat. Ő azonban így szólt hozzájuk: Ha nem látom az ő kezén a szegek helyét, és nem bocsátom ujjamat a szegek helyére, és nem teszem kezemet az ő oldalába, semmiképpen sem hiszem. János 2:24, 25.

The Pentecostal period began a period of “testing,” starting with the breath of Christ and Thomas’ controversy of doubt. Thomas’ controversy at the beginning typifies the controversy of the Jews at the ending of the Pentecostal season. Christ imparted His word and the Holy Spirit to the disciples at the beginning, and the disciples imparted the word and the Holy Spirit to the world at the end of the Pentecostal season.

A pünkösdi időszak a „megpróbáltatás” korszakát kezdte meg, Krisztus leheletével és Tamás kételkedésének vitájával. Tamás kezdeti vitája előképezi a zsidók vitáját a pünkösdi korszak végén. Krisztus kezdetben az Ő igéjét és a Szentlelket közölte a tanítványokkal, a tanítványok pedig a pünkösdi korszak végén az igét és a Szentlelket közölték a világgal.

The work that Christ accomplished when He breathed upon the disciples was a second witness to the same work He had just accomplished with the disciples on the road to Emmaus.

Az a cselekedet, amelyet Krisztus akkor vitt véghez, amikor rálehelt a tanítványokra, második tanúságtétele volt ugyanannak a műnek, amelyet éppen az imént vitt véghez az emmausi úton levő tanítványokkal.

> And it came to pass, that, while they communed together and reasoned, Jesus himself drew near, and went with them. But their eyes were holden that they should not know him. …

> És lőn, hogy miközben egymással beszélgettek és tanakodtak, maga Jézus közeledett hozzájuk, és velük ment. Szemük pedig fogva volt, hogy fel ne ismerjék őt. …

> Then he said unto them, O fools, and slow of heart to believe all that the prophets have spoken: Ought not Christ to have suffered these things, and to enter into his glory? And beginning at Moses and all the prophets, he expounded unto them in all the scriptures the things concerning himself. And they drew nigh unto the village, whither they went: and he made as though he would have gone further. But they constrained him, saying, Abide with us: for it is toward evening, and the day is far spent. And he went in to tarry with them. And it came to pass, as he sat at meat with them, he took bread, and blessed it, and brake, and gave to them. And their eyes were opened, and they knew him; and he vanished out of their sight. And they said one to another, Did not our heart burn within us, while he talked with us by the way, and while he opened to us the scriptures? Luke 24:15, 16, 25–32.

> Ő pedig monda nekik: Ó balgatagok és rest szívűek mindannak elhívésére, amit a próféták szóltak! Avagy nem ezeket kellett-e elszenvednie a Krisztusnak, és úgy bemennie az ő dicsőségébe? És Mózestől és valamennyi prófétától kezdve megmagyarázta nekik minden írásban azokat, amelyek őfelőle szóltak. És közeledtek ahhoz a faluhoz, ahová mentek; ő pedig úgy tett, mintha tovább akarna menni. De azok unszolták őt, ezt mondván: Maradj velünk, mert beesteledik, és a nap már lehanyatlott. Bement azért, hogy náluk maradjon. És lőn, mikor letelepedett velük az asztalhoz, vette a kenyeret, megáldotta, megtörte, és nekik adta. Ekkor megnyilatkoztak az ő szemeik, és felismerték őt; de ő eltűnt szemük elől. És mondták egymásnak: Avagy nem gerjedezett-e a szívünk mibennünk, amikor az úton szólt hozzánk, és amikor megnyitotta nekünk az írásokat? Lukács 24:15, 16, 25–32.

Just as Jesus “sat with meat” in Emmaus, He thereafter ate with the disciples. In both instances eating is represented. Together they identify that the beginning of the Pentecostal period is marked by the breath of the Holy Spirit and also by eating. The opening events produces a controversy between a class who believes and a class who doubts. The eating, the impartation of the Holy Spirit and the opening of the Scriptures include that Christ began His instruction with “Moses and all the prophets.” Christ’s teaching was conveyed by taking the prophetic line of Moses and aligning it with the lines of all the prophets, here a little and there a little.

Miként Jézus Emmausban „asztalhoz ült”, azután a tanítványokkal is evett. Mindkét esetben az evés jelenik meg. Együttesen azt azonosítják, hogy a pünkösdi időszak kezdetét a Szentlélek lehelete, valamint az evés is jelöli. A nyitó események vitát idéznek elő egy hívő osztály és egy kételkedő osztály között. Az evés, a Szentlélek közlése és az Írások megnyitása magában foglalja, hogy Krisztus tanítását „Mózestől és valamennyi prófétától” kezdte. Krisztus tanítása úgy adatott át, hogy Mózes prófétai vonalát vette, és összhangba állította azt valamennyi próféta vonalaival, itt egy keveset, ott egy keveset.

On 9/11 the breath of the four winds of Ezekiel blew upon the dead dry bones of chapter thirty-seven. At that time, as typified by the angel who descended on August 11, 1840 and empowered the first angel’s message, the angel of Revelation eighteen descended with a message that must be eaten, as did the disciples eat at the beginning of the Pentecostal period. The unwillingness of Thomas to believe identifies that when the message is introduced a shaking is marked.

