Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Thirteen

A negyvenedik vers rejtett története – Tizenhármas szám

Number Thirteen

Tizenhármas szám

Author

Jeff Pippenger

Published

May 28, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

As a primary symbol of the one hundred and forty-four thousand, Peter is standing at Panium in 2026 working to correct the false prediction of July 18, 2020. His work in that regard aligns with the work of Josiah Litch’s correction of August 11, 1840 and Samuel Snow’s identification of October 22, 1844. Litch’s correction empowered the first angel’s message and Snow’s empowered the second angel’s message. The empowerment of the first and second angels’ messages typify the empowerment of the third angel’s message. The characteristics of the first and second are represented in the third as a combination of an external woe message and the internal message of the midnight cry of the parable of the ten virgins.

A száznegyvennégyezer elsődleges jelképeként Péter 2026-ban Paniumban áll, és azon munkálkodik, hogy helyreigazítsa a 2020. július 18-ra vonatkozó hamis előrejelzést. E tekintetben végzett munkája összhangban áll Josiah Litch 1840. augusztus 11-ével kapcsolatos helyesbítésének és Samuel Snow 1844. október 22-ének azonosításának munkájával. Litch helyesbítése felhatalmazta az első angyal üzenetét, Snowé pedig felhatalmazta a második angyal üzenetét. Az első és a második angyal üzenetének felhatalmazása előképezi a harmadik angyal üzenetének felhatalmazását. Az első és a második jellegzetességei a harmadikban úgy jelennek meg, mint a külső jajüzenet és a tíz szűz példázatának éjféli kiáltásában megjelenő belső üzenet együttesen.

In a triple application of prophecy, the first and third, which are also the beginning and ending will possess parallel characteristics. Recently, a brother has uncovered several truths associated with the first woe of Revelation nine, which, when applied under the principle of Alpha and Omega identify another profound confirmation of Revelation eleven’s “earthquake.” The Sunday law in the United States is the “earthquake” that was first fulfilled in the French Revolution when France, who was one part of the ten nations that made up the prophetic structure of pagan Rome in the book of Daniel was overthrown. Thus, chapter eleven says a tenth part of the city fell.

A prófécia hármas alkalmazásában az első és a harmadik — amelyek egyben a kezdetet és a véget is jelentik — párhuzamos jellegzetességekkel bírnak. Nemrégiben egy testvér több, a Jelenések kilencedik fejezetének első jajával kapcsolatos igazságot tárt fel, amelyek az Alfa és Ómega alapelve szerint alkalmazva a Jelenések tizenegyedik fejezetének „földrengésére” vonatkozóan egy újabb mélyreható megerősítést azonosítanak. Az Egyesült Államokban bevezetett vasárnapi törvény az a „földrengés”, amely először a francia forradalomban teljesedett be, amikor Franciaországot — amely Dániel könyvében a pogány Róma prófétai felépítését alkotó tíz nemzet egyik része volt — megdöntötték. Ezért mondja a tizenegyedik fejezet, hogy a város tizedrésze leomlott.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. Revelation 11:13.

> És abban az órában nagy földindulás támadt, és a város tizedrésze leomlott, és a földindulásban emberek közül hétezren meghaltak; a többiek pedig megrettentek, és dicsőséget adtak a menny Istenének. Jelenések 11:13.

Immediately after this verse Islam of the third woe arrives.

Közvetlenül e vers után megérkezik a harmadik jaj iszlámja.

> The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:14.

> Elmúlt a második jaj; és íme, hamar eljön a harmadik jaj. Jelenések 11:14.

The pioneers expected that “the third woe” would immediately follow the second woe, but the word translated as “quickly,” means suddenly and unexpectedly, which is the characteristic of Islam’s surprise attacks. The third woe wasn’t to arrive on October 22, 1844 as the pioneers conjectured, but when it arrived it would happen “suddenly and unexpectedly,” as it did at 9/11, thus marking the beginning of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which ends shortly before the earthquake of the Sunday law.

Az úttörők arra számítottak, hogy „a harmadik jaj” közvetlenül a második jaj után következik, ám a „hamar”-nak fordított szó jelentése: hirtelen és váratlanul, ami az iszlám meglepetésszerű támadásainak jellegzetessége. A harmadik jajnak nem 1844. október 22-én kellett bekövetkeznie, amint azt az úttörők feltételezték, hanem amikor megérkezik, „hirtelen és váratlanul” történik majd, amint az 2001. szeptember 11-én történt, s ezzel kezdetét jelölve a száznegyvennégyezer megpecsételésének, amely röviddel a vasárnaptörvény földrengése előtt ér véget.

The “earthquake” of the Sunday law is the shaking of the “earth” beast, and when 9/11 arrived, Sister White identified that the Lord arose to “shake terribly the earth.” At the beginning of the sealing and the end, the earth beast is shaken, thus the “great earthquake.”

A vasárnapi törvény „földrengése” a „földből feljövő” fenevad megrázkódtatása, és amikor elérkezett 9/11, Sister White azonosította, hogy az Úr felkelt, hogy „rettenetesen megrázza a földet”. A pecsételés kezdetén és a végén a földből feljövő fenevad megrázkódtatik, így áll elő a „nagy földrengés”.

> “This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’” Review and Herald, July 5, 1906.

> „Ezt én soha nem mondtam. Azt mondtam, amint az ott emelkedő nagy épületeket néztem, szintről szintre: »Mily rettenetes jelenetek fognak végbemenni, amikor az Úr felkel, hogy rettenetesen megrázza a földet! Akkor beteljesednek a Jelenések 18:1–3 szavai.«” Review and Herald, 1906. július 5.

The Lord “arises” when there is a change in His dispensational work, as was the case when Stephen was stoned on October 22, 1844, when the judgment of the dead commenced. When the judgment of the living began on 9/11, the Lord again arose, and then he shook the earth beast, as He will do at the end of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, when He changes His dispensational work from His church to His other flock of those still in Babylon.

Az Úr akkor „kel fel”, amikor változás áll be az Ő üdvrendi munkájában, amint ez történt akkor is, amikor Istvánt megkövezték 1844. október 22-én, amikor a halottak ítélete megkezdődött. Amikor az élők ítélete 9/11-én megkezdődött, az Úr ismét felkelt, és akkor megrázta a földi fenevadat, amint ezt meg fogja tenni a száznegyvennégyezer elpecsételésének végén is, amikor üdvrendi munkáját egyházáról áthelyezi azokra a más juhaira, akik még Babilonban vannak.

What brother Daniel has discovered is the characteristics of the first woe, that align with the testimony of the “great earthquake” of chapter eleven in agreement with history and the pioneer’s understanding of the history that fulfilled the first woe.

Amit Dániel testvér felfedezett, azok az első jaj jellemzői, amelyek összhangban állnak a tizenegyedik fejezet „nagy földrengésének” bizonyságtételével, a történelemmel, valamint az úttörőknek az első jaj beteljesedését adó történelemről alkotott értelmezésével összhangban.

> And the fifth angel sounded, and I saw a star fall from heaven unto the earth: and to him was given the key of the bottomless pit. And he opened the bottomless pit; and there arose a smoke out of the pit, as the smoke of a great furnace; and the sun and the air were darkened by reason of the smoke of the pit. And there came out of the smoke locusts upon the earth: and unto them was given power, as the scorpions of the earth have power. And it was commanded them that they should not hurt the grass of the earth, neither any green thing, neither any tree; but only those men which have not the seal of God in their foreheads. Revelation 9:1–4.

> És megszólalt az ötödik angyal, és láttam egy csillagot, amely leesett az égből a földre; és adatott annak a mélység kútjának kulcsa. És megnyitotta a mélység kútját; és füst szállt fel a kútból, mint egy nagy kemence füstje; és a nap és a levegő elsötétedett a kút füstje miatt. És a füstből sáskák jöttek elő a földre; és adatott nekik hatalom, amint a földi skorpióknak van hatalmuk. És megparancsoltatott nekik, hogy ne ártsanak a föld füvének, sem semmi zöld növénynek, sem semmiféle fának; hanem csak azoknak az embereknek, akiknek homlokán nincs ott az Isten pecsétje. Jelenések 9:1–4.

