Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Twelve

Jóel könyve és a laodiceai Hetednapi Adventista Egyház – Tizenkettedik szám

Number Twelve

Tizenkettedik szám

Author

Jeff Pippenger

Published

December 17, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

My desire is to set forth the prophetic testimony of Joel in such a fashion that Joel’s testimony can be recognized in what Peter was saying and doing at Pentecost. I am certain the Bible is clear about what Peter was doing and saying at Pentecost, but I am seeking to understand what Peter was prophetically typifying in the history of the latter rain, when he placed the message of Pentecost in the terms of a fulfillment of the book of Joel.

Vágyam az, hogy Jóel prófétai bizonyságtételét oly módon tárjam elő, hogy Jóel bizonyságtétele felismerhető legyen abban, amit Péter pünkösdkor mondott és cselekedett. Bizonyos vagyok abban, hogy a Biblia világosan beszél arról, mit tett és mit mondott Péter pünkösdkor, de arra törekszem, hogy megértsem, mit jelképezett Péter prófétai módon a késői eső történetében, amikor a pünkösd üzenetét Jóel könyve beteljesedéseként fogalmazta meg.

Peter is a symbol of the remnant people of God, and is not only illustrated at Pentecost, but also at Caesarea Philippi in Matthew 16. Caesarea Philippi is located in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, three verses which set forth a battle that was first fulfilled during the historical period when Caesarea Philippi was named Panium. Verses thirteen through fifteen precede verse sixteen, which identifies the Sunday law in the United States. Verse ten identifies the collapse of the Soviet Union in 1989. Verses ten to sixteen of Daniel eleven represent 1989 unto the Sunday law, and that period is the “hidden history” of verse forty of the same chapter.

Péter Isten maradék népének jelképe, és ez nemcsak pünkösdkor szemléltetődik, hanem a Máté 16-ban, Cézárea Filippinél is. Cézárea Filippi Dániel 11. fejezetének tizenharmadiktól tizenötödik verseiben található; e három vers egy olyan ütközetet tár elénk, amely először abban a történelmi időszakban teljesedett be, amikor Cézárea Filippi neve Panium volt. A tizenharmadiktól tizenötödik versek megelőzik a tizenhatodik verset, amely az Egyesült Államokban bevezetendő vasárnaptörvényt azonosítja. A tizedik vers a Szovjetunió 1989-ben bekövetkezett összeomlását azonosítja. Dániel 11. fejezetének tizediktől tizenhatodik versei az 1989-től a vasárnaptörvényig terjedő időszakot ábrázolják, és ez az időszak ugyanazon fejezet negyvenedik versének „rejtett történelme”.

## The Hidden History in BOLDFACE

A Rejtett Történelem FÉLKÖVÉR BETŰKKEL

## 1798

1798

> And at the time of the end shall the king of the south push at him:

> És a vég idején a dél királya összecsap vele:

## 1989

1989

> But his sons shall be stirred up, and shall assemble a multitude of great forces: and the king of the north shall come against him like a whirlwind, with chariots, and with horsemen, and with many ships; and he shall enter into the countries, and shall overflow and pass over. and one shall certainly come, and overflow, and pass through: then shall he return, and be stirred up, even to his fortress.

> De fiai felbuzdulnak, és nagy seregek sokaságát gyűjtik össze; és az északi király forgószélként tör rá, szekerekkel, lovasokkal és sok hajóval; benyomul az országokba, elárasztja azokat, és átvonul rajtuk. És egyikük bizonyosan eljön, eláraszt és áthatol; azután visszatér, és ismét felbuzdul egészen az ő erősségéig.

## 2014 the battle of Raphia

Kr. e. 217: a raffiai csata

> And the king of the south shall be moved with choler, and shall come forth and fight with him, even with the king of the north: and he shall set forth a great multitude; but the multitude shall be given into his hand. And when he hath taken away the multitude, his heart shall be lifted up; and he shall cast down many ten thousands: but he shall not be strengthened by it.

> És a déli király haragra gerjed, és kivonul, hogy megütközzék vele, tudniillik az északi királlyal; és az nagy sokaságot állít hadba, de a sokaság annak kezébe adatik. És amikor elsöpri a sokaságot, szíve felfuvalkodik; és sok tízezret lever, de nem erősödik meg általa.

## The battle of Panium (Caesarea Philippi)

A Paniumnál (Caesarea Philippi) vívott csata

> For the king of the north shall return, and shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years with a great army and with much riches.

> Mert az északi király visszatér, és az előbbinél nagyobb sokaságot indít útnak; és bizonyosan eljön néhány esztendő múltán nagy sereggel és nagy gazdagsággal.

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall.

> És azokban az időkben sokan támadnak majd a déli király ellen; és a te néped erőszakos fiai is felkelnek, hogy beteljesítsék a látomást; de elbuknak.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand.

> És eljön az északi király, sáncot emel, és beveszi a legerősebben megerősített városokat; és a dél hatalma nem állhat meg ellene, sem válogatott népe, és semmi ereje nem lesz az ellenállásra.

## The Sunday law in the USA

A vasárnaptörvény az USA-ban

> But he that cometh against him shall do according to his own will, and “none shall stand” before him: and “he shall stand” in the glorious land, which by his hand shall be consumed. He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. He shall stretch forth his hand also upon the countries: and the land of Egypt shall not escape. Daniel 11:40, 10–16, 41, 42.

> De aki ellene jön, a maga akarata szerint cselekszik, és „senki sem állhat meg” előtte; és „megáll” a dicsőséges földön, amely az ő keze által megemésztetik. Bemegy a dicsőséges földre is, és sok ország megbukik; de ezek megszabadulnak az ő kezéből: Edom, Moáb és az ammoniták színe-java. Kinyújtja kezét az országok ellen is, és Egyiptom földe sem menekül meg. Dániel 11:40, 10–16, 41, 42.

When Peter is prophetically at Caesarea Philippi (Panium), and Pentecost it is the time of the latter rain, which locates him in the ‘hidden history’ of verse forty. I intend to address the current Ukrainian War represented in verse eleven of chapter eleven and the coming war of Panium of verses thirteen to fifteen that leads to the Third World War which are the external events between 1989 and the Sunday law, but we are currently identifying the history of the third angel from October 22, 1844 unto the formation of a legal church in 1863.

Amikor Péter prófétikailag Cézárea Filippiben (Paniumban) van, és pünkösd a késői eső ideje, ez őt a negyvenedik vers „rejtett történelmébe” helyezi. Szándékomban áll foglalkozni a jelenlegi ukrajnai háborúval, amelyet a tizenegyedik fejezet tizenegyedik verse ábrázol, valamint a Panium eljövendő háborújával, amelyet a tizenháromtól tizenötödikig terjedő versek mutatnak be, s amely a harmadik világháborúhoz vezet; ezek azok a külső események 1989 és a vasárnaptörvény között, miközben jelenleg a harmadik angyal történelmét az 1844. október 22-étől az 1863-ban létrejövő törvényes egyház megalakulásáig terjedő időszakban azonosítjuk.

The line illustrates the arrival of the third angel on 9/11 (1844) unto the Sunday law (1863). The Sunday law was typified by the Emancipation Proclamation announcing freedom, thus typifying the Sunday law where freedom is removed. Freedom proclaimed by the first Republican president, typifying the freedom removed by the last Republican president—who is prophetically destined to become a dictator at the Sunday law.

A vonal a harmadik angyal megérkezését szemlélteti 9/11-től (1844) a vasárnapi törvényig (1863). A vasárnapi törvényt az Emancipációs Kiáltvány jelképezte, amely a szabadságot hirdette ki, ekként előképezve a vasárnapi törvényt, ahol a szabadság megszüntettetik. Az első republikánus elnök által kihirdetett szabadság előképezi a szabadság elvételét az utolsó republikánus elnök által — akinek prófétai rendeltetése, hogy a vasárnapi törvény idején diktátorrá váljék.

> “When our nation shall so abjure the principles of its government as to enact a Sunday law, Protestantism will in this act join hands with popery; it will be nothing else than giving life to the tyranny which has long been eagerly watching its opportunity to spring again into active despotism.” Testimonies, volume 5, 711.

> „Amikor nemzetünk oly módon tagadja meg kormányzati rendszerének alapelveit, hogy vasárnapi törvényt hoz, a protestantizmus e cselekedetében kezet fog a pápasággal; ez nem lesz egyéb, mint életet adni annak a zsarnokságnak, amely régóta sóvárogva lesi az alkalmat, hogy ismét aktív despotizmusként törjön elő.” Testimonies, 5. kötet, 711.

742 BC was the alpha history that began the time prophecies of Isaiah seven verse eight, that reached the omega fulfillment in 1863. In 742 Ahaz, king of the southern kingdom of Judah was entering a Civil War against the ten northern tribes who made up the northern kingdom. The history of 742 BC was illustrated in Judah, the literal glorious land of Scriptures, that was populated by literal Jews and represented in the passage by the wicked and foolish king Ahaz—thus typifying the omega history of 1863. The omega history of 1863 is fulfilled within the period the United States reigns as the earth beast, the sixth kingdom of Bible prophecy. The United States is the spiritual glorious land, made up of Protestant Christianity who are biblically spiritual Jews. The Civil War between north and south in 742 BC at the alpha history illustrated the Civil War between north and south in the omega history of 1863. Together those two witnesses illustrate the external history leading up to the Sunday law where the spiritual glorious land will once again be divided into two classes.

