Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Three

Dániel könyve – Nyolcvanhárom

The Four Generations of Laodicean Adventism: Unraveling the Escalating Abominations

A laodíceai adventizmus négy nemzedéke: a fokozódó utálatosságok feltárása

Author

Jeff Pippenger

Published

February 16, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Ezekiel chapter eight, sets forth four increasing abominations which represent the four generations of Laodicean Adventism. The rebellion of 1863, produced a counterfeit to the two tables of Habakkuk, just as Aaron had produced an counterfeit image of jealousy, with his golden calf at the very time God was delivering the two tables of the Ten Commandments to Moses. Once Laodicean Adventism had begun the work of removing the foundational truths, as represented in William Miller’s dream, the leadership of the first generation began to reject the authority of the Bible, and then the Spirit of Prophecy. The rebellion had grown to a point where Kellogg’s spiritualism (pantheism), arrived into their history just prior to 1888.

Ezékiel nyolcadik fejezete négy fokozódó utálatosságot tár elénk, amelyek a laodiceai adventizmus négy nemzedékét jelképezik. Az 1863-as lázadás a Habakuk két táblájának hamisítványát hozta létre, miként Áron is a féltékenység hamis képmását állította elő aranyborjával éppen abban az időben, amikor Isten a Tízparancsolat két kőtábláját adta át Mózesnek. Miután a laodiceai adventizmus megkezdte az alapvető igazságok eltávolításának munkáját, amint azt William Miller álma ábrázolja, az első nemzedék vezetősége előbb a Biblia tekintélyét, majd a Prófétaság Lelkét kezdte elvetni. A lázadás odáig fokozódott, hogy Kellogg spiritualizmusa (panteizmusa) közvetlenül 1888 előtt jelent meg történelmükben.

At the rebellion of 1888, the spiritualism represented by Ezekiel’s chambers of imagery reached a point where the messengers of Minneapolis, and the prophetess and even the Holy Spirit were rejected.

Az 1888-as lázadás idején az Ezékiel képmáskamrái által jelképezett spiritizmus arra a pontra jutott, hogy Minneapolis hírnökeit, a prófétanőt, sőt még a Szentlelket is elutasították.

> “We have seen in our experience that when the Lord sends rays of light from the open door of the sanctuary to His people, Satan stirs up the minds of many. But the end is not yet. There will be those who will resist the light and crowd down those whom God has made His channels to communicate light. Spiritual things are not spiritually discerned. The watchmen have not kept pace with the opening providence of God, and the real heaven-sent message and messengers are scorned.

> „Tapasztalatunkban láttuk, hogy amikor az Úr a szentély nyitott ajtajából világosság sugarait küldi népének, Sátán sokak elméjét felkavarja. De még nincs itt a vég. Lesznek olyanok, akik ellenállnak a világosságnak, és elnyomják azokat, akiket Isten a világosság közlésének csatornáivá tett. A lelki dolgokat nem lelkileg ítélik meg. Az őrállók nem tartottak lépést Isten kibontakozó gondviselésével, és a valóban mennyből küldött üzenetet és a küldötteket megvetik.”

> “There will go from this meeting men who claim to know the truth who are gathering about their souls the garments not woven in the loom of heaven. The spirit that they have received here will be carried with them. I tremble for the future of our cause. Those who do not in this place yield to the evidence God has given will war against their brethren whom God is using. They will make it very hard, when opportunities shall come where they can carry forward and onward the same kind of warfare they have hitherto engaged in. These men will have opportunities to be convinced that they have been warring against the Holy Spirit of God. Some will be convinced; others will hold firmly their own spirit. They will not die to self and let the Lord Jesus come into their hearts. They will be more and still more deceived until they cannot discern truth and righteousness. They will, under another spirit, seek to place upon the work a mold that God shall not approve; and they will endeavor to act out the attributes of Satan in assuming control of human minds and thus control the work and cause of God.

> „Erről az összejövetelről olyan emberek fognak eltávozni, akik azt állítják, hogy ismerik az igazságot, miközben lelkük köré olyan ruhákat gyűjtenek, amelyeket nem a menny szövőszékén szőttek. A lelkület, amelyet itt magukba fogadtak, velük megy. Reszketek ügyünk jövőjéért. Azok, akik ezen a helyen nem engednek Isten által adott bizonyítéknak, harcolni fognak azon testvéreik ellen, akiket Isten használ. Igen nehézzé fogják tenni a dolgokat, amikor majd alkalmaik nyílnak arra, hogy továbbvigyék és folytassák ugyanazt a fajta küzdelmet, amelyben mindeddig részt vettek. Ezeknek az embereknek lesz alkalmuk meggyőződni arról, hogy Isten Szentlelke ellen harcoltak. Némelyek meg fognak győződni erről; mások azonban szilárdan ragaszkodnak majd a saját lelkületükhöz. Nem halnak meg az énnek, és nem engedik, hogy az Úr Jézus belépjen a szívükbe. Egyre inkább, és még inkább megtévesztettekké válnak, míg végül nem tudják megkülönböztetni az igazságot és az igazságosságot. Más lélek befolyása alatt arra törekednek majd, hogy olyan formát kényszerítsenek a műre, amelyet Isten nem fog jóváhagyni; és igyekeznek majd Sátán tulajdonságait megnyilvánítani azáltal, hogy uralmat ragadnak az emberi elmék fölött, és így ellenőrzésük alá vonják Isten művét és ügyét.”

