Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Eight

Dániel könyve – Nyolcvannyolcadik rész

Unmasking the False Latter Rain: The Prophetic Journey from September 11, 2001

A hamis késői eső leleplezése: a prófétai út 2001. szeptember 11-től

Author

Jeff Pippenger

Published

February 21, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The testing process that begins when the angel descends is represented by the test of whether to take the book out of the angel’s hand and eat it. Those that did choose to eat the message were then destined for a disappointment where the group who refused to eat were left behind. The little book that was to be eaten represented an “increase of knowledge” of the message that had first been unsealed at “the time of the end” at either 1798 or 1989, and then later formalized into a message that would hold the generation then alive accountable to the light of the increased knowledge. In either history, once the prophecy of Islam was fulfilled, then the message to be eaten in the angel’s hand was either received or rejected. If the message represented by the book is rejected, those who do so, and still seek to uphold the profession of still being the chosen of God, are forced to produce a counterfeit latter rain message.

A próbafolyamatot, amely akkor kezdődik, amikor az angyal alászáll, az a próba jelképezi, hogy valaki kiveszi-e a könyvet az angyal kezéből, és megeszi-e azt. Azok, akik úgy döntöttek, hogy megeszik az üzenetet, ezt követően egy olyan csalódásra rendeltettek, amelyben az a csoport, amely megtagadta az evést, hátramaradt. A kis könyv, amelyet meg kellett enni, az üzenet „ismeretének megnövekedését” jelképezte, amelyet először „a vég idején”, vagy 1798-ban, vagy 1989-ben oldottak fel, majd később olyan üzenetté formáltak, amely az akkor élő nemzedéket felelőssé tette a megnövekedett ismeret világosságáért. Mindkét történelemben, miután az iszlámra vonatkozó prófécia beteljesedett, az angyal kezében levő, megevendő üzenetet vagy elfogadták, vagy elvetették. Ha a könyv által jelképezett üzenetet elvetik, akkor azok, akik ezt teszik, és mégis igyekeznek fenntartani annak megvallását, hogy továbbra is Isten választottai, kénytelenek hamis késői eső üzenetet létrehozni.

On September 11, 2001 the past rebellions of the generations of Adventism were again made testing issues. Habakkuk chapter two identifies a debate that occurs in the prophetic history represented therein, which is a parallel prophetic line to the parable of the ten virgins. When the watchman asked what he shall answer in the history of the parable of the ten virgins, he was commanded to “write the vision, and make it plain upon tables.” The watchmen of Millerite history produced the 1843 chart in 1842, and its production became a waymark. It was the “vision” of Habakkuk two, that had been made plain upon tables that was to speak at the end.

2001. szeptember 11-én az adventizmus nemzedékeinek múltbeli lázadásai ismét próbakővé tett kérdésekké váltak. Habakuk könyvének második fejezete egy olyan vitát azonosít, amely az ott ábrázolt prófétai történelemben zajlik, s amely párhuzamos prófétai vonal a tíz szűz példázatával. Amikor az őrálló azt kérdezte, mit feleljen a tíz szűz példázatának történelmében, azt a parancsot kapta, hogy „írd fel a látomást, és tedd világossá táblákon”. A millerita történelem őrállói 1842-ben elkészítették az 1843-as táblázatot, és annak elkészítése útjelzővé vált. Habakuk második fejezetének „látomása” volt az, amelyet világossá tettek a táblákon, s amelynek a vég idején kellett szólnia.

Shortly after September 11, 2001 those who recognized the activity of Islam of the third woe, were led to return to Jeremiah’s “old paths,” and to walk therein. Those “old paths” identified that the three woes of Revelation chapter eight, verse thirteen represented the prophetic role of Islam. Immediately thereafter, Future for America began to reproduce the two charts of Habakkuk chapter two at the very same point in the parallel history of the Millerites, the two charts were set forth as a waymark, which had been represented by the production of the 1843 chart, in 1842.

Röviddel 2001. szeptember 11. után azok, akik felismerték a harmadik jaj iszlámjának tevékenységét, arra vezettettek, hogy visszatérjenek Jeremiás „régi ösvényeihez”, és azokon járjanak. Azok a „régi ösvények” azonosították, hogy a Jelenések könyve nyolcadik fejezetének tizenharmadik verse szerinti három jaj az iszlám prófétai szerepét képviselte. Közvetlenül ezután a Future for America elkezdte újra kiadni Habakuk könyve második fejezetének két táblázatát, pontosan ugyanazon a ponton a milleriták párhuzamos történelmében, amikor a két táblázat útjelzőként állíttatott fel, amit az 1843-as táblázat 1842-ben történt elkészítése jelképezett.

> “In May, 1842, a General Conference was convened in Boston, [Massachusetts]. At the opening of this meeting, Brethren Charles Fitch and Apollos Hale, of Haverhill, presented the pictorial prophecies of Daniel and John, which they had painted on cloth, with the prophetic numbers, showing their fulfillment. Brother Fitch in explaining from his chart before the Conference, said, while examining these prophecies, he had thought if he could get out something of the kind as here presented it would simplify the subject and make it easier for him to present to an audience. Here was more light in our pathway. These brethren had been doing what the Lord had shown Habakkuk in his vision 2,468 years before, saying, ‘Write the vision and make it plain upon tables, that he may run that readeth it. For the vision is yet for an appointed time.’ Habakkuk 2:2.

> 1842 májusában általános konferenciát hívtak össze Bostonban, [Massachusetts államban]. E gyűlés megnyitásakor Charles Fitch és Apollos Hale testvérek, Haverhillből, bemutatták Dániel és János képi próféciáit, amelyeket prófétai számokkal együtt szövetre festettek, megmutatva azok beteljesedését. Fitch testvér, miközben a konferencia előtt a táblázata alapján magyarázott, azt mondta, hogy e próféciák vizsgálata közben arra gondolt: ha készíthetne valami effélét, amint itt bemutatásra került, az egyszerűbbé tenné a tárgyat, és könnyebbé tenné számára annak hallgatóság előtti bemutatását. Itt több világosság volt ösvényünkön. E testvérek azt cselekedték, amit az Úr Habakuknak 2468 évvel korábban látomásában megmutatott, mondván: „Írd fel a látomást, és tedd világossá táblákra, hogy futhasson, aki olvassa azt. Mert e látomás még meghatározott időre szól.” Habakuk 2:2.

> “After some discussion on the subject, it was voted unanimously to have three hundred similar to this one lithographed, which was soon accomplished. They were called ‘the ‘43 charts.’ This was a very important Conference.” The Autobiography of Joseph Bates, 263.

> „A tárgyról folytatott némi eszmecsere után egyhangúlag megszavazták, hogy ebből a példányból háromszáz hasonlót kőnyomatos eljárással készítsenek, ami rövidesen meg is valósult. Ezeket »a ’43-as táblázatoknak« nevezték. Ez igen fontos konferencia volt.” Joseph Bates önéletírása, 263.