Kr. e. 742 volt az az alfa-történelem, amely elkezdte az Ézsaiás 7:8 időpróféciáit, s amelyek 1863-ban jutottak el az ómega-beteljesedéshez. 742-ben Akház, Júda déli királyságának királya polgárháborúba lépett az északi királyságot alkotó tíz északi törzs ellen. Kr. e. 742 történelme Júdában, az Írások szó szerinti dicsőséges földjén szemléltetődött, amelyet szó szerinti zsidók népesítettek be, és amelyet az igeszakaszban a gonosz és balga Akház király képviselt—így előképezve 1863 ómega-történelmét. 1863 ómega-történelme azon időszakon belül teljesedik be, amikor az Egyesült Államok mint a föld vadállata, a bibliai prófécia hatodik királysága uralkodik. Az Egyesült Államok a lelki dicsőséges föld, amely protestáns kereszténységből áll, akik bibliai értelemben lelki zsidók. Az észak és dél közötti polgárháború Kr. e. 742-ben, az alfa-történelemben, az észak és dél közötti polgárháborút szemléltette 1863 ómega-történelmében. E két tanú együtt azt a külső történelmet szemlélteti, amely a vasárnapi törvényhez vezet, amikor a lelki dicsőséges föld ismét két osztályra lesz osztva.

In 742 BC, the northern power represented an alliance between Israel’s ten northern tribes and Syria, thus typifying an alliance with an outside power, as was fulfilled when the support of the pro-slavery papacy was given to the pro-slavery southern states in the Civil War. The outside ally of Syria in 742 BC, and the outside ally of the papacy in the Civil War, identifies the alliance of the world-globalists with the globalist Democrats in their warfare against MAGA-ism, a warfare that began in 2015 when the fourth and richest president stood up, and in doing so stirred up the entire realm of Grecia according to Daniel eleven, verse two. That stirring is identifying the awakening of the heathen in the book of Joel. “Grecia” and “heathen” are symbols of the dragon power that leads the world to Armageddon in alliance with the beast and the false prophet.

Kr. e. 742-ben az északi hatalom Izráel tíz északi törzsének és Szíriának szövetségét jelképezte, s ezáltal egy külső hatalommal kötött szövetséget előképezett, amint az beteljesedett, amikor a polgárháború idején a rabszolgaságpárti pápaság támogatását a rabszolgaságpárti déli államok kapták. Szíria külső szövetségese Kr. e. 742-ben, valamint a pápaság külső szövetségese a polgárháború idején azonosítja a világglobalisták és a globalista demokraták szövetségét a MAGA-izmus elleni hadviselésükben; ez a hadviselés 2015-ben kezdődött, amikor a negyedik és leggazdagabb király előállt, és ezzel Dániel 11. fejezetének 2. verse szerint felingerelte Görögország egész birodalmát. Ez a felingerlés Jóel könyvében a pogányok felébredését azonosítja. „Görögország” és „pogányok” a sárkányi hatalom jelképei, amely a világot Armageddonra vezeti a fenevaddal és a hamis prófétával való szövetségben.

In 2015 the heathen were awakened to the prophetic call to Joel’s valley of Jehosophat, that he also called the valley of judgment. In 2015 Donald Trump announced his presidential candidacy, thus stirring up the globalist empire represented as Grecia and the heathen began their march to Armageddon, and only one year after the beginning of the Ukrainian War in fulfillment of verse eleven of Daniel eleven.

2015-ben a pogányok felébredtek a prófétai hívásra Jóel Josafát völgyébe, amelyet ő az ítélet völgyének is nevezett. 2015-ben Donald Trump bejelentette elnökjelöltségét, ily módon felkavarva a globalista birodalmat, amelyet Görögország jelképez, és a pogányok megkezdték menetelésüket Armageddon felé, mindössze egy évvel az ukrajnai háború kezdete után, Dániel tizenegyedik fejezetének tizenegyedik verse beteljesedéseként.

The civil wars of 742 BC and 1863 identify the history of the Sunday law, which marks the end of the sixth kingdom of Bible prophecy. That sixth kingdom began with the Revolutionary War, so the end of the sixth kingdom at the Sunday law identifies the repetition of the Revolutionary War, at the very time that the Civil War is taking place. The definition of and the labelling of either a Civil or Revolutionary war is based upon perspective. What the Democrats are now doing through lawfare, embezzlement, fraud, illegal immigration and propaganda they call a color-revolution, but those souls opposed to their globalist maneuvers consider the very same activities as the instigation of ‘civil’ unrest. Is Antifa a criminal or a hero?

Kr. e. 742 és 1863 polgárháborúi azonosítják a vasárnaptörvény történetét, amely a bibliai prófécia hatodik királyságának végét jelöli. Ez a hatodik királyság a Függetlenségi Háborúval kezdődött, így a hatodik királyság vasárnaptörvénynél bekövetkező vége a Függetlenségi Háború megismétlődését azonosítja, éppen abban az időben, amikor a Polgárháború zajlik. Akár polgárháborúnak, akár függetlenségi háborúnak neveznek és minősítenek egy háborút, az a nézőponttól függ. Amit a demokraták most jogi hadviseléssel, sikkasztással, csalással, illegális bevándorlással és propagandával tesznek, azt ők színes forradalomnak nevezik, de azok a lelkek, akik szemben állnak globalista manővereikkel, ugyanezeket a tevékenységeket „polgári” nyugtalanság szításának tekintik. Vajon az Antifa bűnöző vagy hős?

The two historical wars represent a single divisive war that takes place in the history of the last Republican president. As with the first Republican president the warfare will be won by the last Republican president, who was also typified by the first President, who was also the victor of the Revolutionary War. The MAGA revolution, according to the Democrats, is producing the current ‘civil unrest.’ Depending on your personal political persuasion, the current war is either a revolutionary war or a civil war. Prophetically it is both.

A két történelmi háború egyetlen megosztó háborút jelképez, amely az utolsó republikánus elnök történetében zajlik. Miként az első republikánus elnök esetében, úgy ezt a háborút is az utolsó republikánus elnök fogja megnyerni, akit szintén az első elnök előképezett, aki a Függetlenségi Háború győztese is volt. A demokraták szerint a MAGA-forradalom idézi elő a jelenlegi „polgári nyugtalanságot”. Személyes politikai meggyőződésétől függően a jelenlegi háború vagy forradalmi háború, vagy polgárháború. Prófétikusan mindkettő.

1863 represents the Sunday law and so does 1844, when the third angel arrived with the message of the Sunday law. The period of 1844 unto 1863 bears the signature of the Sunday law from beginning to end. In 1846 the marriage of the Whites, the observance of Sabbath and the name change from Harmen to White marked that the marriage that was entered into on October 22, 1844 had been consummated, and that consummation marked the beginning of the testing process of the third angel, just as the three-fold Sabbath test of manna marked the beginning of ten tests following the baptism of the Red Sea.

1863 a vasárnaptörvényt jelképezi, miként 1844 is, amikor a harmadik angyal megérkezett a vasárnaptörvény üzenetével. Az 1844-től 1863-ig terjedő időszak elejétől végéig a vasárnaptörvény kézjegyét viseli. 1846-ban a White házaspár házassága, a szombat megtartása és a névváltoztatás Harmenről White-ra azt jelezte, hogy az a házasság, amely 1844. október 22-én köttetett, beteljesedett, és ez a beteljesedés jelezte a harmadik angyal próbatételi folyamatának kezdetét, miként a manna hármas szombatpróbája is a Vörös-tengeren való keresztséget követő tíz próba kezdetét jelezte.

The manna was the first test and represented the tenth test at Kadesh for both represent the third angel’s message and therefore the Sunday law.

A manna volt az első próba, és a Kádesnél bekövetkezett tizedik próbát jelképezte, mert mindkettő a harmadik angyal üzenetét, és ezért a vasárnaptörvényt képviseli.

> “Every week during their long sojourn in the wilderness the Israelites witnessed a threefold miracle, designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath: a double quantity of manna fell on the sixth day, none on the seventh, and the portion needed for the Sabbath was preserved sweet and pure, when if any were kept over at any other time it became unfit for use.” Patriarchs and Prophets, 296.

> „A pusztai hosszú vándorlásuk során az izraeliták minden héten egy hármas csodának voltak tanúi, amely arra szolgált, hogy elméjükbe vésse a szombat szentségét: a hatodik napon kétszeres mennyiségű manna hullott, a hetediken semmi, és a szombatra szükséges adag édes és tiszta maradt, míg ha bármely más időben tartották meg, használhatatlanná vált.” Pátriárkák és próféták, 296.

The first of ten tests was the “manna” test representing the threefold message of the three angels of Revelation fourteen. As with the manna, the angels represent the threefold warning against worship upon the first day of the week. The threefold manna miracle was “designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath,” which is of course the design of the third angel. The first of the three miracles represented by the manna, involved “eating” the heavenly bread, and “eating” is an alpha symbol of the latter rain period. The second miracle, represents the second angel’s message where inspiration “doubles” words and phrases to mark the period represented by Babylon’s two falls, for Babylon is fallen, is fallen. The second miracle was the “doubling” of the amount of manna on the sixth day. The third miracle was the preservation of the bread of the seventh-day Sabbath.

