Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Twenty

A Negyvenedik Vers Rejtett Története – Huszadik szám

The Second Woe - Part Seven - Ezekiel

A második jaj – Hetedik rész – Ezékiel

Author

Jeff Pippenger

Published

July 29, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

It is an acceptable biblical understanding to identify the prophet Ezekiel as thirty years old in his opening verses.

Biblikusan elfogadható értelmezés, hogy Ezékiel prófétát nyitó verseiben harmincévesként azonosítsuk.

> Now it came to pass in the thirtieth year, in the fourth month, in the fifth day of the month, as I was among the captives by the river of Chebar, that the heavens were opened, and I saw visions of God. In the fifth day of the month, which was the fifth year of king Jehoiachin’s captivity, The word of the Lord came expressly unto Ezekiel the priest, the son of Buzi, in the land of the Chaldeans by the river Chebar; and the hand of the Lord was there upon him. Ezekiel 1:1–3.

> Történt pedig a harmincadik esztendőben, a negyedik hónapban, a hónap ötödik napján, mikor a foglyok között voltam a Kebár folyó mellett, hogy megnyíltak az egek, és isteni látomásokat láttam. A hónap ötödik napján, amely Jójákin király fogságának ötödik esztendeje volt, az Úr szava kifejezetten szólt Ezékiel paphoz, Buzi fiához, a káldeusok földjén, a Kebár folyó mellett; és ott volt rajta az Úr keze. Ezékiel 1:1–3.

Some believe “the thirtieth year” is based upon a specific jubilee cycle, which began with king Josiah and ended with verse one of chapter forty.

Némelyek úgy vélik, hogy „a harmincadik év” egy meghatározott jubileumi cikluson alapul, amely Jósiás királlyal kezdődött, és a negyvenedik fejezet első versével ért véget.

> In the five and twentieth year of our captivity, in the beginning of the year, in the tenth day of the month, in the fourteenth year after that the city was smitten, in the selfsame day the hand of the Lord was upon me, and brought me thither. Ezekiel 40:1.

> Fogságunk huszonötödik évében, az év kezdetén, a hónap tizedik napján, tizennégy esztendővel azután, hogy a város megveretett, ugyanazon a napon az Úr keze rajtam volt, és odavitt engem. Ezékiel 40:1.

Biblical chronologists date verse one of chapter forty as either April 28 or October 22, 573 BC. All the prophets identify the latter days, so the fall date of October 22, 573 BC is the omega date of a line that began fifty years prior in what is called “Josiah’s Great Passover” on May 5, 622 BC.

A bibliai kronológusok a negyvenedik fejezet első versét Kr. e. 573. április 28-ára vagy október 22-ére datálják. Valamennyi próféta az utolsó napokat azonosítja, ezért Kr. e. 573. október 22-ének őszi dátuma annak a vonalnak az ómega-dátuma, amely ötven évvel korábban kezdődött az úgynevezett „Jósiás nagy páskájában”, Kr. e. 622. május 5-én.

The number thirty is a symbol of the priests who were to be thirty years old when they began to serve. Whether verse one through three of Ezekiel one, is identifying Ezekiel’s age as thirty, or simply as a symbol of a priest he would also be represented as thirty years old. If the thirty years of verse one is as others believe; representing the thirtieth year since Josiah’s Great Passover in 622 BC, the prophetic implications are still the same.

A harmincas szám azoknak a papoknak a jelképe, akiknek harmincévesnek kellett lenniük, amikor megkezdték szolgálatukat. Akár Ezékiel 1,1–3 Ezékiel életkorát jelöli meg harmincnak, akár egyszerűen egy pap jelképeként, ő mindenképpen harmincévesként jelenik meg. Ha pedig az első versben említett harminc év – amint mások vélik – a Jósiás nagy páskájától számított harmincadik évet jelenti Kr. e. 622-től, a prófétai következmények akkor is ugyanazok maradnak.

Josiah means “foundation,” and his Great Passover began a jubilee period that ended on October 22 on the Day of Atonement 573 BC. The “jubilee line” from Josiah to October 22 aligns with the history of 1840 to 1844. The foundations of 1840 were represented by king Josiah and also by Josiah Litch. October 22 was represented by the horn of the jubilee trumpet being sounded along with the horn of the Day of Atonement.