The pioneers correctly applied these verses to the history that introduced Mohammed, who was born in 570, unified the tribes in 606, received his first revelation in 610, migrated to Medina in 622, started his warfare in 624 and died in 632. The “bottomless pit” prophetically represents a new manifestation of Satan, but Mohammed began in Arabia, which is also known as the bottomless pit because of the vast deserts.

Az úttörők helyesen alkalmazták e verseket arra a történelemre, amely bevezette Mohamedet, aki 570-ben született, 606-ban egyesítette a törzseket, 610-ben kapta első kinyilatkoztatását, 622-ben Medinába költözött, 624-ben megkezdte hadviselését, és 632-ben meghalt. A „mélység kútja” prófétai értelemben a Sátán új megnyilvánulását jelképezi, Mohamed azonban Arábiában kezdte meg működését, amelyet a hatalmas sivatagok miatt szintén a mélység kútjaként ismernek.

Mohammed became the prophetic king, or as he was labelled, “the trustworthy one” in 606, when he resolved a dispute among the various tribes who were in a dilemma about who should be allowed to return the “black rock” cornerstone of the Kaaba. The Kaaba is a cube-shaped building (hence the name “Kaaba,” which means “cube” in Arabic) located in the center of the Great Mosque of Mecca in Saudi Arabia. It is approximately 43 feet high, eleven foot wide and 10 foot long, built of granite and marble, with a black silk and cotton cloth covering it. The Kaaba existed long before Muhammad and according to Islamic tradition, it was originally built by Abraham and his son Ishmael as a house of worship for the One God (Allah). Over the centuries, it became filled with idols and was used as a pagan shrine by the Arab tribes.

Mohammed 606-ban lett a prófétai király, vagy — amint nevezték — „a megbízható”, amikor megoldott egy vitát a különböző törzsek között, akik amiatt voltak tanácstalanok, hogy kinek szabad visszahelyeznie a Kába „fekete szikla” zárókövét. A Kába egy kocka alakú épület (innen ered a „Kába” elnevezés is, amely arabul „kockát” jelent), amely a szaúd-arábiai Mekka Nagymecsetének közepén található. Körülbelül 43 láb magas, 11 láb széles és 10 láb hosszú; gránitból és márványból épült, és fekete selyem- és pamutszövet borítja. A Kába jóval Mohamed előtt is létezett, és az iszlám hagyomány szerint eredetileg Ábrahám és fia, Ismáel építette az Egy Isten (Allah) imádatának házaként. Az évszázadok folyamán bálványokkal telt meg, és az arab törzsek pogány szentélyként használták.

The Kaaba is the spiritual center of the Islamic world—a simple, ancient building that symbolizes monotheism, unity, and the connection between Abrahamic faith and Islam. Muslims do not consider it “God’s house” in a literal sense, but rather a divinely appointed focal point for worship. Mohammed’s actions during a period when the Kaaba had been destroyed and was then rebuilt are where his leadership began.

A Kába az iszlám világ szellemi központja — egyszerű, ősi épület, amely az egyistenhitet, az egységet, valamint az ábrahámi hit és az iszlám közötti kapcsolatot jelképezi. A muszlimok nem tekintik azt szó szerinti értelemben „Isten házának”, hanem inkább az istentisztelet isteni rendelésű középpontjának. Mohamednak a Kába lerombolásának, majd újjáépítésének idején tanúsított cselekedetei jelentették vezetői szerepének kezdetét.

A flash flood damaged the Kaaba and the Quraysh tribe rebuilt it. When it came time to place the Black Stone (Hajar al-Aswad) back in its corner, the different clans quarreled over who should have the honor. They agreed that the next person to enter the area would decide. Muhammad walked in, and he resolved the dispute wisely: He placed the Black Stone on a cloth, had a representative from each clan lift it together, carrying it together, and then he personally set it in place. This event earned him great respect and the title Al-Amin (“the Trustworthy”) among the people of Mecca. It is one of the key pre-prophetic events highlighted in many timelines. The “Black Stone” was the cornerstone that was placed by Mohammed, who is the prophetic king over Islam. The black cornerstone is an obvious counterfeit of Christ (the true cornerstone), and the corruption of the house of Kaaba after years of the introduction of idols was also resolved by Mohammed.

Egy hirtelen árvíz megrongálta a Kábát, és a Kurajs törzs újjáépítette azt. Amikor elérkezett az idő, hogy a Fekete Követ (Hadzsar al-Aszwad) visszahelyezzék a sarkába, a különböző klánok viszálykodni kezdtek azon, kit illessen meg ez a megtiszteltetés. Megállapodtak abban, hogy a következő személy, aki belép a területre, majd dönteni fog. Muhammad lépett be, és bölcsen rendezte a vitát: a Fekete Követ egy ruhadarabra helyezte, mindegyik klán egy-egy képviselőjével együtt emeltette fel, hogy közösen vigyék, majd ő maga illesztette a helyére. Ez az esemény nagy tiszteletet szerzett neki, valamint az Al-Amin („a Megbízható”) címet Mekka népe körében. Ez egyike azoknak a kulcsfontosságú, prófétai küldetése előtti eseményeknek, amelyeket sok időrendi áttekintés kiemel. A „Fekete Kő” volt az a sarokkő, amelyet Mohammed helyezett el, aki az iszlám feletti prófétai király. A fekete sarokkő Krisztusnak (az igaz sarokkőnek) nyilvánvaló hamisítványa, és a Kába házának megrontottságát is, amely a bálványok évek során történt bevezetése után alakult ki, Mohammed rendezte helyre.

After the Quraysh broke the Treaty of Hudaybiyyah, Muhammad marched on Mecca with an army of about 10,000 Muslims. The city surrendered with very little fighting. Muhammad then entered the Kaaba, destroyed the 360 idols inside it, and rededicated the shrine to the worship of the one God (Allah). Thus, Mohammed the king of Islam, laid the cornerstone, and he cleansed the temple of idolatry.

Miután a kurajs törzs megszegte a Hudajbíjjai Szerződést, Mohamed mintegy tízezer muszlimból álló sereggel Mekka ellen vonult. A város nagyon csekély ellenállás után megadta magát. Mohamed ezután belépett a Kábába, megsemmisítette a benne levő 360 bálványt, és a szentélyt újból az egy Isten (Allah) imádatának szentelte. Így Mohamed, az iszlám királya, letette a sarokkövet, és megtisztította a templomot a bálványimádástól.

There are three powers that come from the bottomless pit in the book of Revelation, and each of the three represents a counterfeit Christ. Satan, the dragon seeks to be as the Most High, seated on His throne and His church.

A Jelenések könyvében három hatalom jön fel a mélységből, és e három mindegyike egy hamis Krisztust képvisel. Sátán, a sárkány arra törekszik, hogy olyan legyen, mint a Magasságos, az Ő trónján és az Ő egyházában ülve.

> How art thou fallen from heaven, O Lucifer, son of the morning! how art thou cut down to the ground, which didst weaken the nations! For thou hast said in thine heart, I will ascend into heaven, I will exalt my throne above the stars of God: I will sit also upon the mount of the congregation, in the sides of the north: I will ascend above the heights of the clouds; I will be like the most High. Yet thou shalt be brought down to hell, to the sides of the pit. Isaiah 14:12–15.

> Miként hullottál alá az égről, ó, Lucifer, hajnal fia! Miként vágattál a földre, te, aki megrendítetted a nemzeteket! Pedig ezt mondtad szívedben: Felszállok az égbe, Isten csillagai fölé emelem trónomat, és helyet foglalok a gyülekezet hegyén, észak messze oldalain; felhágok a felhők magaslatai fölé, hasonló leszek a Magasságoshoz. Pedig a pokolba szállsz alá, a sírgödör mélyébe. Ézsaiás 14:12–15.

The dragon of atheism came from the bottomless pit in Revelation eleven and the beast of Catholicism ascends out of the bottomless pit when her deadly wound is healed.

Az ateizmus sárkánya a Jelenések tizenegyedik fejezetében a mélységből jött fel, és a katolicizmus fenevada a mélységből emelkedik fel, amikor halálos sebe meggyógyul.

> The beast that thou sawest was, and is not; and shall ascend out of the bottomless pit, and go into perdition: and they that dwell on the earth shall wonder, whose names were not written in the book of life from the foundation of the world, when they behold the beast that was, and is not, and yet is. Revelation 17:8.

