Article

# Future for America and July 18, 2020 - Number Four

Amerika jövője és 2020. július 18. – Negyedik szám

1863

1863

Author

Jeff Pippenger

Published

September 19, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The message of Daniel chapters eight and nine which are represented by the Ulai River were unsealed in 1798. The prophecy of chapter eight was interpreted in chapter nine by Gabriel, but not until Daniel had set forth a prayer, that is considered one of the most significant human prayers in the Bible. In that prayer Daniel identifies that he had recognized that the desolation of Jerusalem would last seventy years according to what he had discovered in the book of Jeremiah.

Dániel könyvének nyolcadik és kilencedik fejezetének üzenete, amelyet az Ulai folyó jelképez, 1798-ban felnyittatott. A nyolcadik fejezet próféciáját Gábriel értelmezte a kilencedik fejezetben, de csak azt követően, hogy Dániel elmondott egy imádságot, amelyet a Biblia egyik legjelentősebb emberi imádságának tartanak. Ebben az imádságban Dániel kijelenti, hogy felismerte: Jeruzsálem pusztasága hetven évig fog tartani, aszerint, amit Jeremiás könyvében felfedezett.

> In the first year of Darius the son of Ahasuerus, of the seed of the Medes, which was made king over the realm of the Chaldeans; In the first year of his reign I Daniel understood by books the number of the years, whereof the word of the Lord came to Jeremiah the prophet, that he would accomplish seventy years in the desolations of Jerusalem. Daniel 9:1, 2.

> Ahasvérus fiának, Dáriusnak első esztendejében, aki a médek nemzetségéből származott, és királlyá tétetett a káldeusok birodalma fölött; uralkodásának első esztendejében én, Dániel, megértettem a könyvekből az esztendők számát, amely felől az Úr igéje szólt Jeremiás prófétához, hogy hetven esztendőt teljesít be Jeruzsálem pusztulásai fölött. Dániel 9:1, 2.

Jeremiah also identified that at the end of those seventy years Belshazzar would die as Cyrus the General of Darius conquered Babylon.

Jeremiás azt is kijelentette, hogy annak a hetven esztendőnek a végén Baltazár meghal, amikor Dárius hadvezére, Círus elfoglalja Babilont.

> And this whole land shall be a desolation, and an astonishment; and these nations shall serve the king of Babylon seventy years. And it shall come to pass, when seventy years are accomplished, that I will punish the king of Babylon, and that nation, saith the Lord, for their iniquity, and the land of the Chaldeans, and will make it perpetual desolations. Jeremiah 25:11, 12.

> És ez az egész föld pusztasággá és ámulattá lesz; és ezek a nemzetek hetven esztendeig szolgálnak Babilon királyának. És lészen, hogy mikor betelik a hetven esztendő, megbüntetem Babilon királyát és azt a nemzetet — így szól az Úr — az ő bűnükért, valamint a káldeusok földjét, és örök pusztasággá teszem azt. Jeremiás 25:11–12.

Daniel also identified that the seventy years of desolation was a fulfillment of a prophecy recorded by Moses.

Dániel azt is felismerte, hogy a hetven esztendei pusztaság Mózes által feljegyzett prófécia beteljesedése volt.

> Yea, all Israel have transgressed thy law, even by departing, that they might not obey thy voice; therefore the curse is poured upon us, and the oath that is written in the law of Moses the servant of God, because we have sinned against him. And he hath confirmed his words, which he spake against us, and against our judges that judged us, by bringing upon us a great evil: for under the whole heaven hath not been done as hath been done upon Jerusalem. As it is written in the law of Moses, all this evil is come upon us: yet made we not our prayer before the Lord our God, that we might turn from our iniquities, and understand thy truth. Daniel 9:11–13.

> Igen, egész Izráel áthágta a te törvényedet, sőt el is távozott, hogy ne engedelmeskedjék a te szavadnak; ezért ránk zúdult az átok és az eskü, amely meg van írva Mózesnek, Isten szolgájának törvényében, mert vétkeztünk ellene. És megerősítette az ő beszédeit, amelyeket ellenünk mondott, és bíráink ellen, akik ítéltek fölöttünk, azzal, hogy nagy veszedelmet hozott ránk; mert az egész ég alatt nem történt olyan, amilyen Jeruzsálemmel történt. Amint meg van írva Mózes törvényében, mindez a veszedelem ránk jött; mindazáltal nem könyörögtünk az ÚRhoz, a mi Istenünkhöz, hogy megtérjünk a mi hamisságainkból, és megértsük a te igazságodat. Dániel 9:11–13.