Jósiás jelentése „alap”, és az ő nagy páskája egy olyan jubileumi időszakot kezdett, amely Kr. e. 573-ban, az engesztelés napján, október 22-én ért véget. A Jósiástól október 22-éig húzódó „jubileumi vonal” összhangban áll az 1840-től 1844-ig terjedő történelemmel. 1840 alapjait Jósiás király képviselte, és ugyanígy Josiah Litch is. Október 22-ét a jubileumi trombita szarvának megszólaltatása jelképezte, együtt az engesztelés napjának szarvával.

> And thou shalt number seven sabbaths of years unto thee, seven times seven years; and the space of the seven sabbaths of years shall be unto thee forty and nine years. Then shalt thou cause the trumpet of the jubilee to sound on the tenth day of the seventh month, in the day of atonement shall ye make the trumpet sound throughout all your land. Leviticus 25:8, 9.

> Számlálj azért magadnak hét évhetet, hétszer hét esztendőt; és a hét évhét ideje legyen neked negyvenkilenc esztendő. Akkor fúvasd meg a kürtöt, a jubileum kürtjét a hetedik hónap tizedik napján; az engesztelés napján fúvassátok meg a kürtöt egész földeteken. 3 Mózes 25:8, 9.

Ezekiel is set within the Jubilee line from king Josiah to October 22, a line that represents Revelation ten’s first and second angels from 1840 unto 1844. Ezekiel represents the Millerites of the first and second angels and the one hundred and forty-four thousand of the third angel. Ezekiel represents the priesthood of the one hundred and forty-four thousand, but his primary prophetic attribute is that he is a prophet.

Ezékiel a jubileumi vonalba illeszkedik Jósiás királytól október 22-éig, egy olyan vonalba, amely A jelenések könyve tizedik fejezetének első és második angyalát jelképezi 1840-től 1844-ig. Ezékiel az első és második angyal milleritáit, valamint a harmadik angyal száznegyvennégyezerét képviseli. Ezékiel a száznegyvennégyezer papságát képviseli, elsődleges prófétai jellemzője azonban az, hogy próféta.

## Prophet, Priest and King

Próféta, Pap és Király

There are three biblical characters that began to serve when thirty years of age. Along with Ezekiel were David and Joseph. Because they all began to serve at the age of thirty, they are all priests. David is a symbol of the king, Joseph is the priest and Ezekiel is the prophet in the threefold kingdom of glory that consists of a prophet, a priest and a king.

Három bibliai személy van, aki harmincéves korában kezdett szolgálni. Ezékiellel együtt Dávid és József tartozik ide. Mivel mindannyian harmincéves korukban kezdték meg szolgálatukat, valamennyien papok. Dávid a király jelképe, József a papé, Ezékiel pedig a prófétáé a dicsőség hármas királyságában, amely prófétából, papból és királyból áll.

However we might apply the prophet Ezekiel as a symbol, he is a priest, and when applied in the line of the jubilee from Josiah to October 22, Ezekiel is a priest who would represent a priest in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand as typified by the history of 1840 to 1844 and king Josiah to October 22, 573 BC.

Bárhogyan alkalmazzuk is Ezékiel prófétát jelképként, ő pap, és amikor a jubileum vonalán Jósiástól október 22-ig alkalmazzuk, Ezékiel olyan pap, aki a száznegyvennégyezer pecsételésének idején egy papot képviselne, amint azt az 1840-től 1844-ig terjedő történelem, valamint Jósiás királytól i. e. 573. október 22-ig terjedő időszak előképezi.

## Twenty-two

Huszonkettő

The Bible is clear that Ezekiel ministered for twenty-two years. “Twenty-two” is a symbol of the one hundred and forty-four thousand who are the ensign of Divinity combined with humanity. In the history represented by Josiah’s Passover unto chapter forty’s October 22’s Jubilee celebration, Josiah’s Passover typified the work of Josiah Litch in 1838 and 1840. That work was setting forth the time prophecies of the first and second woes. It can now be seen that the prophecy of the first and second woes is much larger than the pioneers recognized.

A Biblia világosan kijelenti, hogy Ezékiel huszonkét éven át szolgált. A „huszonkettő” a száznégynégyezer jelképe, akik az istenség és az emberiség egyesülésének zászlajelvénye. A Jósiás páskája által jelképezett történelemben, egészen a negyvenedik fejezet október 22-i jubileumi ünnepéig, Jósiás páskája Josiah Litch 1838-ban és 1840-ben végzett munkáját előképezte. Ez a munka az első és a második jaj időpróféciáinak előterjesztése volt. Most már látható, hogy az első és a második jaj próféciája sokkal tágasabb, mint ahogyan az úttörők felismerték.