> A fenevad, amelyet láttál, volt, és nincs; és feljön a mélységből, és veszedelemre megy: és csodálkoznak a föld lakosai, akiknek neve nincs beírva az élet könyvébe a világ alapítása óta, amikor látják a fenevadat, amely volt, és nincs, noha van. Jelenések 17:8.

The beast of Catholicism ascends to the throne of the earth at the Sunday law when the threefold union is put in place. Like unto the dragon, Catholicism claims to be God, as Paul so aptly identified.

A katolicizmus fenevada a vasárnaptörvény idején emelkedik fel a föld trónjára, amikor a hármas egység létrejön. A sárkányhoz hasonlóan a katolicizmus azt állítja magáról, hogy Isten, amint azt Pál oly találóan azonosította.

> Let no man deceive you by any means: for that day shall not come, except there come a falling away first, and that man of sin be revealed, the son of perdition; Who opposeth and exalteth himself above all that is called God, or that is worshipped; so that he as God sitteth in the temple of God, shewing himself that he is God. 2 Thessalonians 2:3, 4.

> Senki semmiféle módon meg ne tévesszen titeket; mert az a nap nem jön el addig, míg előbb be nem következik a szakadás, és meg nem jelenik a bűn embere, a veszedelem fia; aki ellene szegül, és fölébe emeli magát mindannak, amit Istennek mondanak vagy tisztelnek, úgyhogy mint Isten beül az Isten templomába, azt mutogatván magáról, hogy ő Isten. 2 Thessalonians 2:3, 4.

Like the dragon, the beast of Catholicism is antichrist, both profess to be God, and both have their final destruction associated with their biblical testimony, for the dragon is brought down to hell, and the beast is the son of perdition. Perdition being final destruction.

A sárkányhoz hasonlóan a katolicizmus fenevada is antikrisztus: mindkettő azt vallja magáról, hogy Isten, és mindkettő végső pusztulása összefügg bibliai bizonyságtételével, mert a sárkány a pokolba vettetik alá, a fenevad pedig a kárhozat fia. A kárhozat pedig végső pusztulást jelent.

> “The determination of antichrist to carry out the rebellion he began in heaven will continue to work in the children of disobedience.” Testimonies, volume 9, 230.

> „Az antikrisztus eltökéltsége, hogy véghezvigye azt a lázadást, amelyet a mennyben kezdett el, továbbra is munkálkodni fog az engedetlenség fiaiban.” Testimonies, 9. kötet, 230.

> “Through the pope of Rome the same work has been carried on here on earth as was carried on in the courts of heaven before the expulsion of the prince of darkness. Satan sought to correct the law of God in heaven, and to supply an amendment of his own. He exalted his own judgment above that of his Creator, and placed his will above the will of Jehovah, and in this way virtually declared God to be fallible. The pope also takes the same course and, claiming infallibility for himself, seeks to adjust the law of God to meet his own ideas, thinking himself able to correct the mistakes he thinks he sees in the statutes and commands of the Lord of heaven and earth. He virtually says to the world, I will give you better laws than those of Jehovah. What an insult is this to the God of heaven!” Signs of the Times, November 19, 1894.

> „A római pápa által ugyanaz a munka folytatódott itt a földön, mint amely a sötétség fejedelmének kiűzetése előtt a menny udvaraiban folyt. Sátán arra törekedett, hogy Isten törvényét kijavítsa a mennyben, és a maga részéről módosítást adjon hozzá. Saját ítéletét Teremtője ítélete fölé emelte, akaratát pedig Jehova akarata fölé helyezte, és ily módon gyakorlatilag azt jelentette ki, hogy Isten tévedhet. A pápa is ugyanezt az utat követi, és mivel magának tévedhetetlenséget tulajdonít, arra törekszik, hogy Isten törvényét saját elképzeléseihez igazítsa, azt gondolva, hogy képes kijavítani azokat a hibákat, amelyeket úgy vél, hogy a menny és föld Urának rendeleteiben és parancsolataiban lát. Gyakorlatilag ezt mondja a világnak: Én jobb törvényeket adok nektek, mint Jehova törvényei. Micsoda sértés ez a menny Istene ellen!” Signs of the Times, 1894. november 19.

Islam, represented by Mohammed in the history of the seventh century also came out of the bottomless pit when the key that was given to Mohammed was turned. When the pit was opened, “smoke” came out that darkened the sun and the air. The pioneers correctly identified that the “key” that opened the pit was the battle of Nineveh.

Az iszlám, amelyet a hetedik század történelmében Mohamed képvisel, szintén a mélység kútjából jött fel, amikor elfordították a Mohamednek adott kulcsot. Amikor a kutat megnyitották, „füst” jött fel belőle, amely elsötétítette a napot és a levegőt. Az úttörők helyesen azonosították a „kulcsot”, amely megnyitotta a kutat, Ninive csatájával.

When we approach the first three verses on Revelation chapter nine from the pioneer understanding in the context of a triple application of prophecy, we find the prophetic characteristics of those verses that represent the first woe, typify the prophetic characteristics of the third woe that arrives “quickly” at the great earthquake. The Sunday law is represented by the battle of Nineveh.

Amikor a Jelenések könyve kilencedik fejezetének első három verséhez az úttörők értelmezése felől közelítünk, a prófécia hármas alkalmazásának összefüggésében azt találjuk, hogy e versek prófétai jellemzői, amelyek az első jajt ábrázolják, előképezik a harmadik jaj prófétai jellemzőit, amely a nagy földrengéskor „hamar” érkezik meg. A vasárnaptörvényt Ninive csatája jelképezi.

Peter is responsible for correcting the false prediction of the fireballs of Nashville, and he recognizes that the correct application of Ellen White's warning of fireballs upon Nashville marks the beginning of “the destruction of thousands of cities almost fully given to idolatry.”

Péter felelős a Nashville-re vonatkozó tűzgömbökről szóló hamis előrejelzés helyreigazításáért, és felismeri, hogy Ellen White Nashville-re hulló tűzgömbökre vonatkozó figyelmeztetésének helyes alkalmazása jelöli „a majdnem teljesen a bálványimádásnak átadott városok ezreinek pusztulása” kezdetét.

The fireballs of Nashville mark the beginning of a period of destruction upon the cities, and it also marks the beginning of the proclamation of the short midnight cry message. That message begins with an unexpected attack from Islam and the period ends with an unexpected attack from Islam at the great earthquake. The period of the proclamation of the midnight cry marks the end of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand which began with the unexpected attack of Islam on 9/11.

A Nashville-re hulló tűzgömbök a városokra sújtó pusztítás időszakának kezdetét jelzik, és egyúttal a rövid éjféli kiáltás üzenete hirdetésének kezdetét is. Ez az üzenet az iszlám felől érkező váratlan támadással kezdődik, és az időszak az iszlám felől érkező váratlan támadással ér véget a nagy földrengés idején. Az éjféli kiáltás hirdetésének időszaka a száznegyvennégyezer pecsételési idejének végét jelzi, amely az iszlám 9/11-i váratlan támadásával kezdődött.

The sealing of the one hundred and forty-four thousand then began in agreement with the line of Balaam and the ass, where there are three strikes that culminate at the Sunday law, but where the second unexpected attack includes October 7, 2023 upon the ancient glorious land and then at the fireballs of Nashville. All the lines agree, and Peter understands that the unsealing of these truths, which are represented as the dirt brush man gathering up the scattered jewels and casting them into the casket is the work of the Lion of the tribe of Judah.

A száznegyvennégyezer elpecsételése ekkor vette kezdetét a Bálámról és a szamárról szóló vonallal összhangban, ahol három csapás van, amelyek a vasárnaptörvényben érik el tetőpontjukat, de ahol a második váratlan támadás magában foglalja 2023. október 7-ét az ősi dicső föld ellen, majd Nashville tűzgolyóinál. Minden vonal egyetért, és Péter megérti, hogy e igazságok pecsétjének feltörése, amelyet úgy ábrázolnak, mint amikor a porseprűs ember összegyűjti a szétszórt ékszereket, és a kazettába veti őket, Júda törzséből való Oroszlán munkája.

The Lion of Judah identifies Peter’s corrected message of Nashville as occurring in the final period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand that is represented in the hidden history of verse forty of Daniel eleven, and more specifically in the portion of that hidden history represented in verses eleven through fifteen of the same chapter. In those verses, the battle of Raphia and the battle of Panium lead to the Sunday law of verse sixteen, which is represented by the battle of Actium. When the battle of Panium joins the battle of Actium at the Sunday law, the battle of Nineveh is also repeated.

