Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-One

Dániel könyve – Nyolcvanegyedik մասം

Unveiling the Historical Revisionism in Laodicean Adventism: Examining the Controversy Over the Daily

A történelmi revizionizmus leleplezése a laodíceai adventizmusban: a „mindennapi” körüli vita vizsgálata

Author

Jeff Pippenger

Published

February 14, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Reasoning from cause to effect is worthless if you define the effect incorrectly, as has been done by Laodicean Adventist historians who pontificate on the circumstances and personalities associated with the 1888 General Conference at Minneapolis. The inspired commentary identifies the event as a repetition of the rebellion of Korah, Dathan and Abiram, which was motivated by the judgment that assigned them to wander in the wilderness for forty years until they died. That same judgment had been pronounced upon Laodicean Adventism.

Az októl az okozatig való következtetés mit sem ér, ha az okozatot helytelenül határozzák meg, amint azt a laodiceai adventista történészek tették, akik kinyilatkoztatásszerű magabiztossággal értekeznek az 1888-as minneapolisi Általános Konferenciához kapcsolódó körülményekről és személyiségekről. Az ihletett kommentár ezt az eseményt Kóré, Dátán és Abirám lázadásának megismétlődéseként azonosítja, amelyet az az ítélet indított el, amely negyvenévi pusztai vándorlásra rendelte őket, míg meg nem haltak. Ugyanez az ítélet hangzott el a laodiceai adventizmus fölött is.

The rebellion included secret discussions where the rebels were in such extreme Laodicean blindness that it prevented them from understanding that God was aware of their closed-door planning and rebellion. As Korah, Dathan and Abiram hid in their tents and made their plans and spread their rebellion against Moses, so too did the ancient men of 1888, hide behind the closed doors of their houses, to plot against Sister White, her son and the chosen messengers. From that point Sister White, Jones and Waggoner were to be attacked.

A lázadás magában foglalt titkos megbeszéléseket is, amelyek során a lázadók oly végletes laodiceai vakságban voltak, hogy ez megakadályozta őket annak megértésében, hogy Isten tudatában van zárt ajtók mögötti tervezgetésüknek és lázadásuknak. Amiként Kóré, Dátán és Abirám sátraikban rejtőztek, terveiket szőtték, és Mózes ellen terjesztették lázadásukat, ugyanúgy tették az 1888-as régi férfiak is: házaik zárt ajtai mögé rejtőzve szőttek összeesküvést White testvérnő, annak fia és a választott hírnökök ellen. Attól a ponttól kezdve White testvérnőt, Jonest és Waggonert támadásoknak kellett érniük.

The four generations of Adventism progressively grew in its rebellion, as illustrated in Ezekiel chapter eight. The chambers of imagery within the physical temple and human temple had become entrenched with wicked imaginations, and spiritualism settled upon the ancient men who were appointed to protect the people. Leading up to 1888, the ancient men both cast dispersions upon the authority of the Bible and then the Spirit of Prophecy, and in 1884, the open visions ceased. Kellogg’s pantheistic spiritualism began to make its way in the history preceding 1888, and 1888 marks the arrival of the second generation. The Adventist historians may have not recorded the actual historical testimony of the rebellion manifested at the meeting, but according to inspiration the heavenly Watchers “heard every word and registered” the “words in the books of heaven.”

Az adventizmus négy nemzedéke fokozatosan növekedett lázadásában, amint azt Ezékiel nyolcadik fejezete szemlélteti. A képmások kamrái a fizikai templomban és az emberi templomban egyaránt meggyökereztek gonosz képzelgésekben, és a spiritizmus megtelepedett az ősöreg férfiakon, akiket arra rendeltek, hogy megvédjék a népet. Az 1888-at megelőző időszakban az ősöreg férfiak előbb a Biblia tekintélyét, majd a Prófétaság Lelkéét vették rágalmak célpontjává, és 1884-ben megszűntek a nyílt látomások. Kellogg panteista spiritizmusa már az 1888-at megelőző történelemben utat kezdett törni magának, és 1888 a második nemzedék megérkezését jelzi. Az adventista történészek talán nem jegyezték fel a gyűlésen megnyilvánult lázadás tényleges történelmi bizonyságtételét, de az ihletés szerint a mennyei Őrállók „minden szót hallottak és feljegyeztek”, a „szavakat a menny könyveibe”.

The rebellion represented by Ezekiel’s “secret chambers of imagery,” represented an attack upon the true foundations. It represented an attack upon the prophetess and the chosen messengers, and it marked the arrival of spiritualism. In that generation the next major attack was going to be carried out by Satan against the very foundation of William Miller’s foundations.

Az Ezékiel „képek titkos kamrái” által jelképezett lázadás támadás volt az igaz alapok ellen. Támadás volt a prófétanő és a választott hírnökök ellen, és a spiritizmus megjelenését jelezte. Abban a nemzedékben a következő nagy támadást Sátán William Miller alapjainak legfőbb alapja ellen készült végrehajtani.

Miller based the framework of all his prophetic applications upon the understanding that the two desolating powers in Daniel chapter eight, verse thirteen, represented paganism followed by papalism. In 1901, Lewis Conradi, a leader of Laodicean Adventism in Germany, re-introduced the fallen Protestant view that the “the daily” in the book of Daniel represented Christ’s sanctuary ministry.

Miller valamennyi prófétai alkalmazásának keretét arra a megértésre alapozta, hogy a Dániel könyve nyolcadik fejezetének tizenharmadik versében szereplő két pusztító hatalom a pogányságot, majd azt követően a pápaságot jelképezte. 1901-ben Lewis Conradi, a laodiceai adventizmus egyik németországi vezetője, újból bevezette a bukott protestantizmus azon nézetét, hogy a Dániel könyvében szereplő „a mindennapi” Krisztus szentélybeli szolgálatát jelenti.