Ezekiel as a biblical prophet identifies more specific dates in his writings than any other biblical author.

Ezékiel mint bibliai próféta írásaiban több konkrét dátumot jelöl meg, mint bármely más bibliai szerző.

Ezekiel is the omega of the day equaling a year in Bible prophecy. In the book of Numbers, the alpha mention of the day year principle is represented at the first rebellion at Kadesh that brought about forty years of wandering in the wilderness. The last, or omega rebellion is being represented by Ezekiel in chapter four as Jerusalem is destroyed.

Ezékiel a nap-egy-év elvének ómegája a bibliai próféciában. A Számok könyvében a nap–év elv alfa említése a Kádesnél történt első lázadásban jut kifejezésre, amely negyvenévi pusztai vándorlást idézett elő. Az utolsó, vagyis ómega lázadást Ezékiel a negyedik fejezetben ábrázolja, amikor Jeruzsálem elpusztul.

## Alpha

Alfa

> After the number of the days in which ye searched the land, even forty days, each day for a year, shall ye bear your iniquities, even forty years, and ye shall know my breach of promise. I the Lord have said, I will surely do it unto all this evil congregation, that are gathered together against me: in this wilderness they shall be consumed, and there they shall die. Numbers 14:34, 35.

> Amennyi napig kikémleltétek a földet, vagyis negyven napig, minden egyes napért egy-egy esztendőt számítva, negyven esztendeig hordozzátok majd bűneiteket, és megtudjátok, mit jelent az én ígéretem visszavonása. Én, az Úr, megmondtam: bizony megcselekszem ezt az egész gonosz gyülekezettel, amely ellenem gyűlt össze; ebben a pusztában emésztetnek meg, és ott halnak meg. 4Mózes 14:34, 35.

## Omega

Ómega

> Lie thou also upon thy left side, and lay the iniquity of the house of Israel upon it: according to the number of the days that thou shalt lie upon it thou shalt bear their iniquity. For I have laid upon thee the years of their iniquity, according to the number of the days, three hundred and ninety days: so shalt thou bear the iniquity of the house of Israel. And when thou hast accomplished them, lie again on thy right side, and thou shalt bear the iniquity of the house of Judah forty days: I have appointed thee each day for a year. Therefore thou shalt set thy face toward the siege of Jerusalem, and thine arm shall be uncovered, and thou shalt prophesy against it. Ezekiel 4:4–7.

> Feküdjél hát a bal oldaladra is, és helyezd arra Izráel házának bűnét; ama napok számának megfelelően, amelyeken azon fekszel, hordozd az ő bűnüket. Mert én rádraktam bűnük éveit a napok számának megfelelően, háromszázkilencven napra: így hordozd Izráel házának bűnét. És amikor ezeket betöltötted, feküdj ismét a jobb oldaladra, és hordozd Júda házának bűnét negyven napig: egy-egy napot egy-egy esztendőül rendeltem neked. Azért fordítsd arcodat Jeruzsálem ostroma felé, és karod legyen mezítelen, és prófétálj ellene. Ezékiel 4:4–7.

Kadesh and Jerusalem’s destruction represent the alpha and omega rebellion representing the day for a year principle. The “day for a year principle” was the primary rule of the Millerite's and in the history of 1840 to 1844, as typified in the Jubilee line of king Josiah unto October 22. Ezekiel sets forth more dates than any other prophet. Within the dating of Ezekiel, the line of the Jubilee is identified, tying Ezekiel’s witness directly into the history of the first and second angels, and thereafter the history of the third angel.

Kádes és Jeruzsálem pusztulása az alfa és ómega lázadást jelképezi, s ez a nap-év elvét ábrázolja. A „nap-év elve” volt a Milleriták elsődleges szabálya, valamint az 1840-től 1844-ig terjedő történelemben is, miként azt Jósiás király jubileumi vonala egészen október 22-éig előképezi. Ezékiel több időpontot tár elénk, mint bármely más próféta. Ezékiel időmeghatározásaiban a jubileum vonala azonosítható, amely Ezékiel bizonyságtételét közvetlenül az első és a második angyal történetéhez kapcsolja, majd ezt követően a harmadik angyal történetéhez is.