Szeptember 11-én Ezékiel négy szelének lehelete ráfújt a harminchetedik fejezet száraz, holt csontjaira. Akkor, miként azt az 1840. augusztus 11-én alászálló, az első angyal üzenetét felhatalmazó angyal előképezte, a Jelenések tizennyolcadik fejezetének angyala is alászállt egy olyan üzenettel, amelyet meg kell enni, amiképpen a tanítványok is ettek a pünkösdi időszak kezdetén. Tamás vonakodása a hittől azt jelzi, hogy amikor az üzenet bemutatásra kerül, megrázatás jelöltetik meg.

Speaking of the fall of the Twin Towers on 9/11 we are told that the Lord arose to “shake terribly the nations.” It is important to remember that a “shaking” among God’s people is accomplished by those who are fighting against a message of truth. There are “shakings” that are external, but internal shakings within the church occur in the environment of a message being presented.

A szeptember 11-i ikertornyok leomlásáról szólva azt mondatott nekünk, hogy az Úr felkelt, hogy „rettentően megrázza a nemzeteket”. Fontos emlékeznünk arra, hogy Isten népe között a „megrázatás” azok által megy végbe, akik az igazság üzenete ellen harcolnak. Vannak külső „megrázatások”, de a gyülekezeten belüli belső megrázatások egy bemutatott üzenet közegében következnek be.

> “I asked the meaning of the shaking I had seen and was shown that it would be caused by the straight testimony called forth by the counsel of the True Witness to the Laodiceans. This will have its effect upon the heart of the receiver, and will lead him to exalt the standard and pour forth the straight truth. Some will not bear this straight testimony. They will rise up against it, and this is what will cause a shaking among God’s people.

> „Megkérdeztem annak a megrázatásnak a jelentését, amelyet láttam, és azt mutatták meg nekem, hogy azt az egyenes bizonyságtétel fogja előidézni, amelyet az Igaz Tanú Laodiceához intézett tanácsa hívott életre. Ez hatással lesz annak a szívére, aki befogadja, és arra fogja indítani, hogy felemelje a mércét, és kiárassza az egyenes igazságot. Némelyek nem fogják elviselni ezt az egyenes bizonyságtételt. Fellázadnak ellene, és ez fog megrázatást okozni Isten népe között.

> “I saw that the testimony of the True Witness has not been half heeded. The solemn testimony upon which the destiny of the church hangs has been lightly esteemed, if not entirely disregarded. This testimony must work deep repentance; all who truly receive it will obey it and be purified.” Early Writings, 271.

> „Láttam, hogy a Hű Tanú bizonyságtételére még félig sem hallgattak. Az ünnepélyes bizonyságtételt, amelytől az egyház sorsa függ, semmibe vették, ha ugyan nem hagyták teljesen figyelmen kívül. E bizonyságtételnek mély bűnbánatot kell munkálnia; mindazok, akik azt őszintén elfogadják, engedelmeskedni fognak neki, és megtisztulnak.” Early Writings, 271.

The internal “shaking” is caused by those who resist the presentation of the Laodicean message. Sister White identifies Jones and Waggoner’s message of 1888 as the Laodicean message.

A belső „megrázkódtatást” azok idézik elő, akik ellenállnak a laodiceai üzenet bemutatásának. White testvér Jones és Waggoner 1888-as üzenetét a laodiceai üzenetként azonosítja.

> “The message given us by A. T. Jones, and E. J. Waggoner is the message of God to the Laodicean church, and woe be unto anyone who professes to believe the truth and yet does not reflect to others the God-given rays.” The 1888 Materials, 1053.

> „Az az üzenet, amelyet A. T. Jones és E. J. Waggoner által kaptunk, Isten üzenete a laodiceai gyülekezethez, és jaj mindenkinek, aki azt vallja, hogy hisz az igazságban, mégsem tükrözi vissza másokra az Istentől adott sugarakat.” The 1888 Materials, 1053.

The resistance to the Laodicean message produces a shaking and Sister White aligns the message of 1888 with the descent of the angel of Revelation eighteen.

A laodíceai üzenettel szembeni ellenállás megrázatást idéz elő, és White testvérnő az 1888-as üzenetet a Jelenések tizennyolcadik fejezetében szereplő angyal alászállásával hozza összefüggésbe.

> “An unwillingness to yield up preconceived opinions, and to accept this truth, lay at the foundation of a large share of the opposition manifested at Minneapolis against the Lord’s message through Brethren Waggoner and Jones. By exciting that opposition Satan succeeded in shutting away from our people, in a great measure, the special power of the Holy Spirit that God longed to impart to them. The enemy prevented them from obtaining that efficiency which might have been theirs in carrying the truth to the world, as the apostles proclaimed it after the day of Pentecost. The light that is to lighten the whole earth with its glory was resisted, and by the action of our own brethren has been in a great degree kept away from the world.” Selected Messages, book 1, 235.

> „Az előre kialakított vélemények feladására való vonakodás és e igazság elfogadásának megtagadása képezte annak az ellenállásnak az alapját, amely Minneapolisban oly nagy mértékben nyilvánult meg az Úrnak Waggoner és Jones testvérek által küldött üzenetével szemben. Ezen ellenállás felkeltése által Sátán nagymértékben elérte, hogy népünktől elzárja a Szentlélek ama különleges erejét, amelyet Isten oly nagyon vágyott nekik adni. Az ellenség megakadályozta őket abban, hogy elnyerjék azt a hatékonyságot, amely az övék lehetett volna az igazság világnak való hirdetésében, miként azt az apostolok pünkösd napja után hirdették. Az a világosság, amelynek dicsőségével be kell világítania az egész földet, ellenállásba ütközött, és a mi saját testvéreink eljárása következtében nagymértékben távol tartatott a világtól.” Selected Messages, 1. könyv, 235.