During the period of history following the 1888 Minneapolis meeting, the spiritualism of the leader of the health work escalated, alienation continued between leaders as the fallout of the rejection of the message of Jones and Waggoner continued to take its toll. In the beginning of the new century W. W. Prescott, a Laodicean Adventist leader who had received theological credentials from the schools of apostate Protestantism, took up the satanic mantle to promote Conradi’s view of “the daily,” and as is always the case “the victors write the history.”

Az 1888-as minneapolisi összejövetelt követő történelmi időszakban az egészségügyi munka vezetőjének spiritualizmusa fokozódott, a vezetők közötti elidegenedés pedig tovább folytatódott, miközben Jones és Waggoner üzenetének elutasításából fakadó következmények továbbra is szedték áldozataikat. Az új század kezdetén W. W. Prescott, egy laodíceai adventista vezető, aki a hitehagyott protestantizmus iskoláiból szerzett teológiai képesítést, magára öltötte a sátáni palástot, hogy Conradi „a mindennapi”-ról vallott nézetét előmozdítsa, és amint ez mindig lenni szokott, „a győztesek írják a történelmet.”

The holy angels recorded the true history, but Laodicean Adventism produced a historical position of the controversy over the rejection of the Millerite understanding of “the daily,” that leaves any of the “unlearned” in Laodicean Adventism to believe that the definition of “the daily,” which Sister White identified as coming from “angels that were expelled from heaven,” is actually a true doctrine. During the early years of the twentieth century W. W. Prescott led out in producing a publication titled, The Protestant. The entire premise of the publication was to teach that Miller’s understanding of “the daily” was incorrect, and that apostate Protestantism, where he had obtained his theological credentials, was correct in assigning a satanic symbol to Christ. In that history A. G. Daniells (General Conference President), joined forces with Prescott in the satanic attack against truth, in spite of the fact that Sister White had directly endorsed Miller’s view of “the daily” as correct.

A szent angyalok feljegyezték a valóságos történelmet, ám a laodíceai adventizmus a „mindennapi” millerita értelmezésének elutasításáról szóló küzdelemnek olyan történeti álláspontját alakította ki, amely a laodíceai adventizmusban levő „tanulatlanok” közül bárkit arra indít, hogy elhiggye: a „mindennapi” azon meghatározása, amelyről White testvérnő azt mondta, hogy „a mennyből kiűzött angyaloktól” származik, valójában igaz tanítás. A huszadik század korai éveiben W. W. Prescott vezető szerepet vállalt egy The Protestant című kiadvány megjelentetésében. A kiadvány egész alapfeltevése az volt, hogy azt tanítsa: Miller „a mindennapi”-ról alkotott értelmezése téves volt, és hogy a hitehagyott protestantizmus — ahonnan teológiai képesítéseit szerezte — helyesen járt el, amikor Krisztusra sátáni jelképet alkalmazott. Abban a történetben A. G. Daniells (a Generál Konferencia elnöke) egyesítette erőit Prescotttal az igazság elleni sátáni támadásban, annak ellenére, hogy White testvérnő közvetlenül helyesnek nyilvánította Miller „a mindennapi”-ról vallott nézetét.

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> „Az Úr megmutatta nekem, hogy az 1843-as táblázatot az ő keze irányította, és hogy annak egyetlen részét sem szabad megváltoztatni; hogy a számadatok olyanok voltak, amilyeneknek ő akarta őket. Hogy az ő keze rajta volt, és elrejtett egy tévedést némely számadatban, úgyhogy senki sem láthatta azt, míg az ő keze el nem távolíttatott.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Azután a ‘Naponkénti’-val kapcsolatban azt láttam, hogy az ‘áldozat’ szót emberi bölcsesség toldotta be, és nem tartozik a szöveghez; továbbá hogy az Úr azoknak adta meg annak helyes értelmezését, akik az ítélet órájának kiáltását hirdették. Amikor egység volt, 1844 előtt, csaknem mindenki egyetértett a ‘Naponkénti’ helyes értelmezésében; de 1844 óta, a zűrzavarban, más nézeteket fogadtak el, és ennek nyomán sötétség és zavar következett.” Review and Herald, 1850. november 1.

At the time of Prescott and Daniells’ attack against the truth of “the daily,” Prescott and Daniells were representing a minority opinion on the subject, and Sister White’s counsel during the controversy towards the two men was that they should shut up, although she said it in more diplomatic terms, such as “in silence is your wisdom.” When she rebuked them for their false view she also emphasized that the subject of “the daily,” was not to be made a test question. The historical revisionists, which revisionism is a historical method that is credited with beginning with the Jesuit order of the Catholic church, have used her statements about “the daily” not being made a test question, in order to prevent an honest evaluation of the doctrine. They misrepresent her statements for they invariably leave out that when she counselled against agitating the subject of “the daily,” she always qualified her statements with statements such as, “at this time,” or “under current circumstances.”

Amikor Prescott és Daniells fellépett „a mindennapi” igazsága ellen, e tárgyban kisebbségi álláspontot képviseltek, és White nővér tanácsa a vita idején e két férfi felé az volt, hogy hallgassanak, noha ezt diplomatikusabb kifejezésekkel mondta, például így: „a hallgatásban van a ti bölcsességetek.” Amikor megdorgálta őket hamis nézetük miatt, azt is hangsúlyozta, hogy „a mindennapi” kérdését nem szabad próbakővé tenni. A történelmi revizionisták, amely revizionizmus olyan történeti módszer, amelynek eredetét a római katolikus egyház jezsuita rendjéhez kötik, White nővérnek azokat a kijelentéseit, miszerint „a mindennapi” kérdését nem szabad próbakővé tenni, arra használták fel, hogy megakadályozzák a tanítás becsületes megvizsgálását. Félremagyarázzák kijelentéseit, mert következetesen elhagyják azt a tényt, hogy amikor azt tanácsolta, ne szítsák „a mindennapi” körüli vitát, kijelentéseit mindig olyan megszorításokkal látta el, mint például: „ebben az időben” vagy „a jelenlegi körülmények között.”