> “Had our brethren fasted and prayed and humbled their hearts before God at this meeting, and sat down calmly to investigate the Scriptures together, then God would have been glorified. But the spirit of prejudice that was brought to that meeting closed the door to the richest blessing of God, and those who had this spirit will not be in a favorable position to see light until they repent before God and have some sense of how near they have come to doing despite to the Holy Spirit and having another spirit.” The 1888 Materials, 832.

> „Ha testvéreink ezen az összejövetelen böjtöltek és imádkoztak volna, megalázták volna szívüket Isten előtt, és nyugodtan leültek volna, hogy együtt kutassák az Írásokat, akkor Isten megdicsőült volna. Ám az előítéletnek az a lelkülete, amely arra az összejövetelre bevitetett, bezárta az ajtót Isten leggazdagabb áldása előtt, és akikben ez a lelkület volt, nem lesznek kedvező helyzetben a világosság meglátására, amíg meg nem térnek Isten előtt, és valamelyest fel nem ismerik, milyen közel jutottak ahhoz, hogy gyalázattal illessék a Szentlelket, és más lelkületet hordozzanak.” The 1888 Materials, 832.

After 1888, Sister White “trembled for the future of” God’s church and work. She saw that the meeting would produce a continued spiritual warfare among the men that were leaders of Laodicean Adventism, and the controversy of “the daily,” is evidence that her predictions were fulfilled upon that very generation. A warfare was then carried on by men who did not “yield to the evidence God had given” to confirm the “heaven sent message and messengers,” and those men made war against “the Holy Spirit of God.” The second generation watched as the publishing house and sanitarium were burnt to the ground by the fires of God’s judgment.

1888 után White testvérnő „remegett” Isten egyházának és művének jövőjéért. Látta, hogy az a gyűlés folyamatos lelki harcot fog előidézni azok között a férfiak között, akik a laodiceai adventizmus vezetői voltak, és „a mindennapi” körüli vita bizonyítéka annak, hogy jövendölései éppen azon a nemzedéken teljesedtek be. Akkoriban hadakozást folytattak olyan férfiak, akik nem „engedtek annak a bizonyítéknak, amelyet Isten adott” a „mennyből küldött üzenet és hírnökök” megerősítésére, és ezek a férfiak hadat viseltek „Isten Szentlelke” ellen. A második nemzedék végignézte, amint a kiadóház és a szanatórium porig égett Isten ítéletének tüzei által.

> “Today I received a letter from Elder Daniells regarding the destruction of the Review office by fire. I feel very sad as I consider the great loss to the cause. I know that this must be a very trying time for the brethren in charge of the work and for the employees of the office. I am afflicted with all who are afflicted. But I was not surprised by the sad news, for in the visions of the night I have seen an angel standing with a sword as of fire stretched over Battle Creek. Once, in the daytime, while my pen was in my hand, I lost consciousness, and it seemed as if this sword of flame were turning first in one direction and then in another. Disaster seemed to follow disaster because God was dishonored by the devising of men to exalt and glorify themselves.

> „Ma Daniells testvértől levelet kaptam a Review hivatalának tűz általi pusztulásáról. Igen szomorúan gondolok arra a nagy veszteségre, amely az ügyet érte. Tudom, hogy ez igen súlyos próbatétel ideje lehet a munkáért felelős testvérek és a hivatal alkalmazottai számára. Együtt szenvedek mindazokkal, akik szenvednek. Ám a szomorú hír nem ért váratlanul, mert az éjjeli látomásokban láttam egy angyalt, amint tűzként izzó, kivont kardot tartott Battle Creek fölé nyújtva. Egy alkalommal, nappal, miközben tollam a kezemben volt, elvesztettem az eszméletemet, és úgy tűnt, mintha ez a lángoló kard hol erre, hol arra fordulna. A csapást mintha csapás követte volna, mivel Istent meggyalázták az emberek olyan tervei által, amelyek önmaguk felmagasztalására és megdicsőítésére irányultak.”

> “This morning I was drawn out in earnest prayer that the Lord would lead all who are connected with the Review and Herald office to make diligent search, that they may see wherein they have disregarded the many messages God has given.

> „Ma reggel buzgó imádságban könyörögtem azért, hogy az Úr vezesse mindazokat, akik a Review and Herald hivatallal kapcsolatban állnak, szorgalmas kutatásra, hogy megláthassák, miben vették semmibe azt a sok üzenetet, amelyet Isten adott.״

> “Sometime ago the brethren at the Review office asked my counsel about the erection of another building. I then said that if those who were in favor of adding another building to the Review and Herald office had the future mapped out before them, if they could see what would be in Battle Creek, they would have no question about putting up another building there. God said: ‘My word has been despised; and I will turn and overturn.’

> „Valamivel ezelőtt a Review hivatalában levő testvérek kikérték tanácsomat egy újabb épület felállításának ügyében. Akkor azt mondtam, hogy ha azoknak, akik a Review and Herald hivatalához egy másik épület hozzáépítése mellett voltak, feltárulna a jövő, ha láthatnák, mi lesz Battle Creekben, nem volna semmi kérdés számukra afelől, hogy ott újabb épületet emeljenek. Isten ezt mondta: »Szavamat megvetették; és én megfordítok és felforgatok.«”

> “At the General Conference, held in Battle Creek in 1901, the Lord gave His people evidence that He was calling for reformation. Minds were convicted, and hearts were touched; but thorough work was not done. If stubborn hearts had then broken in penitence before God, there would have been seen one of the greatest manifestations of the power of God that has ever been seen. But God was not honored. The testimonies of His Spirit were not heeded. Men did not separate from the practices that were in decided opposition to the principles of truth and righteousness, which should ever be maintained in the Lord’s work.