A tíz próba közül az első a „manna”-próba volt, amely a Jelenések tizennegyedik fejezetének három angyalának hármas üzenetét jelképezi. Miként a manna esetében, az angyalok is a hét első napján történő imádás elleni hármas figyelmeztetést képviselik. A manna hármas csodája „arra szolgált, hogy értelmükre mély benyomást tegyen a szombat szentségéről”, ami természetesen a harmadik angyal szándéka is. A manna által jelképezett három csoda közül az első a mennyei kenyér „evését” foglalta magában, és az „evés” a késői eső időszakának alfa jelképe. A második csoda a második angyal üzenetét jelképezi, ahol az ihletés „megkettőzi” a szavakat és kifejezéseket, hogy megjelölje a Babilon két bukása által ábrázolt időszakot, mert Babilon elesett, elesett. A második csoda a manna mennyiségének „megkettőződése” volt a hatodik napon. A harmadik csoda pedig a hetednapi szombat kenyerének megőrzése volt.

As a type of the three angels, the manna is the first angel, and therefore must contain the entire story, which in Revelation fourteen is the story of all three angels. The first angel is a fractal of all three angels’ messages. A fractal is a complex geometric shape that can be split into parts, each of which is a reduced-size copy of the whole. This property is called self-similarity. Fractals often have intricate detail no matter how much you zoom in. Fractals occur in mathematics, biology, physics, geology, chemistry, astronomy, engineering and many other fields of understanding.

A három angyal előképeként a manna az első angyal, ezért szükségszerűen magában kell foglalnia a teljes történetet, amely a Jelenések könyve tizennegyedik fejezetében mindhárom angyal története. Az első angyal mindhárom angyal üzenetének egy fraktálja. A fraktál olyan összetett geometriai alakzat, amely részekre bontható, s e részek mindegyike az egész kicsinyített mása. Ezt a tulajdonságot önhasonlóságnak nevezik. A fraktálok gyakran bonyolult részletességgel rendelkeznek, bármennyire nagyítunk is rájuk. Fraktálok fordulnak elő a matematikában, a biológiában, a fizikában, a geológiában, a kémiában, a csillagászatban, a mérnöki tudományokban és a megismerés számos más területén.

The “three-step structure” of the three angels in Revelation chapter fourteen is represented in the message of the first angel, thus making the first angel a “fractal” of the three angels. The first three chapters of the book of Daniel represent the first, second and third angels’ messages respectively, and Daniel chapter one contains the same “three-step structure” represented in the three chapters, and as in the three angels in relation to the first angel.

A Jelenések könyve tizennegyedik fejezetében szereplő három angyal „háromlépcsős szerkezete” az első angyal üzenetében is megjelenik, ezáltal az első angyal a három angyal „fraktáljává” válik. Dániel könyvének első három fejezete rendre az első, a második és a harmadik angyal üzenetét ábrázolja, Dániel első fejezete pedig ugyanazt a „háromlépcsős szerkezetet” tartalmazza, amely e három fejezetben megjelenik, miként a három angyal esetében is az első angyalhoz való viszonyukban.

The threefold miracle of the manna was to be eaten and Daniel chapter one is about eating. Daniel passed the diet test by choosing pulse over the diet of Babylon. He was then tested for his appearance and his appearance produced a separation between his countenance and the countenance of those who ate Babylon’s food. The second angel’s message is the call to separate from Babylon during a separation history where two classes are developed and then manifested. That second test for Daniel led to the third test of Nebuchadnezzar, which was the third test in chapter one and typified the golden image test of chapter three, which Sister White repeatedly identifies as the Sunday law, which is the third angel’s message. Daniel chapter one is a fractal of the first three chapters of Daniel and those three chapters represent the three angels of Revelation fourteen, of which the first angel and chapter one of Daniel are both fractals of all three angels and all three chapters.

A manna hármas csodáját meg kellett enni, és Dániel első fejezete az evésről szól. Dániel kiállta az étrendi próbát azzal, hogy Babilon étrendje helyett a főzeléket választotta. Ezután külsejére nézve is próbára tétetett, és megjelenése elkülönülést eredményezett az ő ábrázata és azok ábrázata között, akik Babilon ételét ették. A második angyal üzenete a Babilontól való elkülönülésre szólító felhívás egy olyan elkülönülési történelem idején, amelyben két osztály fejlődik ki, majd nyilvánul meg. Dániel számára ez a második próba elvezetett Nebukadneccar harmadik próbájához, amely az első fejezetben a harmadik próba volt, és előképe volt a harmadik fejezet aranykép-próbájának, amelyet White testvér ismételten a vasárnapi törvényként azonosít, s ez a harmadik angyal üzenete. Dániel első fejezete Dániel első három fejezetének fraktálja, és e három fejezet a Jelenések tizennegyedik fejezetének három angyalát jelképezi; ezek közül mind az első angyal, mind Dániel első fejezete mindhárom angyalnak és mindhárom fejezetnek fraktálja.

> “Every week during their long sojourn in the wilderness the Israelites witnessed a threefold miracle, designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath: a double quantity of manna fell on the sixth day, none on the seventh, and the portion needed for the Sabbath was preserved sweet and pure, when if any were kept over at any other time it became unfit for use.

> „A pusztában való hosszú vándorlásuk során az izraeliták minden héten egy hármas csodának voltak tanúi, amely arra szolgált, hogy elméjükbe vésse a szombat szentségét: a hatodik napon kétszeres mennyiségű manna hullott, a hetediken semmi, és a szombatra szükséges rész édesen és tisztán megőrződött, míg ha bármely más alkalommal tartottak meg belőle másnapra, az fogyasztásra alkalmatlanná vált.”

> “In the circumstances connected with the giving of the manna, we have conclusive evidence that the Sabbath was not instituted, as many claim, when the law was given at Sinai. Before the Israelites came to Sinai they understood the Sabbath to be obligatory upon them. In being obliged to gather every Friday a double portion of manna in preparation for the Sabbath, when none would fall, the sacred nature of the day of rest was continually impressed upon them. And when some of the people went out on the Sabbath to gather manna, the Lord asked, ‘How long refuse ye to keep My commandments and My laws?’” Patriarchs and Prophets, 296.

> „A mannának adásával kapcsolatos körülmények között meggyőző bizonyítékát találjuk annak, hogy a szombat nem akkor rendeltetett el, amint azt sokan állítják, amikor a törvény a Sínain adatott. Mielőtt az izraeliták a Sínaihoz érkeztek volna, már értették, hogy a szombat kötelező rájuk nézve. Azáltal, hogy minden pénteken kénytelenek voltak a szombatra való előkészületként kétszeres adag mannát gyűjteni, amikor ugyanis nem hullott manna, a nyugalom napjának szent jellege folytonosan mély benyomást tett rájuk. És amikor a nép közül némelyek szombaton is kimentek mannát gyűjteni, az Úr ezt kérdezte: »Meddig vonakodtok még megtartani parancsolataimat és törvényeimet?«” Pátriárkák és próféták, 296.

Gathering and eating the manna, is typifying John in chapter ten of Revelation taking (gathering) the little book out of the angel’s hand and then eating it.

A manna összegyűjtése és elfogyasztása azt jelképezi, hogy János a Jelenések könyve tizedik fejezetében kiveszi (összegyűjti) a kis könyvet az angyal kezéből, majd megeszi azt.

> And I went unto the angel, and said unto him, Give me the little book. And he said unto me, Take it, and eat it up; and it shall make thy belly bitter, but it shall be in thy mouth sweet as honey. Revelation 10:9.

> És odamentem az angyalhoz, és ezt mondtam neki: Add nekem a kis könyvet. Ő pedig azt mondta nekem: Vedd el, és edd meg; gyomrodat keserűvé teszi, de a szádban édes lesz, mint a méz. Jelenések 10:9.

John first had to go to the angel and ask, then he had to “take” the little book, and then he had to “eat” it. John is representing the three steps of the first angel by going to and asking the angel, followed by the second step of taking and the third of eating. Gathering and or eating, is the first of the three tests of the manna, but it contains a fractal of all three manna tests. Gathering and eating the manna, is typifying Jeremiah.

Jánosnak először oda kellett mennie az angyalhoz és kérnie kellett, azután „el kellett vennie” a kis könyvecskét, majd „meg kellett ennie” azt. János az első angyal három lépését jeleníti meg azzal, hogy odamegy az angyalhoz és kér, amit a második lépésként az elvétel, harmadikként pedig a megevés követ. Az összegyűjtés és/vagy megevés az első a manna három próbája közül, de magában hordozza mind a három mannapróba fraktálját. A manna összegyűjtése és megevése Jeremiást jelképezi.

> Thy words were found, and I did eat them; and thy word was unto me the joy and rejoicing of mine heart: for I am called by thy name, O Lord God of hosts. Jeremiah 15:16.