Júda Oroszlánja Péter helyreigazított nashville-i üzenetét a száznegyvennégyezer elpecsételésének végső időszakában bekövetkezőként azonosítja, amelyet Dániel tizenegyedik fejezete negyvenedik versének rejtett történelme szemléltet, pontosabban pedig ugyanazon fejezet tizenegyedik verstől a tizenötödikig terjedő szakaszában ábrázolt rejtett történelemnek abban a részében. Ezekben a versekben a rafiai csata és a pániumi csata a tizenhatodik vers vasárnaptörvényéhez vezet, amelyet az actiumi csata jelképez. Amikor a pániumi csata a vasárnaptörvénynél egyesül az actiumi csatával, Ninive csatája is megismétlődik.

The “key” given to Mohammed, the king of Islam, whose name is not only the character of Islam, but also the place of the destruction marked by the battle of Nineveh. The king’s name “in the Hebrew tongue is Abaddon,” and “in the Greek tongue hath his name Apollyon.” The Greek and Hebrew emphasize the Old and New Testaments and instruct us that Abaddon means “the place of destruction” and Apollyon means “the destroyer.” In verse eleven of Revelation nine the king over Islam is Mohammed, but it is also the “angel of the bottomless pit,” which is Satan. Just as the pope is the antichrist as Satan’s right-hand man on earth, Mohammed is also directly controlled by Satan, the angel of the bottomless pit.

A Mohammednek, az iszlám királyának adott „kulcs”, akinek neve nemcsak az iszlám jellegét fejezi ki, hanem a ninivei csatával jelzett pusztulás helyét is. A király neve „héberül Abaddon”, és „görögül Apollyon a neve”. A görög és a héber az Ó- és Újszövetséget hangsúlyozza, és arra tanít bennünket, hogy Abaddon jelentése „a pusztulás helye”, Apollyoné pedig „a pusztító”. A Jelenések kilencedik részének tizenegyedik versében az iszlám feletti király Mohammed, de ő egyúttal a „mélység angyala” is, vagyis Sátán. Miként a pápa az antikrisztus mint Sátán jobbkeze a földön, úgy Mohammedet is közvetlenül Sátán, a mélység angyala irányítja.

At the Sunday law, the threefold union is forced upon the world and the deadly wound that was delivered to the papacy in 1798, thus marking the end of the Dark Ages is healed. When the deadly wound is healed, the second period of the Dark Ages arrives, and at the great earthquake that is the Sunday law, Islam turns the key and smoke as from a furnace blots out the sun and stars as darkness returns. The battle of Nineveh is repeated at the Sunday law, for it is the key that brings the second period of darkness. There national apostasy is followed by national ruin. There “active despotism” bears full sway, for the smoke of Islam that darkens the sun and stars at the battle of Nineveh is as a burning furnace. The “burning furnace” was an element of God’s covenant with Abraham.

A vasárnaptörvénynél a hármas szövetséget rákényszerítik a világra, és a halálos seb, amelyet 1798-ban mértek a pápaságra, s amely így a sötét középkor végét jelezte, begyógyul. Amikor a halálos seb begyógyul, megérkezik a sötét középkor második időszaka, és annál a nagy földrengésnél, amely a vasárnaptörvény, az iszlám elfordítja a kulcsot, és kemencéből felszálló füstként elsötétíti a napot és a csillagokat, amint a sötétség visszatér. Ninive csatája megismétlődik a vasárnaptörvénynél, mert ez a kulcs, amely elhozza a sötétség második időszakát. Ott a nemzeti hitehagyást nemzeti romlás követi. Ott az „aktív zsarnokság” teljes uralomra jut, mert az iszlám füstje, amely Ninive csatájánál elsötétíti a napot és a csillagokat, olyan, mint az égő kemence. Az „égő kemence” Isten Ábrahámmal kötött szövetségének egyik eleme volt.

> And it came to pass, that, when the sun went down, and it was dark, behold a smoking furnace, and a burning lamp that passed between those pieces. Genesis 15:17.

> És lőn, mikor a nap lement, és sötétség lett, íme, egy füstölgő kemence és egy égő fáklya ment át ama darabok között. 1Mózes 15:17.

The smoking furnace that passed between Abram’s covenant offerings identified the bondage in Egypt represented in the passage in verse thirteen.

Az Ábrám szövetségi áldozati darabjai között áthaladó füstölgő kemence a tizenharmadik vers szakaszában megjelenített egyiptomi szolgaságot jelképezte.

> And he said unto Abram, Know of a surety that thy seed shall be a stranger in a land that is not theirs, and shall serve them; and they shall afflict them four hundred years. Genesis 15:13.

> És monda Ábrámnak: Bizonyosan tudd meg, hogy a te magod jövevény lesz idegen földön, amely nem az övék, és szolgálni fognak ott; és nyomorgatni fogják őket négyszáz esztendeig. 1Mózes 15:13.

A “burning furnace,” such as Nebuchadnezzar’s furnace in chapter three of Daniel represents bondage and slavery, as was the condition of Shadrach, Meshach and Abednego.

Az „égő tüzes kemence”, amilyen Nebukadneccar kemencéje volt Dániel harmadik fejezetében, a szolgaságot és a rabságot jelképezi, amint ez volt Sadrak, Mésak és Abednégó állapota is.

> “But like the stars in the vast circuit of their appointed path, God’s purposes know no haste and no delay. Through the symbols of the great darkness and the smoking furnace, God had revealed to Abraham the bondage of Israel in Egypt, and had declared that the time of their sojourning should be four hundred years. “Afterward,” He said, “shall they come out with great substance.” Genesis 15:14.” The Desire of Ages, 33.

> „De miként a csillagok a számukra kijelölt pálya hatalmas körívén járják útjukat, úgy Isten szándékaiban nincs sem sietség, sem késedelem. A nagy sötétség és a füstölgő kemence jelképei által Isten kinyilatkoztatta Ábrahámnak Izráel egyiptomi szolgaságát, és kijelentette, hogy ott-tartózkodásuk ideje négyszáz esztendő lesz. „Azután” — mondta — „nagy gazdagsággal jönnek ki.” 1Mózes 15:14.” Jézus élete, 33.

> But the Lord hath taken you, and brought you forth out of the iron furnace, even out of Egypt, to be unto him a people of inheritance, as ye are this day. Deuteronomy 4:20.

> De az ÚR kivett titeket, és kihozott benneteket a vasolvasztó kemencéből, Egyiptomból, hogy az Ő örökségének népévé legyetek, amint e mai napon vagytok. 5Mózes 4:20.

The smoke that darkens the sun and moon when the key of the battle of Nineveh is turned identifies the persecution that begins in earnest at the Sunday law. The persecution of the Dark Ages then is repeated. The pioneers correctly identified that the battle of Nineveh was the “key” that brought Islam into prophetic history as the first woe in 627. The battle was between Rome and Persia, and it represented a victory for Rome, but it was what is called a Pyrrhic victory. A victory that is actually detrimental to the victor. The phrase comes from a victory by king Pyrrhus of Epirus. After two battles against the Romans (Heraclea in 280 BC and Asculum in 279 BC), he defeated the Roman army but lost a huge portion of his own troops. According to legend, he then said, “One more such victory and we are lost.”

A füst, amely elsötétíti a napot és a holdat, amikor Ninive csatájának kulcsát elfordítják, azt az üldözést azonosítja, amely a vasárnaptörvénynél kezdődik el teljes erővel. Ekkor a sötét középkor üldözése megismétlődik. Az úttörők helyesen azonosították, hogy Ninive csatája volt az a „kulcs”, amely 627-ben az iszlámot mint az első jajt hozta be a prófétai történelembe. A csata Róma és Perzsia között zajlott, és Róma győzelmét jelentette, de ez az úgynevezett pürrhoszi győzelem volt. Olyan győzelem, amely valójában hátrányos a győztes számára. A kifejezés Épeirosz királyának, Pürrhosznak egy győzelméből származik. A rómaiak ellen vívott két csata után (Hérakleia Kr. e. 280-ban és Asculum Kr. e. 279-ben) legyőzte a római hadsereget, de saját csapatainak óriási részét elveszítette. A hagyomány szerint ekkor ezt mondta: „Még egy ilyen győzelem, és elvesztünk.”