The doubt of Thomas at the beginning of the Pentecostal season, typifying the rebellion against the message that arrived on the day of Pentecost, typified the shaking that occurred when the leadership of Seventh-day Adventism stood up and resisted the message to the Laodicean church as presented by Jones and Waggoner in 1888. In 1888 the mighty angel of Revelation eighteen descended to lighten the earth with His glory, but due in large part to unwillingness of those leaders to set aside preconceived opinions the rebellion of Korah, Dathan and Abiram was repeated. Thomas, the Jews at Pentecost, Korah’s rebellion in the time of Moses, the rebellion of 1888 all typify 9/11 when, according to Joel—a trumpet was to be blown. That trumpet, according to Isaiah was blown to identify the sins of God’s people, thus typifying 1888 and the message to Laodicea. Jeremiah’s watchman, who blows the trumpet to return to the “old paths” aligns with Isaiah lifting up his voice as a trumpet. Jeremiah’s watchmen are Habakkuk’s watchmen who asks the question about what will be his position in the argument or debate of his history?

Tamás kételye a pünkösdi időszak kezdetén, amely a pünkösd napján érkezett üzenettel szembeni lázadást jelképezi, előképe volt annak a megrázkódtatásnak, amely akkor következett be, amikor a hetednapi adventizmus vezetősége felállt és ellenállt a Jones és Waggoner által 1888-ban a laodiceai gyülekezetnek bemutatott üzenetnek. 1888-ban a Jelenések tizennyolcadik fejezetének hatalmas angyala leszállt, hogy dicsőségével beragyogja a földet, de nagyrészt ama vezetők előítéleteik félretételére való hajlandóságának hiánya miatt megismétlődött Kóré, Dátán és Abirám lázadása. Tamás, a pünkösdkor jelen lévő zsidók, Kóré lázadása Mózes idejében, valamint az 1888-as lázadás mind a 9/11-et jelképezik, amikor Jóel szerint trombitát kellett fújni. Ez a trombita, Ésaiás szerint, azért szólt, hogy azonosítsa Isten népének bűneit, ily módon jelképezve 1888-at és a Laodiceához szóló üzenetet. Jeremiás őrállója, aki azért fújja a trombitát, hogy visszatérítsen a „régi ösvényekre”, összhangban áll Ésaiással, aki mint trombita emeli fel szavát. Jeremiás őrállói Habakuk őrállói, aki felteszi a kérdést: mi lesz az ő helye saját történelmének érvelésében vagy vitájában?

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. Habakkuk 2:1.

> Őrhelyemre állok, és felmegyek a toronyba, hogy figyeljem, mit szól hozzám, és mit feleljek, amikor megfedd engem. Habakuk 2:1.

The word “reproved” means “rebuked or argued with” and it infers a question, for the next verse provides an answer.

A „megfeddetett” szó jelentése: „megdorgálták vagy vitába szálltak vele”, és kérdést feltételez, mert a következő vers választ ad rá.

> And the Lord answered me, and said, Write the vision, and make it plain upon tables, that he may run that readeth it. Habakkuk 2:2.

> Az Úr pedig felele nékem, és monda: Írd fel e látomást, és tedd világossá táblákra, hogy könnyen futhasson vele, aki olvassa azt. Habakuk 2:2.

The “debate” or shaking that began in fulfillment of Millerite history was the message of William Miller and his rules of prophetic interpretations versus the theologians of Protestantism. The debate in Millerite history began with the confirmation of the Millerite message on August 11, 1840 when no “less a personage than Jesus Christ” descended with a little book that John was to take and eat. The argument of the watchmen of Habakkuk, the doubts of Thomas, the rebellion of 1888, the rebellion of Korah, the argument of drunkenness at Pentecost all witness to a debate which began at 9/11. The controversy which is debated is over the message of the latter rain, which began to sprinkle on 9/11.

A Millerita történelem beteljesedéseként megkezdődött „vita” vagy megrázatás William Miller üzenete és az ő prófétai értelmezési szabályai álltak szemben a protestantizmus teológusaival. A vita a Millerita történelemben 1840. augusztus 11-én kezdődött a millerita üzenet megerősítésével, amikor nem „kisebb személy, mint Jézus Krisztus” szállt alá egy kis könyvvel, amelyet Jánosnak el kellett vennie és meg kellett ennie. Habakuk őrállóinak érvelése, Tamás kételyei, az 1888-as lázadás, Kóré lázadása, a pünkösdkor elhangzott részegség-vád mind egy olyan vitáról tanúskodnak, amely 9/11-kor kezdődött. A vitatott kérdés a késői eső üzenete körül forog, amely 9/11-kor kezdett szitálni.

The answer in Habakkuk that led the Millerites to produce the 1843 chart connects with the development of two classes of worshippers represented Korah and associates versus Moses, by Thomas and the other disciples; the Jews argument of drunkenness at Pentecost, the leadership of Adventism in 1888; the Protestants versus the Millerites in 1844 and the foolish and wise virgins of October 22, 1844.