> Megtaláltattak a te igéid, és én megettem azokat; és a te igéd lett nékem szívem öröme és vigassága: mert a te nevedről neveztetem, ó Seregek Ura, Istenem. Jeremiás 15:16.

His “words were found” by Jeremiah seeking and then asking for the little book. His word was found when the manna was gathered. Gathering and eating the manna, is typifying Ezekiel who ate the book given to him and in doing so identifies that to refuse to eat the book was to be as the rebellious house.

Az ő „szavai megtaláltattak” Jeremiás által, amikor kereste, majd kérte a kis könyvet. Az ő szava akkor találtatott meg, amikor a mannát összegyűjtötték. A manna összegyűjtése és elfogyasztása Ezékielt jelképezi, aki megette a neki adott könyvet, és ezáltal azonosítja, hogy a könyv megevésének megtagadása annyi volt, mint a lázadó házhoz tartozni.

> But thou, son of man, hear what I say unto thee; Be not thou rebellious like that rebellious house: open thy mouth, and eat that I give thee. And when I looked, behold, an hand was sent unto me; and, lo, a roll of a book was therein; And he spread it before me; and it was written within and without: and there was written therein lamentations, and mourning, and woe. Moreover he said unto me, Son of man, eat that thou findest; eat this roll, and go speak unto the house of Israel.

> Te pedig, embernek fia, halld meg, amit mondok neked; ne légy engedetlen, mint az az engedetlen ház; nyisd meg szádat, és edd meg, amit adok neked. És amikor ránéztem, íme, egy kéz nyújtatott felém; és íme, egy könyvtekercs volt abban; És kiterítette azt előttem; és be volt írva kívül-belül: és siralmak, gyász és jaj voltak beleírva. Majd ezt mondta nekem: Embernek fia, edd meg, amit találsz; edd meg ezt a tekercset, és menj, szólj Izráel házához.

> So I opened my mouth, and he caused me to eat that roll. And he said unto me, Son of man, cause thy belly to eat, and fill thy bowels with this roll that I give thee. Then did I eat it; and it was in my mouth as honey for sweetness. Ezekiel 2:8–3:3.

> Kinyitottam azért számat, és megetette velem azt a tekercset. És mondta nekem: Embernek fia, etesd meg hasadat, és töltsd meg beleid ezzel a tekerccsel, amelyet neked adok. Akkor megettem azt; és olyan édes volt a számban, mint a méz. Ezékiel 2:8–3:3.

If Ezekiel refused to eat the little book he would be in the rebellious house, and the “roll” of the “book” he was to eat was represented as “lamentations, and mourning, and woe,” representing a threefold message in the last days. The threefold message of the last days is the three angels messages of Revelation fourteen, and the context which Ezekiel presents those three messages, is the context of Islam and the third woe. The three messages possess an alpha and an omega, and the third is “woe,” a primary symbol of Islam, so the alpha must agree with the omega, therefore the “lamentations” represent the lamentations that began at 9/11 with the arrival of the seventh trumpet and third woe which would progressively escalate on into the seven last plagues. At the Sunday law “earthquake” of Revelation eleven, the third woe cometh quickly, and inspiration informs us that the unrighteous decree of Isaiah ten is that Sunday law. The verse begins by stating “woe” upon those who make unrighteous decrees.

Ha Ezékiel megtagadta volna, hogy megegye a kis könyvet, a lázadó házhoz tartozott volna; és a „könyvnek” az a „tekercse”, amelyet meg kellett ennie, úgy volt ábrázolva, mint „siralmak, gyász és jaj”, s ez az utolsó napokban hangzó hármas üzenetet jelképezi. Az utolsó napok hármas üzenete a Jelenések tizennegyedik fejezetének három angyali üzenete, és az az összefüggés, amelyben Ezékiel ezt a három üzenetet bemutatja, az iszlám és a harmadik jaj összefüggése. A három üzenetnek van egy alfája és egy ómegája, és a harmadik „jaj”, amely az iszlám elsődleges jelképe, tehát az alfának egyeznie kell az ómegával; ennélfogva a „siralmak” azokat a siralmakat jelképezik, amelyek 9/11-gyel kezdődtek a hetedik trombita és a harmadik jaj megérkezésekor, s amelyek fokozatosan tovább erősödnek egészen a hét utolsó csapásig. A Jelenések tizenegyedik fejezetének vasárnapi törvényhez kötődő „földrengésénél” a harmadik jaj hamar eljön, és az ihletett bizonyságtétel tudatja velünk, hogy Ézsaiás tizedik fejezetének igazságtalan rendelete ez a vasárnapi törvény. A vers azzal kezdődik, hogy „jaj” azoknak, akik igazságtalan rendeleteket hoznak.

Eating the manna was the first of three tests, the second was the “doubling” on the preparation day. And what were the preparing for? They were preparing for the Sabbath test, which is the third angel’s message.

A manna elfogyasztása volt a három próba közül az első, a második az előkészület napján történt „megkettőződés” volt. És mire készültek? A szombat próbájára készültek, amely a harmadik angyal üzenete.

That threefold miracle was also the first or alpha test of ten tests. God gave manna at the first step, then He gave a ‘double’ portion at the second step, but none at the third. The third test is different than the first two tests, for the third is the litmus test. Those three tests represent the alpha of a ten-step testing process that leads to the first Kadesh.

Az a hármas csoda egyúttal tíz próba első, avagy alfa-próbája is volt. Isten az első lépésnél mannát adott, a második lépésnél pedig „kettős” adagot, de a harmadiknál semmit. A harmadik próba különbözik az első kettőtől, mert a harmadik a döntő próba. Ez a három próba egy tízlépéses próbatételi folyamat alfáját jelképezi, amely az első Kádeshez vezet.

If you search the various theologians, you will find many lists of the ten tests that reach their conclusion at the first Kadesh. Almost all of them include the Red Sea as one of the ten tests, some include historical waymarks before the Red Sea during the plagues. They are all wrong.

Ha megvizsgálod a különböző teológusokat, sokféle felsorolást találsz a tíz próbatételről, amelyek az első Kádesnél jutnak végkövetkeztetésre. Szinte mindegyikük a Vörös-tengert is a tíz próbatétel egyikének tekinti, némelyek pedig a Vörös-tenger előtti történelmi határjelzőket is beleszámítják a csapások idején. Mindnyájan tévednek.

The first test is the manna. Paul identifies that the Red Sea crossing was baptism.

Az első próba a manna. Pál kijelenti, hogy a Vörös-tengeren való átkelés a keresztség volt.

> Moreover, brethren, I would not that ye should be ignorant, how that all our fathers were under the cloud, and all passed through the sea; And were all baptized unto Moses in the cloud and in the sea. 1 Corinthians 10:1, 2.

> Továbbá, atyámfiai, nem akarom, hogy tudatlanok legyetek afelől, hogy a mi atyáink mindnyájan a felhő alatt voltak, és mindnyájan átmentek a tengeren; és mindnyájan megkeresztelkedtek Mózesre a felhőben és a tengerben. 1 Korinthus 10:1, 2.

Moses typifies Jesus, and Jesus’ baptism identifies a testing process, threefold in nature, beginning with and emphasizing the test of appetite. The cross was typified by the Passover in Egypt. When they came out on the other side of the Red Sea, Christ was resurrected as the first fruit offering. When He came out of the watery grave at the hands of John the Baptist, Christ (the first fruit offering) began a forty-day testing process. After He was resurrected as typified by His baptism, there were forty days that Christ interacted with the disciples’ face to face. The testing process begins after the Red Sea crossing, as certainly as Christ was driven by the Spirit into the wilderness as soon as He came out of the water.

Mózes Jézus előképe, Jézus keresztsége pedig egy próbatételi folyamatot jelöl, amely hármas természetű, és amely az étvágy próbájával kezdődik, azt hangsúlyozva. A keresztet az egyiptomi páska előképezte. Amikor a Vörös-tenger túlsó partjára jutottak, Krisztus feltámadt mint a zsengeáldozat. Amikor Keresztelő János keze által kijött a vizes sírból, Krisztus (a zsengeáldozat) megkezdett egy negyvennapos próbatételi folyamatot. Miután feltámadt, amint azt keresztsége előképezte, negyven napon át Krisztus színről színre érintkezett a tanítványokkal. A próbatételi folyamat a Vörös-tengeren való átkelés után kezdődik, éppoly bizonyosan, ahogyan Krisztust a Lélek a pusztába vitte, mihelyt kijött a vízből.

The first test for Christ was appetite, for the Bread of Heaven took up His anointed work right where Adam had fallen. The first test after the Red Sea is the threefold manna test typifying the threefold test upon the Bread of Heaven. Christ’s testing began after He came out of the water, so the ten tests must also begin ‘after’ they came out of the water. Christ was then confronted with a threefold test, set within the context of appetite, as typified by the threefold test of the manna that began after the Spirit had driven ancient Israel out of Egypt and into the wilderness.

Krisztus első próbája az étvágy próbája volt, mert a Menny Kenyere felkent munkáját éppen ott vette fel, ahol Ádám elbukott. A Vörös-tenger utáni első próba a hármas mannateszt, amely a Menny Kenyerére nehezedő hármas próbát példázza. Krisztus megpróbáltatása azután kezdődött, hogy kijött a vízből, így a tíz próbának is azután kell kezdődnie, hogy ők kijöttek a vízből. Krisztus ezután egy hármas próbával szembesült, az étvágy összefüggésrendszerébe helyezve, amint azt előképezte a manna hármas próbája, amely azután kezdődött, hogy a Lélek az ősi Izráelt kiűzte Egyiptomból és a pusztába vitte.