Along with the “Jubilee line” Ezekiel lies on his side for three hundred and ninety days, then on his other side for forty days. “Four hundred and thirty” is a symbol of the old and new covenants, for Abram’s covenant promise of four hundred years of captivity in Egypt found the second witness of thirty years with the apostle Paul. Together Abram, (later Abraham) of ‘the old’ and Saul, (later Paul) of ‘the new’ combined their witnesses to establish four hundred and thirty years as a symbol of the everlasting covenant. “Three hundred and ninety days” “shalt thou bear the iniquity of the house of Israel.” “And” “thou shalt bear the iniquity of the house of Judah forty days.” Together the right side and the left side equal Abram and Paul.

A „Jubileumi vonallal” együtt Ezékiel háromszázkilencven napig az egyik oldalán fekszik, majd negyven napig a másik oldalán. A „négyszázharminc” a régi és az új szövetség jelképe, mert Ábrámnak a négyszáz évi egyiptomi fogságról szóló szövetségi ígéretét harminc évvel Pál apostol adta meg második tanúbizonyságul. Együtt Ábrám, (később Ábrahám) „a régi”-ből, és Saul, (később Pál) „az új”-ból egyesítették tanúbizonyságaikat, hogy a négyszázharminc évet az örökkévaló szövetség jelképeként állapítsák meg. „Háromszázkilencven napig” „viseld Izráel házának hamisságát.” „És” „Júda házának hamisságát negyven napig viseld.” Együtt a jobb oldal és a bal oldal Ábrámmal és Pállal egyenlő.

The covenant was always based upon obedience or disobedience—life or death. The year day principle in Millerite history was a life or death issue, and the history was announced by the first angel as the everlasting gospel. The “gospel” is a life or death issue, and the life or death testing issue of Millerite history was set within the context of the principle of a day equating to a year. The prediction that empowered the message of the first angel was the three hundred ninety-one years and fifteen days prophecy of the second woe. Within the three hundred and ninety days that Ezekiel laid upon his left side is an illustration of the three hundred and ninety-one years and fifteen days time prophecy of the second woe. It requires prophetic discernment to rightly divide the prophecy, but it is nothing less than the continuing work of the Lion of the tribe of Judah unsealing the message of the midnight cry.

A szövetség mindig az engedelmességen vagy az engedetlenségen alapult — életen vagy halálon. A nap–év elve a Millerita történelemben élet-halál kérdése volt, és e történelmet az első angyal mint az örökkévaló evangéliumot hirdette meg. Az „evangélium” élet-halál kérdése, és a Millerita történelem élet-halál próbakérdése annak az elvnek az összefüggésébe helyeztetett, hogy egy nap egy évnek felel meg. Az a jövendölés, amely erőt adott az első angyal üzenetének, a második jaj háromszázkilencvenegy évből és tizenöt napból álló próféciája volt. Abban a háromszázkilencven napban, amely alatt Ezékiel a bal oldalán feküdt, szemléltetése rejlik a második jaj háromszázkilencvenegy évből és tizenöt napból álló időpróféciájának. A prófécia helyes felosztásához prófétai megkülönböztetésre van szükség, de ez nem kevesebb, mint Júda törzséből való Oroszlán folyamatos munkája, amint felnyitja az éjféli kiáltás üzenetét.

I contend that Ezekiel must be treated as a symbol of the one hundred and forty-four thousand, but primarily as a symbol of the gift of the Spirit of Prophecy, whether represented as a manifestation of a latter-day prophet, or as a manifestation of the covenant people who understand the principle of line upon line methodology.

Állítom, hogy Ezékielt a száznegyvennégyezer jelképének kell tekintenünk, de elsősorban a Prófétaság Lelke ajándéka jelképének, akár az utolsó napok egy prófétájának megnyilvánulásaként ábrázolódik, akár azon szövetséges nép megnyilvánulásaként, amely érti a sorról sorra való módszertan elvét.

I contend that Ezekiel’s light upon the three hundred and ninety-one years and fifteen days prophecy aligns with the dirt brush man casting the jewels into the larger casket.

Állítom, hogy Ezékiel világossága a háromszázkilencvenegy év és tizenöt nap próféciájára összhangban áll azzal, hogy a poroló ember a drágaköveket a nagyobb ládikába veti.