> “It was the united testimony of Second Advent lecturers and papers, when standing on ‘the original faith,’ that the publication of the chart was a fulfillment of Habakkuk 2:2, 3. If the chart was a subject of prophecy (and those who deny it leave the original faith), then it follows that BC 457 was the year from which to date the 2300 days. It was necessary that 1843 should be the first published time in order that ‘the vision’ should ‘tarry,’ or that there should be a tarrying time, in which the virgin band was to slumber and sleep on the great subject of time, just before they were to be aroused by the Midnight Cry.” James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, Volume I, Number 2.

> „A Második Advent tanítóinak és lapjainak egybehangzó bizonyságtétele volt, amikor az „eredeti hit” alapján álltak, hogy a tábla közzététele a Habakuk 2:2, 3 beteljesedése volt. Ha a tábla a prófécia tárgya volt (és akik ezt tagadják, elhagyják az eredeti hitet), akkor ebből az következik, hogy Kr. e. 457 volt az az év, amelytől a 2300 napot számítani kell. Szükséges volt, hogy 1843 legyen az első közzétett időpont, hogy „a látomás” „késlekedjék”, vagyis hogy legyen egy késedelmi idő, amelyben a szüzek serege szunnyadjon és aludjon az idő nagy tárgyát illetően, közvetlenül azelőtt, hogy felébresztetnének az Éjféli Kiáltás által.” James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, I. kötet, 2. szám.

> “Now our history shows that there were hundreds teaching from the same chronological charts that William Miller was, all of one stamp. Then it was the oneness of the message all on one theme, the coming of the Lord Jesus at a certain time, 1844.” Joseph Bates, Early SDA Pamphlets, 17.

> „Történelmünk most azt mutatja, hogy százak tanítottak ugyanazokból a kronológiai táblázatokból, amelyekből William Miller is, mind egyazon bélyeget viselve. Akkor az üzenet egysége egyetlen témára összpontosult: az Úr Jézus eljövetelére egy meghatározott időben, 1844-ben.” Joseph Bates, Early SDA Pamphlets, 17.

The reprinting of the 1843 and 1850 charts, in the immediate post-September 11, 2001 history was as much a fulfillment of Habakkuk two, as was the publication of the 1843 chart in 1842. The production of the tables is part of the narrative of Habakkuk chapter two, and it had to happen. On September 11, 2001 the rebellion of 1863 was again repeated by those Laodicean Adventists who refused to return to Jeremiah’s “old paths.”

Az 1843-as és 1850-es táblázatok újranyomtatása a 2001. szeptember 11-ét közvetlenül követő történelemben éppúgy Habakuk második fejezetének beteljesedése volt, mint ahogyan az 1843-as táblázat 1842-ben történt megjelentetése is az volt. A táblázatok elkészítése Habakuk második fejezetének elbeszéléséhez tartozik, és ennek meg kellett történnie. 2001. szeptember 11-én az 1863-as lázadás ismét megismétlődött azok által a laodiceai adventisták által, akik megtagadták a visszatérést Jeremiás „régi ösvényeihez”.

> “The enemy is seeking to divert the minds of our brethren and sisters from the work of preparing a people to stand in these last days. His sophistries are designed to lead minds away from the perils and duties of the hour. They estimate as of little value the light that Christ came from heaven to give to John for His people. They teach that the scenes just before us are not of sufficient importance to receive special attention. They make of no effect the truth of heavenly origin, and rob the people of God of their past experience, giving them instead a false science. ‘Thus saith the Lord: Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein.’ [Jeremiah 6:16.]

> „Az ellenség arra törekszik, hogy testvéreink és nőtestvéreink elméjét elterelje attól a munkától, amely egy nép felkészítésére irányul, hogy megállhasson ezekben az utolsó napokban. Álokoskodásai arra vannak szánva, hogy az elméket elfordítsák e kor veszedelmeitől és kötelességeitől. Csekély értékűnek tekintik azt a világosságot, amelyet Krisztus a mennyből hozott, hogy Jánosnak adja népe számára. Azt tanítják, hogy a közvetlenül előttünk álló események nem elég jelentősek ahhoz, hogy különös figyelmet kapjanak. Hatálytalanná teszik a mennyei eredetű igazságot, és megfosztják Isten népét múltbeli tapasztalatától, helyébe pedig hamis tudományt adnak. ‘Ezt mondja az Úr: Álljatok meg az utakon, és nézzetek szét, kérdezősködjetek a régi ösvények felől, melyik a jó út, és azon járjatok.’ [Jeremiás 6:16.]”

> “Let none seek to tear away the foundations of our faith,—the foundations that were laid at the beginning of our work, by prayerful study of the Word and by revelation. Upon these foundations we have been building for more than fifty years. Men may suppose that they have found a new way, that they can lay a stronger foundation than that which has been laid; but this is a great deception. ‘Other foundation can no man lay than that is laid.’ [1 Corinthians 3:11.] In the past, many have undertaken to build a new faith, to establish new principles; but how long did their building stand? It soon fell; for it was not founded upon the Rock.” Testimonies, volume 8, 296, 297.

> „Senki se törekedjék hitünk alapjainak lerontására — azoknak az alapoknak a lerontására, amelyeket munkánk kezdetén az Ige imádságos tanulmányozása és kijelentés által fektettek le. Ezekre az alapokra építünk immár több mint ötven éve. Az emberek feltételezhetik, hogy új utat találtak, hogy erősebb alapot tudnak vetni annál, mint amely már megvettetett; ez azonban nagy megtévesztés. „Más fundamentumot senki sem vethet azon kívül, amely vettetett.” [1 Korinthus 3:11.] A múltban sokan vállalkoztak arra, hogy új hitet építsenek, új elveket állítsanak fel; de meddig állt meg az építményük? Hamar összeomlott, mert nem a Kősziklára alapíttatott.” Testimonies, 8. kötet, 296, 297.

Jeremiah identifies that to walk in the “old paths,” is to find “the rest”, and the rest is “the latter rain”, which began when the nations were angered on September 11, 2001, when the great buildings of New York City came down. Those that then ate the message became Habakkuk’s watchmen who were to “write the vision, and make it plain”. Jeremiah identifies the very same watchmen during the time of “the rest”, which is “the latter rain”.

Jeremiás azonosítja, hogy a „régi ösvényeken” járni annyi, mint megtalálni „a nyugodalmat”, a nyugodalom pedig „a késői eső”, amely akkor vette kezdetét, amikor a nemzetek megharagudtak 2001. szeptember 11-én, amikor New York város nagy épületei leomlottak. Azok, akik akkor ették az üzenetet, Habakuk őrállóivá lettek, akiknek meg kellett „írniuk a látomást, és világossá tenniük azt”. Jeremiás ugyanezeket az őrállókat azonosítja „a nyugodalom” idején, amely „a késői eső”.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:16, 17.