The other lists that conjecture about what rebellions are represented by the ten tests that culminate at Kadesh identify Aaron’s golden calf rebellion as one of those ten tests, but they are wrong.

Azok a további felsorolások, amelyek találgatásokba bocsátkoznak afelől, hogy a Kádesnél tetőző tíz próba mely lázadásokat jelképezi, Áron aranyborjú miatti lázadását e tíz próba egyikeként azonosítják, ám tévednek.

The provocation of the golden calf represents two tests. It is an essential element of the golden calf’s symbolism. The idolatry manifested when the people thought God would not see, was followed by the return of Moses. Then the people made a choice to remain idolaters in full view of God, as represented by Moses.

Az aranyborjúval való ingerelés két próbatételt jelképez. Ez az aranyborjú szimbolikájának lényegi eleme. A bálványimádást, amely akkor nyilvánult meg, amikor a nép azt gondolta, hogy Isten nem látja, Mózes visszatérése követte. Ezt követően a nép azt a döntést hozta, hogy továbbra is bálványimádó marad Isten teljes színe előtt, akit Mózes képviselt.

In the twofold escalating rebellion, we see a prophetic division in the tribes, when the tribe of Levi became exclusively assigned to the sanctuary work, for until that rebellion, the sanctuary work was to be accomplished by the firstborn of every tribe. No longer would that be the case. Now the faithful tribe of Levi would maintain the temple. “Division” or separation into ‘two’ is an element of the prophetic characteristic of the golden calf.

A kettős, fokozódó lázadásban a törzsek prófétai szétválását látjuk, amikor Lévi törzse kizárólagosan a szentély szolgálatára rendeltetett, mert addig a lázadásig a szentély szolgálatát minden törzs elsőszülöttjeinek kellett ellátniuk. Ez többé nem így lesz. Most a hűséges Lévi törzse fogja fenntartani a templomot. A „megosztás”, vagyis a „kettőbe” való elkülönülés az aranyborjú prófétai jellegzetességének egyik eleme.

Aaron’s rebellion typified the rebellion of Jeroboam, the first king of the northern kingdom of Israel. Jeroboam ‘doubles’ the golden calves, placing one in Bethel and one in Dan. Aaron and Jeroboam are representing parallel histories, which is the history of the formation of the image of the beast. The history of the image of the beast is fulfilled in two periods, divided by the Sunday law in the United States. The image of the beast is a symbol of the combination of church and state which is set up first in the United States, and then in the world.

Áron lázadása Jeroboámnak, Izráel északi királysága első királyának lázadását vetítette előre. Jeroboám „megkettőzi” az aranyborjúkat: egyiket Bételben, a másikat Dánban állítja fel. Áron és Jeroboám párhuzamos történelmi vonalakat képviselnek, amelyek a fenevad képmása kialakulásának történetét alkotják. A fenevad képmásának története két korszakban teljesedik be, amelyeket az Egyesült Államokban bevezetett vasárnaptörvény választ el egymástól. A fenevad képmása az egyház és az állam összekapcsolódásának jelképe, amely először az Egyesült Államokban, majd az egész világon állíttatik fel.

There is always a division associated with symbols of the image of the beast. With Aaron it was the separation of the Levites, with Jeroboam it was the separation of the twelve tribes into two southern and ten northern tribes.

A fenevad képének jelképeihez mindig valamilyen megosztottság kapcsolódik. Áron esetében ez a léviták elkülönülése volt, Jeroboám esetében pedig a tizenkét törzs kettéválása két déli és tíz északi törzsre.

The symbol of that relationship of church and state is called “the image of the beast” by John in the book of Revelation. Aaron and Jeroboams’ golden calves were images of a beast, and the beast they were images of is Babylon, for the first kingdom of Bible prophecy is represented by a head of “gold” in Daniel chapter two. The image of the beast represents two tests, for the test is first brought upon the earth beast—the United States, then in chapter thirteen of Revelation the United States forces the world to set up an image to the beast. The first test is the USA, then the world.

Az egyház és az állam ama kapcsolatának jelképe, amelyet János a Jelenések könyvében „a fenevad képének” nevez. Áron és Jeroboámok aranyborjai egy fenevad képmásai voltak, és az a fenevad, amelynek képmásai voltak, Babilon, mert a bibliai prófécia első királyságát Dániel könyve második fejezetében egy „arany” fej jelképezi. A fenevad képe két próbát jelképez, mert a próba először a földi fenevadra — az Egyesült Államokra — jön, majd a Jelenések tizenharmadik fejezetében az Egyesült Államok arra kényszeríti a világot, hogy állítsa fel a fenevad képmását. Az első próba az USA, azután a világ.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> „Amint Amerika, a vallásszabadság földje, a pápasággal egyesülve erőszakot tesz a lelkiismereten, és arra kényszeríti az embereket, hogy a hamis szombatot tiszteljék, a földkerekség minden országának népei az ő példáját fogják követni.” Testimonies, 6. kötet, 18.

> “Foreign nations will follow the example of the United States. Though she leads out, yet the same crisis will come upon our people in all parts of the world.” Testimonies, volume 6, 395.

> „A külföldi nemzetek követni fogják az Egyesült Államok példáját. Jóllehet ő jár az élen, mégis ugyanaz a válság fog népünkre szakadni a világ minden részén.” Testimonies, 6. kötet, 395.

The golden calf rebellion is twofold and marks two of the first nine tests which lead to the tenth and final test at the first Kadesh. When Aaron and Jeroboams’ rebellions are brought together “line upon line” you find Aaron, the high priest representing a church and Jeroboam, the king of Israel, representing the state. The two lines together are a symbol of a church state combination. Jeroboam’s two altars were set up in Bethel, (meaning church) and Dan (meaning judgment) and together representing the combination of church and state. With these points in place, we will begin to identify the ten tests.

Az aranyborjú miatti lázadás kettős, és az első kilenc próba közül kettőt jelöl, amelyek az első Kádesnél a tizedik és végső próbához vezetnek. Amikor Áron és Jeroboám lázadásait „sorról sorra” egymás mellé állítjuk, azt találjuk, hogy Áron, a főpap, egy egyházat képvisel, Jeroboám pedig, Izráel királya, az államot képviseli. A két vonal együtt az egyház és állam összefonódásának jelképe. Jeroboám két oltára Bételben (jelentése: egyház) és Dánban (jelentése: ítélet) állíttatott fel, és együtt az egyház és állam egyesülését jelképezik. E pontok rögzítése után megkezdjük a tíz próba azonosítását.

The ten tests are set within the context of the Sabbath rest (Hebrews 3–4). They begin with the threefold miracle of the manna and its lesson upon the Sabbath and it ends at the tenth test, the first Kadesh. That first Kadesh is “the day of provocation in the Scriptures,” and Paul places the final rebellion in the context of the Sabbath test. The alpha test was the Sabbath, as symbolized by manna, and the tenth and omega test at the first Kadesh was also the Sabbath rest. Alpha and Omega always represents the end with the beginning.

A tíz próba a szombat nyugalmának összefüggésébe van helyezve (Zsidókhoz 3–4). A manna hármas csodájával és annak a szombatra vonatkozó tanulságával kezdődnek, és a tizedik próbával, az első Kádessel végződnek. Ez az első Kádes „az ingerlés napja az Írásokban”, és Pál a végső lázadást a szombat próbájának összefüggésébe helyezi. Az alfa-próba a szombat volt, amint azt a manna jelképezte, és a tizedik, azaz ómega-próba az első Kádesnél ugyancsak a szombat nyugalma volt. Az Alfa és az Ómega mindig a véget a kezdettel együtt jelképezi.

> Wherefore (as the Holy Ghost saith, Today if ye will hear his voice, Harden not your hearts, as in the provocation, in the day of temptation in the wilderness: When your fathers tempted me, proved me, and saw my works forty years. Wherefore I was grieved with that generation, and said, They do alway err in their heart; and they have not known my ways. So I sware in my wrath, They shall not enter into my rest.)

> Annakokáért (amint a Szentlélek mondja: Ma, ha az ő szavát halljátok, meg ne keményítsétek a ti szíveteket, mint az elkeseredéskor, a kísértés napján a pusztában; ahol a ti atyáitok megkísértettek engem, próbára tettek engem, és látták cselekedeteimet negyven esztendeig. Azért megharagudtam arra a nemzedékre, és mondtam: Mindenkor tévelyegnek szívükben, ők pedig nem ismerték meg az én utaimat. Úgy megesküdtem haragomban: Nem mennek be az én nyugodalmamba.)

