Article

# The Book of Daniel - Number Forty-Nine

Dániel könyve – Negyvenkilencedik szám

Unveiling Truths: The Midnight Cry, Islam’s Role, and the Final Testing Process in the Last Days

Az igazságok feltárása: Az éjféli kiáltás, az iszlám szerepe és az utolsó napok végső megpróbáltatási folyamata

Author

Jeff Pippenger

Published

January 13, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The increase of knowledge that was produced when the vision of the Ulai River was unsealed in 1798, produced a testing process that reached its climax in the movement of the Midnight Cry in 1844. The Midnight Cry of the last days, that is now being unsealed, has been represented by that history, and includes the very same testing truths of that history, for the Midnight Cry message that is now being unsealed is a restoration of Miller’s jewels.

Az ismeret gyarapodása, amely akkor jött létre, amikor az Ulai folyóra vonatkozó látomás 1798-ban feltöretett, egy olyan próbatételi folyamatot eredményezett, amely 1844-ben az Éjféli Kiáltás mozgalmában érte el tetőpontját. Az utolsó napok Éjféli Kiáltását, amely most tárul fel, az a történet ábrázolta előre, és magában foglalja ugyanazon történetnek ugyanazon próbára tevő igazságait, mert a most feltáruló Éjféli Kiáltás üzenete Miller ékköveinek helyreállítása.

> “The truths that we received in 1841, ‘42, ‘43, and ‘44 are now to be studied and proclaimed. The messages of the first, second, and third angels will in the future be proclaimed with a loud voice. They will be given with earnest determination and in the power of the Spirit.” Manuscript Releases, volume 15, 371.

> „Azokat az igazságokat, amelyeket 1841-ben, ’42-ben, ’43-ban és ’44-ben kaptunk, most tanulmányozni és hirdetni kell. Az első, a második és a harmadik angyal üzeneteit a jövőben nagy szóval fogják hirdetni. Komoly eltökéltséggel és a Lélek erejében lesznek átadva.” Manuscript Releases, 15. kötet, 371.

The primary theme of the prophetic message of the Midnight Cry of our time is the role of Islam of the third woe. The three woes of Islam are all represented upon the two tables of Habakkuk. The message of the Midnight Cry of the last days, began to be unsealed at the disappointment of July 18, 2020, when the tarrying time of the last days arrived. Just as the Midnight Cry message of Millerite history, the message of the last days is progressively developed until it reaches the point represented by the Exeter camp meeting. At that point the virgins either have the oil, or they don’t.

Korunk Éjféli Kiáltásának prófétai üzenetének elsődleges témája a harmadik jaj iszlámjának szerepe. Az iszlám három jaját mind a Habakuk két kőtáblája ábrázolja. Az utolsó napok Éjféli Kiáltásának üzenete 2020. július 18-i csalódáskor kezdett feltöretni, amikor elérkezett az utolsó napok késedelmének ideje. Miként a millerita történelem Éjféli Kiáltásának üzenete, úgy az utolsó napok üzenete is fokozatosan bontakozik ki, míg el nem jut az Exeter-i tábori összejövetel által jelképezett pontra. E ponton a szüzeknek vagy van olajuk, vagy nincs.

Isaiah’s pronouncement of woe upon the scornful men that rule the people of Jerusalem, identifies that the vision has become to the drunkards of Ephraim as a book that is sealed. In the passage of Isaiah, the work of changing a satanic symbol unto a godly symbol, as has been accomplished in the history of Adventism, is to be esteemed as potter’s clay. That work was establishing the definition of “the daily,” as a symbol of Christ, when it is a symbol of Satan. When Daniel employed the word “tamid” as a symbol of paganism, he chose the word for a symbolic purpose, for the word means “continual”.

Ésaiás jajkiáltása a gúnyolódó férfiak ellen, akik Jeruzsálem népén uralkodnak, azonosítja, hogy a látomás Efraim részegesei számára olyan lett, mint egy lepecsételt könyv. Ésaiás szakaszában a sátáni jelkép istenfélő jelképpé való megváltoztatásának munkája, amint az az adventizmus történetében végbement, fazekasagyagként értékelendő. Ez a munka „a mindennapi” meghatározásának megállapítása volt Krisztus jelképeként, holott az a Sátán jelképe. Amikor Dániel a „tamid” szót a pogányság jelképeként használta, a szót jelképes céllal választotta, mert a szó jelentése: „szüntelen”.

There are three powers that lead the world to Armageddon, and the first of those three powers is the dragon (paganism). The dragon began his warfare against God in heaven. The dragon carries on that warfare until the end of the thousand-year millennium, when he is finally destroyed.

Három hatalom vezeti a világot Armageddon felé, és e három hatalom közül az első a sárkány (pogányság). A sárkány a mennyben kezdte meg hadviselését Isten ellen. A sárkány egészen az ezeréves millennium végéig folytatja ezt a hadviselést, amikor végül megsemmisül.

> And when the thousand years are expired, Satan shall be loosed out of his prison, And shall go out to deceive the nations which are in the four quarters of the earth, Gog and Magog, to gather them together to battle: the number of whom is as the sand of the sea. And they went up on the breadth of the earth, and compassed the camp of the saints about, and the beloved city: and fire came down from God out of heaven, and devoured them. And the devil that deceived them was cast into the lake of fire and brimstone, where the beast and the false prophet are, and shall be tormented day and night for ever and ever. Revelation 20:7–10.