As a prophetess she was trying to rein in an escalating controversy that was on the verge of causing a great division in the church at large, by a minority of persons who thought that because they were leaders they had the authority to promote whatever they determined to be truth. And the Lord, through her influence, kept the satanic work in check, until she died. Then in 1931, a new push to reject the truth of “the daily” was attempted, and ultimately accomplished. Today the true understanding of the definition of “the daily” is the minority understanding in Laodicean Adventism, and under the current circumstances “the daily,” is now most certainly a test question.

Prófétanőként arra törekedett, hogy féken tartson egy eszkalálódó vitát, amely annak küszöbén állt, hogy nagy szakadást idézzen elő az egyház egészében, olyan személyek kisebbsége által, akik úgy vélték, hogy mivel vezetők, felhatalmazásuk van arra, hogy bármit előmozdítsanak, amit ők igazságnak határoznak meg. És az Úr az ő befolyása által féken tartotta a sátáni munkát mindaddig, amíg meg nem halt. Azután 1931-ben újabb kísérlet történt „a mindennapi” igazságának elvetésére, és ezt végül véghez is vitték. Ma „a mindennapi” meghatározásának igaz megértése a kisebbségi álláspont a laodíceai adventizmusban, és a jelenlegi körülmények között „a mindennapi” immár minden kétséget kizáróan próbakérdés.

When the majority opinion held the true understanding it was not a test, but when any truth is defined as error, it is then a test. When the compilation of manuscripts that is titled Manuscript Releases, was published in the 1980’s, or there about, there was then recognized an article that is as direct in its opposition to Prescott and Daniells’ view of “the daily,” as is her endorsement of Miller’s view.

Amikor a többségi vélemény hordozta a helyes megértést, az nem volt próba; de amikor bármely igazságot tévedésként határoznak meg, az akkor próba. Amikor az 1980-as években, vagy akkortájt megjelent a Manuscript Releases című kéziratgyűjtemény, akkor ismerték fel azt a cikket, amely éppoly egyértelműen szembefordul Prescott és Daniells „a mindennapi” kifejezésről vallott nézetével, mint amilyen határozottan támogatja Miller nézetét.

> “At this stage of our experience we are not to have our minds drawn away from the special light given [us] to consider at the important gathering of our conference. And there was Brother Daniells, whose mind the enemy was working; and your mind and Elder Prescott’s mind were being worked by the angels that were expelled from heaven. Satan’s work was to divert your minds that jots and tittles should be brought in which the Lord did not inspire you to bring in. They were not essential. But this meant much to the cause of truth. And the ideas of your minds, if you could be drawn away to jots or tittles, is a work of Satan’s devising. To correct little things in the books written, you suppose would be doing a great work. But I am charged, Silence is eloquence.

> „Tapasztalatunk e szakaszában nem szabad engednünk, hogy értelmünket elvonja attól a különleges világosságtól, amely [számunkra] adatott, hogy konferenciánk ama fontos összejövetelén azt megvizsgáljuk. Ott volt továbbá Daniells testvér is, akinek értelmén az ellenség munkálkodott; és a ti értelmeteken, valamint Prescott vén testvér értelmén is azok az angyalok munkálkodtak, akik a mennyből kivettettek. Sátán munkája az volt, hogy elterelje értelmeteket, hogy olyan jották és pontocskák kerüljenek elő, amelyeket az Úr nem ihletett nektek, hogy előhozzátok. Ezek nem voltak lényegesek. De ez sokat jelentett az igazság ügyére nézve. És ha értelmeteket el lehetett vonni jottákhoz vagy pontocskákhoz, az Sátán fondorlata volt. Azt gondoljátok, hogy nagy munkát végeznétek azáltal, ha a megírt könyvekben apró dolgokat javítanátok ki. De nekem ez a megbízatás adatott: A hallgatás ékesszólás.”

> “I am to say, Stop your picking flaws. If this purpose of the devil could only be carried out, then [it] appears to you [that] your work would be considered as most wonderful in conception. It was the enemy’s plan to get all the supposed objectionable features where all classes of minds did not agree.

> „Azt kell mondanom: hagyjatok fel a hibakereséssel. Ha az ördögnek ezt a célját csakugyan véghez lehetne vinni, akkor nektek úgy tűnne, hogy munkátokat elgondolásában a legcsodálatosabbnak tartanák. Az ellenség terve az volt, hogy összegyűjtse mindazokat az állítólag kifogásolható vonásokat, amelyekben az elméjű emberek minden csoportja nem értett egyet.

> “And what then? The very work that pleases the devil would come to pass. There would be a representation given to the outsiders not of our faith just what would suit them, that would develop traits of character which would cause great confusion and occupy the golden moments which should be used zealously to bring the great message before the people. The presentations upon any subject we have worked upon could not all harmonize, and the results would be to confuse the minds of believers and unbelievers. This is the very thing that Satan had planned that should take place—anything that could be magnified as a disagreement.

> „És mi következnék akkor? Éppen az a munka menne végbe, amely az ördögnek tetszik. A kívülállók előtt hitünkről olyan képviselet adatnék, éppen olyan, amilyen nekik megfelelne, amely olyan jellemvonásokat fejlesztene ki, amelyek nagy zűrzavart okoznának, és lefoglalnák az arany perceket, amelyeket buzgón arra kellene felhasználni, hogy a nagy üzenetet a nép elé tárjuk. Azok az előadások, amelyeket bármely olyan tárgyról tartanánk, amelyen már munkálkodtunk, nem állhatnának mind összhangban egymással, és ennek az lenne az eredménye, hogy összezavarnák a hívők és a hitetlenek elméjét. Éppen ez az, aminek bekövetkeztét Sátán eltervezte—bármi, amit nézeteltérésként fel lehet nagyítani.”