> Take heed, brethren, lest there be in any of you an evil heart of unbelief, in departing from the living God. But exhort one another daily, while it is called Today; lest any of you be hardened through the deceitfulness of sin. For we are made partakers of Christ, if we hold the beginning of our confidence stedfast unto the end;

> Vigyázzatok, atyámfiai, hogy valakiben közületek ne legyen hitetlenségnek gonosz szíve, elszakadván az élő Istentől. Hanem intsétek egymást minden napon, míg tart a ma; hogy meg ne keményíttessék valamelyikőtök a bűn csalárdsága által. Mert Krisztus részeseivé lettünk, ha a bizodalom kezdetét mindvégig erősen megtartjuk;

> While it is said, Today if ye will hear his voice, harden not your hearts, as in the provocation. For some, when they had heard, did provoke: howbeit not all that came out of Egypt by Moses. But with whom was he grieved forty years? was it not with them that had sinned, whose carcases fell in the wilderness? And to whom sware he that they should not enter into his rest, but to them that believed not? So we see that they could not enter in because of unbelief.

> Miközben azt mondja: Ma, ha az ő szavát halljátok, meg ne keményítsétek a ti szíveteket, mint az elkeseredéskor. Mert némelyek, noha hallották, mégis elkeserítették őt; de nem mindazok, akik Mózes által kijöttek Egyiptomból. De kikre haragudott negyven esztendeig? Vajon nem azokra-é, akik vétkeztek, akiknek holttestei elhullottak a pusztában? És kiknek esküdött meg, hogy nem mennek be az ő nyugodalmába, ha nem azoknak, akik nem hittek? Látjuk tehát, hogy hitetlenség miatt nem mehettek be.

> Let us therefore fear, lest, a promise being left us of entering into his rest, any of you should seem to come short of it. For unto us was the gospel preached, as well as unto them: but the word preached did not profit them, not being mixed with faith in them that heard it.

> Féljünk tehát, hogy amíg még fennáll az ő nyugalmába való bemenetel ígérete, senki se tűnjék közületek olyannak, mint aki híjával maradt annak. Mert nekünk is hirdettetett az evangélium, miképpen azoknak is; de nekik nem használt a hallott ige, mivel nem párosult hittel azokban, akik hallották.

> For we which have believed do enter into rest, as he said, As I have sworn in my wrath, if they shall enter into my rest: although the works were finished from the foundation of the world. For he spake in a certain place of the seventh day on this wise, And God did rest the seventh day from all his works. And in this place again, If they shall enter into my rest.

> Mert mi, akik hívőkké lettünk, bemegyünk a nyugalomba, amint ő mondta: Amint megesküdtem haragomban: nem mennek be az én nyugalmamba; jóllehet a cselekedetek a világ alapításától fogva bevégeztettek. Mert valahol így szólt a hetedik napról: És megnyugodott Isten a hetedik napon minden cselekedetétől. És e helyen ismét: Nem mennek be az én nyugalmamba.

> Seeing therefore it remaineth that some must enter therein, and they to whom it was first preached entered not in because of unbelief: Again, he limiteth a certain day, saying in David, Today, after so long a time; as it is said, Today if ye will hear his voice, harden not your hearts.

> Mivel tehát még hátravan, hogy némelyek bemenjenek abba, és akiknek először hirdettetett, nem mentek be hitetlenség miatt: ismét meghatároz egy bizonyos napot, Dávid által mondván: Ma, ennyi idő múltán; amint meg van írva: Ma, ha az ő szavát halljátok, meg ne keményítsétek a ti szíveteket.

> For if Jesus had given them rest, then would he not afterward have spoken of another day.

> Mert ha Jézus nyugodalmat adott volna nekik, akkor nem szólt volna azután egy másik napról.

> There remaineth therefore a rest to the people of God. For he that is entered into his rest, he also hath ceased from his own works, as God did from his. Let us labour therefore to enter into that rest, lest any man fall after the same example of unbelief. Hebrews 3:8–4:11.

> Annakokáért megvan a nyugalom az Isten népe számára. Mert aki bement az ő nyugalmába, az maga is megnyugodott a maga cselekedeteitől, miképpen Isten is a magáéiétól. Igyekezzünk tehát bemenni abba a nyugalomba, hogy valaki el ne essék a hitetlenség ugyanazon példája szerint. Zsidókhoz írt levél 3:8–4:11.

At “the day of provocation” the message of Joshua and Caleb was rejected. The passage is based upon a class who will not enter in, because of unbelief in a message they have heard. The message is represented by “rest.”

„Az ingerelés napján” Józsué és Káleb üzenetét elutasították. Az igehely egy olyan csoportra vonatkozik, amely nem megy be hitetlensége miatt egy hallott üzenettel szemben. Az üzenetet a „nyugalom” jelképezi.

> “Those who are unwilling to give the Lord faithful, earnest, loving service will not find spiritual rest in this life nor in the life to come. ‘There remaineth therefore a rest to the people of God. . . . Let us labor therefore to enter into that rest, lest any man fail after the same example of unbelief.’ The rest here spoken of is the rest of grace, obtained by following the prescription. ‘Labor diligently.’” Pacific Union Recorder, November 7, 1901.

> „Azok, akik nem hajlandók hűséges, buzgó, szeretetteljes szolgálatot végezni az Úrnak, sem ebben az életben, sem az eljövendő életben nem találnak lelki nyugalmat. „Annakokáért megvan még a szombatja az Isten népének.... Igyekezzünk azért bemenni abba a nyugalomba, hogy valaki a hitetlenségnek ugyanazon példájába ne essék.” Az itt említett nyugalom a kegyelem nyugalma, amely az előírás követése által nyerhető el. „Szorgalmatosan munkálkodjatok.”” Pacific Union Recorder, 1901. november 7.

The “rest” is a message represented by the message of Joshua and Caleb. Paul employs the truths associated with the seventh-day Sabbath as a symbol of the message of “rest” that was rejected by those who were destined to die in the wilderness.

A „nyugalom” olyan üzenet, amelyet Józsué és Káleb üzenete képvisel. Pál a hetedik napi szombathoz kapcsolódó igazságokat a „nyugalom” üzenetének jelképeként alkalmazza, amelyet azok utasítottak el, akik arra voltak rendelve, hogy a pusztában haljanak meg.

The expression, “Today if ye will hear his voice” is the same as the book of Revelation’s emphasis upon any man who hears the voice of the Spirit, which is to hear the message of the Spirit, which is the message of the latter rain, which is the message of the “rest.” At Kadesh that voice sounded and the rebels selected a new leader to return them to Egypt. The history of this provocation is addressed in Psalm 95 and by Paul in Hebrews. The history identifies the failure of ancient Israel at their tenth test. The alpha test of the ten tests began with the threefold miracle of the manna representing the three angels’ messages, the Law of God, the Sabbath rest, the Bread of Heaven, obedience and judgment—and the last of the ten tests was the test of the “rest.” The “rest” of grace as Sister White states, is the symbol of the latter rain. Kadesh is a symbol of the test of either accepting or rejecting the message of the latter rain that is presented “line upon line.”

A „Ma, ha az ő szavát halljátok” kifejezés ugyanaz, mint a Jelenések könyvének hangsúlya bármely emberre nézve, aki hallja a Lélek szavát; ez pedig a Lélek üzenetének meghallását jelenti, amely az utolsó eső üzenete, s amely a „nyugalom” üzenete. Kádesnél ez a hang felhangzott, és a lázadók új vezetőt választottak, hogy visszatérjenek Egyiptomba. Ennek az elkeserítésnek a történetét a 95. zsoltár, valamint Pál a Zsidókhoz írt levélben tárgyalja. A történet azonosítja az ősi Izráel kudarcát a tizedik próbájuk idején. A tíz próba alfa-próbája a manna hármas csodájával kezdődött, amely a három angyal üzenetét, Isten törvényét, a szombati nyugalmat, a menny kenyerét, az engedelmességet és az ítéletet jelképezi — és a tíz próba közül az utolsó a „nyugalom” próbája volt. A „nyugalom” mint kegyelem, amint White testvérnő kijelenti, az utolsó eső jelképe. Kádes annak a próbának a jelképe, hogy valaki elfogadja vagy elutasítja az utolsó eső üzenetét, amely „szabályra szabály” adatik.

Line upon line the “rest” is the outpouring of the Holy Spirit represented as the latter rain. The “rest” is also the seventh-day Sabbath, the very seal that is placed upon the faithful during the latter rain period. The “rest” is the grace that represents the power imparted to the one hundred and forty-four thousand when their sins are forever blotted out. That grace is not alone the power that is imparted representing sanctification, but is also the grace that provides justification when Christ’s blood is used to remove the sins of the repentant soul. The “rest” of grace is the message of the righteousness of Christ, a righteousness that provides the grace (power) to live without sinning, and the grace that transforms a Laodicean unto a Philadelphian. Once transformed by the grace of justification, the former Laodicean, as a Philadelphian, through the power of grace, walks upon the sanctified pathway that leads to glorification. The “rest” is the message of the third angel, as represented as “justification by faith in verity.” This being the case, Kadesh pointed to 1888.