The “oath” that Israel had broken which produced the “curse” was the “seven times” of Leviticus twenty-six. The word translated as “seven times” in Leviticus twenty-six is the same Hebrew word that is translated as “oath,” in Daniel nine. Moses’ oath represented by the word translated as “seven times” is the first time-prophecy discovered by William Miller and it was the first of his foundational truths that was set aside in 1863. William Miller represented Elijah, and this is confirmed by the Spirit of Prophecy.

Az „eskü”, amelyet Izráel megszegett, s amely az „átkot” eredményezte, a Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetében szereplő „hétszeres” volt. A Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetében „hétszeres”-nek fordított szó ugyanaz a héber szó, amely a Dániel kilencedik fejezetében „eskü”-ként van fordítva. Mózes esküje, amelyet a „hétszeres”-nek fordított szó jelképez, az első időprófécia volt, amelyet William Miller felismert, és ez volt az első azon alapvető igazságai közül, amelyet 1863-ban félretettek. William Miller Illést jelképezte, és ezt a Prófétaság Lelke megerősíti.

> “Thousands were led to embrace the truth preached by William Miller, and servants of God were raised up in the spirit and power of Elijah to proclaim the message.” Early Writings, 233.

> „Ezreket vezettek arra, hogy elfogadják a William Miller által hirdetett igazságot, és Isten szolgái támadtak Illés lelkületével és erejével, hogy hirdessék az üzenetet.” Korai írások, 233.

In 1863 the Millerite movement ended as those who had formerly been in the movement started the Seventh-day Adventist church. When they began as a church the movement ended. It ended when they slew Moses as represented in the “seven times” of Leviticus twenty-six, and when they simultaneously slew Elijah, the messenger that had presented the “oath” of Moses to the movement. Moses and Elijah were both slain in 1863 and were not to be resurrected until post September 11, 2001, when God took the movement Future for America back to the old paths.

1863-ban a millerita mozgalom véget ért, amikor azok, akik korábban a mozgalomban voltak, megalapították a Hetednapi Adventista Egyházat. Amikor egyházként kezdtek működni, a mozgalom véget ért. Akkor ért véget, amikor megölték Mózest, amint azt a Leviticus huszonhat „hétszeres” időszakai jelképezik, és amikor ugyanakkor megölték Illést is, azt a hírnököt, aki Mózes „esküjét” közvetítette a mozgalomnak. Mózest és Illést egyaránt 1863-ban ölték meg, és nem kellett feltámadniuk egészen 2001. szeptember 11-e utánig, amikor Isten visszavezette a Future for America mozgalmat a régi ösvényekre.

Future for America recognized September 11, 2001 as the arrival of the third woe, and what establishes that the identification of Islam’s attack on September 11 was the history of the first two woes as identified by the Millerites which is specifically represented upon both the 1843 and 1850 pioneer charts. By returning to Millerite history to uphold the modern role of Islam, the Lord then opened Future for America’s understanding of the “seven times” of Leviticus twenty-six, which is graphically represented on both charts in the center column. And in both charts, the center of the center column is the cross. When God directed in the production of both of Habakkuk’s tables, He made sure that the “oath” of Moses, the “seven times” of Leviticus twenty-six was the center of all the other prophetic illustrations and that on both tables Christ was placed in the very center.

A Future for America 2001. szeptember 11-ét a harmadik jaj elérkezéseként ismerte fel, és ami megalapozza azt az azonosítást, hogy az iszlám szeptember 11-i támadása volt ez, az az első két jaj története, amint azt a milleriták azonosították, s amely kifejezetten mind az 1843-as, mind az 1850-es úttörői táblázaton ábrázolva van. Amikor a Millerita történelemhez visszatérve megerősítette az iszlám modern kori szerepét, az Úr ezután megnyitotta a Future for America értelmét a Leviticus huszonhat „hét idejével” kapcsolatban, amely mindkét táblázaton grafikusan a középső oszlopban van szemléltetve. És mindkét táblázaton a középső oszlop közepe a kereszt. Amikor Isten Habakuk mindkét táblájának elkészítését irányította, gondoskodott arról, hogy Mózes „esküje”, a Leviticus huszonhat „hét ideje” legyen minden más prófétai szemléltetés középpontja, és hogy mindkét táblán Krisztus kerüljön a legközéppontba.