> “Read Ezekiel, chapter 28. Now, here is a grand work, where strange spirits can figure. But the Lord has a work to [be] done to save perishing souls; and the places which Satan, disguised, could fill in, bringing confusion into our ranks, he will do to perfection, and all those little differences will become enlarged, prominent.

> „Olvassátok el Ezékiel könyve 28. fejezetét. Íme, itt egy nagy mű áll előttünk, amelyben idegen lelkek szerephez juthatnak. Ám az Úrnak olyan munkája van, amelyet el kell végezni a veszendő lelkek megmentésére; és azokat a helyeket, amelyeket a álcázott Sátán tölthetne be, zavart hozva soraink közé, a legteljesebb mértékben be fogja tölteni, és mindazok az apró különbségek felnagyítva, szembetűnően fognak megjelenni.”

> “And I was shown from the first that the Lord had given neither Elders Daniells nor Prescott the burden of this work. Should Satan’s wiles be brought in, should this “Daily” be such a great matter as to be brought in to confuse minds and hinder the advancement of the work at this important period of time? It should not, whatever may be. This subject should not be introduced, for the spirit that would be brought in would be forbidding, and Lucifer is watching every movement. Satanic agencies would commence his work and there would be confusion brought into our ranks. You have no call to hunt up the difference of opinion that is not a testing question; but your silence is eloquence. I have the matter all plainly before me. If the devil could involve any one of our own people on these subjects, as he has proposed to do, Satan’s cause would triumph. Now the work without delay is to be taken up and not a [difference] of opinion expressed.

> „Már kezdettől fogva megmutattatott nekem, hogy az Úr sem Daniells, sem Prescott véneknek nem adta e munka terhét. Vajon behozassanak-e Sátán ravaszságai, vajon ez a „Daily” oly nagy jelentőségű ügy legyen-e, hogy előhozzák azt az elmék összezavarására és a munka előmenetelének akadályozására ebben az időszakban, amely oly fontos? Nem szabad így lennie, bármi legyen is. E tárgyat nem szabad bevezetni, mert az a lelkület, amelyet behozna, tiltó természetű volna, és Lucifer minden mozdulatot figyel. Sátáni eszközök kezdenék meg működésüket, és zűrzavar támadna sorainkban. Nincs elhívásotok arra, hogy felkutassátok a véleménykülönbséget, amely nem próbára tevő kérdés; hanem hallgatásotok ékesszólás. Az ügy teljes világossággal van előttem. Ha az ördög bárkit is bevonhatna a mieink közül ezekbe a kérdésekbe, miként azt tervbe vette, Sátán ügye diadalmaskodnék. Most pedig a munkát késedelem nélkül fel kell venni, és semmiféle [vélemény]különbséget nem szabad kifejezésre juttatni.”

> “Satan would inspire those men who have gone out from us to unite with evil angels and retard our work on unimportant questions, and what rejoicing [there] would be in the camp of the enemy. Press together, press together. Let every difference be buried. Our work now is to devote all our physical and brain-nerve power to put these differences out of the way, and all harmonize. If Satan could with his great unsanctified wisdom be permitted to get the least hold, [he would rejoice].

> „A Sátán arra indítaná azokat az embereket, akik közülünk váltak ki, hogy egyesüljenek a gonosz angyalokkal, és jelentéktelen kérdésekkel hátráltassák munkánkat; és milyen örvendezés [volna] az ellenség táborában. Zárkózzatok össze, zárkózzatok össze. Minden különbség temettessék el. Most az a munkánk, hogy minden testi erőnket és agy-idegi képességünket arra szenteljük, hogy ezeket a különbségeket elhárítsuk, és mindenki összhangra jusson. Ha a Sátánnak megengedtetnék, hogy nagy, megszenteletlen bölcsességével a legkisebb fogást is találja, [örvendeznék].”

> “Now, when I saw how you were working, my mind took in the whole situation and the results if you should go forward and give the parties that have left us the least chance to bring confusion into our ranks. Your lack of wisdom would be just what Satan would have it. Your loud proclamation was not under the inspiration of the Holy Spirit. I was instructed to say to you that your picking flaws in the writings of men that have been led of God is not inspired of God. And if this is the wisdom that Elder Daniells would give to the people, by no means give him an official position, for he cannot reason from cause to effect. Your silence on this subject is your wisdom. Now, everything like picking flaws in the publications of men who are not alive is not the work God has given any of you to do. For if these men—Elders Daniells and Prescott—had followed the directions given in working the cities, there would have been many, very many, convinced of the truth and converted, able men that [now] are in positions where they never will be reached.

> „Amikor pedig láttam, miként dolgoztok, értelmem átfogta az egész helyzetet és annak következményeit arra az esetre, ha továbbmennétek, és a legcsekélyebb lehetőséget is megadnátok azoknak, akik elhagytak bennünket, hogy zűrzavart támasszanak sorainkban. Bölcsességetek hiánya éppen az volna, amit Sátán kívánna. Hangos kijelentésetek nem a Szentlélek ihletése alatt állt. Arra kaptam utasítást, hogy mondjam meg nektek: az, hogy hibát kerestek olyan férfiak írásaiban, akiket Isten vezetett, nem Istentől ihletett dolog. És ha ez az a bölcsesség, amelyet Daniells testvér adna a népnek, semmiképpen se adjatok neki hivatalos tisztséget, mert nem képes az okból az okozatra következtetni. Hallgatásotok e tárgyban a ti bölcsességetek. Most pedig minden olyan magatartás, amely hibát keres olyan férfiak kiadványaiban, akik már nincsenek életben, nem az a munka, amelynek végzésére Isten bármelyikőtöket megbízta. Mert ha ezek a férfiak — Daniells és Prescott testvérek — követték volna a városokban végzett munka tekintetében adott útmutatásokat, akkor sokan, nagyon sokan meggyőződtek volna az igazságról és megtértek volna, tehetséges férfiak, akik [most] olyan állásokban vannak, ahol soha nem lehet majd elérni őket.”