A Habakuk könyvében adott válasz, amely a milleritákat az 1843-as ábra elkészítésére indította, kapcsolatban áll az imádók két osztályának fejlődésével, amelyet Kóré és társai állítanak szembe Mózessel; Tamás és a többi tanítvány által; a zsidók részegségre vonatkozó érvelésével pünkösdkor, az adventizmus vezetésével 1888-ban; a protestánsoknak a milleritákkal szembeni magatartásával 1844-ben, valamint az 1844. október 22-i balga és bölcs szüzekkel.

On 9/11 Christ breathed upon His disciples the Holy Spirit as a few drops before the full outpouring at the Sunday law. He then opened their understanding to the prophetic message beginning, “line upon line” with Moses by leading those disciples back to Jeremiah’s old paths where they were anointed to blow a warning trumpet. Christ breath at 9/11 came from Ezekiel’s and John’s four winds and it was the Laodicean message, which is the “straight testimony” which causes a shaking as it is resisted. 1888 typifies the rebellion of Korah, Dathan and Abiram, for it was not only the message which was being rejected, but also the chosen watchmen that were giving the trumpet a certain sound.

9/11-kor Krisztus a teljes kitöltetés előtt, mint néhány cseppet, rálehelte tanítványaira a Szentlelket a vasárnaptörvénynél bekövetkező teljes kitöltetés előtt. Ezt követően megnyitotta értelmüket a prófétai üzenet megértésére, „szabályra szabályt” kezdve Mózessel, azáltal hogy e tanítványokat visszavezette Jeremiás régi ösvényeihez, ahol felkenetést nyertek, hogy megfújják a figyelmeztető trombitát. Krisztus lehelete 9/11-kor Ezékiel és János négy szele felől jött, és ez volt a laodíceai üzenet, amely az „egyenes bizonyságtétel”, s amely ellenállásba ütközve megrázkódtatást idéz elő. 1888 Kóré, Dátán és Abirám lázadását jelképezi, mert nem csupán az üzenetet vetették el, hanem azokat a kiválasztott őrállókat is, akik határozott hangot adtak a trombitának.

Sister White penned that the, “shaking I had seen” “would be caused by the straight testimony called forth by the counsel of the True Witness to the Laodiceans.” The 1888 message was that straight testimony, and both 1888 and 9/11 mark the descent of the angel of Revelation eighteen.

White testvérnő azt írta, hogy az „általam látott megrázás” „annak az egyenes bizonyságtételnek következtében áll majd elő, amelyet az Igaz Tanú a laodíceabeliekhez intézett tanácsa hívott elő.” Az 1888-as üzenet volt ez az egyenes bizonyságtétel, és mind 1888, mind 9/11 a Jelenések tizennyolcadik fejezetének angyala alászállásának kezdetét jelzi.

> “A straight testimony must be borne to our churches and institutions, to arouse the sleeping ones.’

> „Egyenes bizonyságtételt kell vinnünk gyülekezeteinkhez és intézményeinkhez, hogy felébresszük az alvókat.”

> “When the word of the Lord is believed and obeyed, steady advancement will be made. Let us now see our great need. The Lord cannot use us until he breathes life into the dry bones. I heard the words spoken: ‘Without the deep moving of the Spirit of God upon the heart, without its life-giving influence, truth becomes a dead letter.’” Review and Herald, November 18, 1902.

> „Amikor az Úr igéjének hisznek és engedelmeskednek, állhatatos előrehaladás történik. Lássuk meg most nagy szükségünket. Az Úr nem használhat bennünket, míg életet nem lehel a száraz csontokba. Hallottam e szavakat: »Isten Lelkének a szívre gyakorolt mély megindító hatása nélkül, éltető befolyása nélkül az igazság holt betűvé válik.«” Review and Herald, 1902. november 18.

At 9/11 the Laodicean message reached its perfect fulfillment as the last call to God’s former covenant people began to be sounded. It is then that Sister White notes, “A straight testimony must be borne to our churches and institutions, to arouse the sleeping ones.” The Laodicean message began when the angel of Revelation eighteen descended at 9/11, which means that at 9/11 the message to Laodicean Seventh-day Adventists was and is to “awake.” Joel commanded the drunkards to awake in verse five of chapter one. 9/11 marks the arrival of the final testing period for Adventism and it represents Joel’s command to awake. The beginning of the Pentecostal season starts with an awakening of God’s people at 9/11 and ends with the fulfillment of the parable of the ten virgins just before the Sunday law.

Szeptember 11-én a laodiceai üzenet elérte tökéletes beteljesedését, amikor megszólalni kezdett az utolsó hívás Isten egykori szövetséges népe számára. Ekkor jegyzi meg White testvérnő: „Egyenes bizonyságtételt kell vinnünk gyülekezeteinkhez és intézményeinkhez, hogy felébresszük az alvókat.” A laodiceai üzenet akkor kezdődött, amikor a Jelenések tizennyolcadik fejezetének angyala leszállt szeptember 11-én, ami azt jelenti, hogy szeptember 11-én a laodiceai hetednapi adventistákhoz szóló üzenet az volt és az ma is, hogy „ébredjetek fel”. Jóel az első fejezet ötödik versében megparancsolta a részegeknek, hogy ébredjenek fel. Szeptember 11. jelzi az adventizmus számára az utolsó próbaidőszak beköszöntét, és Jóel ébredésre szólító parancsát jelképezi. A pünkösdi időszak kezdete Isten népének szeptember 11-i felébredésével indul, és közvetlenül a vasárnaptörvény előtt a tíz szűzről szóló példázat beteljesedésével ér véget.