The battle of Nineveh was a strategic victory for Rome, but when finished neither Rome or Persia had the power to thereafter effectively resist the onslaught of Islam. Persia is the United States and Rome is the papacy in the modern fulfillment of the battle of Nineveh. Medo-Persia as a two-horned power represent the two-horned power of the United States. At the Sunday law the United States is simply one horn, for leading to the Sunday law the image of the beast has been formed, and that formation consists of combining both horns into one. In Daniel eight, there are two horns representing the Medo-Persian Empire, and the Persian horn came up last.

Ninive csatája stratégiai győzelem volt Róma számára, de annak befejeztével sem Rómának, sem Perzsiának nem volt többé hatalma arra, hogy ezt követően hatékonyan ellenálljon az iszlám rohamának. Ninive csatájának modernkori beteljesedésében Perzsia az Egyesült Államok, Róma pedig a pápaság. A médo-perzsa mint kétszarvú hatalom az Egyesült Államok kétszarvú hatalmát jelképezi. A vasárnapi törvény idején az Egyesült Államok már csupán egy szarv, mert a vasárnapi törvényt megelőzően a fenevad képmása már létrejött, és e létrejövetel abban áll, hogy mindkét szarv egyesül egyben. Dániel nyolcadik fejezetében két szarv jelképezi a médo-perzsa birodalmat, és a perzsa szarv emelkedett fel utoljára.

> Then I lifted up mine eyes, and saw, and, behold, there stood before the river a ram which had two horns: and the two horns were high; but one was higher than the other, and the higher came up last. Daniel 8:3.

> Akkor felemeltem szemeimet, és láttam, és íme, ott állt a folyó előtt egy kos, amelynek két szarva volt; és mindkét szarv magas volt, de az egyik magasabb volt a másiknál, és a magasabbik nőtt ki később. Dániel 8:3.

The United States’ two horns of Republicanism and Protestantism join into one when church and state come together to form the image of the beast. That formation is fully consummated when the mark of the beast is enforced at the Sunday law. This identifies the United States as simply Persia at the Sunday law. Persia was defeated by Rome at the battle of Nineveh. How Rome defeated Persia is of historical significance, because of the maneuvers of Heraclius, the Roman Emperor.

Az Egyesült Államok republikanizmusból és protestantizmusból álló két szarva eggyé egyesül, amikor az egyház és az állam összefog, hogy létrehozza a fenevad képét. E formálódás akkor teljesedik be maradéktalanul, amikor a vasárnapi törvény által kikényszerítik a fenevad bélyegét. Ez azonosítja az Egyesült Államokat mint egyszerűen Perzsiát a vasárnapi törvény idején. Perzsiát Róma győzte le a ninivei csatában. Annak, miként győzte le Róma Perzsiát, történelmi jelentősége van, mégpedig Hérakleiosz, a római császár hadmozdulatai miatt.

Simply put Heraclius accomplished a surprise attack, as opposed to a straight forward advancing attack. His efforts to accomplish the surprise are noted in history. The surprise included his decision to attack in winter, which was uncommon during those historic times, but it did not stop there. Heraclius started his invasion in mid-September 627 from the north (Armenian highlands). Instead of taking the expected route southward directly toward the Persian capital Ctesiphon, he made a wide arc, moving southeast along the border regions (roughly modern Turkey-Iran border). He then turned south and west, crossing the Great Zab River on December 1, 627. This placed his army on the Nineveh Plateau (east bank of the Tigris River), near the ruins of ancient Nineveh. This movement was from south to north relative to the Persian forces—the opposite of what the Persians anticipated. They expected him to continue pushing south toward Ctesiphon. It caught the Persian commander Rhahzadh off guard and forced him to chase Heraclius into unfavorable terrain. It allowed the Romans to choose the battlefield on the plains near Nineveh. The maneuver prevented the Romans from being trapped between Persian forces and gave them an escape route if needed. Combined with the fog on the day of battle and a feigned retreat tactic during the actual fighting, there were multiple layers of surprise. This bold winter invasion and flanking route deep into Persian territory is considered one of Heraclius’s greatest military achievements. It helped shatter Persian confidence and contributed heavily to the eventual Roman victory in the long war.

Egyszerűen fogalmazva, Hérakleiosz meglepetésszerű támadást hajtott végre, szemben az egyenes vonalú, frontális előrenyomulással. A meglepetés elérésére tett erőfeszítéseit a történelem is feljegyezte. A meglepetés magában foglalta azt a döntését, hogy télen támad, ami azokban a történelmi időkben szokatlan volt, de nem merült ki ennyiben. Hérakleiosz Kr. u. 627. szeptember közepén indította meg invázióját észak felől (az örmény fennsíkról). Ahelyett, hogy a várt útvonalon dél felé, közvetlenül a perzsa főváros, Ktésziphón irányába nyomult volna előre, széles ívben haladt, délkelet felé mozogva a határvidék mentén (nagyjából a mai török–iráni határ térségében). Ezután délnek és nyugatnak fordult, és 627. december 1-jén átkelt a Nagy-Záb folyón. Ezáltal serege a ninivei fennsíkra (a Tigris folyó keleti partjára), az ókori Ninive romjai közelébe jutott. Ez a mozgás a perzsa erőkhöz viszonyítva délről észak felé történt — vagyis éppen ellenkezőleg ahhoz képest, amit a perzsák vártak. Arra számítottak, hogy továbbra is dél felé nyomul majd Ktésziphón irányába. Ez váratlanul érte a perzsa hadvezért, Rhahzadhot, és arra kényszerítette, hogy kedvezőtlen terepre üldözze Hérakleioszt. Lehetővé tette a rómaiak számára, hogy ők válasszák meg a csatateret a Ninive melletti síkságon. A hadmozdulat megakadályozta, hogy a rómaiak a perzsa erők közé szoruljanak, és szükség esetére menekülési útvonalat is biztosított számukra. A csata napján jelen levő köddel és a tényleges harc során alkalmazott színlelt visszavonulás taktikájával együtt a meglepetésnek több rétege is volt. Ezt a merész téli inváziót és a perzsa terület mélyére vezető átkaroló útvonalat Hérakleiosz egyik legnagyobb haditettének tekintik. Segített szétzúzni a perzsa önbizalmat, és nagyban hozzájárult a rómaiak végső győzelméhez az elhúzódó háborúban.

> “In the battle of Nineveh, which was fiercely fought from daybreak to the eleventh hour, twenty-eight standards, besides those which might be broken or torn, were taken from the Persians; the greatest part of their army was cut in pieces, and the victors (the Romans), concealing their own loss, passed the night on the field. The cities and palaces of Assyria were opened for the first time to the Romans.

> „Ninive csatájában, amelyet pirkadattól a tizenegyedik óráig hevesen vívtak, a perzsáktól huszonnyolc zászlót ejtettek zsákmányul, azokon felül, amelyek összetörhettek vagy elszakadhattak; seregük legnagyobb részét lekaszabolták, és a győztesek (a rómaiak), saját veszteségeiket leplezve, az éjszakát a csatatéren töltötték. Asszíria városai és palotái ekkor nyíltak meg először a rómaiak előtt.

> “The Roman emperor was not strengthened by the conquests which he achieved; and a way was prepared at the same time, and by the same means, for the multitudes of Saracens from Arabia, like locusts from the same region, who, propagating in their course the dark and delusive Mohammedan creed, speedily overspread both the Persian and the Roman empire.

> A római császár nem erősödött meg az általa elért hódítások által; ugyanakkor és ugyanazon eszközök által út készíttetett az Arábiából származó szaracénok sokaságai számára is, akik ugyanabból a vidékről, mint a sáskák, előtörve, útjuk során terjesztvén a sötét és megtévesztő mohamedán hitet, rövid idő alatt elárasztották mind a perzsa, mind a római birodalmat.

> “More complete illustration of this fact could not be desired than is supplied in the concluding words of the chapter from Gibbon, from which the preceding extracts are taken. ‘Although a victorious army had been formed under the standard of Heraclius, the unnatural effort seems to have exhausted rather than exercised their strength. While the emperor triumphed at Constantinople or Jerusalem, an obscure town on the confines of Syria was pillaged by the Saracens, and they cut in pieces some troops who advanced to its relief,—an ordinary and trifling occurrence, had it not been the prelude of a mighty revolution. These robbers were the apostles of Mohammed; their frantic valor had emerged from the desert; and in the last eight years of his reign, Heraclius lost to the Arabs the same provinces which he had rescued from the Persians.