I contend that the light from Ezekiel is an essential element of the capstone message, when the temple is finished.

Azt állítom, hogy Ezékiel világossága a zárókő üzenetének lényeges eleme, amikor a templom elkészül.

Ezekiel is at October 22 in verse one of chapter forty, and it is there that the vision of the future temple is given to Ezekiel. That temple is the temple of the one hundred and forty-four thousand, of which Ezekiel is a symbol of that number. That group will have passed two tests before they reach the third and litmus test. Ezekiel is portrayed as receiving his light in the temple, and therefore the light he produces as a symbol represents the light that comes when God’s people enter the Most Holy Place in alignment with Daniel chapter ten.

Ezékiel a negyvenedik fejezet első versében október 22-én áll, és ott adatik Ezékielnek a jövendő templomról szóló látomás. Az a templom a száznegyvennégyezer temploma, amely számnak Ezékiel jelképe. Az a csoport két próbán megy majd át, mielőtt eljutna a harmadikhoz, a lakmuszpróbához. Ezékiel úgy jelenik meg, mint aki a templomban kapja világosságát, és ezért az a világosság, amelyet jelképként áraszt, azt a világosságot képviseli, amely akkor jön, amikor Isten népe belép a Szentek Szentjébe, összhangban Dániel tizedik fejezetével.

The light of the Revelation of Jesus Christ that is unsealed, is unsealed just before probation closes.

A Jézus Krisztus kinyilatkoztatásának világossága, amely fel van oldva, közvetlenül a kegyelemidő lezárulása előtt tárul fel.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> És ezt mondta nekem: Ne pecsételd le e könyv prófétálásának beszédeit, mert az idő közel van. Aki igazságtalan, legyen igazságtalan ezután is; és aki tisztátalan, legyen tisztátalan ezután is; és aki igaz, legyen igaz ezután is; és aki szent, legyen szent ezután is. Jelenések 22:10, 11.

The “time is at hand” just before probation closes in verse eleven, and the Revelation of Jesus Christ is therefore unsealed at that time, for “the time is at hand.”

„Az idő közel van” közvetlenül a kegyelemidő lezárulása előtt a tizenegyedik versben, ezért Jézus Krisztus kijelentése abban az időben feltárul, mert „az idő közel van”.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to shew unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein: for the time is at hand. Revelation 1:1–3.

> Jézus Krisztus kijelentése, amelyet Isten adott neki, hogy megmutassa szolgáinak mindazokat, amiknek hamar be kell következniük; és elküldte, és angyala által kijelentette azt az ő szolgájának, Jánosnak: aki bizonyságot tett Isten igéjéről, Jézus Krisztus bizonyságtételéről, és mindarról, amit látott. Boldog, aki olvassa, és akik hallgatják e prófécia beszédeit, és megtartják azokat, amelyek abban meg vannak írva: mert az idő közel van. Jelenések 1:1–3.

Probation closes for Laodicean Seventh-day Adventism at the Sunday law and Adventism is represented as Jerusalem in chapter nine of Ezekiel. There those who sigh and cry for the abominations done in the land and in the church receive the seal. The sealing takes place when the east winds of Islam are angering the nations, just before probation closes. In Ezekiel chapter eight the four generations of Adventism conclude with the fourth generation being symbolized by the twenty-five leaders bowing to the sun.

A kegyelmi idő a laodiceai Hetednapi Adventizmus számára a vasárnaptörvénynél zárul le, és Ezékiel kilencedik fejezetében az adventizmus Jeruzsálemként van ábrázolva. Ott azok, akik sóhajtoznak és jajkiáltással panaszolják a földön és az egyházban elkövetett utálatosságokat, megkapják a pecsétet. A pecsételés akkor történik, amikor az iszlám keleti szelei haragra ingerlik a nemzeteket, közvetlenül a kegyelmi idő lezárulta előtt. Ezékiel nyolcadik fejezetében az adventizmus négy nemzedéke jut el a végkifejletig, a negyedik nemzedéket pedig a nap előtt meghajló huszonöt vezető jelképezi.

That vision was given symbolically one day before the Sunday law, or just before the close of probation as represented by six, six, six.

Az a látomás jelképesen egy nappal a vasárnaptörvény előtt adatott, vagy közvetlenül a kegyelmi idő lezárulta előtt, amint azt a hatszázhatvanhat jelképezi.