The awakening at 9/11 is a call to the final generation of a covenant people who are in apostasy. The awakening just before the Sunday law closes the door on the former covenant people. The beginning and the ending are the same and in July of 2023 the two witnesses of Revelation eleven were awakened to the rebellion of the prediction of July 18, 2020. The middle awakening is represented by rebellion, which identifies 9/11 as the first letter of the Hebrew alphabet, July 18, 2020 as the thirteenth letter and the Sunday law as the twenty-second and last letter of the Hebrew alphabet. The twenty-second letter represents the combination of divinity with humanity that is finalized in the last of those three awakenings.

A szeptember 11-i ébredés elhívás a szövetséges nép végső nemzedékéhez, amely hitehagyásban van. A közvetlenül a vasárnapi törvény előtti ébredés bezárja az ajtót az egykori szövetséges nép előtt. A kezdet és a vég ugyanaz, és 2023 júliusában a Jelenések könyve tizenegyedik fejezetének két tanúja felébredt a 2020. július 18-i előrejelzés elleni lázadásra. A középső ébredést a lázadás jelképezi, amely a szeptember 11-ét a héber ábécé első betűjeként, 2020. július 18-át a tizenharmadik betűként, a vasárnapi törvényt pedig a héber ábécé huszonkettedik és utolsó betűjeként azonosítja. A huszonkettedik betű az istenség és az emberség egyesülését jelképezi, amely e három ébredés közül az utolsóban jut végleges beteljesedésre.

The Lord “breathes life into the dry bones” at 9/11, just as He breathed the Holy Spirit on the disciples at the beginning of the Pentecostal period. The disciples after His ascension represent those who received the Holy Spirit, and who thereafter had their understanding of the prophetic Word opened up through the methodology of “line upon line.” The reception of the Holy Spirit occurred while eating a meal, for to spiritually eat requires that you eat the flesh and drink the blood of Jesus, who is the Word.

Az Úr „életet lehel a száraz csontokba” 9/11-nél, miként a pünkösdi időszak kezdetén a tanítványokra lehelte a Szentlelket. A tanítványok az Ő mennybemenetele után azokat jelképezik, akik befogadták a Szentlelket, és akiknek ezt követően a prófétai Ige értelme megnyílt a „sorról sorra” módszertana által. A Szentlélek befogadása étkezés közben történt, mert a lelki értelemben vett evés megkívánja, hogy egyétek Jézus testét és igyátok az Ő vérét, aki az Ige.

The rebels who joined with Korah, Dathan and Abiram represent (as do the leadership of Adventism in 1888) the class who cause the shaking by opposing the trumpet message identifying the sins of God’s people, and while also calling for a return to the old paths, the foundational truths represented by the “seven times” of Leviticus twenty-six. The trumpet is calling for both revival and reformation. The first of Miller’s prophetic jewels, and also the first to be rejected by Adventism represents the beginning and ending of the Millerite movement. The beginning and ending of the message of the first angel as proclaimed by the Millerites is marked by Moses’ “seven times.” In the beginning it was accepted, at the end it was rejected. Due to that rejection Ezekiel presents Adventism as a valley of dead dry bones. The period from 1863 unto the Sunday law in the United States is the valley of vision, according to Isaiah twenty-two, but it is a valley of dead dry bones according to Ezekiel. Both of those prophetic valleys align with Joel’s valley of Jehoshaphat, which Joel also identifies as the valley of decision.

A lázadók, akik Kóréval, Dátánnal és Abirámmal szövetkeztek, azt az osztályt képviselik (miként az adventizmus vezetősége is 1888-ban), amely a megrázatást előidézi azáltal, hogy szembeszáll a trombitaüzenettel, amely Isten népének bűneit azonosítja, miközben egyúttal a régi ösvényekhez való visszatérésre is szólít, azokhoz az alapvető igazságokhoz, amelyeket a Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetében szereplő „hétszeres” jelképez. A trombita egyszerre hív ébredésre és reformációra. Miller prófétai ékkövei közül az első, s egyben az első, amelyet az adventizmus elvetett, a millerita mozgalom kezdetét és végét jelképezi. Az első angyal üzenetének kezdetét és végét, amint azt a milleriták hirdették, Mózes „hétszerese” jelöli meg. Kezdetben elfogadták, a végén elvetették. Ezen elutasítás miatt Ezékiel az adventizmust holt, száraz csontok völgyeként mutatja be. Az 1863-tól az Egyesült Államokban bekövetkező vasárnaptörvényig terjedő időszak Ézsaiás huszonkettő szerint a látomás völgye, Ezékiel szerint azonban a holt, száraz csontok völgye. Mindkét prófétai völgy összhangban áll Jóel Jósafát völgyével, amelyet Jóel a döntés völgyeként is azonosít.

With these concepts in place the question may be asked how is it that at 9/11 the book of Joel became the message Peter identified at Pentecost? We’ll try to clarify these concepts in the following articles.

E fogalmak tisztázása után feltehető a kérdés: miként történt, hogy 9/11 idején Jóel könyve lett az az üzenet, amelyet Péter pünkösdkor azonosított? A következő cikkekben megkíséreljük tisztázni ezeket a fogalmakat.