> „E tény teljesebb szemléltetésére aligha lehetne kívánni annál többet, mint amit Gibbontól annak a fejezetnek záró szavai nyújtanak, amelyből az előző idézetek vétettek. »Noha győzedelmes hadsereg szerveződött Herakleiosz zászlaja alatt, ez a természetellenes erőfeszítés úgy látszik, inkább kimerítette, semmint gyakorolta erejüket. Miközben a császár Konstantinápolyban vagy Jeruzsálemben diadalmaskodott, egy jelentéktelen várost Szíria határvidékén kifosztottak a szaracénok, és darabokra vágtak néhány csapatot, amelyek annak felmentésére vonultak,—közönséges és csekély jelentőségű esemény lett volna, ha nem bizonyul egy hatalmas forradalom előjátékának. E rablók Mohamed apostolai voltak; esztelen vitézségük kilépett a sivatagból; és uralkodásának utolsó nyolc esztendejében Herakleiosz ugyanazokat a tartományokat veszítette el az araboknak, amelyeket korábban a perzsáktól visszahódított.

> “‘The spirit of fraud and enthusiasm, whose abode is not in the heavens,’ was let loose on earth. The bottomless pit needed but a key to open it, and that key was the fall of Chosroes. He had contemptuously torn the letter of an obscure citizen of Mecca. But when from his ‘blaze of glory’ he sunk into the ‘tower of darkness’ which no eye could penetrate, the name of Chosroes was suddenly to pass into oblivion before that of Mohammed; and the crescent seemed but to wait its rising till the falling of the star. Chosroes, after his entire discomfiture and loss of empire, was murdered in the year 628; and the year 629 is marked by ‘the conquest of Arabia,’ and ‘the first war of the Mohammedans against the Roman empire.’ ‘And the fifth angel sounded, and I saw a star fall from heaven unto the earth; and to him was given the key of the bottomless pit. And he opened the bottomless pit.’ He fell unto the earth. When the strength of the Roman empire was exhausted, and the great king of the East lay dead in his tower of darkness, the pillage of an obscure town on the borders of Syria was ‘the prelude of a mighty revolution.’ ‘The robbers were the apostles of Mohammed, and their frantic valor emerged from the desert.’” Uriah Smith, Daniel and the Revelation, 495–497.

> „A csalás és a rajongás lelke, „amelynek lakhelye nem a mennyekben van”, szabadjára bocsáttatott a földön. A mélység kútjának megnyitásához csupán kulcs kellett, és ez a kulcs Chosroes bukása volt. Megvetően szétszaggatta egy Mekka-beli ismeretlen polgár levelét. Ám amikor „dicsőségének tüzéből” alászállt a „sötétség tornyába”, amelybe szem be nem hatolhatott, Chosroes neve hirtelen feledésbe merült Mohammed neve előtt; és úgy tetszett, a félhold csak arra vár, hogy felkeljen, amint a csillag lehanyatlik. Chosroest, teljes veresége és birodalmának elvesztése után, 628-ban meggyilkolták; és a 629. évet „Arábia meghódítása” és „a mohamedánok első háborúja a Római Birodalom ellen” jelzi. „És megszólalt az ötödik angyal, és láttam egy csillagot leesni az égből a földre; és adatott annak a mélység kútjának kulcsa. És megnyitotta a mélység kútját.” Leesett a földre. Amikor a Római Birodalom ereje kimerült, és a Kelet nagy királya holtan feküdt sötétségének tornyában, egy ismeretlen város kifosztása Szíria határain „egy hatalmas forradalom előjátéka” volt. „A rablók Mohammed apostolai voltak, és őrjöngő vitézségük a sivatagból tört elő.” Uriah Smith, Daniel and the Revelation, 495–497.

The battle of Nineveh represents modern Rome conquering the United States at the Sunday law, but it is a pyrrhic victory, for a progressive judgment upon Rome begins at the Sunday law.

Ninive csatája azt jelképezi, hogy a modern Róma a vasárnaptörvény idején legyőzi az Egyesült Államokat, ám ez pirruszi győzelem, mert Róma fölött a vasárnaptörvénykor veszi kezdetét a fokozatos ítélet.

Chosroes, was the head of the Persian empire, so Persia representing the United States’ fall at the Sunday law is the key that opens the bottomless pit at the fall of the sixth kingdom of Bible prophecy. It represents the Sunday law of verses sixteen, thirty-one, and forty-one of Daniel eleven, as well as, Revelation thirteen verse eleven.

Khoszrau a Perzsa Birodalom feje volt; így Perzsia, amely az Egyesült Államoknak a vasárnaptörvénynél bekövetkező bukását jelképezi, az a kulcs, amely megnyitja a mélységet a bibliai prófécia hatodik királyságának bukásakor. Ez Dániel tizenegyedik fejezetének tizenhatodik, harmincegyedik és negyvenegyedik versében szereplő vasárnaptörvényt jelképezi, valamint a Jelenések tizenharmadik fejezetének tizenegyedik versét.

Notice the pioneer Stephen Haskell’s comments on the same verses and history:

Figyeljük meg Stephen Haskell úttörő megjegyzéseit ugyanezekről az igékről és ugyanerről a történelmi korszakról:

> “The Arabs, or the Saracens, had never exercised any influence in the earth. In the history of nations, these free men of the desert had passed with scarcely a notice. Mohammedanism united the scattered tribes, and sent them forth as the conquerors of nations. The rapid progress which attended the Saracen arms was due, in great measure, to the strife between the Romans and Chosroes, the head of the modern Persian empire. This strife resulted in the fall of the latter. Modern Persia had stood as a barrier wall, keeping in check the power of Mohammed; but when that power fell, the barrier was gone, the ‘bottomless pit’ opened, and the Saracens deluged the world. When the 'bottomless pit was opened, there arose a smoke which hid the face of the sun.' The figure is a strong one, representing the darkening effect of Mohammedanism, as it spread over the face of the earth.” Stephen Haskell, The Story of the Seer of Patmos, 164, 165.

> „Az arabok, vagyis a szaracénok, korábban soha semmiféle befolyást nem gyakoroltak a földön. A nemzetek történetében e sivatag szabad emberei alig észrevehetően vonultak el. A mohamedanizmus egyesítette a szétszórt törzseket, és úgy küldte ki őket, mint a nemzetek hódítóit. A szaracén fegyverek kíséretében járó gyors előretörés nagy mértékben a rómaiak és Chosroes, a modern perzsa birodalom feje közötti viszálynak volt köszönhető. Ez a viszály az utóbbi bukásával végződött. A modern Perzsia gátló falként állt, féken tartva Mohammed hatalmát; de amikor ez a hatalom elesett, a gát megszűnt, a „mélység kútja” megnyílt, és a szaracénok elárasztották a világot. Amikor a „mélység kútja megnyílt, füst szállt fel, amely eltakarta a nap arcát”. A kép erőteljes, és azt a sötétítő hatást ábrázolja, amelyet a mohamedanizmus fejtett ki, amint szétterjedt a föld színén.” Stephen Haskell, The Story of the Seer of Patmos, 164, 165.

That barrier wall in Rome’s history is the wall of separation of church and state that is removed at the Sunday law. There is another layer to the pyrrhic victory of Rome over Persia in the battle of Nineveh, for there was a previous battle of Nineveh, representing an Alpha and the battle of 627 representing the Omega. The battle was in 612 BC, roughly twelve hundred years apart. In that battle Assyria was defeated by a threefold confederacy and marked the end of the Assyrian Empire.

Az a válaszfal Róma történetében az egyház és az állam szétválasztásának fala, amelyet a vasárnaptörvény idején távolítanak el. Róma Perzsia fölött aratott pürrhoszi győzelmének van egy másik rétege is a ninivei csatában, mert volt egy korábbi ninivei csata is, amely az Alfát jelképezi, míg a 627-es csata az Omegát képviseli. Az a csata Kr. e. 612-ben volt, nagyjából ezerkétszáz év különbséggel. Abban a csatában Asszíriát egy hármas szövetség győzte le, és ez jelentette az Asszír Birodalom végét.