This agreed with a period of time located in another prophecy that was interpreted by Gabriel in chapter nine of Daniel which identified that Christ would confirm the covenant with many for one week.

Ez megegyezett egy olyan időszakkal, amely egy másik próféciában található, s amelyet Gábriel értelmezett Dániel kilencedik fejezetében, ahol megjelölte, hogy Krisztus egy hétig megerősíti a szövetséget sokakkal.

> And he shall confirm the covenant with many for one week: and in the midst of the week he shall cause the sacrifice and the oblation to cease, and for the overspreading of abominations he shall make it desolate, even until the consummation, and that determined shall be poured upon the desolate. Daniel 9:27.

> És egy hétre megerősíti a szövetséget sokakkal; és a hét felén megszünteti a véresáldozatot és az ételáldozatot, és az utálatosságok szárnyán pusztító lesz, mígnem a vég, és ami elhatároztatott, a pusztítóra árad. Dániel 9:27.

A prophetic week is twenty-five hundred and twenty symbolic days, and the prophecy that Gabriel was explaining identified that in the “midst” or center of those twenty-five hundred and twenty symbolic days Christ would be crucified. Christ is the center of ‘the twenty-five twenty’ on both of Habakkuk’s tables and also the week He confirmed the covenant with many.

Egy prófétai hét kétezer-ötszázhúsz jelképes napból áll, és az a prófécia, amelyet Gábriel magyarázott, azt jelölte meg, hogy e kétezer-ötszázhúsz jelképes nap „közepén”, vagyis középpontjában Krisztust keresztre feszítik. Krisztus a „kétezer-ötszázhúsz” középpontja Habakuk mindkét tábláján, valamint annak a hétnek is, amelyben megerősítette a szövetséget sokakkal.

In 1863 Adventism began as a church and the Millerite movement that had been empowered with the spirit of Elijah was slain. The Millerite movement understood that in the context of the seven churches of Revelation they had been the Philadelphian church. Those that separated from them after the Great Disappointment of 1844, were then identified as Laodiceans. In 1856 James White began a series of articles in the Review and Herald identifying that the movement that began as Philadelphia had become Laodicea and that the members needed then to seek the remedy offered to the Laodicean church. In the same year, in the same publication James White published a series of articles written by Hiram Edson about the twenty-five hundred and twenty year prophecy of Leviticus twenty-six. The articles were never finished.

1863-ban az adventizmus egyházként kezdődött, és a Millerita mozgalom, amelyet Illés lelke hatalmazott fel, megöletett. A Millerita mozgalom megértette, hogy a Jelenések hét gyülekezetének összefüggésében ők a filadelfiai gyülekezet voltak. Azok pedig, akik az 1844-es nagy csalódás után elkülönültek tőlük, azután laodíceaiakként lettek azonosítva. 1856-ban James White cikksorozatot kezdett a Review and Herald hasábjain, amelyben rámutatott, hogy a mozgalom, amely Filadelfiaként kezdődött, Laodíceává lett, és hogy a tagoknak ezért keresniük kell az orvosságot, amely a laodíceai gyülekezetnek kínáltatott. Ugyanabban az évben, ugyanabban a kiadványban James White cikksorozatot közölt Hiram Edson tollából a Leviticus huszonhat kétezer-ötszázhúsz éves próféciájáról. A cikkek soha nem fejeződtek be.

When the Lord led the movement of Future for America back unto the old paths post September 11, 2001 the articles by Edson were rediscovered, and for the first time in history both of the periods twenty-five hundred and twenty years were recognized as two curses. One against the northern ten tribes and the other against the southern two tribes. Miller had identified the seven times against the southern kingdom of Judah, but Edson identified the seven times against the northern kingdom of Israel. Future for America saw that they both were to be applied. When the two scatterings are combined, they produce prophetic light that had never been recognized by Miller or Edson.

Amikor az Úr 2001. szeptember 11-e után visszavezette a Future for America mozgalmát a régi ösvényekre, Edson írásait újra felfedezték, és a történelemben először mindkét kétezer-ötszázhúsz éves időszakot két átokként ismerték fel. Az egyik az északi tíz törzs ellen, a másik pedig a déli két törzs ellen szólt. Miller azonosította a déli Júda királysága ellen szóló hét időt, Edson pedig az északi Izráel királysága ellen szóló hét időt azonosította. A Future for America felismerte, hogy mindkettőt alkalmazni kell. Amikor a két szétszóratás egyesül, olyan prófétai világosságot eredményez, amelyet sem Miller, sem Edson nem ismert fel.