> „Az 1901-ben Battle Creekben tartott Generálkonferencián az Úr bizonyítékát adta népének annak, hogy reformációra hív. Az elmék meggyőződtek, és a szívek megindultak; de alapos munka nem történt. Ha a makacs szívek akkor bűnbánatban megtörtek volna Isten előtt, Isten hatalmának egyik legnagyobb megnyilatkozása lett volna látható, amelyet valaha is láttak. De Istent nem tisztelték meg. Lelkének bizonyságtételeire nem hallgattak. Az emberek nem különültek el azoktól a gyakorlatoktól, amelyek határozott ellentétben álltak az igazság és az igazságosság alapelveivel, amelyeket az Úr művében mindenkor fenn kell tartani.”

> “The messages to the church of Ephesus and to the church in Sardis have been often repeated to me by the One who gives me instruction for His people. ‘Unto the angel of the church of Ephesus write; These things saith He that holdeth the seven stars in His right hand, who walketh in the midst of the seven golden candlesticks; I know thy works, and the labor, and thy patience, and how thou canst not bear them which are evil: and thou hast tried them which say they are apostles, and are not, and hast found them liars: and hast borne, and hast patience, and for My name’s sake hast labored, and hast not fainted. Nevertheless I have somewhat against thee, because thou hast left thy first love. Remember therefore from whence thou art fallen, and repent, and do the first works; or else I will come unto thee quickly, and will remove thy candlestick out of his place, except thou repent.’ Revelation 2:1–5.

> „Az efézusi gyülekezethez és a szárdiszi gyülekezethez szóló üzeneteket gyakran megismételte nekem Az, aki népe számára ad nekem oktatást. »Az efézusi gyülekezet angyalának pedig írd meg: Ezt mondja Az, aki az ő jobb kezében tartja a hét csillagot, aki a hét arany gyertyatartó között jár: Tudom a te dolgaidat, és a te fáradságodat és tűrésedet, és hogy a gonoszokat nem szenvedheted; és megpróbáltad azokat, akik apostoloknak mondják magukat, holott nem azok, és hazugoknak találtad őket; és terhet viseltél, és béketűrő vagy, és az én nevemért fáradoztál, és nem fáradtál meg. De az a panaszom ellened, hogy az első szeretetedet elhagytad. Emlékezzél meg azért arról, honnan estél ki, és térj meg, és az előbbi cselekedeteket cselekedd; ha pedig nem, hamar eljövök ellened, és kimozdítom gyertyatartódat helyéből, ha meg nem térsz.« Jelenések 2:1–5.”

> “‘And unto the angel of the church in Sardis write; These things saith He that hath the seven Spirits of God, and the seven stars; I know thy works, that thou hast a name that thou livest, and art dead. Be watchful, and strengthen the things which remain, that are ready to die: for I have not found thy works perfect before God. Remember therefore how thou hast received and heard, and hold fast, and repent. If therefore thou shalt not watch, I will come on thee as a thief, and thou shalt not know what hour I will come upon thee.’ Revelation 3:1–3.

> „A szárdiszi gyülekezet angyalának pedig írd meg: Ezt mondja az, akinél az Isten hét Lelke és a hét csillag van: Tudom a te cselekedeteidet, hogy az a neved, hogy élsz, pedig halott vagy. Légy éber, és erősítsd meg a maradékot, amely halófélben van; mert nem találtam cselekedeteidet tökéletesnek Isten előtt. Emlékezzél meg azért arról, hogyan vetted és hallottad, és tartsd meg azt, és térj meg. Ha tehát nem vigyázol, úgy megyek el hozzád, mint a tolvaj, és nem fogod tudni, mely órában megyek el hozzád.” Jelenések 3:1–3.

> “We are seeing the fulfillment of these warnings. Never have scriptures been more strictly fulfilled than these have been.

> „E figyelmeztetések beteljesedését látjuk. Az Írások soha nem teljesedtek be szigorúbban, mint ezek.”

> “Men may erect the most carefully constructed, fireproof buildings, but one touch of God’s hand, one spark from heaven, will sweep away every refuge.

> „Az emberek a leggondosabban megépített, tűzálló épületeket emelhetik, de Isten kezének egyetlen érintése, egyetlen szikra a mennyből, elsöpör minden menedéket.”

> “It has been asked if I have any advice to give. I have already given the advice that God has given me, hoping to prevent the falling of the fiery sword that was hanging over Battle Creek. Now that which I dreaded has come—the news of the burning of the Review and Herald building. When this news came, I felt no surprise, and I had no words to speak. What I have had to say from time to time in warnings has had no effect except to harden those who heard, and now I can only say: I am so sorry, so very sorry, that it was necessary for this stroke to come. Light enough has been given. If it were acted upon, further light would not be needed.” Testimonies, volume 8, 97–99.