> “All the world is to be regarded as one great family. And when you have such a fountain of knowledge to draw from, why have you left the world to perish for years with the testimonies given by our Lord Jesus Christ? True religion teaches us to regard every man and woman as a person to whom we can do good.

> „Az egész világot egyetlen nagy családként kell tekintenünk. És amikor ilyen forrása áll rendelkezésetekre a tudásnak, amelyből meríthettek, miért hagytátok éveken át elveszni a világot a mi Urunk Jézus Krisztus által adott bizonyságtételek mellett? Az igaz vallás arra tanít bennünket, hogy minden férfit és nőt olyan személynek tekintsünk, akivel jót tehetünk.

> “This has been in print many years: ‘A Balanced Mind,’ testimony to Elder Andrews. The mind may be cultivated to become a power to know when to speak and what burdens to take up and to bear, for Christ is your teacher. And I feared greatly for you [when I saw you] exalting your wisdom and pursuing a course to bring in differences of opinion. The Lord calls for wise men who can hold their peace when it [is] wisdom for them to do so. If you would be a whole man, you need sanctification through Jesus Christ. Now there is a work just started, and let wisdom be seen in every minister, in every president of [a] conference. But here was a work for you to take hold of years ago where you were needed to lift your voice for this very work. Christ gave all His people special directions what they shall do and the things they shall not do. And there is a little time left us to work out the righteousness of the Lord. You can understand the way of the Lord. I saw your purpose of carrying things after your own devising after you were placed as president. You had thought you would do wonderful things, which would be a work God had not placed in your hands to do. Now, your work is not to oppress but to release every necessity possible if the Lord has accepted you to serve. But you have very early given evidence that wisdom and sanctified judgment have not been manifested by you. You blazed out matters that would not be received unless the Lord should give light.

> „Ez hosszú évek óta nyomtatásban megjelent: „A Balanced Mind”, Elder Andrewsnak szóló bizonyságtétel. Az értelem kiművelhető olyanná, hogy erővé legyen annak felismerésére, mikor kell szólni, és milyen terheket kell felvenni és hordozni, mert Krisztus a te tanítód. És igen nagy félelemmel voltam felőled [amikor láttalak], amint a saját bölcsességedet magasztaltad, és olyan úton jártál, amely véleménykülönbségeket idéz elő. Az Úr bölcs embereket hív, akik tudnak hallgatni, amikor bölcs dolog ezt tenniük. Ha teljes ember akarsz lenni, megszentelődésre van szükséged Jézus Krisztus által. Most pedig egy munka éppen csak megkezdődött, és a bölcsesség mutatkozzék meg minden lelkészben, minden konferenciaelnökben. De számodra évekkel ezelőtt volt itt egy munka, amelyhez hozzá kellett volna fognod, ahol szükség volt rád, hogy éppen e munka érdekében felemeld hangodat. Krisztus minden népének különleges útmutatásokat adott arra nézve, mit tegyenek, és mik azok a dolgok, amelyeket nem szabad tenniük. És kevés idő maradt számunkra, hogy kimunkáljuk az Úr igazságosságát. Megértheted az Úr útját. Láttam a szándékodat, hogy a dolgokat a magad elgondolása szerint irányítsd, miután elnökké helyeztek. Azt gondoltad, csodálatos dolgokat fogsz véghezvinni, olyan munkát, amelynek elvégzését Isten nem a te kezedbe helyezte. Most a te munkád nem az, hogy elnyomj, hanem hogy minden lehetséges szükségben feloldozást adj, ha az Úr elfogadott téged a szolgálatra. De te igen korán bizonyítékát adtad annak, hogy a bölcsesség és a megszentelt ítélőképesség nem nyilvánult meg benned. Olyan ügyeket hoztál felszínre éles indulattal, amelyeket nem fogadtak volna el, hacsak az Úr nem ad világosságot.”

> “I have been instructed that such hasty movements should not have [been] made [such] as selecting you as president of the conference even another year. But the Lord forbids any more such hasty transactions until the matter is brought before the Lord in prayer; and as you have had the message come to you that the work of the Lord resting upon the president is a most solemn responsibility, you had no moral right to blaze out as you did upon the subject of the ‘Daily’ and suppose your influence would decide the question. There was Elder Haskell, who has carried the heavy responsibilities, and there is Elder Irwin and several men I might mention who have the heavy responsibilities.

> Azt a kijelentést kaptam, hogy ilyen elhamarkodott lépéseknek nem lett volna szabad megtörténniük, mint az, hogy még egy évre téged választottak a konferencia elnökévé. Az Úr azonban megtilt minden további efféle elhamarkodott intézkedést mindaddig, amíg az ügyet imádságban az Úr elé nem viszik; és mivel üzenet érkezett hozzád, hogy az Úr műve, amely az elnökön nyugszik, a legünnepélyesebb felelősség, semmi erkölcsi jogod nem volt arra, hogy úgy fellobbanj, amint tetted, a „Daily” tárgyában, és azt feltételezd, hogy befolyásoddal el fogod dönteni a kérdést. Ott volt Haskell testvér, aki súlyos felelősségeket hordozott, és ott van Irwin testvér, valamint több férfiú, akiket megemlíthetnék, akik súlyos felelősségeket viselnek.