> “(Written November 5, 1892, from Adelaide, South Australia, to ‘Dear Nephew and Niece, Frank and Hattie [Belden].’)

> „(Írva 1892. november 5-én, Adelaide-ből, Dél-Ausztráliából, „Kedves unokaöcsémnek és unokahúgomnak, Franknek és Hattie-nek [Belden].”)”

> “When you are enlightened by the Holy Spirit, you will see all that wickedness at Minneapolis as it is, as God looks upon it. If I never see you again in this world, be assured that I forgive you the sorrow and distress and burden of soul you have brought upon me without any cause. But for your soul’s sake, for the sake of Him who died for you, I want you to see and confess your errors. You did unite with those who resisted the Spirit of God. You had all the evidence that you needed that the Lord was working through Brethren Jones and Waggoner; but you did not receive the light; and after the feelings indulged, the words spoken against the truth, you did not feel ready to confess that you had done wrong, that these men had a message from God, and you had made light of both message and messengers.

> „Amikor a Szentlélek megvilágosít benneteket, látni fogjátok azt a sok gonoszságot Minneapolisban úgy, amint az valójában van, ahogyan Isten tekint rá. Ha ebben a világban soha többé nem látlak is benneteket, bizonyosak lehettek abban, hogy megbocsátom nektek azt a bánatot, nyomorúságot és lelki terhet, amelyet minden ok nélkül hoztatok rám. De lelketek érdekében, Annak kedvéért, aki meghalt értetek, azt kívánom, hogy lássátok meg és valljátok meg tévedéseiteket. Egyesültetek azokkal, akik ellenálltak Isten Lelkének. Minden bizonyíték rendelkezésetekre állt, amelyre szükségetek volt ahhoz, hogy felismerjétek: az Úr Jones és Waggoner testvérek által munkálkodott; ti azonban nem fogadtátok be a világosságot; és mindazon érzelmek után, amelyeket tápláltatok, mindazon szavak után, amelyeket az igazság ellen szóltatok, nem éreztétek magatokat késznek arra, hogy megvalljátok: rosszat cselekedtetek, hogy ezeknek a férfiaknak Istentől való üzenetük volt, ti pedig semmibe vettétek mind az üzenetet, mind a hírnököket.”

> “Never before have I seen among our people such firm self-complacency and unwillingness to accept and acknowledge light as was manifested at Minneapolis. I have been shown that not one of the company who cherished the spirit manifested at that meeting would again have clear light to discern the preciousness of the truth sent them from heaven until they humbled their pride and confessed that they were not actuated by the Spirit of God, but that their minds and hearts were filled with prejudice. The Lord desired to come near to them, to bless them and heal them of their backslidings, but they would not hearken. They were actuated by the same spirit that inspired Korah, Dathan, and Abiram. Those men of Israel were determined to resist all evidence that would prove them to be wrong, and they went on and on in their course of disaffection until many were drawn away to unite with them.

> „Soha azelőtt nem láttam népünk között olyan szilárd önelégültséget és olyan vonakodást a világosság elfogadására és elismerésére, mint amilyen Minneapolisban nyilvánult meg. Megmutattatott nekem, hogy azok közül, akik ápolták az azon az összejövetelen megnyilvánult lelkületet, egynek sem lesz ismét tiszta világossága annak felismerésére, mennyire becses az a mennyei eredetű igazság, amely küldetett nekik, míg meg nem alázzák kevélységüket, és be nem vallják, hogy nem Isten Lelke indította őket, hanem elméjüket és szívüket előítélet töltötte be. Az Úr közel akart jönni hozzájuk, hogy megáldja őket, és meggyógyítsa őket elhajlásaikból, de ők nem akartak hallgatni rá. Ugyanaz a lelkület indította őket, mint amely Kórét, Dátánt és Abirámot ihlette. Izraelnek azok a férfiai eltökélten ellenálltak minden bizonyítéknak, amely igazolta volna, hogy tévednek, és elégedetlenségük útján mentek tovább és tovább, mígnem sokakat magukkal vontak, hogy egyesüljenek velük.”

> “Who were these? Not the weak, not the ignorant, not the unenlightened. In that rebellion there were two hundred and fifty princes famous in the congregation, men of renown. What was their testimony? ‘all the congregation are holy, every one of them, and the Lord is among them: wherefore then lift ye up yourselves above the congregation of the Lord?’ [Numbers 16:3]. When Korah and his companions perished under the judgment of God, the people whom they had deceived saw not the hand of the Lord in this miracle. The whole congregation the next morning charged Moses and Aaron, ‘Ye have killed the people of the Lord’ [verse 41], and the plague was upon the congregation, and more than fourteen thousand perished.

> „Kik voltak ezek? Nem az erőtlenek, nem a tudatlanok, nem a megvilágosítatlanok. Abban a lázadásban kétszázötven fejedelem volt, a gyülekezetben neves, tekintélyes férfiak. Mi volt a bizonyságtételük? „az egész gyülekezet szent, mindnyájan, és közöttük van az Úr: miért emelitek azért fel magatokat az Úr gyülekezete fölé?” [4Mózes 16:3]. Amikor Kóré és társai Isten ítélete alatt elvesztek, az a nép, amelyet félrevezettek, nem látta meg az Úr kezét ebben a csodában. Másnap az egész gyülekezet vádat emelt Mózes és Áron ellen: „Ti öltétek meg az Úr népét” [41. vers], és csapás sújtotta a gyülekezetet, és több mint tizennégyezer ember veszett el.