> „Megkérdezték, van-e valamilyen tanácsom, amelyet adhatnék. Már továbbadtam azt a tanácsot, amelyet Isten adott nekem, remélve, hogy megakadályozhatom a tüzes kard lezuhanását, amely Battle Creek felett függött. Most pedig bekövetkezett az, amitől rettegtem — megérkezett a hír a Review and Herald épületének leégéséről. Amikor ez a hír eljutott hozzám, nem éreztem meglepetést, és nem volt szavam. Amit időről időre figyelmeztetésként el kellett mondanom, semmilyen hatást nem gyakorolt, kivéve azt, hogy megkeményítette azokat, akik hallották; és most csak ezt mondhatom: annyira sajnálom, oly igen sajnálom, hogy szükséges volt ennek a csapásnak bekövetkeznie. Elég világosság adatott. Ha annak engedelmeskedtek volna, további világosságra nem lett volna szükség.” Bizonyságtételek, 8. kötet, 97–99.

The second generation of Adventism was not a victory, and in fulfillment of Ezekiel chapter eight, the rebellion only continued to escalate.

Az adventizmus második nemzedéke nem jelentett győzelmet, és Ezékiel nyolcadik fejezetének beteljesedéseként a lázadás csak tovább fokozódott.

> “By written messages and by fire the Lord has declared that he wants his people to move out of Battle Creek. May God help us to hear his voice. Does it mean nothing to us that our two great institutions in Battle Creek were swept away by fire? You may say, ‘But the new Sanitarium has many patients.’ Yes; but if there were many thousand patients there, this would be no argument in favor of our people building homes in Battle Creek, and settling there.

> „Írott üzenetek és tűz által jelentette ki az Úr, hogy azt akarja, népe hagyja el Battle Creeket. Adja Isten, hogy meghalljuk az ő szavát. Vajon semmit sem jelent számunkra az, hogy Battle Creekben a mi két nagy intézményünket elpusztította a tűz? Mondhatjátok: »De az új Szanatóriumnak sok betege van.« Igen; de ha sok ezer beteg volna is ott, ez semmiképpen sem volna érv amellett, hogy népünk otthonokat építsen Battle Creekben, és ott telepedjék le.”

> “Temptations are increasing. Men are rejecting the light that God has sent in the Testimonies of his Spirit, and they are choosing their own devising and their own plans. Will men continue to separate themselves from God? Must he reveal his displeasure in a still more marked manner than he has already done?” Pamphlets, SpTB06, 45.

> „A kísértések sokasodnak. Az emberek elutasítják a világosságot, amelyet Isten Lelkének Bizonyságtételeiben küldött, és a maguk elgondolásait és a maguk terveit választják. Vajon továbbra is elszakítják magukat az emberek Istentől? Vajon még nyilvánvalóbb módon kell kinyilvánítania nemtetszését annál, mint ahogyan azt már megtette?” Pamphlets, SpTB06, 45.

Men were “choosing their own devising’s and their own plans,” as represented by the seventy elders in the chambers of imagery of Ezekiel chapter eight, who proclaimed, “The Lord seeth us not.” The Lord raised up a prophetess and gave her “open visions” for exactly forty years, until 1884. He placed his signature upon this gift, for He gave it and ended it in a city named Portland, and he gave it for forty years. Just prior to the cessation of “open visions” the ancient men began to undermine the authority of the Bible and the Spirit of Prophecy in 1881, and 1882. The “open visions,” then ended in 1884, and in four years the rebellion of Korah, Dathan and Abiram was repeated at the 1888 General Conference.

Az emberek „saját elgondolásaikat és saját terveiket választották”, amint azt a nyolcadik fejezetében, a képi kamrákban levő hetven vén jelképezi Ezékiel könyvében, akik ezt hirdették: „Az Úr nem lát minket.” Az Úr prófétanőt támasztott, és pontosan negyven éven át, 1884-ig „nyílt látomásokat” adott neki. Rányomta pecsétjét erre az ajándékra, mert Ő adta azt, és Portland nevű városban vetett véget neki, és negyven esztendőre adta azt. Közvetlenül a „nyílt látomások” megszűnése előtt a vének 1881-ben és 1882-ben kezdték aláásni a Biblia és a Prófétaság Lelkének tekintélyét. A „nyílt látomások” ezután 1884-ben megszűntek, és négy év múlva Kóré, Dátán és Abirám lázadása megismétlődött az 1888-as Generálkonferencián.

The rebellion of 1888, produced an escalation of rebellion that saw God’s direct intervention into the history of Laodicean Adventism as He burnt down the publishing work and the health work. Yet those direct judgments did not deter the rebellion that was under way. In 1919, a Bible Conference took place, where one of the primary rebels of the second generation, William Warren Prescott, the theologian trained in the universities of apostate Protestantism, was the primary leader of pushing the satanic view that claimed “the daily,” represented Christ’s sanctuary work gave a series of presentations.

Az 1888-as lázadás a lázadás olyan fokozódását eredményezte, amely Isten közvetlen beavatkozását vonta maga után a laodiceai adventizmus történelmébe, amikor felégette a kiadói munkát és az egészségügyi munkát. Ám ezek a közvetlen ítéletek sem tántorították el a már folyamatban lévő lázadást. 1919-ben Bibliai Konferenciára került sor, ahol a második nemzedék egyik fő lázadója, William Warren Prescott, a hitehagyott protestantizmus egyetemein képzett teológus, a sátáni nézet egyik fő előmozdítójaként, amely azt állította, hogy „a mindennapi” Krisztus szentélybeli szolgálatát jelképezi, előadások sorozatát tartotta.

History identified that at that Bible conference in 1919, Prescott presented a gospel that consisted of removing every tenet of the prophetic message of the Millerites. He even attempted to remove the twenty-three hundred days, but could not pull that off. Yet he presented a gospel that was fully void of the prophetic understandings of the Millerites. His gospel was rejected at the meeting, but still those blind leaders decided to take his series of presentations and construct them into a book titled, The Doctrine of Christ. That book became the symbol of the arrival of the third generation of Laodicean Adventism.