> Így szól az Úr: Álljatok meg az utakon, és nézzetek szét, kérdezősködjetek a régi ösvények felől, melyik a jó út, és azon járjatok, akkor nyugalmat találtok lelketeknek. De ők azt mondták: Nem járunk azon. Őrállókat is rendeltem fölétek, mondván: Figyeljetek a kürt szavára. De ők azt mondták: Nem figyelünk rá. Jeremiás 6:16, 17.

The trumpet that they were to sound is the sixth trumpet of the second woe in Millerite history, and in the last days it is the seventh trumpet of the third woe. Habakkuk’s watchmen, who are Jeremiah’s watchmen, sound a warning message that in the rebellion of 1888, was rejected. The sixth trumpet that was rejected in 1888, was the message to Laodicea.

A trombita, amelyet meg kellett szólaltatniuk, a második jaj hatodik trombitája a millerita történelemben, és az utolsó napokban a harmadik jaj hetedik trombitája. Habakuk őrállói, akik Jeremiás őrállói, olyan figyelmeztető üzenetet szólaltatnak meg, amelyet az 1888-as lázadás idején elvetettek. Az a hatodik trombita, amelyet 1888-ban elvetettek, a laodíceai gyülekezethez szóló üzenet volt.

> “The message given us by A. T. Jones, and E. J. Waggoner is the message of God to the Laodicean church, and woe be unto anyone who professes to believe the truth and yet does not reflect to others the God-given rays.” The 1888 Materials, 1053.

> „Az az üzenet, amelyet A. T. Jones és E. J. Waggoner által kaptunk, Isten üzenete a laodiceai gyülekezethez, és jaj mindenkinek, aki azt vallja, hogy hisz az igazságban, mégsem tükrözi vissza mások felé az Istentől adott sugarakat.” The 1888 Materials, 1053.

The seventh trumpet message of 1888, was first sounded to Laodicea in 1856, and then the Laodicean message was placed within the context of the increasing light of the “seven times.” On September 11, 2001 the call to return to Jeremiah’s old paths, and to walk therein for the purpose of obtaining the message of the latter rain, included the seventh Trumpet warning message that is represented as the message to Laodicea, and the “seven times,” which is the symbol of the foundations.

Az 1888-as hetedik trombita üzenete először 1856-ban hangzott fel Laodiceához, majd a laodiceai üzenet a „hétszeres idők” növekvő világosságának összefüggésébe került. 2001. szeptember 11-én a Jeremiás régi ösvényeihez való visszatérésre és az azokon való járásra szólító felhívás — abból a célból, hogy elnyerjük a késői eső üzenetét — magában foglalta a hetedik trombita figyelmeztető üzenetét, amelyet a Laodiceához szóló üzenet képvisel, valamint a „hétszeres időket”, amely az alapok jelképe.

The “lie” identified by prophecy that produces the strong delusion of Paul’s writings was placed into the third generation of Laodicean Adventism in 1931, sixteen years after the death of the prophetess. The “lie” which arrived in the third generation is prophetically located in the period represented as the “women weeping for Tammuz,” and is therefore associated with the false latter rain message.

A prófécia által azonosított „hazugságot”, amely Pál írásaiban az erős tévelygést előidézi, 1931-ben, a prófétanő halála után tizenhat évvel ültették be a laodíceai adventizmus harmadik nemzedékébe. A „hazugság”, amely a harmadik nemzedékben jelent meg, prófétailag abba az időszakba helyezhető, amelyet az „asszonyok Tammúzt siratják” kifejezés jelképez, ezért a hamis késői eső üzenetével áll kapcsolatban.

The details of how the “lie” was propagated should be understood, as should the prophetic role of the “lie” in end-time prophecy. The scornful men that rule Jerusalem in the time of the latter rain, which is the time of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, created a false latter rain message in the third generation of Adventism, as represented by the “women weeping for Tammuz,” in Ezekiel chapter eight. Their false latter rain message is also represented as a false foundation, a false wall of protection, and a false peace and safety message by Ezekiel.

Meg kell érteni annak részleteit, miként terjesztették a „hazugságot”, valamint a „hazugság” prófétai szerepét a végidőre vonatkozó próféciában. A csúfolkodó férfiak, akik Jeruzsálemet uralják a késői eső idején — amely a száznegyvennégyezer megpecsételésének ideje —, az adventizmus harmadik nemzedékében egy hamis késői esőről szóló üzenetet hoztak létre, amint azt Ezékiel könyve nyolcadik fejezetében a „Tammúzt sirató asszonyok” jelképezik. Hamis késői esőről szóló üzenetüket Ezékiel egy hamis alapként, a védelem hamis falaként, valamint a békesség és biztonság hamis üzeneteként is ábrázolja.

> Have ye not seen a vain vision, and have ye not spoken a lying divination, whereas ye say, The Lord saith it; albeit I have not spoken? Therefore thus saith the Lord God; Because ye have spoken vanity, and seen lies, therefore, behold, I am against you, saith the Lord God. And mine hand shall be upon the prophets that see vanity, and that divine lies: they shall not be in the assembly of my people, neither shall they be written in the writing of the house of Israel, neither shall they enter into the land of Israel; and ye shall know that I am the Lord God. Because, even because they have seduced my people, saying, Peace; and there was no peace; and one built up a wall, and, lo, others daubed it with untempered mortar: Say unto them which daub it with untempered mortar, that it shall fall: there shall be an overflowing shower; and ye, O great hailstones, shall fall; and a stormy wind shall rend it. Lo, when the wall is fallen, shall it not be said unto you, Where is the daubing wherewith ye have daubed it? Therefore thus saith the Lord God; I will even rend it with a stormy wind in my fury; and there shall be an overflowing shower in mine anger, and great hailstones in my fury to consume it. So will I break down the wall that ye have daubed with untempered mortar, and bring it down to the ground, so that the foundation thereof shall be discovered, and it shall fall, and ye shall be consumed in the midst thereof: and ye shall know that I am the Lord. Thus will I accomplish my wrath upon the wall, and upon them that have daubed it with untempered mortar, and will say unto you, The wall is no more, neither they that daubed it; To wit, the prophets of Israel which prophesy concerning Jerusalem, and which see visions of peace for her, and there is no peace, saith the Lord God. Ezekiel 13:7–16.