> És amikor letelik az ezer esztendő, a Sátán eloldatik az ő börtönéből, és kimegy, hogy megtévessze a föld négy szegletében levő népeket, Gógot és Magógot, hogy összegyűjtse őket a harcra; akiknek száma annyi, mint a tenger fövenye. És feljöttek a föld szélességére, és körülvették a szentek táborát és a szeretett várost; de tűz szállt alá Istentől a mennyből, és megemésztette őket. És az ördög, aki megtévesztette őket, vetteték a tűznek és kénkőnek tavába, ahol a fenevad és a hamis próféta vannak, és gyötrődni fognak éjjel és nappal örökkön-örökké. Jelenések 20:7–10.

The beast (the papacy) that is the second of the three powers that leads the world to Armageddon, and the false prophet (the United States) the third of those three powers, both arrived in history after the history of the cross, and both are destroyed at the Second Coming of Christ.

A fenevad (a pápaság), amely a világot Armageddonba vezető három hatalom közül a második, és a hamis próféta (az Egyesült Államok), amely e három hatalom közül a harmadik, egyaránt a kereszt története utáni történelemben jelent meg, és mindkettő Krisztus második eljövetelekor pusztul el.

> And the beast was taken, and with him the false prophet that wrought miracles before him, with which he deceived them that had received the mark of the beast, and them that worshipped his image. These both were cast alive into a lake of fire burning with brimstone. Revelation 19:20.

> És megragadtaték a fenevad, és vele együtt a hamis próféta, aki jeleket tett őelőtte, amelyekkel elhitette azokat, akik felvették a fenevad bélyegét, és akik imádták annak képét. Ők ketten elevenen vettetének a kénkővel égő tüzes tóba. Jelenések 19:20.

When Daniel chose the Hebrew word “continual” as a symbol of paganism (Satan), he chose a word that identified that it is Satan that has continually fought against God. The other two powers are only active in their warfare against God for specified periods of time. Daniel’s choice of the word “tamid” (continual) was purposeful, and accurate.

Amikor Dániel a héber „tamid” („szüntelen”) szót a pogányság (Sátán) jelképéül választotta, olyan szót választott, amely arra utal, hogy Isten ellen szüntelenül maga Sátán harcolt. A másik két hatalom csak meghatározott időszakokban aktív az Isten elleni harcában. Dániel „tamid” („szüntelen”) szóválasztása szándékos és pontos volt.

As Isaiah’s narrative of woe upon those who the Lord poured out the spirit of deep sleep, and closed their eyes, continues on from chapter twenty-eight into chapter thirty, he records:

Amint Ézsaiás továbbviszi a jajról szóló beszédét azok ellen, akikre az Úr a mély álom lelkét árasztotta ki, és bezárta szemüket, a huszonnyolcadik fejezettől a harmincadikig, ezt jegyzi fel:

> Now go, write it before them in a table, and note it in a book, that it may be for the time to come forever and ever: That this is a rebellious people, lying children, children that will not hear the law of the Lord: Which say to the seers, See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits: Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us. Wherefore thus saith the Holy One of Israel, Because ye despise this word, and trust in oppression and perverseness, and stay thereon: Therefore this iniquity shall be to you as a breach ready to fall, swelling out in a high wall, whose breaking cometh suddenly at an instant. And he shall break it as the breaking of the potters’ vessel that is broken in pieces; he shall not spare: so that there shall not be found in the bursting of it a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit. For thus saith the Lord God, the Holy One of Israel; In returning and rest shall ye be saved; in quietness and in confidence shall be your strength: and ye would not. Isaiah 30:8–15.

> Most menj, írd ezt eléjük egy táblára, és jegyezd fel egy könyvbe, hogy megmaradjon az eljövendő időre örökkön-örökké: Mert ez engedetlen nép, hazug fiak, fiak, akik nem akarják hallani az Úr törvényét: Akik ezt mondják a látóknak: Ne lássatok; és a prófétáknak: Ne prófétáljatok nekünk igaz dolgokat, beszéljetek nekünk hízelgő dolgokat, prófétáljatok csalárdságokat: Térjetek le az útról, hajoljatok le az ösvényről, tüntessétek el előlünk Izráelnek Szentjét. Azért így szól Izráelnek Szentje: Mivel megvetitek ezt a beszédet, és az elnyomásban és fonákságban bíztok, és azokra támaszkodtok: Azért ez a hamisság olyan lesz nektek, mint a beomlásra kész hasadék, amely kidudorodik egy magas falon, s amelynek összedőlése hirtelen, egy szempillantás alatt következik be. És összetöri azt, amint összetörik a fazekas edényét, darabokra zúzva; nem kímél, úgyhogy omladékában nem található cserépdarab sem, amellyel tüzet lehetne venni a tűzhelyről, vagy vizet meríteni a veremből. Mert így szól az Úr Isten, Izráelnek Szentje: Megtérésben és nyugalomban lesz üdvösségetek; csendességben és bizodalomban lesz erősségetek: de ti nem akartátok. Ézsaiás 30:8–15.