A történelem tanúsága szerint azon az 1919-es bibliai konferencián Prescott olyan evangéliumot terjesztett elő, amely a millerita prófétai üzenet minden egyes tételének eltávolításából állt. Még a kétezer-háromszáz napot is megkísérelte eltávolítani, de azt nem tudta véghezvinni. Mindazonáltal olyan evangéliumot mutatott be, amely teljesen híjával volt a milleriták prófétai felismeréseinek. Evangéliumát a gyűlésen elutasították, ám azok a vak vezetők mégis úgy döntöttek, hogy előadássorozatát könyvvé szerkesztik The Doctrine of Christ címmel. Az a könyv a laodíceai adventizmus harmadik nemzedékének megérkezése jelképévé vált.

The book represents another gospel than the Millerite gospel of Habakkuk chapter two, and Paul informs us another gospel is not a gospel at all.

A könyv a Habakuk második fejezetében található millerita evangéliumtól eltérő másik evangéliumot képvisel, Pál pedig arról tájékoztat bennünket, hogy a másik evangélium egyáltalán nem evangélium.

> I marvel that ye are so soon removed from him that called you into the grace of Christ unto another gospel: Which is not another; but there be some that trouble you, and would pervert the gospel of Christ. But though we, or an angel from heaven, preach any other gospel unto you than that which we have preached unto you, let him be accursed. As we said before, so say I now again, If any man preach any other gospel unto you than that ye have received, let him be accursed. Galatians 1:6–9.

> Csodálkozom, hogy attól, aki titeket Krisztus kegyelmébe elhívott, ily hamar más evangéliumhoz pártoltok; holott nincs más; csakhogy némelyek megzavarnak titeket, és el akarják ferdíteni a Krisztus evangéliumát. De ha mi magunk, vagy mennyből való angyal hirdetne is néktek valamely más evangéliumot annál, amit néktek hirdettünk, legyen átkozott. Amint előbb megmondottuk, most ismét mondom: ha valaki más evangéliumot hirdet néktek annál, mint amit elfogadtatok, legyen átkozott. Galáciabeliekhez 1:6–9.

The third generation of Adventism is represented by Ezekiel’s third abomination where the women are weeping for Tammuz. Tammuz was a Mesopotamian deity associated with fertility and the cycles of vegetation. Tammuz was sometimes depicted as a shepherd or a young man, linked to the changing seasons and the growth of crops. Tammuz’s death and subsequent resurrection, was tied to the agricultural calendar. According to the mythology, Tammuz would die or disappear during the summer months, which was seen as a representation of the withering of vegetation in the hot, dry season. The weeping for Tammuz was a mourning ritual that involved lamenting the death or disappearance of Tammuz during the summer months, followed by rejoicing at his resurrection, which symbolized the renewal of vegetation and agricultural life.

Az adventizmus harmadik nemzedékét Ezékiel harmadik utálatossága jelképezi, ahol az asszonyok Tammúzt siratják. Tammúz mezopotámiai istenség volt, akit a termékenységgel és a növényzet ciklusaival hoztak összefüggésbe. Tammúzt olykor pásztorként vagy ifjú férfiként ábrázolták, összekapcsolva az évszakok váltakozásával és a termények növekedésével. Tammúz halála és azt követő feltámadása a mezőgazdasági naptárhoz kötődött. A mitológia szerint Tammúz a nyári hónapokban meghalt vagy eltűnt, amit a forró, száraz évszakban a növényzet hervadásának jelképeként értelmeztek. A Tammúz fölötti sírás gyászszertartás volt, amely magában foglalta Tammúz nyári hónapokban bekövetkező halálának vagy eltűnésének megsiratását, majd a feltámadásán való örvendezést, amely a növényzet és a mezőgazdasági élet megújulását jelképezte.

Weeping for Tammuz represents a counterfeit latter rain message, which is what the gospel of W. W. Prescott represented. The removal of the prophetic foundation, which began in the rebellion of 1863, reached a point in 1919, that Laodicean Adventism allowed the false gospel to be established. That false gospel was based fully upon the methodology of apostate Protestantism. Its original architect was W. W. Prescott, and as with William Miller, both men’s gospel was based upon their foundational understanding of “the daily,” in the book of Daniel. Both gospels are represented in the passage of 2 Thessalonians where Miller first discovered that “the daily,” represented paganism. In the passage there is a class represented by Miller, who accept the truth presented by Paul, and another class who do not possess a love of the truth.

A Tammuzért való sírás a késői eső meghamisított üzenetét jelképezi, s ezt képviselte W. W. Prescott evangéliuma. A prófétai alap eltávolítása, amely az 1863-as lázadásban kezdődött, 1919-re arra a pontra jutott, hogy a laodiceai adventizmus megengedte a hamis evangélium megalapozását. Ez a hamis evangélium teljes mértékben a hitehagyott protestantizmus módszertanára épült. Eredeti megalkotója W. W. Prescott volt, és miként William Miller esetében, mindkét férfi evangéliuma a Dániel könyvében szereplő „mindennapi” alapvető értelmezésén nyugodott. Mindkét evangélium a 2 Thesszalonika szakaszában van ábrázolva, ahol Miller először fedezte fel, hogy a „mindennapi” a pogányságot jelképezte. Az adott szakaszban van egy, Miller által jelképezett csoport, amely elfogadja a Pál által bemutatott igazságot, és egy másik csoport, amelyben nincs meg az igazság szeretete.