> And it came to pass in the sixth year, in the sixth month, in the fifth day of the month, as I sat in mine house, and the elders of Judah sat before me, that the hand of the Lord God fell there upon me. Then I beheld, and lo a likeness as the appearance of fire: from the appearance of his loins even downward, fire; and from his loins even upward, as the appearance of brightness, as the colour of amber. And he put forth the form of an hand, and took me by a lock of mine head; and the spirit lifted me up between the earth and the heaven, and brought me in the visions of God to Jerusalem, to the door of the inner gate that looketh toward the north; where was the seat of the image of jealousy, which provoketh to jealousy. And, behold, the glory of the God of Israel was there, according to the vision that I saw in the plain. Ezekiel 8:1–4.

> És lőn a hatodik esztendőben, a hatodik hónapban, a hónap ötödik napján, miközben házamban ültem, és Júda vénei előttem ültek, hogy ott rám nehezedett az Úr Isten keze. És láttam, és íme, egy alakot, amely tűzhöz hasonló volt: derekának látásától lefelé tűz, derekának látásától fölfelé pedig ragyogásnak látszata, mint az izzó érc színe. És kinyújtotta egy kéz formáját, és megragadott fejem egyik hajtincsénél; a lélek pedig felemelt engem a föld és az ég közé, és elvitt engem Isten látomásaiban Jeruzsálembe, a belső kapu bejáratához, amely észak felé néz; ott volt a féltékenység bálványképének helye, amely féltékenységre ingerel. És íme, ott volt Izráel Istenének dicsősége, a látomás szerint, amelyet a síkságon láttam. Ezékiel 8:1–4.

The vision of the sixth year, sixth month and fifth day came just before ‘666,’ a symbol of the Sunday law, when probation closes for Laodicean Adventism. That vision was “according to the vision” Ezekiel “saw in the plain.” The vision he saw in the plain is found earlier, in chapter three.

A hatodik év, hatodik hónap és ötödik nap látomása közvetlenül a „666” előtt jött, amely a vasárnapi törvény jelképe, amikor a kegyelmi idő lezárul a laodiceai adventizmus számára. Az a látomás „azon látomás szerint” történt, amelyet Ezékiel „a síkságon látott”. A látomás, amelyet a síkságon látott, korábban, a harmadik fejezetben található.

> Then I arose, and went forth into the plain: and, behold, the glory of the Lord stood there, as the glory which I saw by the river of Chebar: and I fell on my face. Ezekiel 3:23.

> Akkor felkeltem, és kimentem a síkságra; és íme, ott állt az Úr dicsősége, olyan dicsőségként, mint amelyet a Kebár folyó mellett láttam; és arcra borultam. Ezékiel 3:23.

The vision of the “plain”, which was the vision of the sixth year, sixth month and fifth day was the vision Ezekiel had seen earlier at the river of Chebar.

A „síkságról” szóló látomás, amelyet a hatodik évben, a hatodik hónapban és az ötödik napon látott, az a látomás volt, amelyet Ezékiel korábban a Kébár folyónál látott.

> Now it came to pass in the thirtieth year, in the fourth month, in the fifth day of the month, as I was among the captives by the river of Chebar, that the heavens were opened, and I saw visions of God. Ezekiel 1:1.

> És lőn a harmincadik esztendőben, a negyedik hónapban, a hónap ötödik napján, miközben a foglyok között valék a Kébár folyó mellett, hogy megnyíltak az egek, és isteni látomásokat láték. Ezékiel 1:1.

The “visions of God” which Ezekiel “saw,” by the river of Chebar, was the vision of the plain, which was also the vision of Ezekiel chapter eight through eleven. Those visions were presented in the context of Ezekiel looking into the sanctuary, which is where the "marah" looking glass vision of chapter ten is accomplished. Ezekiel represents those who partake of the prophetic light radiating from the Most Holy Place as the Revelation of Jesus Christ is brought forth just before the close of probation.

Az „Isten látomásai”, amelyeket Ezékiel „látott” a Kebár folyó mellett, a síkság látomása volt, amely egyúttal Ezékiel nyolcadik–tizenegyedik fejezetének látomása is. E látomások annak összefüggésében adattak, hogy Ezékiel a szentélybe tekintett, ahol a tizedik fejezet „marah” tükörlátomása beteljesedik. Ezékiel azokat jelképezi, akik részesednek a Szentek Szentjéből kiáradó prófétai világosságban, amikor Jézus Krisztus kinyilatkoztatása előhozatik közvetlenül a kegyelemidő lezárulta előtt.