The “table” that is written, is the tables of Habakkuk chapter two, that were designed so that those that read them could “run” and spread the message. The “book” which made “note” of the “table” is Habakkuk. The “table” from the “book” of Habakkuk, represents a testing process which manifests “a rebellious people, lying children, children that will not hear the law of the Lord.” The “rebellious people” that refuse to “hear,” are those in Jeremiah that refuse to hear the sound of the watchman’s trumpet.

Az a megírt „tábla”, Habakuk második fejezetének táblái, amelyek arra rendeltettek, hogy akik olvassák azokat, „fussanak”, és terjesszék az üzenetet. A „könyv”, amely „feljegyzést tett” a „tábláról”, Habakuk. A Habakuk „könyvéből” való „tábla” egy vizsgálati folyamatot jelképez, amely nyilvánvalóvá tesz „egy lázadó népet, hazug fiakat, fiúkat, akik nem akarják hallani az Úr törvényét”. A „lázadó nép”, amely nem hajlandó „hallani”, azok Jeremiásban, akik nem hajlandók meghallani az őrálló kürtjének szavát.

> Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:17.

> Őrállókat is állítottam fölétek, ezt mondván: Hallgassatok a kürt szavára! De ők azt mondták: Nem hallgatunk rá. Jeremiás 6:17.

The rebellious are those in Isaiah’s history and also in the history of Christ who would not hear.

A lázadók azok, akik Ézsaiás történetében, valamint Krisztus történetében sem akartak hallani.

> And he said, Go, and tell this people, Hear ye indeed, but understand not; and see ye indeed, but perceive not. Make the heart of this people fat, and make their ears heavy, and shut their eyes; lest they see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed. Isaiah 6:9, 10.

> És monda: Menj, és mondd e népnek: Hallván halljatok, de ne értsetek; és látván lássatok, de ne ismerjetek. Kövérítsd meg e nép szívét, és füleit nehezítsd meg, és szemeit zárd be; hogy ne lásson szemeivel, és ne halljon füleivel, és szívével ne értsen, és meg ne térjen, és meg ne gyógyuljon. Ézsaiás 6:9–10.

Isaiah’s deaf rebels can “hear,” but they don’t “hear,” and their refusal to “hear” identifies that they “understand not.” It is Daniel’s wicked, who are also Matthew’s foolish virgins, who do not understand the increase of knowledge represented on the “table” that is noted in the “book” of Habakkuk. If Isaiah’s deaf rebels would hear, they could be converted and healed, but their heart is fat, so they cannot understand the message of the Midnight Cry. Jesus provided a second witness of the deaf rebels.

Ézsaiás süket lázadói „hallhatnak”, mégsem „hallanak”, és a „hallás” elutasítása azonosítja, hogy „nem értenek”. Dániel gonoszai — akik egyúttal Máté bolond szüzei is — nem értik a tudás növekedését, amelyet a „tábla” jelképez, s amelyről Habakuk „könyve” tesz említést. Ha Ézsaiás süket lázadói hallanának, megtérhetnének és meggyógyulhatnának, de szívük kövér, ezért nem képesek megérteni az Éjféli Kiáltás üzenetét. Jézus a süket lázadókról egy második tanúbizonyságot is adott.

> And the disciples came, and said unto him, Why speakest thou unto them in parables? He answered and said unto them, Because it is given unto you to know the mysteries of the kingdom of heaven, but to them it is not given. For whosoever hath, to him shall be given, and he shall have more abundance: but whosoever hath not, from him shall be taken away even that he hath. Therefore speak I to them in parables: because they seeing see not; and hearing they hear not, neither do they understand. And in them is fulfilled the prophecy of Esaias, which saith, By hearing ye shall hear, and shall not understand; and seeing ye shall see, and shall not perceive: For this people’s heart is waxed gross, and their ears are dull of hearing, and their eyes they have closed; lest at any time they should see with their eyes and hear with their ears, and should understand with their heart, and should be converted, and I should heal them. But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them. Matthew 13:10–17.

> És a tanítványok odamentek, és ezt mondták neki: Miért szólsz hozzájuk példázatokban? Ő pedig felelvén, ezt mondta nekik: Mert nektek megadatott, hogy megismerjétek a mennyek országa titkait, azoknak pedig nem adatott meg. Mert akinek van, annak adatik, és bővölködni fog; akinek pedig nincs, attól az is elvétetik, amije van. Azért szólok hozzájuk példázatokban, mert látván nem látnak, és hallván nem hallanak, sem nem értenek. És beteljesedik rajtuk Ésaiás próféciája, amely ezt mondja: Hallván hallotok, és nem értetek; és látván láttok, és nem veszitek észre. Mert megkövéredett e nép szíve, és füleikkel nehezen hallanak, és szemeiket behunyták; hogy valamikor ne lássanak szemeikkel, és ne halljanak füleikkel, és ne értsenek szívükkel, és meg ne térjenek, és meg ne gyógyítsam őket. A ti szemeitek pedig boldogok, mert látnak; és a ti füleitek, mert hallanak. Mert bizony mondom nektek, hogy sok próféta és igaz ember kívánta látni azokat, amiket ti láttok, de nem látta; és hallani azokat, amiket ti hallotok, de nem hallotta. Máté 13:10–17.