When the Lord returned Future for America to the old paths post 2001 the “oath” of Moses came back to life and stood upon its feet. The message connected with the “oath” was then presented by the messengers of the third angel as it had been presented and typified by the messengers of the first angel. Future for America was the movement that proclaimed the message represented by “Moses” in the power of “Elijah,” and Elijah clearly gave the testimony of Moses until the conclusion of a series of presentations titled Habakkuk’s Tables which finished around 2012. When that series of presentations ended, the beast from the bottomless pit ascended to make war upon Moses and Elijah. That warfare began when Future for America determined to stop the work it had been doing since 1996, and begin a school, which in its pride it called, The School of the Prophets. Better it would have been to call the school, the school of the false prophets!

Amikor az Úr 2001 után visszavezette a Future for America mozgalmat a régi ösvényekre, Mózes „esküje” újra életre kelt, és talpra állt. Az „esküvel” kapcsolatos üzenetet ezután a harmadik angyal hírnökei úgy mutatták be, amint azt az első angyal hírnökei bemutatták és előképezték. A Future for America volt az a mozgalom, amely a „Mózes” által jelképezett üzenetet „Illés” erejével hirdette, és Illés világosan adta Mózes bizonyságtételét egészen a Habakuk táblái című előadássorozat befejezéséig, amely körülbelül 2012 táján zárult le. Amikor ez az előadássorozat véget ért, a mélységből feljövő fenevad felemelkedett, hogy hadat viseljen Mózes és Illés ellen. Ez a hadviselés akkor kezdődött, amikor a Future for America úgy határozott, hogy beszünteti azt a munkát, amelyet 1996 óta végzett, és iskolát kezd, amelyet kevélységében A próféták iskolájának nevezett el. Jobb lett volna ezt az iskolát a hamis próféták iskolájának nevezni!

The chaos and confusion that ensued when the school began allowing those who had never been confirmed by the Lord as His messengers to introduce their own ideas ended with the death of Future for America on July 18, 2020. At that point Moses and Elijah had been slain in the streets.

Az a káosz és zűrzavar, amely akkor következett be, amikor az iskola megengedte, hogy azok, akiket az Úr soha nem erősített meg az Ő követeiként, saját elképzeléseiket vezessék be, 2020. július 18-án a Future for America halálával ért véget. Ekkor Mózes és Illés az utcákon megölettek.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. Revelation 11:7, 8.

> És amikor bevégzik bizonyságtételüket, a mélységből feljövő fenevad hadat indít ellenük, legyőzi őket, és megöli őket. És holttesteik a nagy város utcáján hevernek majd, amelyet lelki értelemben Sodomának és Egyiptomnak neveznek, ahol a mi Urunkat is megfeszítették. Jelenések 11:7, 8.

The testimony that is trustworthy, is the testimony that ended at the conclusion of the series titled Habakkuk’s Tables. Then the beast attacked. I have no idea who is following these current articles, but I assume it is made up as much by the enemies of Future for America as it is by those who are still trying to come to terms with the disappointment of July 18. I therefore expect that those that are in the category I define as enemies will point out how self-serving this application of prophetic history appears to be in their minds. So be it. Time is too short to pretend that the history of Future for America is not clearly identified as the movement that has been typified by the Millerite movement and it is too short to pretend that the flawed Laodicean human messenger that was raised up to lead out in that movement was not typified by William Miller.

A megbízható bizonyságtétel az a bizonyságtétel, amely a Habakuk táblái című sorozat befejezésekor lezárult. Ezt követően a fenevad támadt. Fogalmam sincs, kik követik e jelenlegi cikkeket, de azt feltételezem, hogy ugyanannyira a Future for America ellenségeiből áll ez a kör, mint azokból, akik még mindig próbálnak megbirkózni a július 18-i csalódással. Ezért arra számítok, hogy azok, akik abba a kategóriába tartoznak, amelyet én ellenségeknek nevezek, rá fognak mutatni arra, mennyire önigazolónak tűnik számukra a prófétai történelemnek ez az alkalmazása. Legyen így. Túl rövid az idő ahhoz, hogy úgy tegyünk, mintha a Future for America történelme ne volna világosan azonosítható mint az a mozgalom, amelyet a millerita mozgalom előképezett, és túl rövid ahhoz, hogy úgy tegyünk, mintha az a fogyatékos laodíceai emberi hírnök, akit azért támasztottak fel, hogy e mozgalomban vezető szerepet töltsön be, ne William Miller előképe lett volna.