> Avagy nem hiábavaló látomást láttatok-é, és nem hazug jövendölést szóltatok-é, miközben ezt mondjátok: Az Úr mondja ezt; holott én nem szóltam? Ezért így szól az Úr Isten: Mivel hiábavalóságot szóltatok, és hazugságokat láttatok, azért ímé, ellenetek vagyok, ezt mondja az Úr Isten. És kezem a próféták ellen lesz, akik hiábavalóságot látnak és hazugságot jövendölnek: népem gyülekezetében nem lesznek benne, Izráel házának összeírásába nem iratnak be, és Izráel földjére sem mennek be; és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr Isten. Mivel, sőt mivelhogy elhitették népemet, ezt mondván: Békesség! — pedig nincs békesség; és ha egy falat épít, ímé, a többiek mázat kennek rá híg habarccsal: Mondd meg azoknak, akik híg habarccsal mázolják, hogy leomlik; ömlő zápor jön, és ti, nagy jégesőkövek, lehullotok, és szélvihar hasítja szét azt. Ímé, mikor leomlik a fal, vajon nem mondják-é majd nektek: Hol van a mázolás, amellyel mázoltátok? Ezért így szól az Úr Isten: Szélvihart bocsátok ki búsulásomban, ömlő zápor lészen haragomban, és nagy jégesőkövek búsulásomban, hogy megemésszék azt. És lerontom a falat, amelyet híg habarccsal mázoltatok, és a földre döntöm, úgyhogy alapja is fölfedeztetik; és leomlik, és elvesztek annak közepette; és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr. Így töltöm ki búsulásomat a falon és azokon, akik híg habarccsal mázolták azt; és azt mondom majd nektek: Nincs többé a fal, sem azok, akik mázolták azt; tudniillik Izráel prófétái, akik Jeruzsálem felől prófétálnak, és békesség látomásait látják felőle, holott nincs békesség — ezt mondja az Úr Isten. Ezékiel 13:7–16.

The falsehood and lies which the scornful men in Jerusalem hide beneath in Isaiah chapters twenty-eight and twenty-nine are ultimately judged and destroyed by the “overflowing scourge.”

Az a hamisság és hazugság, amely alá a Jeruzsálemben élő csúfolódó férfiak rejtőznek Ézsaiás huszonnyolcadik és huszonkilencedik fejezetében, végül az „ostorozó áradat” által ítéltetik meg és semmisíttetik meg.

> Judgment also will I lay to the line, and righteousness to the plummet: and the hail shall sweep away the refuge of lies, and the waters shall overflow the hiding place. And your covenant with death shall be disannulled, and your agreement with hell shall not stand; when the overflowing scourge shall pass through, then ye shall be trodden down by it. Isaiah 28:17, 18.

> Az ítéletet is a mérőzsinórhoz teszem, és az igazságot a függőónhoz; és a jégeső elsöpri a hazugság menedékét, és a vizek elárasztják a rejtekhelyet. És a halállal kötött szövetségetek eltöröltetik, és a pokollal való egyezségetek nem áll meg; amikor az áradó ostor átvonul, eltapostatok általa. Ézsaiás 28:17, 18.

Isaiah’s “overflowing scourge” is Ezekiel’s “overflowing shower,” that is brought upon those who have “divined lies,” by presenting a “vain vision” and by claiming “the Lord saith it,” “albeit” the Lord had “not spoken.” The “lie” that the ancient men hide under is represented as something they claim that the Lord had spoken, so it is a “lie” about God’s Word. Either they have identified a doctrine from God’s Word as error, or they have erroneously claimed that God directed their understanding (God had spoken), upon a doctrine of the Bible.

Ézsaiás „elárasztó ostora” Ezékiel „elárasztó záporesője”, amely azokra zúdul, akik „hazugságot jövendöltek”, „hiábavaló látomást” tárva elő, és azt állítva, hogy „az Úr mondja”, „jóllehet” az Úr „nem szólt”. A „hazugság”, amely alá a régi emberek rejtőznek, úgy jelenik meg, mint valami, amiről azt állítják, hogy az Úr szólt felőle, tehát ez Isten Igéjére vonatkozó „hazugság”. Vagy Isten Igéjéből származó valamely tant neveztek meg tévedésként, vagy tévesen azt állították, hogy Isten irányította értelmezésüket (Isten szólt), a Biblia valamely tanítására nézve.

The “lie” that arrived in 1931, was a claim that Sister White had endorsed the false view of “the daily,” in the book of Daniel. The false view that “the daily,” represents Christ’s sanctuary ministry was premised upon a “lie” which claimed that in 1910, Ellen White had informed A. G. Daniells that he and Prescott’s view of “the daily,” representing Christ’s sanctuary ministry was actually correct, in spite of her direct written words to the contrary.

Az 1931-ben érkezett „hazugság” az az állítás volt, hogy White testvérnő jóváhagyta Dániel könyvében „a mindennapi” hamis értelmezését. Az a hamis nézet, miszerint „a mindennapi” Krisztusnak a szentélyben végzett szolgálatát jelképezi, egy olyan „hazugságra” épült, amely azt állította, hogy 1910-ben Ellen White arról tájékoztatta A. G. Danielst, hogy az ő és Prescott „a mindennapi”-ról vallott nézete, mely szerint az Krisztusnak a szentélyben végzett szolgálatát jelenti, valójában helyes, jóllehet közvetlen írásos szavai ennek az ellenkezőjét mondták.

The false view of “the daily,” that was then (1931) established within Laodicean Adventism, became the theological foundation which was employed to build a message that is described by Ezekiel as “peace and safety.” The various arguments that are employed to uphold the false foundation are the various counterfeit coins and jewels that Miller saw in his dream. By the end of his dream his original jewels are fully covered with counterfeits and rubbish, and the rubbish and counterfeit jewels and coins represent the message that was based upon their foundational error that “the daily” represents Christ’s sanctuary ministry.

A „mindennapi”-ról vallott hamis nézet, amely akkor (1931-ben) a laodiceai adventizmuson belül megalapozást nyert, azzá a teológiai alappá vált, amelyre egy olyan üzenetet építettek, amelyet Ezékiel „béke és biztonság”-ként ír le. Azok a különféle érvek, amelyeket e hamis alapzat fenntartására alkalmaznak, azok a különféle hamis pénzérmék és ékkövek, amelyeket Miller az álmában látott. Álma végére eredeti ékkövei teljesen beborítódnak a hamisítványokkal és szeméttel, és a szemét, valamint a hamis ékkövek és pénzérmék azt az üzenetet jelképezik, amely azon alapvető tévedésükre épült, hogy a „mindennapi” Krisztus szentélybeli szolgálatát jelenti.

In Ezekiel’s passage the rubbish and counterfeit jewels is represented as a “wall” that has been built with a cement that is so weak it cannot hold up under the stress of the “stormy wind” or the “overflowing shower.”

Ezékiel szakaszában a szemét és a hamis ékszerek úgy jelennek meg, mint egy „fal”, amelyet olyan gyenge habarccsal építettek, hogy nem képes megállni sem a „viharos szél”, sem az „áradó zápor” nyomása alatt.

The disobedient prophet from Judah that rebuked Jeroboam, ultimately died between an “ass” and a “lion”. The lion represents Babylon and the ass represents Islam. The two doctrines which Laodicean Adventism cannot see, that are represented by the death of the disobedient prophet are the message of the papacy (the lion), and the message of Islam of the third Woe (the ass).

Az engedetlen próféta Júdából, aki megfeddte Jeroboámot, végül egy „szamár” és egy „oroszlán” között halt meg. Az oroszlán Babilont jelképezi, a szamár pedig az iszlámot. Az a két tanítás, amelyet a laodíceai adventizmus nem képes meglátni, s amelyet az engedetlen próféta halála jelképez, a pápaság üzenete (az oroszlán), valamint az iszlámnak a harmadik jajjal kapcsolatos üzenete (a szamár).