The wise understand the mystery of the parables, which is truth that is represented line upon line. The wise are blessed for they see and hear, and the wise and the blessed are both represented in Daniel chapter twelve. The “wise” are those who understand (with their hearts) the increase of knowledge, represented by the “table” that has been noted in the “book” of Habakkuk, and the “blessed” are those that wait.

A bölcsek megértik a példázatok titkát, amely olyan igazság, amely sorról sorra van szemléltetve. A bölcsek áldottak, mert látnak és hallanak, és mind a bölcsek, mind az áldottak Dániel könyvének tizenkettedik fejezetében vannak ábrázolva. A „bölcsek” azok, akik megértik (szívükkel) az ismeret növekedését, amelyet a „tábla” jelképez, amint arról Habakuk „könyvében” említés történik, az „áldottak” pedig azok, akik várnak.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. And from the time that the daily sacrifice shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. Daniel 12:9–13.

> És ezt mondta: Menj el, Dániel, mert e beszédek bezárattak és lepecsételtettek a vég idejéig. Sokan megtisztulnak, megfehéríttetnek és megpróbáltatnak; de a gonoszok gonoszul cselekszenek, és a gonoszok közül senki sem érti meg; az értelmesek pedig megértik. És attól az időtől fogva, hogy a mindennapi áldozat eltöröltetik, és felállíttatik a pusztító utálatosság, ezerkétszázkilencven nap lesz. Boldog, aki várja és megéri az ezerháromszázharmincöt napot. Dániel 12:9–13.

The Millerites correctly understood that the thirteen hundred and thirty-five days began when paganism (“the daily”), was “taken away” in the year 508. The blessing was promised to those who were waiting in 1843. The word “cometh” in the passage means “touches.” The year 1843 “touched” the year 1844 when it concluded. When the year 1843 concluded, the “tarrying time” of Habakkuk arrived, and a blessing was pronounced upon those who waited as commanded in the “book” that noted the “tables.” The “book” of Habakkuk commanded those to “wait” for the vision.

A milleriták helyesen értették meg, hogy az ezerháromszázharmincöt nap akkor kezdődött, amikor a pogányságot („a mindennapi”-t) „elvették” az 508. évben. Az áldás azoknak ígértetett, akik 1843-ban várakoztak. A szakaszban a „eljut” szó jelentése: „érint”. Az 1843. év „érintette” az 1844. évet, amikor véget ért. Amikor az 1843. év véget ért, elérkezett Habakuk „késedelmének ideje”, és áldás mondatott azokra, akik vártak, amint a „könyvben” megparancsoltatott, amely megemlítette a „táblákat”. Habakuk „könyve” azt parancsolta azoknak, hogy „várjanak” a látomásra.

Daniel identifies the history of 1798 (the time of the end), when his book was unsealed, and there was then produced a three-step testing process (purified, and made white, and tried). That process reached its conclusion in the manifestation of the hidden history of the seven thunders. That hidden history is the three waymarks of truth, represented by the first disappointment, the message of the Midnight Cry and the great disappointment. The blessing of arriving at the first disappointment represents a three-step testing process at the end of the history of 1798 through 1844.

Dániel azonosítja 1798 történelmét (a vég idejét), amikor könyve felnyittatott, és ekkor létrejött egy háromlépcsős megpróbáltatási folyamat („megtisztíttatnak, megfehéríttetnek és megpróbáltatnak”). Ez a folyamat a hét mennydörgés rejtett történelmének megnyilatkozásában jutott el a beteljesedéséhez. Ez a rejtett történelem az igazság három útjelzője, amelyeket az első csalódás, az Éjféli Kiáltás üzenete és a nagy csalódás jelképez. Az első csalódáshoz való eljutás áldása egy háromlépcsős megpróbáltatási folyamatot képvisel az 1798-tól 1844-ig terjedő történelem végén.

The history of 1798, through to the great disappointment of 1844, typifies the history of 1989, through to the soon-coming Sunday law. There is a blessing promised for those that wait for the vision that began to tarry at the first disappointment. The “wise” of Daniel twelve, are those who are “blessed,” and who “wait.” The wicked are those who do not “hear” with their hearts, and who do not “see.” The entire experience of the Millerite movement is summarized in Daniel’s four verses, and those verses also represent the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Az 1798-tól 1844 nagy csalódásáig terjedő történelem előképezi az 1989-től a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvényig terjedő történelmet. Áldás ígértetett azoknak, akik várnak arra a látomásra, amely az első csalódáskor késedezni kezdett. Dániel tizenkettedik fejezetének „bölcsei” azok, akik „áldottak”, és akik „várnak”. A gonoszok azok, akik szívükkel nem „hallanak”, és akik nem „látnak”. A millerita mozgalom teljes tapasztalata Dániel négy versében foglaltatik össze, és e versek egyúttal a száznegyvennégyezer elpecsételésének történetét is jelképezik.

The sacred history represented in those four verses, is premised upon understanding the increase of knowledge that was represented upon Habakkuk’s tables, and the increase of knowledge Jesus identified as He taught through the methodology of line upon line. He presented parable after parable, in order to explain the mystery of prophecy to “the wise”. “The wicked” in Daniel twelve do not understand, and in 2 Thessalonians, chapter two, their lack of understanding is represented as a hatred of truth, which brings strong delusion. The truth which the wicked do not love in Paul’s letter was “the daily,” and in Daniel’s four verses, the prophetic truth that is specifically identified is “the daily.”