> “Where was your respect for the men of age? What authority could you exercise without taking all the responsible men to weigh the matter? But let us now investigate the matter. We must now reconsider whether it is the Lord’s judgment, in the face of the work that has been neglected, of showing your zeal to carry the work even another year. If you should carry the work another year with the help that shall unite with you, there should be a change take place in you and Elder Prescott. And humble your own hearts before God. The Lord will have to see in you a showing of a different experience, for if ever men needed to be reconverted at this present [time], it [is] Elder Daniells and Elder Prescott.

> „Hol volt a tiszteletetek az idős férfiak iránt? Miféle tekintélyt gyakorolhattatok volna anélkül, hogy minden felelős férfit magatok mellé vennétek az ügy megvizsgálására? De most vizsgáljuk meg a dolgot. Most újra mérlegelnünk kell, vajon az Úr ítélete-e az, hogy az elhanyagolt munka ellenére még egy teljes évre buzgóságotokat mutassátok annak továbbvitelében. Ha még egy évig vinnétek a munkát azoknak a segítségével, akik egyesülnek veletek, változásnak kellene végbemennie bennetek és Prescott vénben. És alázzátok meg saját szíveteket Isten előtt. Az Úrnak azt kell látnia bennetek, hogy másféle tapasztalat nyilvánul meg, mert ha valaha szüksége volt férfiaknak arra, hogy újból megtérjenek a jelen időben, akkor azok Daniells vén és Prescott vén.”

> “Seven men should be chosen that are men of wisdom and through the working of the grace of God [give] evidence [of] a reconversion. For any men who are so blinded that they cannot reason from cause to effect, that they would ignore the men who have borne the responsibilities of the work and these presidents of conferences, [that] men [who] carry the work for over two years should be disregarded and such an impulsive consequence take place that men would neglect the very work kept before them for years—work the cities—and no, or but very little, attention [be] given to the old men for counsel, but proclaim the things they choose to give the people, bears its own testimony of the unsafety of the men to be entrusted with such a grand and wonderful work.

> „Hét férfit kell kiválasztani, akik bölcs emberek, és akik Isten kegyelmének munkálkodása által a megtérésre való visszajutás bizonyítékát adják. Mert ha némely emberek annyira elvakultak, hogy nem tudnak okból következményre következtetni, úgyhogy figyelmen kívül hagyják azokat a férfiakat, akik a munka terheit hordozták, valamint e konferenciák elnökeit; ha azokat a férfiakat, akik több mint két éven át vitték a munkát, mellőzik, és oly elhamarkodott következmény áll elő, hogy az emberek elhanyagolják éppen azt a munkát, amelyet évek óta eléjük tartottak — a városokban végzendő munkát —, és az idős férfiak tanácsának egyáltalán nem, vagy csak igen kevés figyelmet szentelnek, hanem azokat a dolgokat hirdetik a népnek, amelyeket maguk választanak, ez önmagában is bizonyságot tesz arról, mennyire nem biztonságos ilyen emberekre rábízni egy ily nagy és csodálatos munkát.”

> “Christ is not dead. He will never suffer His work to be carried on in this strange way. Let the books alone. If any change is essential, God will have the harmony in that change consistent, but when a message has been entrusted to men with the large responsibilities involved, [God] demands faithfulness that will work by love and purify the soul. Elders Daniells and Prescott both need reconversion. A strange work has come in, and it is not in harmony with the work Christ came to our world to do; and all who are truly converted will work the works of Christ.

> „Krisztus nincs halva. Soha nem fogja megengedni, hogy művét ily különös módon vigyék tovább. Hagyjátok békén a könyveket. Ha bármiféle változtatás lényeges, Isten gondoskodni fog arról, hogy abban a változtatásban az összhang megmaradjon; de amikor egy üzenet nagy felelősséggel együtt emberekre bízatott, [Isten] olyan hűséget követel, amely szeretet által munkálkodik és megtisztítja a lelket. Daniells és Prescott véneknek egyaránt újbóli megtérésre van szükségük. Különös munka lopózott be, és ez nincs összhangban azzal a munkával, amelyet Krisztus azért jött a világunkba, hogy elvégezzen; és mindazok, akik valóban megtértek, Krisztus cselekedeteit fogják cselekedni.

> “We are everyone [to] work out the work which shall glorify the Father. We have come to the crisis—either to conform to the character of Jesus Christ right in this preparatory time or not attempt [it]. Elder Daniells, [you are not] to feel at liberty to let your voice be heard on high as you have done under similar circumstances. And understand, the president of a conference is not a ruler. He works in connection with the wise men who occupy the position as presidents whom God has accepted. He has not liberty to meddle with the writings in printed books from the pens that God has accepted. They are no longer to bear sway unless they show less of the ruling, dominating power. The crisis has come, for God will be dishonored.

> „Mindnyájunknak azt a munkát kell végeznünk, amely megdicsőíti az Atyát. Elérkeztünk a válsághoz — vagy ebben az előkészítő időben Jézus Krisztus jelleméhez igazodunk, vagy meg sem kíséreljük [azt]. Daniells testvér, [önnek nem] szabad úgy éreznie, hogy fel van jogosítva arra, hogy hangját oly magasra emelje, amint hasonló körülmények között tette. És értsék meg: egy konferencia elnöke nem uralkodó. Azokkal a bölcs férfiakkal összhangban munkálkodik, akik elnöki tisztséget töltenek be, és akiket Isten elfogadott. Nincs szabadsága arra, hogy beleavatkozzék azoknak az írásaiba a nyomtatott könyvekben, amelyek olyan tollakból származnak, amelyeket Isten elfogadott. Többé nem gyakorolhatnak uralmat, hacsak nem mutatnak kevesebbet az uralkodó, parancsoló hatalomból. Eljött a válság, mert Isten meggyaláztatik.”