One class in the last days, represented by Miller, “recognize” and receive the latter rain, and another class, represented by Prescott, receive strong delusion. The strong delusion they receive is based upon a false gospel, that is no gospel at all, and it identifies a false message of the latter rain. Thus, the third abomination of Ezekiel is the women (churches of Laodicean Adventism), weeping for Tammuz. Their summertime tears (rain), are to produce the fruit of the harvest.

Az utolsó napokban az egyik csoport, amelyet Miller képvisel, „felismeri” és elfogadja a késői esőt, egy másik csoport pedig, amelyet Prescott képvisel, erős tévelygést fogad el. Az általuk elfogadott erős tévelygés egy hamis evangéliumon alapul, amely egyáltalán nem evangélium, és a késői eső hamis üzenetét azonosítja. Így Ezékiel harmadik utálatossága az asszonyok (a laodíceai adventizmus egyházai), akik Tammúzt siratják. Nyári könnyeiknek (esőjüknek) az aratás gyümölcsét kell megteremniük.

The distinction between two types of latter rain message pervades the Bible and Spirit of Prophecy. The Bible repeatedly identifies that the rain is withheld from a disobedient people.

A késői eső üzenetének két típusa közötti megkülönböztetés áthatja a Bibliát és a Prófétaság Lelkét. A Biblia ismételten kijelenti, hogy az eső megtartatik az engedetlen néptől.

> They say, If a man put away his wife, and she go from him, and become another man’s, shall he return unto her again? shall not that land be greatly polluted? but thou hast played the harlot with many lovers; yet return again to me, saith the Lord. Lift up thine eyes unto the high places, and see where thou hast not been lien with. In the ways hast thou sat for them, as the Arabian in the wilderness; and thou hast polluted the land with thy whoredoms and with thy wickedness. Therefore the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed. Jeremiah 3:1–3.

> Azt mondják: Ha a férfi elbocsátja feleségét, és az elmegy tőle, s más férfié lesz, vajon visszatérhet-e még hozzá? Vajon nem válik-e az a föld teljesen tisztátalanná? Te pedig sok szeretővel paráználkodtál, mégis térj vissza hozzám — ezt mondja az Úr. Emeld fel szemeidet a halmokra, és lásd meg, hol nem háltak veled. Az utak mentén ültél nekik, mint az arábiai a pusztában; és beszennyezted a földet paráznaságaiddal és gonoszságoddal. Ezért elmaradtak a záporok, és nem volt késői eső; parázna asszony homloka lett a tiéd, nem akartál szégyenkezni. Jeremiás 3:1–3.

Laodicean Adventism began playing the harlot in 1863, and ever since then the showers have been withheld. They refuse to be ashamed of their rebellion, and that lack of humility produces a whore’s forehead, and the whore of Bible prophecy is the papacy. The third generation is where the final work of preparing to bow down to the whore of Rome’s mark is accomplished. The preparation for the fourth generation is accomplished in the third generation, by a counterfeit message of the latter rain. As with the rebellion of 1863, and the rebellion of 1888, the rebellion of 1919, are aligned with September 11, 2001, for when the buildings of New York City then came down the mighty angel of Revelation eighteen descended and the genuine latter rain began.

A laodiceai adventizmus 1863-ban kezdett paráználkodni, és attól fogva az esőzések visszatartattak. Nem hajlandók szégyellni lázadásukat, és az alázatnak ez a hiánya a parázna homlokát eredményezi, a bibliai prófécia paráznája pedig a pápaság. A harmadik nemzedék az a hely, ahol beteljesedik a végső munka, amely előkészít arra, hogy meghajoljanak a római parázna bélyege előtt. A negyedik nemzedékre való előkészület a harmadik nemzedékben megy végbe, a késői eső hamis üzenete által. Miként az 1863-as lázadás és az 1888-as lázadás, úgy az 1919-es lázadás is 2001. szeptember 11-ével van egy vonalban; mert amikor akkor lehullottak New York város épületei, alászállt a Jelenések tizennyolcadik fejezetének hatalmas angyala, és megkezdődött a valódi késői eső.

> “The latter rain is to fall upon the people of God. A mighty angel is to come down from heaven, and the whole earth is to be lighted with his glory.” Review and Herald, April 21, 1891.

> „A késői eső Isten népére fog hullani. Egy hatalmas angyal fog alászállni a mennyből, és az egész föld be fog ragyogni az ő dicsőségétől.” Review and Herald, 1891. április 21.

When the latter rain began the ancient men of Laodicean Adventism would not recognize it as the latter rain, for they had been indoctrinated by a false latter rain message, represented by Ezekiel as the women weeping for Tammuz, and in application as a message of peace and safety.

Amikor a késői eső megkezdődött, a laodiceai adventizmus vénei nem ismerték fel azt késői esőként, mert egy hamis késői esőről szóló üzenet tanításával nevelték őket, amelyet Ezékiel a Tammúzért siránkozó asszonyokkal jelképez, alkalmazásában pedig mint a béke és biztonság üzenetét.

> “Only those who are living up to the light they have will receive greater light. Unless we are daily advancing in the exemplification of the active Christian virtues, we shall not recognize the manifestations of the Holy Spirit in the latter rain. It may be falling on hearts all around us, but we shall not discern or receive it.” Testimonies to Ministers, 507.