Az a szent történelem, amely e négy versben ábrázolódik, annak a tudásnövekedésnek a megértésére épül, amely Habakuk tábláin került bemutatásra, valamint annak a tudásnövekedésnek a megértésére, amelyet Jézus az egymásra épülő tanítás módszerével tanítva azonosított. Példázatot példázat után mondott, hogy a prófécia titkát „a bölcseknek” megmagyarázza. Dániel tizenkettedik fejezetében „a gonoszok” nem értenek, a 2 Thesszalonika második fejezetében pedig értetlenségük az igazság gyűlöleteként jelenik meg, amely erős tévelygést hoz. Az az igazság, amelyet a gonoszok nem szeretnek Pál levelében, „a mindennapi” volt, és Dániel négy versében az a prófétai igazság, amely kifejezetten meg van nevezve, „a mindennapi”.

Jesus told the disciples that they were blessed, and in so doing he was contrasting them with those in Isaiah who refused to see and hear, that they might be converted. Those that are blessed in Daniel twelve, are those who wait. The four verses in Daniel chapter twelve, and also the fulfillment of those verses in the history of the Millerites, and also the contrast of Isaiah with a class who refused to hear and see, and also the very same distinction of the two classes by Christ, all point forward to the hidden history of the seven thunders that arrived on July 18, 2020. The final testing process of Millerite history that began at the first disappointment is now being repeated. Some will see, and others will refuse to see.

Jézus azt mondta a tanítványoknak, hogy áldottak, és ezzel szembeállította őket azokkal, akik Ézsaiásnál nem voltak hajlandók látni és hallani, hogy megtérhessenek. Azok, akik a Dániel tizenkettedik fejezetében áldottak, azok, akik várnak. A Dániel tizenkettedik fejezetének négy verse, valamint e versek beteljesedése a milleriták történelmében, továbbá Ézsaiás szembeállítása egy olyan csoporttal, amely nem volt hajlandó hallani és látni, valamint Krisztus ugyanezen két osztály közötti megkülönböztetése, mind előremutatnak a hét mennydörgés rejtett történetére, amely 2020. július 18-án érkezett el. A millerita történelem végső megpróbáltatási folyamata, amely az első csalódással kezdődött, most megismétlődik. Némelyek látni fognak, mások pedig megtagadják majd, hogy lássanak.

> “All the messages given from 1840–1844 are to be made forcible now, for there are many people who have lost their bearings. The messages are to go to all the churches.

> „Az 1840–1844 között adott valamennyi üzenetet most nyomatékossá kell tenni, mert sokan elveszítették tájékozódásukat. Az üzeneteknek el kell jutniuk minden gyülekezethez.

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> „Krisztus ezt mondta: »Boldogok a ti szemeitek, mert látnak; és a ti füleitek, mert hallanak. Mert bizony mondom néktek, hogy sok próféta és igaz ember kívánta látni azokat, amiket ti láttok, és nem látta meg; és hallani azokat, amiket ti hallotok, és nem hallotta meg« [Máté 13:16, 17]. Áldottak azok a szemek, amelyek látták azokat a dolgokat, amelyeket 1843-ban és 1844-ben láttak.”

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.” Manuscript Releases, volume 21, 437.

> „Az üzenet elhangzott. És nem szabad késedelemnek lennie az üzenet megismétlésében, mert az idők jelei teljesednek; a befejező munkát el kell végezni. Rövid idő alatt nagy munka fog végbemenni. Hamarosan Isten rendelése szerint olyan üzenet hangzik majd fel, amely hatalmas kiáltássá duzzad. Akkor Dániel feláll az ő osztályrészében, hogy bizonyságot tegyen.” Manuscript Releases, 21. kötet, 437.

William Miller was led by angels to understand that “the daily,” was a symbol of pagan Rome. Sister White directly confirmed he was correct in that understanding. That understanding which was represented upon the “tables” that are noted in the “book” of Habakkuk, is “for the time to come.” The unsealing of that “book” manifests “a rebellious, lying children”. “Children” is a symbol of the last generation, so the “time to come,” in Isaiah’s passage is specifically marked as the last days of the investigative judgment.

William Millert angyalok vezették annak megértésére, hogy „a mindennapi” a pogány Róma jelképe volt. White testvérnő közvetlenül megerősítette, hogy ebben a megértésben igaza volt. Az a megértés, amely azokban a „táblázatokban” volt ábrázolva, amelyekről Habakuk „könyve” említést tesz, „az eljövendő időre” szól. E „könyv” felnyitása „engedetlen, hazug fiakat” tár fel. A „fiak” az utolsó nemzedék jelképei, ezért az Ézsaiás szakaszában említett „eljövendő idő” kifejezetten a vizsgálati ítélet utolsó napjaira van kijelölve.

Isaiah states that the “lying children” will reject the prophetic message represented upon the “table” that is noted in the “book,” for they say “to the seers, See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits.” In 1863 Laodicean Adventism began an escalating process of fulfilling the request of the lying children. That work is represented by Isaiah as rejecting the old paths of the Millerite foundations, for they said, “Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us.” The path which is the way, is Jeremiah’s old paths.