Miller was a Philadelphian and I came into Adventism from the world in 1975, thus am a certified Laodicean Adventist. My life history testifies to that fact. That being said, the merciful God of heaven has recently instructed me to put the message He is now revealing into writing and send it to the churches. His instruction came with the promise that when He resurrects Moses and Elijah, they will be resurrected as Philadelphians, not as Laodiceans. The movement that began in the Millerite history was the time of Philadelphia, that ultimately transcended into Laodicea in 1856 when it began the process of its rejection of the foundations laid by the Millerites. The rejection began with the setting aside the new development of light offered through the pen of Hiram Edson. Seven years later in 1863 the movement of Elijah which had presented the message of Moses was slain. At the same time the movement was slain, a church was introduced to replace the movement. Moses and Elijah were slain at the beginning of Adventism and they were slain again at the ending of Adventism.

Miller filadelfiai volt, én pedig 1975-ben a világból jöttem az adventizmusba, így igazoltan laodiceai adventista vagyok. Élettörténetem tanúságot tesz e tény mellett. Ezzel együtt a menny irgalmas Istene nemrégiben arra utasított, hogy írjam le azt az üzenetet, amelyet most kijelent, és küldjem el a gyülekezeteknek. Utasítása azzal az ígérettel érkezett, hogy amikor feltámasztja Mózest és Illést, akkor filadelfiaiként támasztja fel őket, nem pedig laodiceaiként. Az a mozgalom, amely a millerita történelemben kezdődött, Filadelfia ideje volt, amely végül 1856-ban ment át Laodiceába, amikor megkezdte a milleriták által lefektetett alapok elvetésének folyamatát. Az elvetés Hiram Edson tollán keresztül felkínált világosság új kibontakozásának félretételével kezdődött. Hét évvel később, 1863-ban Illés mozgalma, amely Mózes üzenetét hirdette, megöletett. Ugyanabban az időben, amikor a mozgalmat megölték, egy egyházat vezettek be, hogy felváltsa a mozgalmat. Mózes és Illés az adventizmus kezdetén ölettek meg, és az adventizmus végén ismét megölettek.

At the ending of the prophetic Laodicea, in 1989 the vision of the Hiddekel river was unsealed and a movement began that was born of a Laodicean mother. The Lord was not taken unaware and He knew that He would finish His work of the three angels as He began it. He would end it with a movement of Philadelphians, just as He began it and in order to do this the movement that was Laodicean by birth would need to be slain and resurrected as Philadelphians. In doing so, the movement that was brought out of the Laodicean church would become the eighth that is of the seven, in the very history where the three-fold union would become the eighth that is of the seven. And in the very same history the horn of Republicanism will also experience a resurrection of the eighth that was of the seven and had been slain by the “woke-ism” of Egypt and Sodom, but that line of prophecy will be addressed later in the articles.

A prófétikus Laodicea lezárulásakor, 1989-ben felnyittatott a Hiddekel folyóról szóló látomás, és kezdetét vette egy mozgalom, amely laodiceai anyától született. Az Urat ez nem érte váratlanul, és tudta, hogy a három angyal művét úgy fogja befejezni, amiként elkezdte. Filadelfiaiak mozgalmával fogja befejezni, éppen úgy, ahogyan elkezdte; és ennek érdekében a mozgalomnak, amely születése szerint laodiceai volt, meg kellett öletnie, és Filadelfiaiakként kellett feltámadnia. Ennek során az a mozgalom, amely a laodiceai egyházból hozatott ki, a nyolcadikká válna, amely a hét közül való, éppen abban a történelemben, ahol a hármas unió a nyolcadikká válna, amely a hét közül való. És ugyanebben a történelemben a republikanizmus szarva is megtapasztalja majd a nyolcadik feltámadását, amely a hét közül való volt, és amelyet Egyiptom és Sodoma „woke-izmusa” megölt; de e prófétai vonallal a cikkek későbbi részében foglalkozunk majd.

> And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:9–11.

> És a népekből, nemzetségekből, nyelvekből és nemzetekből valók három és fél napig nézik majd holttesteiket, és nem engedik, hogy holttesteik sírba tétessenek. És a föld lakosai örvendeznek majd felettük, vigadoznak, és ajándékokat küldenek egymásnak; mert ez a két próféta gyötörte a föld lakosait. És három és fél nap múlva Istentől az élet lelke bement beléjük, és lábukra álltak; és nagy félelem szállt azokra, akik látták őket. Jelenések 11:9–11.