> „Csak azok kapnak nagyobb világosságot, akik a nekik adott világosság szerint élnek. Hacsak nem haladunk napról napra az eleven keresztényi erények megvalósításában, nem fogjuk felismerni a Szentlélek megnyilatkozásait a késői esőben. Lehet, hogy körülöttünk mindenfelé szívekre hull, de mi nem fogjuk azt sem felismerni, sem befogadni.” Testimonies to Ministers, 507.

It was impossible for the guardians of the people to recognize the arrival of the latter rain, for their false gospel of a false latter rain, denied the possibility of any manifestation of the power of God as had been in former ages.

Lehetetlen volt, hogy a nép őrállói felismerjék a késői eső eljövetelét, mert a hamis késői esőről szóló hamis evangéliumuk tagadta annak lehetőségét, hogy Isten hatalma úgy nyilvánuljon meg, amint a korábbi korszakokban megnyilvánult.

> “There is to be in the churches a wonderful manifestation of the power of God, but it will not move upon those who have not humbled themselves before the Lord, and opened the door of the heart by confession and repentance. In the manifestation of that power which lightens the earth with the glory of God, they will see only something which in their blindness they think dangerous, something which will arouse their fears, and they will brace themselves to resist it. Because the Lord does not work according to their ideas and expectations, they will oppose the work. ‘Why,’ they say, ‘should not we know the Spirit of God, when we have been in the work so many years?’—Because they did not respond to the warnings, the entreaties of the messages of God, but persistently said, ‘I am rich, and increased with goods, and have need of nothing.’ Talent, long experience, will not make men channels of light, unless they place themselves under the bright beams of the Sun of Righteousness, and are called, and chosen, and prepared by the endowment of the Holy Spirit. When men who handle sacred things will humble themselves under the mighty hand of God, the Lord will lift them up. He will make them men of discernment—men rich in the grace of his Spirit. Their strong, selfish traits of character, their stubbornness, will be seen in the light shining from the Light of the world. ‘I will come unto thee quickly, and will remove thy candlestick out of his place, except thou repent.’ If you seek the Lord with all your heart, he will be found of you.” Review and Herald, December 23, 1890.

> „Az egyházakban Isten hatalmának csodálatos megnyilatkozása lesz, de ez nem fog hatni azokra, akik nem alázták meg magukat az Úr előtt, és nem nyitották meg szívük ajtaját bűnvallással és bűnbánattal. Annak a hatalomnak a megnyilatkozásában, amely beragyogja a földet Isten dicsőségével, vakságukban csak valami olyat fognak látni, amit veszélyesnek gondolnak, valamit, ami felkelti félelmüket, és felkészülnek arra, hogy ellenálljanak neki. Mivel az Úr nem az ő elképzeléseik és várakozásaik szerint munkálkodik, szembe fognak szállni a munkával. „Miért” — mondják — „ne ismernénk mi Isten Lelkét, amikor oly sok éven át benne voltunk a műben?” — Mert nem feleltek Isten üzeneteinek intéseire és kérlelő szavaira, hanem kitartóan ezt mondták: „Gazdag vagyok, meggazdagodtam, és semmire sincs szükségem.” A tehetség, a hosszú tapasztalat nem teszi az embereket a világosság csatornáivá, hacsak nem helyezik magukat az Igazság Napjának ragyogó sugarai alá, és nem hívattak el, nem választattak ki, és nem készíttettek fel a Szentlélek ajándéka által. Amikor azok az emberek, akik szent dolgokkal foglalkoznak, megalázzák magukat Isten hatalmas keze alatt, az Úr felmagasztalja őket. Éleslátó emberekké teszi őket — olyan emberekké, akik gazdagok Lelkének kegyelmében. Erőteljes, önző jellemvonásaik, makacsságuk nyilvánvalóvá lesz a Világ világosságától áradó fényben. „Hamar eljövök hozzád, és kimozdítom gyertyatartódat a helyéből, ha meg nem térsz.” Ha teljes szívedből keresed az Urat, megtalálod őt.” Review and Herald, 1890. december 23.

The elders of Ezekiel chapter eight, accepted a gospel of peace and safety in 1919, and when September 11, 2001 arrived the fruit of that escalating rebellion was manifested in their inability to recognize the arrival of the latter rain. In the history beginning at the time of the end in 1989, God repeated the Millerite movement to the very letter. Miller was a symbol of Elijah, and Elijah had straitly told Ahab that there would be no rain, except at the word of Elijah.

Ezékiel nyolcadik fejezetének vénei 1919-ben elfogadták a béke és biztonság evangéliumát, és amikor 2001. szeptember 11-e elérkezett, e fokozódó lázadás gyümölcse abban nyilvánult meg, hogy képtelenek voltak felismerni a késői eső elérkezését. Az 1989-ben, a vég idején kezdődő történelemben Isten betű szerint megismételte a millerita mozgalmat. Miller Illés jelképe volt, és Illés igen határozottan megmondta Akhábnak, hogy nem lesz eső, csakis Illés szavára.

We will continue our consideration of the third generation of Adventism in the next article.

A következő cikkben folytatjuk az adventizmus harmadik nemzedékének vizsgálatát.

> “The class who do not feel grieved over their own spiritual declension, nor mourn over the sins of others, will be left without the seal of God. The Lord commissions His messengers, the men with slaughtering weapons in their hands: ‘Go ye after him through the city, and smite: let not your eye spare, neither have ye pity: slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary. Then they began at the ancient men which were before the house.’