Ézsaiás kijelenti, hogy a „hazug fiak” elvetik a prófétai üzenetet, amely az „asztalon” van ábrázolva, és amelyről a „könyv” tesz említést, mert ezt mondják: „a látóknak: Ne lássatok; és a prófétáknak: Ne prófétáljatok nekünk igazakat, szóljatok nekünk hízelgő dolgokat, prófétáljatok csalárdságokat.” 1863-ban a laodiceai adventizmus megkezdte annak a kérésnek egyre fokozódó beteljesítését, amelyet a hazug fiak fogalmaztak meg. Ezt a munkát Ézsaiás úgy ábrázolja, mint a millerita alapok régi ösvényeinek elutasítását, mert ezt mondták: „Térjetek ki az útból, hajoljatok le az ösvényről, szüntessétek meg előlünk Izráelnek Szentjét.” Az ösvény, amely az út, Jeremiás régi ösvényei.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Jeremiah 6:16.

> Így szól az Úr: Álljatok az utakra, és nézzetek szét, kérdezősködjetek a régi ösvények felől, melyik a jó út, és azon járjatok; így nyugalmat találtok lelketeknek. De ők ezt mondták: Nem járunk azon. Jeremiás 6:16.

The “lying children’s” rejection of Jeremiah’s “old paths” is the rejection of the message of the Midnight Cry, which is where “rest” is to be found, which is also the “rest and the refreshing” that they would not hear in Isaiah, which is also the refreshing of the latter rain message. That message is the message of the Midnight Cry that is represented in the history of the Millerites and illustrated upon the “tables” that are noted in a “book.” The lying children’s rejection of the message of the Midnight Cry is represented by their desire to “cause the Holy One of Israel to cease from before” them. Ellen White’s first vision, which Alpha and Omega would certainly employ to represent the end, identifies the path of the righteous, marking the light at its beginning and who it is that leads “the wise” unto the end of the path.

A „hazug fiak” Jeremiás „régi ösvényeinek” elutasítása az Éjféli Kiáltás üzenetének elutasítása, ahol a „nyugalom” található; ez ugyanaz a „nyugalom és felüdülés” is, amelyre Ésaiásnál nem akartak hallgatni, s amely egyúttal a késői eső üzenetének felüdülése is. Ez az üzenet az Éjféli Kiáltás üzenete, amely a milleriták történetében jelenik meg, és a „könyvben” említett „táblákon” van szemléltetve. A hazug fiaknak az Éjféli Kiáltás üzenetével szembeni elutasítását az a kívánságuk jelképezi, hogy „Izráel Szentje szűnjék meg előlük”. Ellen White első látomása, amelyet az Alfa és Omega bizonyosan felhasználna a vég ábrázolására, az igazak ösvényét azonosítja, megjelölve a világosságot annak kezdetén, és azt is, hogy ki vezeti „a bölcseket” az ösvény végéig.

> “They had a bright light set up behind them at the beginning of the path, which an angel told me was the ‘midnight cry.’ This light shone all along the path, and gave light for their feet, so that they might not stumble.

> „Egy fényes világosság volt felállítva mögöttük az ösvény kezdeténél, amelyről egy angyal azt mondta nekem, hogy az az „éjféli kiáltás”. Ez a világosság végigfénylett az egész ösvényen, és világosságot adott lábuknak, hogy meg ne botoljanak.

> “If they kept their eyes fixed on Jesus, who was just before them, leading them to the city, they were safe. But soon some grew weary, and said the city was a great way off, and they expected to have entered it before. Then Jesus would encourage them by raising His glorious right arm, and from His arm came a light which waved over the advent band, and they shouted ‘Alleluia!’ Others rashly denied the light behind them, and said that it was not God that had led them out so far. The light behind them went out, leaving their feet in perfect darkness, and they stumbled and lost sight of the mark and of Jesus, and fell off the path down into the dark and wicked world below.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

> „Ha tekintetüket szilárdan Jézusra szegezték, aki közvetlenül előttük járt, és a város felé vezette őket, biztonságban voltak. Ám hamarosan némelyek elfáradtak, és azt mondták, hogy a város még nagyon messze van, holott arra számítottak, hogy addigra már be kellett volna lépniük oda. Ekkor Jézus bátorította őket azzal, hogy felemelte dicsőséges jobb karját, és karjából világosság áradt, amely végighullámzott az adventnépen, mire ők így kiáltottak: „Alleluja!” Mások vakmerően megtagadták a mögöttük levő világosságot, és azt mondták, hogy nem Isten vezette ki őket ilyen messzire. A mögöttük levő világosság kialudt, lábukat teljes sötétség borította, megbotlottak, szem elől tévesztették a célt és Jézust, és letértek az ösvényről az alant levő sötét és gonosz világba.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

It was the light of the Midnight Cry in the beginning and at the ending. It was Jesus (the Holy One of Israel) who they wished to cease from being in front of them. The light from Jesus’ glorious right arm was the light of the Midnight Cry as represented upon the “tables” that were noted in the “book”. The “lying children’s” rejection of the message of the Midnight Cry of Christ, and the path they were to walk upon, brought God’s judgment upon them as they fell off the path. The “high wall” that is broken suddenly, is the “wall” of the separation of church and state that is destroyed at the soon-coming Sunday law. That judgment comes “suddenly at an instant,” and it will be “as the breaking of the potter’s vessel that is broken in pieces.” It is the judgment that is associated with turning the satanic symbol of “the daily” upside down, and identifying it as a symbol of Christ.