Future for America did not get put into the grave, it just laid there in the street where it had been slain, while its enemies rejoiced over its apparent death. Yet “after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet.” Time is no longer, so the three and a half days is symbolic of twelve hundred and sixty days or years, that in Revelation twelve verses six and fourteen represent the wilderness where the sanctuary and the host were trodden down. If they had been put into the grave, they would not be in a street where they could be trodden down. The treading down of Future for America is not only a symbolic period, but it is the symbolic period of the message of the “seven times” represented by the oath of Moses.

A Future for America nem került sírba, hanem ott feküdt az utcán, ahol megölték, miközben ellenségei örvendeztek látszólagos halála fölött. Ám „három és fél nap múlva az Istentől való életnek Lelke beléjük ment, és lábukra állottak.” Az idő többé nincs, ezért a három és fél nap jelképesen ezerkétszázhatvan napot vagy évet jelent, amely a Jelenések könyve tizenkettedik fejezetének hatodik és tizennegyedik verseiben a pusztát jelképezi, ahol a szenthelyet és a sereget megtaposták. Ha sírba tették volna őket, nem az utcán lennének, ahol meg lehetne taposni őket. A Future for America megtaposása nem csupán egy jelképes időszak, hanem a „hétszeres” üzenetének jelképes időszaka, amelyet Mózes esküje ábrázol.

> And they shall fall by the edge of the sword, and shall be led away captive into all nations: and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, until the times of the Gentiles be fulfilled. Luke 21:24.

> És fegyver élére hullanak, és fogságba hurcoltatnak minden nemzet közé; és Jeruzsálemet pogányok tapodják, mígnem betelnek a pogányok idejei. Lukács 21:24.

There are three times Jerusalem has been trodden down. First by Babylon from 677 BC until 607 BC. The second trampling down was by pagan Rome from 66 AD until 70 AD. The third time was by spiritual Rome from 538 through to 1798. The treading down of Jerusalem by the Gentiles identified in Luke twenty-one was the twelve hundred and sixty years of papal rule. Revelation eleven, where we find the testimony of Moses and Elijah opens with the identification of that period of time.

Jeruzsálemet három alkalommal tiporták el. Először Babilon által i. e. 677-től i. e. 607-ig. A második eltiprás a pogány Róma részéről történt i. sz. 66-tól i. sz. 70-ig. Harmadszor a lelki Róma tiporta el 538-tól 1798-ig. A pogányok általi jeruzsálemi eltiprás, amelyet Lukács huszonegy azonosít, a pápai uralom ezerkétszázhatvan éve volt. A Jelenések tizenegyedik fejezete, ahol Mózes és Illés bizonyságtételével találkozunk, ezzel az időszaknak az azonosításával kezdődik.

> And there was given me a reed like unto a rod: and the angel stood, saying, Rise, and measure the temple of God, and the altar, and them that worship therein. But the court which is without the temple leave out, and measure it not; for it is given unto the Gentiles: and the holy city shall they tread under foot forty and two months. Revelation 11:1, 2.

> És adaték nékem egy vesszőhöz hasonló nád; és az angyal megálla, mondván: Kelj fel, és mérd meg az Isten templomát, az oltárt és azokat, akik abban imádkoznak. De a templomon kívül levő pitvart hagyd ki, és ne mérd meg; mert adatott a pogányoknak: és a szent várost tapodni fogják negyvenkét hónapig. Jelenések 11:1, 2.

The command for John to measure the temple and the worshippers therein represents the opening of the judgment in 1844, for the previous two verses identify John as having experienced the bitterness of the Great Disappointment in 1844, then after he is told that he must repeat the work of proclaiming the message, verse one of chapter eleven identifies that judgment has just begun.

Az a parancs, hogy János mérje meg a templomot és az ott imádkozókat, az ítélet 1844-ben történt megnyílását jelképezi, mert az előző két vers Jánost úgy azonosítja, mint aki 1844-ben megtapasztalta a nagy csalódás keserűségét, majd miután azt a kijelentést kapja, hogy meg kell ismételnie az üzenet hirdetésének munkáját, a tizenegyedik fejezet első verse azt mutatja, hogy az ítélet éppen akkor vette kezdetét.