A. T. Jones comments on the alpha battle of Nineveh:

A. T. Jones megjegyzést fűz Ninive alfa csatájához:

> “Affairs in the government of Assyria went from bad to worse, so that in 612 BC there was another grand revolt on the part of the same three countries, led this time by Nabopolassar himself. This one was completely successful: Nineveh was made a heap of ruins; and the Assyrian Empire was divided into three great divisions,—Media, holding the northeast and the extreme north, Babylon holding Elam and all the plain and valleys of the Euphrates and the Tigris, and Egypt holding all the country west of the Euphrates. The seal of this alliance between Babylon and Media was the marriage of the daughter of the king of Media to Nebuchadnezzar, son of Nabopolassar. It was in the performance of his part in the alliance against Assyria, that Pharaoh-Necho king of Egypt went up against the king of Assyria to fight against Carchemish by Euphrates when King Josiah of Judah went out to fight with him, and was slain at Megiddo. Then as all this western territory pertained to the king of Egypt, it was in exercise of his legitimate sovereignty, gained by conquest, that he removed Shallum, the son of Josiah, from being king of Judah, and appointed Eliakim king of Judah in his stead, changing his name to Jehoiakim, and laid a tax upon the land.” 1 Chronicles 3:15; 2 Kings 23:31–35.” A. T. Jones, Review and Herald, March 15, 1898.

> „Asszíria kormányzatának ügyei egyre rosszabbra fordultak, úgyhogy Kr. e. 612-ben ismét nagy lázadás tört ki ugyanazon három ország részéről, ezúttal magának Nabopolassárnak a vezetésével. Ez teljes sikerrel járt: Ninive romhalmazzá lett; és az Asszír Birodalmat három nagy részre osztották,—Média birtokolta az északkeletet és a legészakibb vidéket, Babilon Elámot és az Eufrátesz és a Tigris egész síkságát és völgyeit, Egyiptom pedig az Eufrátesztől nyugatra eső egész országot. A Babilon és Média közötti szövetség pecsétje a méd király leányának Nabukodonozorral, Nabopolassár fiával kötött házassága volt. E szövetségnek Asszíria ellen irányuló részében vállalt szerepe teljesítése közben vonult fel Nékó fáraó, Egyiptom királya, Asszíria királya ellen, hogy megütközzék Karkemisnél, az Eufrátesz mellett, amikor Jósiás, Júda királya kivonult ellene harcolni, és Megiddóban megöletett. Mivel pedig mindez a nyugati terület Egyiptom királyát illette, törvényes, hódítással szerzett fennhatósága gyakorlásában távolította el Sallumot, Jósiás fiát, Júda királyi tisztéből, és állította helyébe Eljákimot Júda királyává, nevét Jójákimra változtatva, és adót vetett ki az országra.” 1Krónikák 3:15; 2Királyok 23:31–35.” A. T. Jones, Review and Herald, 1898. március 15.

In the alpha battle of Nineveh of 612 BC, the Assyrian Empire came to an end, just as the sixth kingdom of Bible prophecy ends at the Sunday law. The victor in the battle was a threefold union of Babylon, Egypt and Media. In the warfare of that period King Josiah dies at Megiddo, thus typifying Armageddon. In the omega battle of Nineveh in 627, Islam of the third woe is released as the wall of protection in the Constitution is removed as typified, as Haskell noted of Persia as the “barrier wall” of protection being removed with the defeat of Persia. King Josiah’s death at Megiddo identifies the first battle of Nineveh as being the second battle in the last days. The last of the two battles of Nineveh in 627, when the key is turned and the pit is opened is the first in the last days, for the first will be last. The first battle of Nineveh between Assyria and the threefold union leads to Armageddon. The period of the second Dark Ages begins with the battle of Nineveh and ends with the battle of Nineveh.

Kr. e. 612-ben, Ninive alfa-csatájában az Asszír Birodalom véget ért, miként a bibliai prófécia hatodik királysága is véget ér a vasárnaptörvénynél. A csata győztese Babilon, Egyiptom és Média hármas szövetsége volt. Azon korszak hadviselésében Jósiás király Meghiddónál hal meg, ily módon előképezve Armageddont. A 627-es omega-ninivei csatában a harmadik jaj iszlámja szabadul el, amint az Alkotmányban levő védőfal eltávolíttatik, amint azt előképezte Haskell megjegyzése Perzsiáról mint a védelem „gátfaláról”, amely Perzsia vereségével eltávolíttatott. Jósiás király Meghiddónál bekövetkezett halála azonosítja Ninive első csatáját mint az utolsó napok második csatáját. A két ninivei csata közül az utolsó, 627-ben, amikor a kulcs elfordíttatik és a verem megnyittatik, az első az utolsó napokban, mert az elsők lesznek utolsók. Ninive első csatája Asszíria és a hármas szövetség között Armageddonhoz vezet. A második sötét korszak időszaka Ninive csatájával kezdődik, és Ninive csatájával ér véget.

The facts of the fifth trumpet which is the first woe of Revelation chapter nine is what the pioneers understood to be the clearest historical witness of any passage in the book of Revelation. Uriah Smith expresses that fact as follows:

A kilencedik fejezetben található Jelenések első jajának, az ötödik trombitaszónak tényeit az úttörők úgy értették, mint a Jelenések könyvének bármely szakaszára vonatkozó legtisztább történelmi tanúbizonyságot. Uriah Smith ezt a tényt a következőképpen fejezi ki:

> “‘VERSE 1. And the fifth angel sounded, and I saw a star fall from heaven unto the earth: and to him was given the key of the bottomless pit.’

> „1. VERS. És megszólalt az ötödik angyal, és láttam, hogy egy csillag leesett az égből a földre; és adaték néki a mélység kútjának kulcsa.”

> “For an exposition of this trumpet, we shall again draw from the writings of Mr. Keith. This writer truthfully says: ‘There is scarcely so uniform an agreement among interpreters concerning any other part of the Apocalypse as respecting the application of the fifth and sixth trumpets, or the first and second woes, to the Saracens and Turks. It is so obvious that it can scarcely be misunderstood. Instead of a verse or two designating each, the whole of the ninth chapter of the Revelation in equal portions, is occupied with a description of both.” Uriah Smith, Daniel and the Revelation, 495.

> „E kürt magyarázatának kifejtéséhez ismét Mr. Keith írásaira fogunk támaszkodni. Ez az író találóan így mondja: »Az értelmezők között alig található bármely más része tekintetében a Jelenéseknek oly egyöntetű egyetértés, mint az ötödik és hatodik kürt, illetve az első és második jaj alkalmazását illetően a szaracénokra és a törökökre. Ez annyira nyilvánvaló, hogy aligha lehet félreérteni. Ahelyett, hogy mindegyiket csupán egy-két vers jelölné meg, a Jelenések kilencedik fejezete teljes egészében, egyenlő részekben, mindkettő leírásával foglalkozik.« Uriah Smith, Dániel és a Jelenések, 495.”

Peter is at Panium with the responsibility to correct the message of the fireballs of Nashville, and it is seen for the first time that the elements of the first woe perfectly align with the elements of the soon-coming Sunday law. The Lion of the tribe of Judah unsealed this understanding in agreement with other lines of prophecy that He had already put in place. The historians will testify to the significance of the surprise attack accomplished by Rome upon the Persians in 627, and when they do so, they noted Heraclius’ maneuvering around and behind Persia in the winter time as a ploy to keep hidden until the time of the attack.

Péter Paniumban van azzal a felelősséggel, hogy helyreigazítsa a nashville-i tűzgömbök üzenetét, és ekkor válik először láthatóvá, hogy az első jaj elemei tökéletesen egybeesnek a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény elemeivel. Júda törzsének Oroszlánja oldotta fel ennek az értelmezését összhangban a prófécia más vonalaival, amelyeket Ő már korábban elrendezett. A történetírók tanúságot tesznek majd annak jelentőségéről, hogy Róma 627-ben meglepetésszerű támadást hajtott végre a perzsák ellen, és amikor ezt megteszik, feljegyzik Herakleiosz téli időben végrehajtott körül- és hátbakerülő hadmozdulatait mint olyan cselfogást, amelynek célja az volt, hogy rejtve maradjon egészen a támadás idejéig.

Sister White informs us that Rome is simply waiting for “vantage ground,” and then she will strike.