Ezekiel’s “stormy wind,” is a symbol of Isaiah’s “rough wind that is stayed” in “the day of the east wind” in chapter twenty seven. Ezekiel’s “stormy wind” is also the “four winds” of Revelation chapter seven, that are held until God’s servants are sealed. Ezekiel’s “stormy wind” is his message from the “four winds” in chapter thirty-seven, that brings the dead dry bones to life as a mighty army. Ezekiel’s “stormy wind” that brings down the “wall built with untempered mortar,” is the latter rain message of the third Woe.

Ezékiel „viharos szele” Ézsaiás „kemény szelének, amely visszatartatik” jelképe „a keleti szél napján” a huszonhetedik fejezetben. Ezékiel „viharos szele” egyúttal a Jelenések hetedik fejezetének „négy szele” is, amelyeket mindaddig visszatartanak, amíg Isten szolgái el nem pecsételtetnek. Ezékiel „viharos szele” a harminchetedik fejezetben a „négy szélből” jövő üzenete is, amely a halott, megszáradt csontokat hatalmas sereggé kelti életre. Ezékiel „viharos szele”, amely ledönti a „mázolatlan habarccsal épített falat”, a harmadik jaj utolsó eső-üzenete.

Ezekiel’s “overflowing shower” is a symbol of the papacy, and more specifically it is the symbol of the period of the Sunday law crisis which begins at the soon-coming Sunday law in the United States. The disobedient prophet from Judah that died between the ass and the lion, represented the death of Laodicean Adventism that takes place between September 11, 2001, at the arrival of the ass (the third woe), and the soon-coming Sunday law (the lion). Laodicean Adventism’s death occurs during the sealing of the one hundred and forty-four thousand that began when the nations were angered, yet held in check on September 11, 2001, and concludes at the soon-coming Sunday law. Their death, as illustrated by the disobedient prophet, is brought about because they returned to the methodology of apostate Protestantism, though they had been directly informed to never return to the “assembly of mockers.”

Ezékiel „árasztó záporesője” a pápaság jelképe, még pontosabban pedig a vasárnaptörvény-válság időszakának jelképe, amely az Egyesült Államokban hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénnyel veszi kezdetét. Az engedetlen próféta Júdából, aki a szamár és az oroszlán között halt meg, a laodiceai adventizmus halálát jelképezte, amely 2001. szeptember 11-e, a szamár megérkezése (a harmadik jaj) és a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény (az oroszlán) között következik be. A laodiceai adventizmus halála a száznegyvennégyezer megpecsételésének idején történik, amely akkor kezdődött, amikor a nemzetek megharagudtak, mégis féken voltak tartva 2001. szeptember 11-én, és a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénynél zárul le. Halálukat, amint azt az engedetlen próféta szemlélteti, az idézte elő, hogy visszatértek a hitehagyott protestantizmus módszertanához, noha közvetlenül figyelmeztetést kaptak arra, hogy soha ne térjenek vissza a „csúfolódók gyülekezetébe”.

Their death occurs in the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. As soon as God’s people are sealed, the destroying angels begin their work. From September 11, 2001 unto the soon-coming Sunday law the judgment of the living is accomplished in God’s church, for judgment begins in Jerusalem, and it begins with the ancient men that were to be the guardians of the people, but who had abandoned their responsibilities over four generations. Those who receive the seal in that period are the ensign that is lifted up to the nations. They are sealed before the soon-coming Sunday law for the only way God’s other flock can be warned is by seeing men and women in the Sunday law crisis who have the seal of God.

Haláluk az egyszáznegyvennégyezer elpecsételésének történetében következik be. Mihelyt Isten népe elpecsételtetik, a pusztító angyalok megkezdik munkájukat. 2001. szeptember 11-étől a hamarosan eljövendő vasárnaptörvényig az élők ítélete Isten egyházában megy végbe, mert az ítélet Jeruzsálemben kezdődik, és azokon a véneken kezdődik, akiknek a nép őrzőinek kellett volna lenniük, ám négy nemzedéken át elhagyták felelősségüket. Akik ebben az időszakban megkapják a pecsétet, azok a zászló, amely felemeltetik a nemzetek előtt. Ők a hamarosan eljövendő vasárnaptörvény előtt pecsételtetnek el, mert Isten másik nyája csak úgy figyelmeztethető, ha a vasárnaptörvény válságában olyan férfiakat és nőket lát, akik viselik Isten pecsétjét.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> „A Szentlélek munkája az, hogy meggyőzze a világot a bűnről, az igazságról és az ítéletről. A világot csak úgy lehet figyelmeztetni, ha látja, hogy azok, akik hisznek az igazságban, az igazság által megszentelődnek, magasztos és szent elvek szerint cselekszenek, és fennkölt, emelkedett értelemben megmutatják a választóvonalat azok között, akik megtartják Isten parancsolatait, és azok között, akik lábbal tiporják azokat. A Lélek megszentelő munkája jelzi a különbséget azok között, akik Isten pecsétjét viselik, és azok között, akik hamis nyugalomnapot tartanak. Amikor eljön a próba, világosan megmutatkozik majd, hogy mi a fenevad bélyege. Ez a vasárnap megtartása. Azok, akik az igazság meghallása után továbbra is szentnek tekintik e napot, a bűn emberének jegyét viselik, annak az embernek az aláírását, aki megkísérelte megváltoztatni az időket és a törvényt.” Bible Training School, 1903. december 1.

The death of Laodicean Adventism is accomplished during the history of the latter rain, that began to sprinkle on September 11, 2001, and is poured out without measure at the soon-coming Sunday law, when God has established and then lifts up as an ensign a people who have been sealed for eternity.

A laodíceai adventizmus halála a késői eső történelme során megy végbe, amely 2001. szeptember 11-én kezdett szemerkélni, és mérték nélkül árad ki a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény idején, amikor Isten felállít, majd zászlóként felemel egy népet, amely az örökkévalóságra lett megpecsételve.

In that period of time, those in Laodicean Adventism that are preparing for, and will receive the mark of the beast, are represented by the twenty-five men bowing to the sun in Ezekiel chapter eight. They are those who have accepted Ezekiel’s false “peace and safety” message, that represents a counterfeit of the true latter rain message, that is being proclaimed by the true watchmen in that history. The foundation of that false latter rain message is the identification that “the daily” in the book of Daniel is a symbol of Christ, when it is actually a symbol of Satan. That false foundational belief is the doctrine that the “scornful men that rule the people of Jerusalem” employ to erect their untempered wall.