> “The time has come when everything is to be shaken that can be shaken, that those things that can not be shaken may remain. Every case is coming in review before God; for he is measuring the temple of God, and the worshipers therein. ‘These things, saith he that holdeth the seven stars in his right hand, who walketh in the midst of the seven golden candlesticks; I know thy works…. I have somewhat against thee, because thou hast lost thy first love; remember therefore from whence thou art fallen, and repent, and do the first works; or else I will come unto thee quickly, and will remove the candlestick out of his place.’ ‘Repent; or else I will come unto thee quickly, and will fight against thee with the sword of my mouth. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches: To him that overcometh will I give to eat of the hidden manna, and will give him a white stone, and in the stone a new name written, which no man knoweth saving him that receiveth it.’” The 1888 Materials, 1116.

> „Eljött az idő, amikor mindannak meg kell rendülnie, ami megrendíthető, hogy azok a dolgok, amelyek nem rendíthetők meg, megmaradjanak. Minden ügy felülvizsgálatra kerül Isten előtt; mert Ő méri az Isten templomát és az ott imádókat. »Ezt mondja az, aki jobb kezében tartja a hét csillagot, aki a hét arany gyertyatartó között jár: Ismerem a te cselekedeteidet…. De az a panaszom ellened, hogy elhagytad az első szeretetedet; emlékezzél meg azért arról, honnan estél ki, és térj meg, és az előbbi cselekedeteket cselekedd; ha pedig nem, hamar eljövök ellened, és kimozdítom a te gyertyatartódat a helyéből.« »Térj meg; ha pedig nem, hamar eljövök ellened, és harcolok ellened az én számnak kardjával. Akinek van füle, hallja, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek: Aki győz, annak enni adok az elrejtett mannából, és adok annak egy fehér kövecskét, és a kövecskén új nevet írva, amelyet senki sem tud, csak az, aki kapja.«” The 1888 Materials, 1116.

As John is representing the opening of the investigative judgment in 1844, he is told to leave off the courtyard of the temple, for it is given to the Gentiles who would trample down the holy city for twelve hundred and sixty years. Luke twenty-one identifies that the Gentiles would trample down Jerusalem until the “times” of the Gentiles was fulfilled. John in chapter eleven has just identified that the time of the treading down of Jerusalem by the Gentiles was the history of 538 until 1798. John identifies this period twice in chapter twelve as the wilderness, a period of time that the church fled into to avoid the persecution being brought by the pope.

Mivel János az 1844-ben kezdődő vizsgálati ítélet megnyílását jelképezi, azt a parancsot kapja, hogy hagyja ki a templom külső udvarát, mert az a pogányoknak adatott, akik ezerkétszázhatvan éven át tapodják a szent várost. Lukács huszonegyedik fejezete megállapítja, hogy a pogányok mindaddig tapodják Jeruzsálemet, amíg be nem telik a pogányok „ideje”. János a tizenegyedik fejezetben az imént azonosította, hogy Jeruzsálem pogányok általi tiprásának ideje az 538-tól 1798-ig terjedő történelem volt. János ezt az időszakot a tizenkettedik fejezetben kétszer is pusztaságként azonosítja, annak az időszaknak a jelöléseként, amelybe az egyház elmenekült, hogy elkerülje a pápa által támasztott üldözést.

When Moses and Elijah are slain and left in the street to be trodden down for a period of three and a half days, the three previous histories when Jerusalem was trodden down are to be understood as typifying that period of time. In Luke twenty-one the Gentiles would tread down the holy city until the “times” of the Gentiles would be fulfilled.

Amikor Mózest és Illést megölik, és az utcán hagyják, hogy három és fél napig tapossák őket, Jeruzsálemnek a megelőző három története, amikor letaposták, úgy értendő, mint amely ezt az időszakot jelképezi. Lukács huszonegyedik fejezetében a pogányok tapossák a szent várost mindaddig, amíg a pogányok „ideje” be nem telik.

Thus, Luke identifies more than one time of the Gentiles, but we know the time of the Gentiles being fulfilled was 1798. The first “time of the Gentiles” began in 723 BC when the northern kingdom of Israel was trodden down by Assyria. That treading down began a trampling down by a pagan power and continued until 538 when the papal power carried on the work until 1798. Paganism scattered and trampled down literal Israel and papalism scattered and trampled down spiritual Israel. The “times” of the Gentiles represent the twenty-five hundred and twenty years of Leviticus twenty-six that represents two periods of treading down. The first was carried out by paganism as represented by Assyria, then Babylon, then pagan Rome. Then the second desolating power that Miller identified in the sacred framework of prophecy he employed, was papalism which would continue the treading down until 1798. The treading down of both paganism and papalism is the very question that is raised in the heavenly dialogue that produces the answer that is the foundation and central pillar of Adventism.