White nővér tájékoztat bennünket arról, hogy Róma csupán az „előnyös helyzetre” vár, és azután le fog sújtani.

> “God’s word has given warning of the impending danger; let this be unheeded, and the Protestant world will learn what the purposes of Rome really are, only when it is too late to escape the snare. She is silently growing into power. Her doctrines are exerting their influence in legislative halls, in the churches, and in the hearts of men. She is piling up her lofty and massive structures in the secret recesses of which her former persecutions will be repeated. Stealthily and unsuspectedly she is strengthening her forces to further her own ends when the time shall come for her to strike. All that she desires is vantage ground, and this is already being given her. We shall soon see and shall feel what the purpose of the Roman element is. Whoever shall believe and obey the word of God will thereby incur reproach and persecution.” The Great Controversy, 581.

> „Isten igéje figyelmeztetést adott a közelgő veszélyről; ha ezt nem veszik figyelembe, a protestáns világ csak akkor fogja megtudni, mik Róma valóságos szándékai, amikor már túl késő lesz elkerülni a csapdát. Ő csendben növekszik hatalomban. Tanai törvényhozói csarnokokban, az egyházakban és az emberek szívében fejtik ki befolyásukat. Emeli fennkölt és hatalmas építményeit, amelyeknek titkos rejtekhelyein megismétlődnek majd korábbi üldözései. Lopakodva és észrevétlenül erősíti erőit, hogy előmozdítsa saját céljait, amikor eljön az idő a csapásra. Mindössze kedvező helyzetre vágyik, és ez már meg is adatik neki. Hamarosan meglátjuk és megérezzük majd, mi a római elem szándéka. Aki csak hisz és engedelmeskedik Isten igéjének, az ezáltal gyalázatot és üldözést von magára.” The Great Controversy, 581.

As with the Emperor Heraclius, the papacy has been moving toward her goal “stealthily and unexpectedly” in fulfillment of Isaiah chapter twenty-three, where the whore of Tyre is forgotten for the history of the sixth kingdom of Bible prophecy. The secret surprise attack of Heraclius is the world forgetting the papacy from 1798 unto the Sunday law. Line upon line the first woe represents the third and last woe. In the first woe a pronouncement is made that also aligns with the history of Islam and the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Miként Hérakleios császár esetében, a pápaság is „lopva és váratlanul” haladt célja felé Ézsaiás huszonharmadik fejezetének beteljesedéseként, ahol Tírusz paráznája feledésbe merül a bibliai prófécia hatodik királyságának története számára. Hérakleios titkos, váratlan támadása azt jelképezi, hogy a világ 1798-tól a vasárnapi törvényig megfeledkezik a pápaságról. Sorról sorra az első jaj a harmadik és egyben utolsó jajt ábrázolja. Az első jajban olyan kijelentés hangzik el, amely egybeesik az iszlám történelmével és a száznegyvennégyezer elpecsételésének időszakával.

> And it was commanded them that they should not hurt the grass of the earth, neither any green thing, neither any tree; but only those men which have not the seal of God in their foreheads. And to them it was given that they should not kill them, but that they should be tormented five months: and their torment was as the torment of a scorpion, when he striketh a man. And in those days shall men seek death, and shall not find it; and shall desire to die, and death shall flee from them. Revelation 9:4–6.

> És megparancsoltatott nékik, hogy ne ártsanak sem a föld füvének, sem semmi zöld növénynek, sem semmi fának; hanem csak azoknak az embereknek, akiknek homlokán nincsen az Isten pecsétje. És megadatott nékik, hogy ne öljék meg őket, hanem hogy öt hónapig gyötressenek; és az ő gyötrelmük olyan volt, mint a skorpió gyötrelme, amikor megmar egy embert. És azokban a napokban keresik majd az emberek a halált, de nem találják meg; és kívánnak meghalni, de a halál elfut előlük. Jelenések 9:4–6.

Before the key is turned at the battle of Nineveh, which is the soon-coming Sunday law the one hundred and forty-four thousand are already sealed. At the Sunday law the destruction of the cities which is initiated with the fireballs of Nashville is represented as a period of “five months,” when warfare rages and the second papal blood bath is initiated in fulfillment of the answer given to the martyrs of the Dark Ages in the fifth seal.

Mielőtt elfordítják a kulcsot Ninive csatájánál, amely a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény, a száznegyvennégyezer már meg van pecsételve. A vasárnapi törvénynél a városok pusztulása, amely Nashville tűzgolyóival veszi kezdetét, „öt hónap” időszakaként van ábrázolva, amikor dúl a hadviselés, és megkezdődik a második pápai vérfürdő, a Sötét Középkor vértanúinak az ötödik pecsétben adott válasz beteljesedéseként.

> And when he had opened the fifth seal, I saw under the altar the souls of them that were slain for the word of God, and for the testimony which they held: And they cried with a loud voice, saying, How long, O Lord, holy and true, dost thou not judge and avenge our blood on them that dwell on the earth? And white robes were given unto every one of them; and it was said unto them, that they should rest yet for a little season, until their fellow servants also and their brethren, that should be killed as they were, should be fulfilled. Revelation 6:9–11.

> És amikor felnyitotta az ötödik pecsétet, láttam az oltár alatt azoknak a lelkeit, akiket megöltek az Isten igéjéért és a bizonyságtételért, amelyet megtartottak. És nagy szóval kiáltottak, ezt mondván: Meddig még, ó szent és igaz Uralkodó, hogy nem ítélsz, és nem állsz bosszút a mi vérünkért azokon, akik a földön laknak? És mindegyiküknek fehér ruha adatott; és megmondatott nekik, hogy még egy kevés ideig nyugodjanak, amíg teljessé nem lesznek szolgatársaik és testvéreik is, akiket hozzájuk hasonlóan meg fognak ölni. Jelenések 6:9–11.

The martyrs of the Dark Ages are the first group that typify the martyrs of Modern Rome during the Sunday law crisis. Before that crisis arrives the one hundred and forty-four thousand are sealed, and that sealing process began at 9/11 with the arrival of Islam of the third woe, and the sprinkling of the latter rain. When the martyrs of the first Dark Ages asked when the papacy would be judged, they were told there will be a second group of martyrs when the Dark Ages are repeated, which is when the key of the battle of Nineveh is fulfilled at the soon-coming Sunday law. Before the second group of martyrs are made up the one hundred and forty-four thousand are sealed, and the period of the sealing that began on 9/11 is identified in the fifth seal, for the conversation there set forth is found in Revelation chapter six, verses NINE through ELEVEN, thus marking the beginning and ending of the sealing with 9/11. The ending introduces the destruction of Islam as set forth in Revelation NINE, ELEVEN, and those who are sealed will have fulfilled the experience of Daniel represented in Daniel NINE, ELEVEN.

A sötét középkor mártírjai az első csoport, amely előképezi a modern Róma mártírjait a vasárnapi törvény válságának idején. Mielőtt az a válság bekövetkezne, a száznegyvennégyezer elpecsételtetik, és ez a pecsételési folyamat szeptember 11-én kezdődött a harmadik jaj iszlámjának megjelenésével, valamint a késői eső meghintésével. Amikor az első sötét középkor mártírjai azt kérdezték, mikor ítéltetik meg a pápaság, azt a választ kapták, hogy lesz egy második csoport mártír, amikor a sötét középkor megismétlődik, vagyis amikor Ninive csatájának kulcsa beteljesedik a hamarosan eljövendő vasárnapi törvénynél. Mielőtt a mártírok második csoportja teljessé válna, a száznegyvennégyezer elpecsételtetik, és a pecsételés időszaka, amely szeptember 11-én kezdődött, az ötödik pecsétben van azonosítva, mert az ott bemutatott beszélgetés a Jelenések könyve hatodik fejezetének KILENCEDIKTŐL TIZENEGYEDIKIG terjedő verseiben található, ily módon a pecsételés kezdetét és végét a 9/11-gyel jelölve meg. A befejezés bevezeti az iszlám pusztulását, amint az a Jelenések NINE, ELEVEN-ben van bemutatva, és azok, akik el vannak pecsételve, betöltik Dániel tapasztalatát, amelyet a Dániel NINE, ELEVEN jelképez.

We will continue these things in the next article.

Ezeket a dolgokat a következő cikkben folytatjuk.

Back to Articles