Abban az időszakban a laodiceai adventizmusban azok, akik a fenevad bélyegének elvételére készülnek, és azt majd meg is kapják, az Ezékiel nyolcadik fejezetében a nap felé leboruló huszonöt férfi által vannak jelképezve. Ők azok, akik elfogadták Ezékiel hamis „béke és biztonság” üzenetét, amely a valódi késői eső üzenetének hamisítványát képviseli, s amelyet abban a történelemben az igaz őrállók hirdetnek. E hamis késői eső üzenetének alapja az az azonosítás, hogy a Dániel könyvében szereplő „mindennapi” Krisztus jelképe, holott valójában a Sátán jelképe. Ez a hamis alapvető hit az a tanítás, amelyet a „csúfolódó férfiak, akik uralkodnak Jeruzsálem népén” alkalmaznak, hogy felépítsék vakolatlan falukat.

The identification of “the daily,” as a symbol of Christ was historically put in place by a “lie,” in 1931. From then onward the untempered wall of counterfeit coins and jewels was erected. That “wall” is destined to come down when the dirt brush man arrives to thoroughly purge His floor. That purging is accomplished in the prophetic period of history between the “stormy wind” (the ass of September 11, 2001), and the “overflowing showers” (the lion of the soon-coming Sunday law). In that history the disobedient prophet is slain and buried in the tomb of the false prophet of Bethel. Sister White identifies the “wall” of prophecy as the law of God.

„A mindennapi” Krisztus jelképével való azonosítása történelmileg egy „hazugság” által került bevezetésre 1931-ben. Attól fogva felépült a hamis pénzekből és drágakövekből való, nem tapasztott fal. Az a „fal” arra van rendelve, hogy leomoljon, amikor megérkezik a porseprűs férfi, hogy teljesen megtisztítsa szérűjét. Ez a megtisztítás a prófétai történelemnek abban az időszakában megy végbe, amely a „viharos szél” (2001. szeptember 11-ének szamara) és a „túláradó záporok” (a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény oroszlánja) között helyezkedik el. Ebben a történelemben az engedetlen próféta megöletik, és a bételi hamis próféta sírjába temetik. White testvérnő a prófécia „falát” Isten törvényeként azonosítja.

> “The prophet here describes a people who, in a time of general departure from truth and righteousness, are seeking to restore the principles that are the foundation of the kingdom of God. They are repairers of a breach that has been made in God’s law—the wall that He has placed around His chosen ones for their protection, and obedience to whose precepts of justice, truth, and purity is to be their perpetual safeguard.

> A próféta itt olyan népet ír le, amely az igazságtól és az igazságosságtól való általános elfordulás idején arra törekszik, hogy helyreállítsa azokat az elveket, amelyek Isten országának alapját képezik. Ők a helyreállítói annak a résnek, amely Isten törvényén támadt — azon a falon, amelyet Ő választottai köré helyezett oltalmukra, s amelynek igazságosságra, igazságra és tisztaságra vonatkozó előírásainak való engedelmesség kell hogy állandó védelmük legyen.

> “In words of unmistakable meaning the prophet points out the specific work of this remnant people who build the wall. ‘If thou turn away thy foot from the Sabbath, from doing thy pleasure on My holy day; and call the Sabbath a delight, the holy of the Lord, honorable; and shalt honor Him, not doing thine own ways, nor finding thine own pleasure, nor speaking thine own words: then shalt thou delight thyself in the Lord; and I will cause thee to ride upon the high places of the earth, and feed thee with the heritage of Jacob thy father: for the mouth of the Lord hath spoken it.’ Isaiah 58:13, 14.” Prophets and Kings, 678.

> „Félreérthetetlen értelmű szavakkal mutat rá a próféta e maradék nép sajátos munkájára, akik építik a falat. „Ha megtartóztatod lábadat a szombaton, hogy ne a magad kedvét keresd szent napomon; és a szombatot gyönyörűségnek hívod, az Úr szent és tisztelendő napjának; és megszenteled azt, dolgaidat nem tevén, foglalkozást sem találván, hamis beszédet sem szólván: akkor gyönyörködni fogsz az Úrban; és én hordozlak a föld magaslatain, és azt mívelem, hogy Jákóbnak, atyádnak örökségével élj; mert az Úr szája szólt!” Ézsaiás 58:13, 14.” Próféták és királyok, 678.

The beginning of the fourth generation of Adventism is marked by the publication of a book, as was the beginning of the third generation. The third generation began with the publication of W. W. Prescott’s, The Doctrine of Christ, and that generation ended with the publication of Questions on Doctrine. The Doctrine of Christ presented a gospel that was purposely void of the Millerite prophetic message. Questions on Doctrine presented a gospel that denied the work of sanctification that is accomplished by Christ. The Doctrine of Christ removed the light of the (chazon) vision of prophetic history, and Questions on Doctrine removed the light of the (Mareh) vision of Christ’s “appearance”.

Az adventizmus negyedik nemzedékének kezdete egy könyv megjelenéséhez kötődik, miként a harmadik nemzedék kezdete is. A harmadik nemzedék W. W. Prescott The Doctrine of Christ című művének megjelenésével kezdődött, és e nemzedék a Questions on Doctrine megjelenésével ért véget. A The Doctrine of Christ olyan evangéliumot mutatott be, amely szándékosan nélkülözte a millerita prófétai üzenetet. A Questions on Doctrine olyan evangéliumot mutatott be, amely tagadta a megszentelődésnek azt a munkáját, amelyet Krisztus visz véghez. A The Doctrine of Christ eltávolította a prófétai történelem (chazon) látomásának világosságát, a Questions on Doctrine pedig Krisztus „megjelenésének” (Mareh) látomásából származó világosságot távolította el.

In between those two books the false latter rain message represented by the “women weeping for Tammuz” was developed. It was in that history that the “lie of 1931,” was promoted. That third generation (abomination) is also represented by the compromise of the third church of Pergamos. The symbol of compromise in the third church, identifies the work of seeking accreditation from the worldly institutions that dictated rules for theology and rules for medicine. It was in the third generation that the compromise of truth was accomplished, which included the introduction and emphasis on the use of Bibles that had been translated from corrupted manuscripts.

E két könyv között fejlődött ki a hamis késői eső üzenete, amelyet a „Tammúzt sirató asszonyok” jelképeznek. Ebben a történelmi időszakban mozdították elő az „1931-es hazugságot”. Ezt a harmadik nemzedéket (utálatosságot) a pergamoni harmadik gyülekezet megalkuvása is jelképezi. A harmadik gyülekezetben a megalkuvás szimbóluma azonosítja azt a törekvést, hogy akkreditációt szerezzenek azoktól a világi intézményektől, amelyek szabályokat írtak elő a teológia és szabályokat az orvoslás számára. A harmadik nemzedékben valósult meg az igazsággal való megalkuvás, amely magában foglalta a meghamisított kéziratokból fordított Bibliák használatának bevezetését és hangsúlyozását.