When we identify king Josiah’s Jubilee line that begins with Passover and ends on October 22, we are identifying the symbol of the Spring feasts and the Fall feasts as set forth in Leviticus twenty-three. There the spring and fall feasts are set forth with twenty-two verses each, just as Ezekiel’s ministry was for twenty-two years. Aligning Ezekiel in the thirtieth year of the Jubilee line allows Ezekiel’s birth to align with Josiah’s revival. If he was thirty years old in the thirtieth year of the Jubilee cycle, then Ezekiel would be born at Josiah’s reformation.

Amikor Jósiás király jubileumi vonalát azonosítjuk, amely a páskával kezdődik és október 22-én ér véget, akkor a tavaszi és az őszi ünnepeknek a Leviticus huszonharmadik fejezetében elénk adott jelképét azonosítjuk. Ott a tavaszi és az őszi ünnepek egyaránt huszonkét-huszonkét versben vannak elénk tárva, miként Ezékiel szolgálata is huszonkét évig tartott. Az, hogy Ezékielt a jubileumi vonal harmincadik évéhez igazítjuk, lehetővé teszi, hogy Ezékiel születése egybeessen Jósiás megújulásával. Ha a jubileumi ciklus harmincadik évében harmincéves volt, akkor Ezékiel Jósiás reformjának idején született.

Ezekiel is a symbol of those who by faith enter into the Most Holy Place. Once there they see the wheels within the wheels representing the complex play of human interactions. As with John in Revelation chapter ten, Ezekiel represents the Millerites, but more directly the one hundred and forty-four thousand. His parallel three-hundred-ninety-one-years and fifteen-days time prophecy illustrates the final judgment of Laodicean Adventism with the destruction of Jerusalem, and it includes the enigma of thirty-eight and forty.

Ezékiel azoknak a jelképe, akik hit által belépnek a Szentek Szentjébe. Oda belépve meglátják a kerekeket a kerekekben, amelyek az emberi kölcsönhatások összetett játékát jelképezik. Miként János a Jelenések könyve tizedik fejezetében, Ezékiel is a milleritákat jelképezi, de még közvetlenebbül a száznegyvennégyezeret. Párhuzamos, háromszázkilencvenegy éves és tizenöt napos időpróféciája a laodiceai adventizmus végső ítéletét szemlélteti Jeruzsálem pusztulásával, és magában foglalja a harmincnyolc és a negyven rejtélyét.

It includes the symbolism of four hundred and thirty years.

Magában foglalja a négyszázharminc év jelképes értelmét.

It includes the four-year period represented by 1333 to 1337, 1449 to 1453 and 1840 to 1844.

Magában foglalja a négyéves időszakot, amelyet az 1333-tól 1337-ig, az 1449-től 1453-ig és az 1840-től 1844-ig terjedő évek jelképeznek.

We will begin our considerations of this most important subject in the next article.

E rendkívül fontos tárgyra vonatkozó fejtegetéseinket a következő cikkben kezdjük meg.

> “In the visions given to Isaiah, to Ezekiel, and to John we see how closely heaven is connected with the events taking place upon the earth and how great is the care of God for those who are loyal to Him.” Testimonies, volume 5, 753.

> „Az Ézsaiásnak, Ezékielnek és Jánosnak adott látomásokban megláthatjuk, milyen szorosan kapcsolódik a menny a földön végbemenő eseményekhez, és milyen nagy Isten gondviselő gondja azok iránt, akik hűségesek Hozzá.” Bizonyságtételek, 5. kötet, 753.

> “Christ Himself was the Lord of the temple. When He should leave it, its glory would depart—that glory once visible in the holy of holies over the mercy seat, where the high priest entered only once a year, on the great day of atonement, with the blood of the slain victim (typical of the blood of the Son of God shed for the sins of the world), and sprinkled it upon the altar. This was the Shekinah, the visible pavilion of Jehovah.

> „Maga Krisztus volt a templom Ura. Amikor Ő elhagyja azt, dicsősége eltávozik—az a dicsőség, amely egykor látható volt a szentek szentjében az irgalom trónja fölött, ahová a főpap évente csak egyszer, az engesztelés nagy napján lépett be, a levágott áldozat vérével (amely Isten Fiának a világ bűneiért kiontatott vérének előképe volt), és azt az oltárra hintette. Ez volt a Sekina, Jehova látható hajléka.