> “How does the Lord look upon the unworked cities? Christ is in heaven. Now its acknowledgment is to be, ‘There is no kingly rule. And now is the crisis of this world. Now I am the Power to save or to destroy. Now is the time when the destiny of all is in My hands. I have given My life to save the world. And “I, if I be lifted up,” the saving grace I shall impart will prove that all who will be fashioned after the divine similitude and will be one with Me shall work as I work with My power of redeeming grace.’ Whoever will, [let him] take hold with his brethren to do the work given them to do when in responsible places under the counsel the Lord gives, and seek most earnestly to work in complete harmony with Him who so loved the world He gave His life a full sacrifice for the saving of the world. I speak to our ministers, that as they enter upon the work in our cities let there be a calm sacredness attending the ministry of the Word. We cannot make the proper impression upon the minds of the people if we . . .

> „Hogyan tekint az Úr a meg nem munkált városokra? Krisztus a mennyben van. Most ennek az elismerésnek kell hangzania: „Nincs királyi uralom. És most van e világ válsága. Most én vagyok a Hatalom, amely megmenthet vagy elpusztíthat. Most van az az idő, amikor mindenek sorsa az én kezemben van. Életemet adtam, hogy megmentsem a világot. És „én, ha felemeltetem”, az üdvözítő kegyelem, amelyet közölni fogok, be fogja bizonyítani, hogy mindazok, akik az isteni hasonlatosság szerint formáltatnak, és egyek lesznek velem, úgy fognak munkálkodni, amint én munkálkodom az én megváltó kegyelmem erejével.” Aki akarja, ragadja meg testvéreivel együtt a lehetőséget, hogy elvégezze a rájuk bízott munkát, amikor felelősségteljes helyeken állnak, az Úr által adott tanács szerint, és a legőszintébben törekedjék arra, hogy teljes összhangban munkálkodjék azzal, aki úgy szerette a világot, hogy életét teljes áldozatul adta a világ megmentéséért. Szólok a mi lelkészeinkhez, hogy amikor belépnek a munkába városainkban, az Ige szolgálatát nyugodt szentség kísérje. Nem tudunk kellő benyomást tenni az emberek elméjére, ha mi…”

> “I copy from my Diary. The truth as it is in Jesus—talk it, pray it, believe every word in its simplicity. What would you gain if mistakes are brought before the men who have departed from the faith and given heed to seducing spirits, men who were not long ago with us in the faith? Will you stand on the devil’s side? Give your attention to the unworked fields. A world-wide work is before us. I was given representations of John Kellogg.

> „Naplómból másolok. Az igazság, amint Jézusban van — beszéljetek róla, imádkozzátok, higgyétek minden szavát annak egyszerűségében. Mit nyernétek azzal, ha a tévedéseket azok elé az emberek elé vinnétek, akik eltávoztak a hittől, és hitető lelkekre figyeltek, olyan emberek elé, akik nemrég még velünk voltak a hitben? Az ördög oldalára álltok-e? Figyelmeteket a még meg nem munkált területekre fordítsátok. Világméretű munka áll előttünk. Bemutatásokat kaptam John Kelloggról.”

> “A very attractive personage was representing the ideas of the specious arguments that he was presenting, sentiments different from the genuine Bible truth. And those who are hungering and thirsting after something new were advancing ideas [so specious] that Elder Prescott was in great danger. Elder Daniells was in great danger [of] becoming wrapped in a delusion that if these sentiments could be spoken everywhere it would be as a new world.

> „Egy igen megnyerő személyiség képviselte azoknak a tetszetős érveknek az eszméit, amelyeket előterjesztett: olyan nézeteket, amelyek különböztek a Biblia valódi igazságától. És azok, akik valami új után éheztek és szomjaztak, olyan [annyira tetszetős] eszméket terjesztettek elő, hogy Prescott testvér igen nagy veszélyben volt. Daniells testvért igen nagy veszély fenyegette [azzal], hogy egy olyan téveszmébe burkolózik, miszerint ha ezeket a nézeteket mindenütt hirdetnék, az olyan volna, mint egy új világ.”

> “Yes, it would, but while their minds were thus absorbed I was shown that Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect. I have to trace with my pen [the fact] that these brethren would see defects in their delusive ideas that would place the truth in an uncertainty; and [yet] they [would] stand out as [if they had] great spiritual discernment. Now I am to tell them [that] when I was shown this matter, when Elder Daniells was lifting up his voice like a trumpet in advocating his ideas of the ‘Daily,’ the after results were presented. Our people were becoming confused. I saw the result, and then there were given me cautions that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God, skepticism would be sown among our ranks everywhere, and we should be where Satan would carry his messages. Set unbelief and skepticism would be sown in human minds, and strange crops of evil would take the place of truth.” Manuscript Releases, volume 20, 17–22.

> „Igen, az lenne, de miközben elméjük ily módon le volt kötve, megmutattatott nekem, hogy Daniells testvér és Prescott testvér olyan, lelki[spiritiszta] látszatú érzelmeket szőnek tapasztalatukba, és népünket szép gondolatok felé vonják, amelyek, ha lehetséges, még a választottakat is megtévesztenék. Tollammal kell feljegyeznem [azt a tényt], hogy e testvérek csalóka elképzeléseikben olyan fogyatkozásokat látnának, amelyek az igazságot bizonytalanságba helyeznék; és [mégis] úgy lépnének fel, mint [akiknek] nagy lelki megkülönböztető képességük volna. Most azt kell megmondanom nekik [hogy], amikor ez az ügy megmutattatott nekem, amikor Daniells vén felemelte szavát, mint a trombita, a „Naponkénti” felőli nézeteinek támogatására, annak későbbi következményei is elém tárultak. Népünk kezdett összezavarodni. Láttam az eredményt, és akkor figyelmeztetések adattak nekem, hogy ha Daniells vén, a kimenetelre való tekintet nélkül, ily benyomás alatt állna, és elhinné magáról, hogy Isten ihletése alatt van, akkor a szkepticizmus mindenütt elhintetnék soraink között, és oda jutnánk, ahol Sátán vinné az ő üzeneteit. Határozott hitetlenség és szkepticizmus hintetnék el az emberi elmékben, és az igazság helyét a gonoszság különös termései foglalnák el.” Manuscript Releases, 20. kötet, 17–22.