In 1957, the book Questions on Doctrine, represented a capitulation of the primary truth of the gospel. That truth being Jesus died to save us “from” sin, but he did not die to save us “in” sin. The Catholic and apostate Protestant teaching that a man cannot be obedient to God’s Word is Satan’s eternal argument. Man can, and must be obedient to God’s Word, even if Satan claims that “thou shall not surely die.” The fallen apostate Protestant view that men cannot overcome sin, and therefore men cannot be obedient to God’s law until Jesus magically transforms them into obedient robots at His second coming, was incorporated into the teachings of the book Questions on Doctrine.

1957-ben a Questions on Doctrine című könyv a evangélium elsődleges igazságának való megadást jelentette. Ez az igazság pedig az, hogy Jézus azért halt meg, hogy a bűntől mentsen meg bennünket, nem pedig azért, hogy a bűnben mentsen meg bennünket. Az a katolikus és hitehagyott protestáns tanítás, miszerint az ember nem lehet engedelmes Isten Igéjének, Sátán örök érvelése. Az ember lehet, és kell is, hogy engedelmes legyen Isten Igéjének, még akkor is, ha Sátán azt állítja, hogy „bizony nem haltok meg”. Az a bukott, hitehagyott protestáns nézet, hogy az emberek nem győzhetik le a bűnt, és ezért nem lehetnek engedelmesek Isten törvényének mindaddig, amíg Jézus második eljövetelekor varázslatos módon engedelmes robotokká nem változtatja őket, beépült a Questions on Doctrine című könyv tanításaiba.

In 1957, the fourth generation of Laodicean Adventism began, and its untempered wall (law), had been established, thus providing the logic that will allow the twenty-five ancient men to bow to the sun at the conclusion of the time of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. That untempered wall, which is the belief that keeping the law of God is impossible, is swept away when the “wall” of separation of Church and State is removed, at the soon-coming Sunday law. The Sunday law is the overflowing showers, or as Isaiah expresses it, it is the overflowing scourge, and that flood begins at the soon-coming Sunday law in the United States.

1957-ben kezdődött a laodiceai adventizmus negyedik nemzedéke, és felállíttatott annak nem tapasztott fala (törvénye), ezzel megadva azt a logikai alapot, amely lehetővé teszi, hogy a huszonöt vén férfi leboruljon a nap előtt a száznegyvennégyezer megpecsételésének ideje végén. Ezt a nem tapasztott falat, amely annak a hitnek felel meg, hogy Isten törvényének megtartása lehetetlen, elsöpri az Egyház és az Állam közötti elválasztás „falának” eltávolítása, a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény idején. A vasárnapi törvény a túláradó zápor, vagy ahogyan Ésaiás kifejezi, a túláradó ostor, és ez az áradat az Egyesült Államokban kezdődik a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvénnyel.

At the Sunday law in the United States the enemy (the pope) comes in “as a flood” (the overflowing scourge), and it is then that “the ensign” is lifted up against him. It is then that the “untempered wall” that Laodicean Adventism erected upon the false application of “the daily” is swept away.

Az Egyesült Államokban hozott vasárnaptörvény idején az ellenség (a pápa) „mint egy áradat” (az elárasztó ostor) tör be, és akkor emeltetik fel ellene „a zászló”. Akkor sodortatik el az a „meszeletlen fal”, amelyet a laodíceai adventizmus „a mindennapi” hamis alkalmazására épített.

> According to their deeds, accordingly he will repay, fury to his adversaries, recompense to his enemies; to the islands he will repay recompense. So shall they fear the name of the Lord from the west, and his glory from the rising of the sun. When the enemy shall come in like a flood, the Spirit of the Lord shall lift up a standard against him. And the Redeemer shall come to Zion, and unto them that turn from transgression in Jacob, saith the Lord. As for me, this is my covenant with them, saith the Lord; My spirit that is upon thee, and my words which I have put in thy mouth, shall not depart out of thy mouth, nor out of the mouth of thy seed, nor out of the mouth of thy seed’s seed, saith the Lord, from henceforth and forever. Arise, shine; for thy light is come, and the glory of the Lord is risen upon thee. For, behold, the darkness shall cover the earth, and gross darkness the people: but the Lord shall arise upon thee, and his glory shall be seen upon thee. And the Gentiles shall come to thy light, and kings to the brightness of thy rising. Isaiah 59:18–60:3.

> Cselekedeteik szerint fizet meg nekik, eszerint ad haragot ellenségeinek, megtorlást ellenfeleinek; a szigeteknek is megfizeti a megtorlást. És félni fogják az Úr nevét napnyugattól fogva, és dicsőségét a napkelet felől. Mikor az ellenség mint áradat tör be, az Úr Lelke zászlót emel ellene. És eljön a Megváltó Sionhoz, és azokhoz, akik Jákóbban megtérnek a bűntől, ezt mondja az Úr. Ami engem illet, ez az én szövetségem velük, mondja az Úr: Lelkem, amely rajtad van, és beszédeim, amelyeket szádba adtam, nem távoznak el szádból, sem magod szájából, sem magod magvának szájából, mondja az Úr, mostantól fogva mindörökké. Kelj fel, ragyogj, mert eljött világosságod, és az Úr dicsősége feltámadt rajtad. Mert íme, sötétség borítja a földet, és sűrű homály a népeket; de fölötted feltámad az Úr, és dicsősége megláttatik rajtad. És a pogányok a te világosságodhoz jönnek, és a királyok a te felkelted fényességéhez. Ézsaiás 59:18–60:3.

The Gentiles come to the light when God’s glory is upon His people, and this occurs when the enemy comes in as a flood. When that enemy comes in God lifts up a standard (ensign) against him. The glory of the Lord that is upon those people who the Gentiles respond to, is His character, and His character does not sin. It is a false peace and safety message that teaches that men and women cannot overcome sin. That message is a false latter rain message that is proclaimed during the time of the true latter rain message, which arrived on September 11, 2001. That false message is a false message concerning God’s law, which is the “wall.” That false doctrine is represented in the book Questions on Doctrine, that marked the arrival of Laodicean Adventism’s fourth and final generation.

A pogányok a világossághoz jönnek, amikor Isten dicsősége népén nyugszik, és ez akkor történik, amikor az ellenség özönvízként tör be. Amikor az az ellenség betör, Isten zászlót (hadijelvényt) emel ellene. Az Úr dicsősége, amely azokon a népeken van, akikre a pogányok válaszolnak, az Ő jelleme, és az Ő jelleme nem vétkezik. Hamis béke és biztonság üzenete az, amely azt tanítja, hogy férfiak és nők nem győzhetik le a bűnt. Ez az üzenet hamis késői eső-üzenet, amelyet az igaz késői eső üzenetének idején hirdetnek, amely 2001. szeptember 11-én érkezett meg. Az a hamis üzenet hamis üzenet Isten törvényére vonatkozóan, amely a „fal”. Ezt a hamis tantételt a Questions on Doctrine című könyv képviseli, amely Laodiceai Adventizmus negyedik és végső nemzedékének érkezését jelezte.