A kezdetkor és a befejezéskor egyaránt az Éjféli Kiáltás világossága volt az. Jézus volt az (Izráel Szentje), akinek azt kívánták, hogy ne legyen többé előttük. Jézus dicsőséges jobb karjából áradó világosság volt az Éjféli Kiáltás világossága, amint az a „táblákon” volt ábrázolva, amelyekről a „könyv” említést tesz. A „hazug fiak” részéről Krisztus Éjféli Kiáltása üzenetének, valamint annak az ösvénynek az elutasítása, amelyen járniuk kellett volna, Isten ítéletét vonta magukra, miközben lehullottak az ösvényről. A „magas fal”, amely hirtelen összetöretik, az egyház és az állam szétválasztásának „fala”, amely a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény által semmisül meg. Ez az ítélet „hirtelen, egy szempillantás alatt” jön el, és olyan lesz, „mint a fazekas edényének összetörése, amely darabokra zúzatik”. Ez az az ítélet, amely ahhoz kapcsolódik, hogy „a mindennapi” sátáni jelképét a visszájára fordítják, és Krisztus jelképének azonosítják.

> Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay: for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it, He had no understanding? Isaiah 29:16.

> Bizony, a ti mindent felforgató eljárásotok olyannak fog számíttatni, mint a fazekas agyaga; vajon mondhatja-e az alkotás alkotójáról: Nem ő készített engem? Vagy mondhatja-e a formált dolog formálójáról: Nem volt értelme? Ézsaiás 29:16.

The “daily” is the prophetic truth which ties together the four verses in Daniel twelve, that identify the distinction between the wicked and the wise. “The daily” is the truth that is hated by those who receive strong delusion in 2 Thessalonians. “The daily” represents the desire of the “lying children” to cause the Holy One of Israel to get out of their way. And their punishment is represented by the breaking of a potter’s vessel, and what remains is an illustration of the lost condition of the foolish virgins, for with the broken and remaining pieces of the shattered potter’s vessel there, “shall not be found” “a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit.”

A „szüntelen” az a prófétai igazság, amely összekapcsolja a Dániel tizenkettedik fejezetében található négy verset, amelyek az istentelenek és a bölcsek közötti különbségtételt azonosítják. A „szüntelen” az az igazság, amelyet gyűlölnek azok, akik a 2 Thesszalonikabeliekhez írt levélben említett erős tévelygést elfogadják. A „szüntelen” a „hazug fiak” ama kívánságát jelképezi, hogy Izráel Szentje menjen ki az útjukból. Büntetésüket pedig a fazekas edényének összetörése szemlélteti, és ami megmarad, az a balga szüzek elveszett állapotának képe; mert ama széttört fazekasedény összezúzott és megmaradt darabjai között „nem találtatik” „olyan cserépdarab, amellyel parazsat vinnének a tűzhelyből, vagy vizet merítenének a veremből.”

Both “fire” and “water” are symbols of the Holy Spirit, as is the oil in the parable of the ten virgins. When the Midnight Cry comes suddenly at an instant, as it did at the Exeter camp meeting in August of 1844, it will be impossible for the “lying children” to find any oil (water or fire). They were called to “return” after the first disappointment as was Jeremiah, but they refused.

Mind a „tűz”, mind a „víz” a Szentlélek jelképei, miként az olaj is a tíz szűz példázatában. Amikor az Éjféli Kiáltás hirtelen, egy szempillantás alatt hangzik fel, amint az 1844 augusztusában tartott exeteri tábori összejövetelen történt, a „hazug fiak” számára lehetetlen lesz bármiféle olajat (vizet vagy tüzet) találni. Az első csalódás után arra hívattak, hogy „térjenek vissza”, miként Jeremiás is, de ők ezt megtagadták.

> Thy words were found, and I did eat them; and thy word was unto me the joy and rejoicing of mine heart: for I am called by thy name, O Lord God of hosts. I sat not in the assembly of the mockers, nor rejoiced; I sat alone because of thy hand: for thou hast filled me with indignation. Why is my pain perpetual, and my wound incurable, which refuseth to be healed? wilt thou be altogether unto me as a liar, and as waters that fail? Therefore thus saith the Lord, If thou return, then will I bring thee again, and thou shalt stand before me: and if thou take forth the precious from the vile, thou shalt be as my mouth: let them return unto thee; but return not thou unto them. And I will make thee unto this people a fenced brazen wall: and they shall fight against thee, but they shall not prevail against thee: for I am with thee to save thee and to deliver thee, saith the Lord. And I will deliver thee out of the hand of the wicked, and I will redeem thee out of the hand of the terrible. Jeremiah 15:16–21.