The history of the second generation identifies an escalation of rebellion. The spiritualism represented by Ezekiel’s chambers of imagery illustrate that “Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritualistic appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect.” The spiritualism associated with the false view of “the daily,” is the symbol of what, if possible, would deceive the very elect. She ties together the spiritualism of pantheism that was being promoted by Kellogg with Prescott and Daniells’ push to define “the daily” as Christ’s sanctuary ministry.

A második nemzedék története a lázadás fokozódását azonosítja. Az Ezékiel képkamrái által jelképezett spiritualizmus azt szemlélteti, hogy „Daniells testvér és Prescott testvér olyan, spiritualisztikus jellegű érzelmeket szőttek be tapasztalatukba, és népünket olyan szép érzelmekhez vonták, amelyek — ha lehetséges volna — még a választottakat is megtévesztenék.” A „mindennapi”-ról vallott hamis nézettel kapcsolatos spiritualizmus annak a jelképe, ami — ha lehetséges volna — még a választottakat is megtévesztené. Egybekapcsolja a Kellogg által terjesztett panteizmus spiritualizmusát azzal a törekvéssel, amellyel Prescott és Daniells a „mindennapi”-t Krisztus szentélyszolgálataként kívánták meghatározni.

She informs them to leave the books alone, by which she was addressing the push by Prescott and Daniells to re-write Uriah Smith’s book, Daniel and the Revelation, in order to remove his teaching that identified “the daily,” just as Miller identified it. The historical revisionists of Laodicea, who Isaiah identifies as “the learned”, have accomplished a wonderful work upon the unlearned of Adventism, for they have misrepresented the testimony of the history to lead those with itching ears and shallow study habits to think that the subject of “the daily,” is unimportant, and that Miller was incorrect on the subject. That work of revision is part of the rubbish Miller was shown that was to be swept away by the dirt brush man, in the time when the manifestation of the power of God in the Midnight Cry is repeated.

Tájékoztatja őket, hogy hagyják békén a könyveket; ezzel Prescott és Daniells azon törekvésére utalt, hogy Uriah Smith Daniel and the Revelation című könyvét átírják, hogy eltávolítsák belőle a „mindennapi”-ról szóló tanítását, amint azt Miller is azonosította. Laodicea történelmi revizionistái, akiket Ézsaiás „tanultaknak” nevez, csodálatos munkát vittek véghez az adventizmus tanulatlanjai között, mert a történelem bizonyságtételét meghamisították, hogy a viszkető fülűekkel és a felületes tanulmányozás szokásának rabjaival elhitessék: a „mindennapi” tárgya jelentéktelen, és Miller tévedett ebben a kérdésben. Ez a revíziós munka annak a szemétnek a része, amelyről Millernek megmutattatott, hogy a portalanító embernek kell elsöpörnie abban az időben, amikor megismétlődik Isten erejének megnyilvánulása az Éjféli Kiáltásban.

We will continue our consideration of the second generation of Laodicean Adventism in the next article.

A következő cikkben folytatjuk a laodíceai adventizmus második nemzedékének vizsgálatát.

> “The message ‘Go forward’ is still to be heard and respected. The varying circumstances taking place in our world call for labor which will meet these peculiar developments. The Lord has need of men who are spiritually sharp and clear-sighted, men worked by the Holy Spirit, who are certainly receiving manna fresh from heaven. Upon the minds of such, God’s Word flashes light, revealing to them more than ever before the safe path. The Holy Spirit works upon mind and heart. The time has come when through God’s messengers the scroll is being unrolled to the world. Instructors in our schools should never be bound about by being told that they are to teach only what has been taught hitherto. Away with these restrictions. There is a God to give the message His people shall speak. Let not any minister feel under bonds or be gauged by men’s measurement. The gospel must be fulfilled in accordance with the messages God sends. That which God gives His servants to speak today would not perhaps have been present truth twenty years ago, but it is God’s message for this time.” The 1888 Materials, 133.

> A „Menjetek előre” üzenete még mindig hallható, és tiszteletben kell tartani. A világunkban végbemenő változatos körülmények olyan munkát követelnek, amely megfelel ezeknek a sajátos fejleményeknek. Az Úrnak olyan emberekre van szüksége, akik lelkileg élesek és tisztánlátók, akiket a Szentlélek munkál, s akik bizonyosan friss mannát kapnak a mennyből. Az ilyenek értelmére Isten Igéje világosságot villant, feltárva előttük minden eddiginél világosabban a biztos ösvényt. A Szentlélek az értelemre és a szívre munkál. Eljött az idő, amikor Isten követei által a tekercs kigöngyölíttetik a világ előtt. Iskoláink tanítóit soha nem szabad megkötni azzal, hogy csak azt tanítsák, amit eddig tanítottak. El ezekkel a korlátozásokkal. Van Isten, aki megadja az üzenetet, amelyet népének szólnia kell. Egyetlen lelkipásztor se érezze magát megkötözve, és ne emberek mértékével méressék meg. Az evangéliumnak összhangban kell beteljesednie azokkal az üzenetekkel, amelyeket Isten küld. Amit Isten ma ad szolgáinak, hogy szólják, talán húsz évvel ezelőtt nem lett volna jelenvaló igazság, de ez Isten üzenete erre az időre.” The 1888 Materials, 133.

Back to Articles