Sorról sorra a „nyugalom” a Szentlélek kiáradása, amelyet a késői eső jelképez. A „nyugalom” egyúttal a hetedik napi szombat is, az a pecsét, amely a hűségesekre helyeztetik a késői eső időszaka alatt. A „nyugalom” az a kegyelem is, amely azt az erőt jelképezi, amely a száznegyvennégyezernek adatik, amikor bűneik örökre eltöröltetnek. Ez a kegyelem nem csupán az a közölt erő, amely a megszentelődést jelenti, hanem az a kegyelem is, amely a megigazulást biztosítja, amikor Krisztus vére felhasználtatik a bűnbánó lélek bűneinek eltávolítására. A kegyelem „nyugalma” Krisztus igazságának üzenete, olyan igazságé, amely megadja a kegyelmet (erőt) a bűn nélküli élethez, valamint azt a kegyelmet, amely egy laodiceait filadelfiaivá alakít át. Miután a megigazulás kegyelme által átalakult, az egykori laodiceai filadelfiaiként a kegyelem ereje által azon megszentelt ösvényen jár, amely a megdicsőüléshez vezet. A „nyugalom” a harmadik angyal üzenete, úgy ábrázolva, mint „megigazulás hit által, valóságosan”. Mivel ez így van, Kádes 1888-ra mutatott.

The first Kadesh identifies the message of “rest” that is the “gospel” message. The everlasting gospel is ‘the work of Christ in introducing a threefold testing process which develops and then manifests two classes of worshippers.’ The message of the everlasting gospel of “rest” at the first Kadesh represents the threefold message of the everlasting gospel that is governed by the threefold work of the Holy Spirit who convicts of sin, righteousness and judgment. Those three steps are the identical three testing steps in the test of the manna!

Az első Kádes azonosítja a „nyugalom” üzenetét, amely az „evangélium” üzenete. Az örökkévaló evangélium „Krisztus munkája egy hármas próbatételi folyamat bevezetésében, amely kifejleszt, majd nyilvánvalóvá tesz a hódolók két osztályát.” A „nyugalom” örökkévaló evangéliumának üzenete az első Kádesnél az örökkévaló evangélium hármas üzenetét jelképezi, amelyet a Szentlélek hármas munkája irányít, aki meggyőz bűn, igazság és ítélet tekintetében. E három lépés azonos a manna próbájának három próbatételi lépésével!

The ten tests begin with a threefold testing process, emphasizing the Law of God, the Sabbath and mankind’s responsibility to eat and digest God’s message. The first of the ten tests was threefold as was the tenth. The first test employs the manna, as a symbol of the Bread of Heaven exalting the seventh-day Sabbath. The last test employs “rest,” as the symbol of the final testing process of the latter rain which culminates at the Sunday law, where those who represent the Bread of Heaven are lifted up as an ensign of the Sabbath.

A tíz próba egy hármas próbatételi folyamattal kezdődik, hangsúlyozva Isten törvényét, a szombatot és az emberiség felelősségét arra nézve, hogy Isten üzenetét megegye és megeméssze. A tíz próba közül az első hármas volt, miként a tizedik is. Az első próba a mannát alkalmazza, mint a Menny Kenyerének jelképét, amely felmagasztalja a hetedik napi szombatot. Az utolsó próba a „nyugalmat” alkalmazza mint a késői eső végső próbatételi folyamatának jelképét, amely a vasárnaptörvénynél teljesedik be, ahol azok, akik a Menny Kenyerét képviselik, a szombat zászlójaként emeltetnek fel.

The beginning of the ten tests as with the ending of the ten tests emphasize the Sabbath, and the gospel message associated with the Sabbath, which is the everlasting gospel of the third angel. The first Kadesh is the omega of the ten tests, so the alpha of the ten tests must possess the same characteristics. Kadesh represented 1863, when the Lord had desired to finish His work and take His people home, but the entrance into the Promised Land was delayed.

A tíz próba kezdete, miként a tíz próba vége is, a szombatot hangsúlyozza, valamint a szombathoz kapcsolódó evangéliumi üzenetet, amely a harmadik angyal örökkévaló evangéliuma. Az első Kádes a tíz próba ómegája, ezért a tíz próba alfájának is ugyanazokkal a jellemzőkkel kell rendelkeznie. Kádes 1863-at jelképezte, amikor az Úr be akarta fejezni művét, és népét haza akarta vinni, de az Ígéret Földjére való bemenetel késedelmet szenvedett.

> “By reading the following scriptures we shall see how God regarded ancient Israel:

> „A következő igeszakaszok olvasása által meglátjuk, miként tekintett Isten az ősi Izráelre:

> “‘For the Lord hath chosen Jacob unto Himself, and Israel for His peculiar treasure.’ Psalm 135:4.

> „Mert az Úr magának választotta Jákóbot, Izráelt pedig az Ő tulajdon kincséül.” Zsoltárok 135:4.

> “‘For thou art an holy people unto the Lord thy God, and the Lord hath chosen thee to be a peculiar people unto Himself, above all the nations that are upon the earth.’ Deuteronomy 14:2.

> „Mert te szent népe vagy az Úrnak, a te Istenednek, és az Úr téged választott ki magának tulajdon népéül a föld színén levő valamennyi nemzet közül.” 5Mózes 14:2.

> “‘For thou art an holy people unto the Lord thy God: the Lord thy God hath chosen thee to be a special people unto Himself, above all people that are upon the face of the earth. The Lord did not set His love upon you, nor choose you, because ye were more in number than any people; for ye were the fewest of all people.’ Deuteronomy 7:6, 7.

> „Mert szent népe vagy te az Úrnak, a te Istenednek; téged választott ki az Úr, a te Istened, hogy saját népe légy Neki, minden nép fölött, amely a föld színén van. Nem azért fordította rátok szeretetét az Úr, és nem azért választott ki titeket, mert számosabbak voltatok bármely népnél; hiszen ti voltatok a legkevesebben minden nép között.” 5 Mózes 7:6, 7.

> “‘For wherein shall it be known here that I and Thy people have found grace in Thy sight? is it not in that Thou goest with us? so shall we be separated, I and Thy people, from all the people that are upon the face of the earth.’ Exodus 33:16.

> „Mert miből ismerhető meg itt, hogy én és a Te néped kegyelmet találtunk a Te színed előtt? Vajon nem abból, hogy velünk jársz? Így leszünk elkülönítve, én és a Te néped, a föld színén levő minden néptől.” 2Mózes 33:16.

> “How frequently ancient Israel rebelled, and how often they were visited with judgments, and thousands slain, because they would not heed the commands of God who had chosen them! The Israel of God in these last days are in constant danger of mingling with the world and losing all signs of being the chosen people of God. Read again Titus 2:13–15. We are here brought down to the last days, when God is purifying unto Himself a peculiar people. Shall we provoke Him as did ancient Israel? Shall we bring His wrath upon us by departing from Him and mingling with the world, and following the abominations of the nations around us?” Testimonies, volume 1, 282, 283.

> „Mily gyakran lázadt fel az ősi Izráel, és mily sokszor sújtották ítéletek, és ezreket öltek meg, mert nem hallgattak Isten parancsaira, aki kiválasztotta őket! Isten Izráele ezekben az utolsó napokban állandó veszélyben van annak, hogy elegyedik a világgal, és elveszíti minden jelét annak, hogy Isten választott népe. Olvassátok el újra a Titusz 2:13–15-öt. Itt eljutunk az utolsó napokhoz, amikor Isten egy tulajdon népet tisztít meg Magának. Vajon ingereljük-e Őt, miként az ősi Izráel tette? Vajon magunkra vonjuk-e haragját azáltal, hogy eltávozunk Tőle, elegyedünk a világgal, és a körülöttünk levő nemzetek utálatosságait követjük?” Testimonies, 1. kötet, 282., 283. o.

Sister White asks, “Shall we provoke Him as did ancient Israel?” We provoke him by mingling with the world, which is symbolized by Egypt, the very place that the rebels at Kadesh sought a leader to lead them back to. In 1863 the desire to return to Egypt and the selection of a new leader is represented by inspiration as desiring to be associated with the world.

White testvérnő ezt kérdezi: „Ingereljük-e Őt, miként az ősi Izráel tette?” Úgy ingereljük Őt, hogy elegyedünk a világgal, amelyet Egyiptom jelképez, éppen az a hely, ahová a Kádesnél fellázadtak vezetőt akartak választani, hogy visszavezesse őket. 1863-ban az Egyiptomba való visszatérés vágya és egy új vezető kiválasztása az ihletés szerint azt jelképezi, hogy az ember a világgal kíván kapcsolatba kerülni.

The passage we are now considering was preceded by Sister White’s commentary of ancient Israel not entering into the rest. In the context of their continuous rebellion, she set forth the verses identifying how God wished to relate to His bride, but His bride refused. The following passage leads into what we just read.

Az a szakasz, amelyet most vizsgálunk, azt követi, hogy White testvérnő kommentárt fűzött ahhoz, miként az ősi Izráel nem ment be a nyugalomba. Folyamatos lázadásuk összefüggésében tárta fel azokat a verseket, amelyek bemutatják, miként kívánt Isten az Ő menyasszonyával kapcsolatba lépni, de az Ő menyasszonya visszautasította ezt. A következő szakasz ahhoz vezet át, amit éppen most olvastunk.

In the passage she records, “God required His people to trust in Him alone. He did not wish them to receive help from those who did not serve Him.” In 1863, Laodicean Millerite Adventism formed an alliance with the government of the United States to help in their efforts to prevent their young men from being drafted into the deadliest war in American history.