> “When I purposed to leave Minneapolis, the angel of the Lord stood by me and said: ‘Not so; God has a work for you to do in this place. The people are acting over the rebellion of Korah, Dathan, and Abiram. I have placed you in your proper position, which those who are not in the light will not acknowledge; they will not heed your testimony; but I will be with you; My grace and power shall sustain you. It is not you they are despising, but the messengers and the message I send to My people. They have shown contempt for the word of the Lord. Satan has blinded their eyes and perverted their judgment; and unless every soul shall repent of this their sin, this unsanctified independence that is doing insult to the Spirit of God, they will walk in darkness. I will remove the candlestick out of his place except they repent and be converted, that I should heal them. They have obscured their spiritual eyesight. They would not that God would manifest His Spirit and His power; for they have a spirit of mockery and disgust at My word. Lightness, trifling, jesting, and joking are daily practiced. They have not set their hearts to seek Me. They walk in the sparks of their own kindling, and unless they repent they shall lie down in sorrow. Thus saith the Lord: Stand at your post of duty; for I am with thee, and will not leave thee nor forsake thee.’ These words from God I have not dared to disregard.

> „Amikor elhatároztam, hogy elhagyom Minneapolist, az Úr angyala mellém állt, és ezt mondta: »Ne úgy; Istennek munkája van számodra ezen a helyen. A nép Kóré, Dátán és Abirám lázadását játssza újra. Megfelelő helyedre állítottalak téged, amit azok, akik nincsenek a világosságban, nem fognak elismerni; nem fognak hallgatni bizonyságtételedre; de én veled leszek; kegyelmem és hatalmam megtart téged. Nem téged vetnek meg, hanem a hírnököket és az üzenetet, amelyet népemnek küldök. Megvetést tanúsítottak az Úr szava iránt. Sátán megvakította szemüket és elferdítette ítélőképességüket; és ha minden lélek meg nem tér ebből a bűnéből, ebből a meg nem szentelt függetlenségből, amely sértést tesz Isten Lelkének, sötétségben fognak járni. Kimozdítom gyertyatartóját helyéről, ha meg nem térnek és át nem változnak, hogy meggyógyíthassam őket. Elhomályosították lelki látásukat. Nem akarják, hogy Isten kinyilvánítsa Lelkét és hatalmát; mert csúfolódó és undorodó lelkület van bennük az én igémmel szemben. Könnyelműség, hiábavalóság, tréfálkozás és gúnyolódás mindennapos közöttük. Nem szánták szívüket arra, hogy engem keressenek. Saját tüzük szikráiban járnak, és ha meg nem térnek, fájdalomban fognak lefeküdni. Így szól az Úr: Állj őrhelyeden, kötelességed helyén; mert én veled vagyok, és nem hagylak el téged, sem el nem távozom tőled.« E szavakat, amelyek Istentől voltak, nem mertem figyelmen kívül hagyni.

> “Light has been shining in Battle Creek in clear, bright rays; but who of those that acted a part in the meeting at Minneapolis have come to the light and received the rich treasures of truth which the Lord sent them from heaven? Who have kept step and step with the Leader, Jesus Christ? Who have made full confession of their mistaken zeal, their blindness, their jealousies and evil surmisings, their defiance of truth? Not one; and because of their long neglect to acknowledge the light, it has left them far behind; they have not been growing in grace and in the knowledge of Christ Jesus our Lord. They have failed to receive the needed grace which they might have had, and which would have made them strong men in religious experience.

> „Battle Creekben tiszta, fényes sugarakban ragyogott a világosság; de azok közül, akik részt vettek a minneapolisi összejövetelen, kik jöttek a világossághoz, és fogadták el az igazság gazdag kincseit, amelyeket az Úr a mennyből küldött nekik? Kik tartottak lépést lépésről lépésre a Vezérrel, Jézus Krisztussal? Kik tettek teljes vallomást téves buzgalmukról, vakságukról, féltékenykedéseikről és gonosz gyanúsítgatásaikról, az igazsággal szembeni dacos ellenállásukról? Egy sem; és mivel oly sokáig elmulasztották elismerni a világosságot, az messze mögöttük hagyta őket; nem növekedtek a kegyelemben és a mi Urunk Jézus Krisztus ismeretében. Nem fogadták el a szükséges kegyelmet, amelyet megkaphattak volna, és amely erős emberekké tette volna őket a vallásos tapasztalatban.”

> “The position taken at Minneapolis was apparently an insurmountable barrier which in a great degree shut them in with doubters, questioners, with the rejecters of truth and the power of God. When another crisis comes, those who have so long resisted evidence piled upon evidence will again be tested upon the points where they failed so manifestly, and it will be hard for them to receive that which is from God and refuse that which is from the powers of darkness. Therefore their only safe course is to walk in humility, making straight paths for their feet, lest the lame be turned out of the way. It makes every difference whom we company with, whether it is with men who walk with God and who believe and trust Him, or with men who follow their own supposed wisdom, walking in the sparks of their own kindling.