Így Lukács egynél több pogány időt azonosít, de tudjuk, hogy a pogányok idejének beteljesedése 1798-ban történt. A pogányok első „ideje” Kr. e. 723-ban kezdődött, amikor Izráel északi királyságát Asszíria letaposta. Ez a letiprás egy pogány hatalom általi taposást indított el, és 538-ig tartott, amikor a pápai hatalom folytatta ezt a művet egészen 1798-ig. A pogányság szétszórta és letaposta a szó szerinti Izráelt, a pápaság pedig szétszórta és letaposta a lelki Izráelt. A pogányok „idejei” a 3Mózes 26 huszonötszázhúsz évét jelképezik, amely a letaposás két időszakát ábrázolja. Az elsőt a pogányság hajtotta végre, amelyet előbb Asszíria, majd Babilon, aztán a pogány Róma képviselt. Azután a második pusztító hatalom, amelyet Miller az általa alkalmazott próféciai szent keretben azonosított, a pápaság volt, amely 1798-ig folytatta a letaposást. Mind a pogányság, mind a pápaság letaposása éppen az a kérdés, amely a mennyei párbeszédben felvetődik, s amely azt a választ eredményezi, amely az adventizmus alapja és központi pillére.

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? And he said unto me, Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed. Daniel 8:13, 14.

> Akkor hallottam, hogy egy szent szólt, és egy másik szent azt mondta annak a bizonyos szentnek, aki szólt: Meddig tart a látomás a mindennapi áldozatról és a pusztító vétekről, hogy mind a szenthely, mind a sereg megtapostassék? És ő azt mondta nekem: Kétezer-háromszáz estig és reggelig; azután megtisztíttatik a szenthely. Dániel 8:13, 14.

The angel Gabriel and other angels led Miller to understand that the “daily” represented paganism and that the “transgression of desolation” represented papalism. Both paganism and papalism would trample down the sanctuary and host. Therefore the “times” of the Gentiles which Luke refers to is the two trampling down periods of twelve hundred and sixty years, that together are the seven times of Leviticus twenty-six.

Gábriel angyal és más angyalok arra vezették Millert, hogy megértse: a „mindennapi” a pogányságot jelképezte, a „pusztulást okozó vétek” pedig a pápaságot. Mind a pogányság, mind a pápaság megtapossa a szentélyt és a sereget. Ezért a pogányok „ideje”, amelyre Lukács utal, az ezerkétszázhatvan esztendős két megtaposási időszak, amelyek együtt a Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetében említett hét időt alkotják.

The message of the “oath” of Moses was slain in 1863, along with the messenger Elijah who had presented the message of Moses. Both the message of Moses and the Elijah messenger was resurrected post September 11, 2001. After the message of Moses that was once again proclaimed by Elijah, they were both slain and then left in the street and not buried for twelve hundred and sixty days is a direct connection to the message of the “seven times” that Daniel calls the “oath” of Moses. The movement and the messenger that repeats the Elijah message of Moses as typified by Miller and the Millerites will ultimately stand upon its feet and be resurrected.

Mózes „esküjének” üzenetét 1863-ban megölték, együtt Illés hírnökével, aki Mózes üzenetét bemutatta. Mind Mózes üzenete, mind az illési hírnök feltámadt 2001. szeptember 11-e után. Miután Mózes üzenetét Illés ismét kihirdette, mindkettőjüket megölték, majd az utcán hagyták, és ezerkétszázhatvan napig nem temették el; ez közvetlen kapcsolatban áll a „hétszeres” üzenettel, amelyet Dániel Mózes „esküjének” nevez. A mozgalom és a hírnök, amely Mózes illési üzenetét ismétli meg, amint azt Miller és a milleriták előképezték, végül talpra áll, és feltámad.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. Revelation 11:11, 12.

> És három és fél nap múlva az Istentől való élet lelke beléjük ment, és lábukra álltak; és nagy félelem szállta meg azokat, akik látták őket. És hallottak egy nagy szózatot a mennyből, amely ezt mondta nekik: Jöjjetek fel ide. És felmentek a mennybe felhőben; és ellenségeik nézték őket. Jelenések 11:11, 12.

We will address this truth in the next article.

Ezzel az igazsággal a következő cikkben foglalkozunk.

Back to Articles