Az általa feljegyzett szakaszban ez áll: „Isten azt kívánta népétől, hogy egyedül Benne bízzon. Nem akarta, hogy segítséget fogadjanak el azoktól, akik nem Őt szolgálják.” 1863-ban a laodiceai millerita adventizmus szövetségre lépett az Amerikai Egyesült Államok kormányával, hogy segítséget nyerjen azon törekvéseiben, melyek arra irányultak, hogy megakadályozzák fiatal férfiaik besorozását az amerikai történelem leghalálosabb háborújába.

> “We here read the warnings which God gave to ancient Israel. It was not His good pleasure that they should wander so long in the wilderness; He would have brought them immediately to the Promised Land had they submitted and loved to be led by Him; but because they so often grieved Him in the desert, He sware in His wrath that they should not enter into His rest, save two who wholly followed Him. God required His people to trust in Him alone. He did not wish them to receive help from those who did not serve Him.

> „Itt azokat az intéseket olvassuk, amelyeket Isten az ősi Izráelnek adott. Nem az volt az Ő jókedve, hogy oly soká bolyongjanak a pusztában; azonnal bevitte volna őket az Ígéret Földjére, ha engedelmeskedtek volna, és örömüket lelték volna abban, hogy Ő vezesse őket; de mivel oly gyakran megszomorították Őt a pusztában, megesküdött haragjában, hogy nem mennek be az Ő nyugodalmába, kivéve azt a kettőt, akik teljesen Őt követték. Isten azt kívánta népétől, hogy egyedül Benne bízzanak. Nem akarta, hogy azoktól fogadjanak el segítséget, akik nem szolgálták Őt.”

> “Please read Ezra 4:1–5: ‘Now when the adversaries of Judah and Benjamin heard that the children of the captivity builded the temple unto the Lord God of Israel; then they came to Zerubbabel, and to the chief of the fathers, and said unto them, Let us build with you: for we seek your God, as ye do; and we do sacrifice unto Him since the days of Esarhaddon king of Assur, which brought us up hither. But Zerubbabel, and Jeshua, and the rest of the chief of the fathers of Israel, said unto them, Ye have nothing to do with us to build an house unto our God; but we ourselves together will build unto the Lord God of Israel, as King Cyrus the king of Persia hath commanded us. Then the people of the land weakened the hands of the people of Judah, and troubled them in building, and hired counselors against them, to frustrate their purpose.’

> „Kérem, olvassák el Ezsdrás 4:1–5-öt: „Amikor pedig Júda és Benjámin ellenségei meghallották, hogy a fogságból visszatért fiak templomot építenek az Úrnak, Izráel Istenének, odamentek Zerubbábelhez és a családfők vezetőihez, és ezt mondták nekik: Hadd építsünk veletek együtt, mert a ti Isteneteket keressük, miképpen ti is; és néki áldozunk Assur királyának, Esarhaddonnak napjai óta, aki felhozott bennünket ide. De Zerubbábel, Jésua és Izráel családfőinek többi vezetője ezt mondta nekik: Nincs semmi közötök hozzánk abban, hogy házat építsünk a mi Istenünknek; hanem mi magunk együttesen fogunk építeni az Úrnak, Izráel Istenének, amint Círus, Perzsia királya megparancsolta nekünk. Ekkor az ország népe elerőtlenítette Júda népének kezeit, és háborgatta őket az építésben, és tanácsadókat fogadtak fel ellenük, hogy meghiúsítsák szándékukat.”

> “Ezra 8:21–23: ‘Then I proclaimed a fast there, at the river of Ahava, that we might afflict ourselves before our God, to seek of Him a right way for us, and for our little ones, and for all our substance. For I was ashamed to require of the king a band of soldiers and horsemen to help us against the enemy in the way: because we had spoken unto the king, saying, The hand of our God is upon all them for good that seek Him; but His power and His wrath is against all them that forsake Him. So we fasted and besought our God for this: and He was entreated of us.’

> „Ezsd 8:21–23: „Akkor böjtöt hirdettem ott, az Ahava folyó mellett, hogy megalázzuk magunkat Istenünk előtt, hogy jó utat kérjünk tőle magunknak, gyermekeinknek és minden javunknak. Mert szégyelltem a királytól katonai kíséretet és lovasokat kérni, hogy segítségünkre legyenek az úton az ellenség ellen; mivel ezt mondtuk a királynak: Istenünk keze javukra van mindazokon, akik őt keresik; de az ő hatalma és haragja mindazok ellen fordul, akik elhagyják őt. Ezért böjtöltünk, és könyörögtünk Istenünkhöz ezért; és ő meghallgatott minket.”

> “The prophet and these fathers did not regard the people of the land as worshipers of the true God, and though these professed friendship and wished to help them, they dared not unite with them in anything relating to His worship. When going up to Jerusalem to build the temple of God and to restore His worship, they would not ask help of the king to assist them in the way, but by fasting and prayer sought the Lord for help. They believed that God would defend and prosper His servants in their efforts to serve Him. The Creator of all things needs not the help of His enemies to establish His worship. He asks not the sacrifice of wickedness, nor accepts the offerings of those who have other gods before the Lord.

> „A próféta és ezek az atyák nem tekintették a föld népét az igaz Isten imádóinak, és bár azok barátságot színleltek és segíteni kívántak nekik, mégsem mertek velük egyesülni semmiben, ami az Ő imádatával kapcsolatos volt. Amikor felmentek Jeruzsálembe, hogy felépítsék Isten templomát és helyreállítsák az Ő imádatát, nem kértek segítséget a királytól az útra, hogy támogassa őket, hanem böjtöléssel és imádsággal keresték az Urat segítségért. Hitték, hogy Isten meg fogja oltalmazni és boldogulást ad szolgáinak az Ő szolgálatára irányuló erőfeszítéseikben. A mindenség Teremtőjének nincs szüksége ellenségei segítségére imádatának megalapításához. Nem kéri a gonoszság áldozatát, és nem fogadja el azok felajánlásait, akiknek az Úr előtt más isteneik vannak.”

> “We often hear the remark: ‘You are too exclusive.’ As a people we would make any sacrifice to save souls, or lead them to the truth. But to unite with them, to love the things that they love, and have friendship with the world, we dare not, for we should then be at enmity with God.” Testimonies, volume 1, 281, 282.

> „Gyakran halljuk ezt a megjegyzést: »Túlságosan kizárólagosak vagytok.« Nép gyanánt bármilyen áldozatra készek volnánk lelkek megmentéséért, vagy azért, hogy elvezessük őket az igazságra. De hogy egyesüljünk velük, szeressük azokat a dolgokat, amelyeket ők szeretnek, és barátságot tartsunk a világgal, azt nem merjük megtenni, mert akkor ellenséges viszonyba kerülnénk Istennel.” Testimonies, 1. kötet, 281–282.

Sister White states, in conjunction with her commentary of the rebellion of Kadesh, “The Creator of all things needs not the help of His enemies to establish His worship. He asks not the sacrifice of wickedness, nor accepts the offerings of those who have other gods before the Lord.” In 1863, the movement of Laodicean Millerite Adventism became a church and formed an alliance with the power that would enforce Sunday worship upon the nation and thereafter the world.

White testvér a Kádesnél történt lázadásról szóló magyarázatával összefüggésben kijelenti: „Minden dolgok Teremtőjének nincs szüksége ellenségei segítségére imádatának megalapításához. Nem kéri a gonoszság áldozatát, és nem fogadja el azok felajánlásait, akiknek az Úr előtt más isteneik vannak.” 1863-ban a laodíceai millerita adventizmus mozgalma egyházzá vált, és szövetségre lépett azzal a hatalommal, amely a vasárnapünneplést a nemzetre, majd azt követően az egész világra fogja kényszeríteni.

In the next article, we will continue our considerations of the prophetic lines that contribute to 1863, which is the capstone of the prophetic period of 1844 unto 1863.

A következő cikkben folytatjuk azon prófétai vonalak vizsgálatát, amelyek 1863-hoz vezetnek, s amely az 1844-től 1863-ig terjedő prófétai időszak záróköve.

> The thing that hath been, it is that which shall be; and that which is done is that which shall be done: and there is no new thing under the sun. Is there any thing whereof it may be said, See, this is new? it hath been already of old time, which was before us. I know that, whatsoever God doeth, it shall be for ever: nothing can be put to it, nor any thing taken from it: and God doeth it, that men should fear before him. That which hath been is now; and that which is to be hath already been; and God requireth that which is past. Ecclesiastes 1:9, 10; 3:14, 15.

> Ami volt, ugyanaz lesz, és ami történt, ugyanaz fog történni; és nincs semmi új a nap alatt. Van-e valami, amiről azt lehetne mondani: Íme, ez új? Már megvolt régtől fogva, előttünk való időkben. Tudom, hogy mindaz, amit Isten cselekszik, örökké megmarad; ahhoz semmit sem lehet hozzátenni, és abból semmit sem lehet elvenni; és Isten azért cselekszi ezt, hogy féljék őt az emberek. Ami volt, az most is van; és aminek lennie kell, már régen megvolt; és Isten számon kéri a múltat. Prédikátor 1:9, 10; 3:14, 15.

Back to Articles