> „A Minneapolisban elfoglalt álláspont nyilvánvalóan leküzdhetetlen akadály volt, amely nagy mértékben bezárta őket a kételkedőkkel, kérdezősködőkkel, az igazság és Isten hatalmának elutasítóival együtt. Amikor újabb válság jön, azok, akik oly sokáig ellenálltak a bizonyítéknak, amely bizonyítékra halmozódott, ismét próbára tétetnek azon pontok tekintetében, amelyekben oly nyilvánvalóan elbuktak, és nehéz lesz számukra elfogadni azt, ami Istentől van, és elutasítani azt, ami a sötétség hatalmaitól származik. Ezért egyetlen biztonságos útjuk az, hogy alázatban járjanak, egyenessé téve ösvényeiket lábaik számára, nehogy a sánta letérjen az útról. Egyáltalán nem közömbös, kikkel tartunk közösséget: vajon olyan emberekkel-e, akik Istennel járnak, és hisznek benne, valamint bíznak benne, vagy olyan emberekkel, akik a maguk vélt bölcsességét követik, a maguk gyújtotta szikrák fényében járva.”

> “The time and care and labor required to counteract the influence of those who have worked against the truth has been a terrible loss; for we might have been years ahead in spiritual knowledge; and many, many souls might have been added to the church if those who ought to have walked in the light had followed on to know the Lord, that they might know His going forth is prepared as the morning. But when so much labor has to be expended right in the church to counteract the influence of workers who have stood as a granite wall against the truth God sends to His people, the world is left in comparative darkness.

> „Az az idő, gondosság és fáradság, amelyre szükség volt azok befolyásának ellensúlyozására, akik az igazság ellen munkálkodtak, rettenetes veszteség volt; mert évekkel előbbre járhatnánk a lelki ismeretben; és sok-sok lélek csatlakozhatott volna a gyülekezethez, ha azok, akiknek a világosságban kellett volna járniuk, továbbhaladtak volna az Úr megismerésében, hogy tudják: az ő eljövetele bizonyos, mint a hajnal. De amikor oly sok munkát kell éppen a gyülekezetben kifejteni azoknak a munkásoknak a befolyása ellensúlyozására, akik sziklafalként álltak az ellen az igazság ellen, amelyet Isten küld népének, a világ viszonylagos sötétségben marad.

> “God meant that the watchmen should arise and with united voices send forth a decided message, giving the trumpet a certain sound, that the people might all spring to their post of duty and act their part in the great work. Then the strong, clear light of that other angel who comes down from heaven having great power, would have filled the earth with his glory. We are years behind; and those who stood in blindness and hindered the advancement of the very message that God meant should go forth from the Minneapolis meeting as a lamp that burneth, have need to humble their hearts before God and see and understand how the work has been hindered by their blindness of mind and hardness of heart.

> Isten úgy akarta, hogy az őrök felkeljenek, és egyesült hangon határozott üzenetet küldjenek szét, olyan bizonyos hangot adva a trombitának, hogy a nép mindnyájan kötelességük helyére siessenek, és betöltsék szerepüket a nagy műben. Akkor annak a másik angyalnak erős, tiszta világossága, aki nagy hatalommal száll alá a mennyből, betöltötte volna a földet az ő dicsőségével. Évekkel el vagyunk maradva; és azoknak, akik vakságban álltak, és akadályozták éppen annak az üzenetnek előrehaladását, amelyről Isten azt akarta, hogy a minneapolisi összejövetelről úgy menjen ki, mint egy égő lámpás, meg kell alázniuk szívüket Isten előtt, és meg kell látniuk és meg kell érteniük, miként akadályoztatott a munka az ő értelmi vakságuk és szívük keménysége által.

> “Hours have been spent in quibbling over little things; golden opportunities have been wasted while heavenly messengers have grieved, impatient at the delay. The Holy Spirit—there has been so little appreciation of its value or the necessity for every soul to receive it. Those who do receive the heavenly endowment will go forth clad with the armor of righteousness to do battle for God. They will respect the leadings of the Lord and will be filled with gratitude to Him for His mercy. But in many, many places, and on many, many occasions, it could truthfully be said as in Christ’s day of those who profess to be God’s people, that not many mighty works could be done, because of their unbelief. Many who have been bound in fetters of darkness have been respected because God has used them, and their unbelief has aroused doubt and prejudice against the message of truth which angels of heaven were seeking to communicate through human agencies—justification by faith, the righteousness of Christ.” The 1888 Materials, 1066–1070.

> „Órákat töltöttek jelentéktelen dolgokon való akadékoskodással; aranyat érő alkalmak vesztek kárba, miközben a mennyei hírnökök bánkódtak, és a késedelem miatt türelmetlenné váltak. A Szentlélek iránt — oly csekélyre értékelték értékét és annak szükségességét, hogy minden lélek részesüljön benne. Azok, akik valóban megkapják a mennyei adományt, az igazságosság fegyverzetébe öltözve indulnak el, hogy Istenért harcoljanak. Tiszteletben tartják az Úr vezetését, és hálával telnek meg iránta irgalmáért. Ám sok-sok helyen és sok-sok alkalommal igazán elmondható volna, miként Krisztus napjaiban azokról, akik Isten népének vallják magukat, hogy hitetlenségük miatt nem történhetett sok hatalmas cselekedet. Sokan, akiket a sötétség bilincsei kötöztek meg, tiszteletben részesültek azért, mert Isten felhasználta őket, és hitetlenségük kételyt és előítéletet ébresztett az igazság üzenetével szemben, amelyet a menny angyalai emberi eszközök által igyekeztek közölni — a hit általi megigazulást, Krisztus igazságosságát.” The 1888 Materials, 1066–1070.

Back to Articles