> „Az az osztály, amely nem érez fájdalmat saját lelki hanyatlása miatt, és nem gyászol mások bűnei felett, Isten pecsétje nélkül marad. Az Úr megbízza követeit, a kezükben öldöklő fegyvereket tartó férfiakat: »Menjetek utána a városon át, és vágjatok le: szemetek ne kíméljen, és ne legyen bennetek szánalom: öljétek meg egészen az öreget és az ifjat, a hajadont és a kisgyermekeket meg az asszonyokat; de senkihez ne közeledjetek, akin a jegy van; és az én szenthelyemen kezdjétek. Akkor kezdték a véneken, akik a ház előtt voltak.«”

> “Here we see that the church—the Lord’s sanctuary—was the first to feel the stroke of the wrath of God. The ancient men, those to whom God had given great light and who had stood as guardians of the spiritual interests of the people, had betrayed their trust. They had taken the position that we need not look for miracles and the marked manifestation of God’s power as in former days. Times have changed. These words strengthen their unbelief, and they say: The Lord will not do good, neither will He do evil. He is too merciful to visit His people in judgment. Thus ‘Peace and safety’ is the cry from men who will never again lift up their voice like a trumpet to show God’s people their transgressions and the house of Jacob their sins. These dumb dogs that would not bark are the ones who feel the just vengeance of an offended God. Men, maidens, and little children all perish together.

> „Itt azt látjuk, hogy az egyház — az Úr szentélye — volt az első, amely megérezte Isten haragjának csapását. A vének, azok, akiknek Isten nagy világosságot adott, és akik a nép lelki érdekeinek őreiként álltak, elárulták a rájuk bízott megbízatást. Azt az álláspontot vették fel, hogy nem kell csodákra és Isten hatalmának olyan nyilvánvaló megnyilatkozására számítanunk, mint a korábbi napokban. Az idők megváltoztak. Ezek a szavak csak megerősítik hitetlenségüket, és ezt mondják: Az Úr sem jót nem tesz, sem rosszat nem cselekszik. Túl irgalmas ahhoz, hogy ítélettel látogassa meg népét. Így a „Békesség és biztonság” a kiáltás azoknak az embereknek az ajkán, akik többé soha nem emelik fel szavukat, mint a trombitát, hogy megmutassák Isten népének vétkeiket és Jákób házának bűneit. Ezek a néma ebek, amelyek nem akartak ugatni, azok, akik megsértett Isten igazságos bosszúját érzik meg. Férfiak, leányok és kisgyermekek mind együtt vesznek el.”

> “The abominations for which the faithful ones were sighing and crying were all that could be discerned by finite eyes, but by far the worst sins, those which provoked the jealousy of the pure and holy God, were unrevealed. The great Searcher of hearts knoweth every sin committed in secret by the workers of iniquity. These persons come to feel secure in their deceptions and, because of His long-suffering, say that the Lord seeth not, and then act as though He had forsaken the earth. But He will detect their hypocrisy and will open before others those sins which they were so careful to hide.

> „Azok a utálatosságok, amelyek miatt a hűségesek sóhajtoztak és jajkiáltással éltek, mindazok voltak, amelyeket a véges emberi szemek fel tudtak ismerni; de messze a legsúlyosabb bűnök, azok, amelyek féltékenységre indították a tiszta és szent Istent, rejtve maradtak. A szívek nagy Vizsgálója ismer minden titokban elkövetett bűnt, amelyet a gonoszság cselekvői követnek el. Ezek az emberek csalárdságaikban végül biztonságban érzik magukat, és hosszútűrése miatt azt mondják, hogy az Úr nem lát, majd úgy cselekszenek, mintha elhagyta volna a földet. De Ő leleplezi képmutatásukat, és mások előtt feltárja azokat a bűnöket, amelyeket oly gondosan igyekeztek elrejteni.”

> “No superiority of rank, dignity, or worldly wisdom, no position in sacred office, will preserve men from sacrificing principle when left to their own deceitful hearts. Those who have been regarded as worthy and righteous prove to be ring-leaders in apostasy and examples in indifference and in the abuse of God’s mercies. Their wicked course He will tolerate no longer, and in His wrath He deals with them without mercy.

> „Sem a rang, sem a méltóság, sem a világi bölcsesség fölénye, sem a szent tisztségben elfoglalt helyzet nem őrzi meg az embereket attól, hogy feláldozzák az elveiket, ha csalárd szívükre hagyatnak. Azok, akiket méltónak és igaznak tartottak, a hitehagyás vezéreinek, valamint a közöny és Isten irgalmával való visszaélés példáinak bizonyulnak. Gonosz útjukat Ő tovább nem tűri, és haragjában irgalom nélkül bánik velük.

> “It is with reluctance that the Lord withdraws His presence from those who have been blessed with great light and who have felt the power of the word in ministering to others. They were once His faithful servants, favored with His presence and guidance; but they departed from Him and led others into error, and therefore are brought under the divine displeasure.” Testimonies, volume 5, 211, 212.

> „Az Úr vonakodva vonja meg jelenlétét azoktól, akik nagy világosságban részesültek, és akik mások szolgálatában érezték az ige erejét. Egykor hűséges szolgái voltak, akiket jelenlétével és vezetésével megkülönböztetett kegyben részesített; de eltávoztak tőle, másokat pedig tévelygésbe vezettek, ezért az isteni nemtetszés alá kerülnek.” Testimonies, 5. kötet, 211–212.

Back to Articles