On September 11, 2001, the four rebellions of Laodicean Adventism arrived to test that final generation with the sins of their fathers. On that date God directed His people to return to Jeremiah’s old paths, that they might understand and accept the foundational message represented as Miller’s jewels. If they did so, they would find the latter rain, which Jeremiah called the “rest.” The call to return to the old paths was a repetition of the test that produced the rebellion of 1863.

2001. szeptember 11-én a laodiceai adventizmus négy lázadása megérkezett, hogy a végső nemzedéket atyáik bűneivel próbára tegye. Ezen a napon Isten arra vezette népét, hogy térjenek vissza Jeremiás ősi ösvényeire, hogy megérthessék és elfogadhassák az alapvető üzenetet, amelyet Miller drágakövei jelképeznek. Ha ezt megteszik, megtalálják a késői esőt, amelyet Jeremiás „nyugalomnak” nevezett. Az ősi ösvényekhez való visszatérésre szóló hívás annak a próbatételnek a megismétlése volt, amely az 1863-as lázadást eredményezte.

On September 11, 2001, which is Isaiah’s “day of the east and rough wind” the “song of the vineyard” was to be sung, by those who in Revelation chapter fourteen, verse three and also in chapter fifteen, verse three sing the song of Moses and the Lamb. That song is the Laodicean message that identifies that the former chosen people were then being passed by, for God was then in the process of giving His vineyard to men and women that would bring forth the intended fruits of the vineyard. That vineyard message is the message to Laodicea, which was the message presented by Jones and Waggoner at the rebellion of 1888.

2001. szeptember 11-én, amely Ézsaiás „keleti napja és zord szél”-e, el kellett énekelni „a szőlőskert énekét” azoknak, akik a Jelenések könyve tizennegyedik fejezetének harmadik versében, valamint a tizenötödik fejezet harmadik versében Mózes és a Bárány énekét éneklik. Ez az ének a laodiceai üzenet, amely azonosítja, hogy az egykori választott nép akkor mellőztetett, mert Isten akkor éppen abban a folyamatban volt, hogy szőlőskertjét olyan férfiaknak és nőknek adja, akik megteremnék a szőlőskert kívánt gyümölcseit. Ez a szőlőskert-üzenet a Laodiceának szóló üzenet, amely az az üzenet volt, amelyet Jones és Waggoner 1888 lázadásakor terjesztett elő.

On September 11, 2001, the latter rain began, and in the debate of Habakkuk chapter two it identifies a class who presented the message of the two tables, for they had returned to Jeremiah’s old paths and were receiving the “rest and refreshing,” that Isaiah identifies is brought upon those whose methodology is “line upon line.” The debate they were involved in was in opposition to a false latter rain message, represented by the “women weeping for Tammuz,” which encouraged the sleeping Laodicean people with a peace and safety message.

2001. szeptember 11-én megkezdődött a késői eső, és Habakuk második fejezetének vitájában azonosítható egy csoport, amely a két kőtábla üzenetét hirdette, mert visszatértek Jeremiás régi ösvényeihez, és részesültek abban a „nyugalomban és felüdülésben”, amelyről Ézsaiás azt mondja, hogy azokra árad ki, akiknek módszertana „szabályra szabály, szabályra szabály”. Az a vita, amelyben részt vettek, egy hamis késői eső-üzenettel állt szemben, amelyet a „Tammuzt sirató asszonyok” jelképeztek, s amely békesség és biztonság üzenetével bátorította az alvó laodiceai népet.

The peace and safety message claims that it is impossible for men and women not to sin, and therefore God can and will only justify them “in” their sins. The scornful men claim their peace and safety message is the true message of justification by faith, that Jones and Waggoner presented, but it leaves off the truth that he who God justifies, He also sanctifies, for God did not die to save people in their sins, but from their sins.

A béke és biztonság üzenete azt állítja, hogy lehetetlen, hogy férfiak és nők ne vétkezzenek, és ezért Isten csakis bűneikben tudja és fogja őket megigazítani. A csúfolódó férfiak azt állítják, hogy az ő béke és biztonság üzenetük a hit általi megigazulás igaz üzenete, amelyet Jones és Waggoner hirdetett, de elhagyja azt az igazságot, hogy akit Isten megigazít, azt meg is szenteli, mert Isten nem azért halt meg, hogy az embereket bűneikben mentse meg, hanem bűneikből.

September 11, 2001, marked the beginning of the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand that concludes with one class receiving the seal of God, as represented by those who sigh and cry for the abominations in the church and in the land, and another class that have turned their backs upon the temple, where the final work of the third angel is being accomplished, and they are bowing to the sun. The history of the Millerites illustrates the history of the movement of the third angel, and in so doing the climax is about the message of the latter rain, and the experience it produces in those who choose to eat.

2001. szeptember 11. annak az időszaknak a kezdetét jelezte, amely a száznegyvennégyezer elpecsételésének időszaka, s amely azzal zárul, hogy az egyik csoport megkapja Isten pecsétjét — amint ezt azok jelképezik, akik sóhajtoznak és jajgatnak a gyülekezetben és az országban levő utálatosságok miatt —, míg egy másik csoport hátat fordított a templomnak, ahol a harmadik angyal végső munkája végbemegy, és a nap előtt hajolnak meg. A milleriták története szemlélteti a harmadik angyal mozgalmának történetét, és ekként a tetőpont a késői eső üzenetéről szól, valamint arról a tapasztalatról, amelyet ez azokban hoz létre, akik úgy döntenek, hogy esznek.

We will continue this study in the next article.

E tanulmányt a következő cikkben folytatjuk.

> “An unwillingness to yield up preconceived opinions, and to accept this truth, lay at the foundation of a large share of the opposition manifested at Minneapolis against the Lord’s message through Brethren Waggoner and Jones. By exciting that opposition Satan succeeded in shutting away from our people, in a great measure, the special power of the Holy Spirit that God longed to impart to them. The enemy prevented them from obtaining that efficiency which might have been theirs in carrying the truth to the world, as the apostles proclaimed it after the day of Pentecost. The light that is to lighten the whole earth with its glory was resisted, and by the action of our own brethren has been in a great degree kept away from the world.” Selected Messages, book 1, 235.

> „Az előítéletes vélemények feladására és ezen igazság elfogadására való vonakodás volt az alapja annak az ellenállásnak jelentős részének, amely Minneapolisban megnyilvánult az Úrnak Waggoner és Jones testvérek által küldött üzenetével szemben. Ennek az ellenállásnak a felkeltésével Sátán nagymértékben elzárta népünktől a Szentléleknek azt a különleges erejét, amelyet Isten oly nagyon vágyott nekik átadni. Az ellenség megakadályozta őket abban, hogy elnyerjék azt a hatékonyságot, amely az övék lehetett volna az igazság világhoz való eljuttatásában, amiként az apostolok hirdették azt pünkösd napja után. Annak a világosságnak, amelynek dicsőségével be kell világítania az egész földet, ellenálltak, és a mi saját testvéreink eljárása következtében nagy mértékben távol tartatott a világtól.” Selected Messages, 1. könyv, 235.

Back to Articles