> Amikor szavaidat megtaláltam, megettem azokat; és a te igéd lett nekem szívem öröme és vigassága; mert a te nevedről neveztetem, ó Uram, Seregek Istene. Nem ültem a csúfolkodók gyülekezetében, sem nem örvendeztem; egyedül ültem a te kezed miatt, mert haraggal töltöttél be engem. Miért szüntelen az én fájdalmam, és miért gyógyíthatatlan az én sebem, amely nem akar meggyógyulni? Olyanná leszel-e nékem, mint a csalóka patak, mint a vizek, amelyek elapadnak? Azért ezt mondja az Úr: Ha megtérsz, visszahozlak téged, és előttem fogsz állani; és ha elválasztod a drágát a hitványtól, olyanná leszel, mint az én szám: ők térjenek hozzád, de te ne térj őhozzájuk. És e nép előtt erős ércfallá teszlek téged; és harcolnak ellened, de nem vesznek erőt rajtad; mert veled vagyok, hogy megtartsalak és megszabadítsalak, azt mondja az Úr. És megszabadítalak téged a gonoszok kezéből, és megváltalak a kegyetlenek kezéből. Jeremiás 15:16–21.

Jeremiah represents those who returned after the first disappointment. Those who entered into the work of separating “the precious from the vile,” in order to “stand before” the Lord and be as the Lord’s “mouth”. They are those represented by Daniel in chapter nine, as understanding their scattered condition, and thereafter praying the Leviticus twenty-six prayer. They are those represented by Daniel, Jeremiah and Habakkuk’s watchmen who are contrasted with the “lying children.” The “lying children” were also called by “the Holy One of Israel” when He said, “in returning and rest shall ye be saved; in quietness and in confidence shall be your strength: and ye would not”.

Jeremiás azokat jelképezi, akik az első csalódás után tértek vissza. Azokat, akik beléptek abba a munkába, hogy elválasszák „a drágát az értéktelentől”, hogy „az Úr előtt álljanak”, és az Úr „szájává” legyenek. Ők azok, akiket Dániel a kilencedik fejezetben úgy ábrázol, mint akik megértik szétszórt állapotukat, majd ezt követően elmondják a Leviticus huszonhatodik fejezetének imáját. Ők azok, akiket Dániel, Jeremiás és Habakuk őrállói jelképeznek, akik szembe vannak állítva a „hazug fiakkal”. A „hazug fiakat” „Izráel Szentje” is megszólította, amikor ezt mondta: „a megtérésben és a nyugalomban lesz megtartatásotok; csöndességben és bizodalomban lesz erősségetek: de ti nem akartátok”.

Miller’s jewels are the truths represented on Habakkuk’s tables that represent the test of the Midnight Cry message that produces two classes of worshippers. The symbol of the rebellion that is manifested against those jewels is “the daily.” Miller was accurate in his understanding of “the daily,” but his understanding was limited by the history he lived in, and the jewels he was used to place upon the table in the center of his room are now shining ten times brighter than they did when Miller first placed them upon his table. They are now in a casket that is larger, for the casket now represents not only the Bible, as it did for Miller’s time, but it now represents both the Bible and the Spirit of Prophecy.

Miller ékszerei azok az igazságok, amelyeket Habakuk táblái szemléltetnek, s amelyek az Éjféli Kiáltás üzenetének próbatételét ábrázolják, amely az imádók két osztályát hozza létre. Az e drágakövek ellen megnyilvánuló lázadás jelképe „a mindennapi”. Miller helyesen értette „a mindennapit”, de értelmezését korlátozta annak a kornak a történelme, amelyben élt, és azok az ékszerek, amelyeket arra használt, hogy szobája közepén álló asztalra helyezze, most tízszer fényesebben ragyognak, mint amikor Miller először tette őket az asztalára. Most már egy nagyobb ékszertartóban vannak, mert az ékszertartó immár nemcsak a Bibliát jelképezi, miként Miller idejében, hanem most már a Bibliát és a Prófétaság Lelkét egyaránt jelképezi.

It is these two witnesses that produce the testing light in the last days, and it is these two witnesses that become a primary battleground in the last days. Miller saw the battle, for in his dream they took his casket (the Bible), and tore it up. John, representing “the wise” in the last days, “was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ.” John was being persecuted for believing the message of both the Bible and the writings of Ellen White.

Ez a két tanú hozza létre a megpróbáló világosságot az utolsó napokban, és ez a két tanú válik az utolsó napok egyik fő harcterévé. Miller látta a küzdelmet, mert álmában elvették a koporsóját (a Bibliát), és szétszaggatták azt. János, aki „a bölcseket” jelképezi az utolsó napokban, „a Pátmosznak nevezett szigeten voltam az Isten beszédéért és a Jézus Krisztus bizonyságtételéért.” Jánost azért üldözték, mert hitt mind a Biblia, mind Ellen White írásainak üzenetében.

We will continue the consideration of the truths which are represented by the vision of the Ulai River that was unsealed in 1798, in the next article.

A következő cikkben folytatjuk azon igazságok vizsgálatát, amelyeket az Ulaj folyó látomása szemléltet, s amelyek 1798-ban feltárultak.

> “We have nothing to fear for the future, except as we shall forget the way the Lord has led us, and His teaching in our past history.” Life Sketches, 196.

> „Semmitől sem kell félnünk a jövőt illetően, kivéve attól, hogy megfeledkezünk arról az útról, amelyen az Úr vezetett bennünket, és az Ő tanításáról a múltbeli történelmünkben.” Life Sketches, 196.

Back to Articles