> “It was this glory that was revealed to Isaiah, when he says, ‘In the year that king Uzziah died I saw also the Lord sitting upon a throne, high and lifted up, and his train filled the temple’ [Isaiah 6:1–8 quoted].” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1139.

> „Ez az a dicsőség volt, amely Ézsaiásnak kinyilatkoztatott, amikor ezt mondja: „Amely esztendőben meghala Uzziás király, látám az Urat ülni magas és felemeltetett székben, és palástja betölté a templomot” [Ézsaiás 6:1–8 idézve].” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, 4. kötet, 1139.

> “The vision given to Isaiah represents the condition of God’s people in the last days. They are privileged to see by faith the work that is going forward in the heavenly sanctuary. ‘And the temple of God was opened in heaven, and there was seen in his temple the ark of his testament.’ As they look by faith into the holy of holies, and see the work of Christ in the heavenly sanctuary, they perceive that they are a people of unclean lips,—a people whose lips have often spoken vanity, and whose talents have not been sanctified and employed to the glory of God. Well may they despair as they contrast their own weakness and unworthiness with the purity and loveliness of the glorious character of Christ. But if they, like Isaiah, will receive the impression the Lord designs shall be made upon the heart, if they will humble their souls before God, there is hope for them. The bow of promise is above the throne, and the work done for Isaiah will be performed in them. God will respond to the petitions coming from the contrite heart.

> „Az Ézsaiásnak adott látomás Isten népének az utolsó napokban való állapotát ábrázolja. Kiváltságuk, hogy hit által szemlélhetik a mennyei szentélyben folyó munkát. „És megnyilatkozék az Isten temploma a mennyben, és megláttaték az ő szövetségének ládája az ő templomában.” Amint hit által betekintenek a szentek szentjébe, és látják Krisztus munkáját a mennyei szentélyben, felismerik, hogy tisztátalan ajkú nép ők — olyan nép, amelynek ajkai gyakran szóltak hiábavalóságot, s amelynek tehetségei nem szentelődtek meg, és nem Isten dicsőségére használtattak fel. Joggal eshetnek kétségbe, amikor saját gyengeségüket és méltatlanságukat Krisztus dicsőséges jellemének tisztaságával és szeretetreméltóságával állítják szembe. De ha ők, Ézsaiáshoz hasonlóan, elfogadják azt a benyomást, amelyet az Úr a szívre akar helyezni, ha lelküket megalázzák Isten előtt, van számukra reménység. Az ígéret íve a trón felett van, és az a munka, amely Ézsaiásért elvégeztetett, bennük is végbe fog menni. Isten felelni fog a töredelmes szívből felszálló könyörgésekre.”

> “The object of this great and solemn work of God is to gather together the sheaves for the heavenly garner; for the earth is to be filled with the glory of the Lord. Then let none be dismayed as they see the prevailing wickedness and hear the language coming from unclean lips. When the powers of darkness set themselves in array against the people of God; when Satan shall muster his forces for the last great conflict, and his power seems to be great and almost overwhelming, the clear view of the divine glory, the throne high and lifted up, arched with the bow of promise, will give comfort, assurance, and peace.” Review and Herald, December 22, 1896.

> „Isten e nagy és komoly munkájának célja az, hogy összegyűjtse a kévéket a mennyei csűr számára; mert a földnek be kell telnie az Úr dicsőségével. Ezért senki se csüggedjen el, amikor látja az elhatalmasodó gonoszságot, és hallja a tisztátalan ajkakról származó beszédet. Amikor a sötétség hatalmai csatarendbe állnak Isten népe ellen; amikor Sátán összegyűjti erőit az utolsó nagy küzdelemre, és hatalma nagynak és csaknem ellenállhatatlannak tűnik, az isteni dicsőség tiszta látása, a magasra emelt trón, amelyet az ígéret szivárványa övez, vigaszt, bizonyosságot és békességet fog adni.” Review and Herald, 1896. december 22.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> „A Kébár folyó partján Ezékiel egy forgószelet látott, amely úgy tűnt, mintha észak felől közelednék: »egy nagy felhőt, és önmagába visszatérő tüzet, és fényesség volt körülötte, és közepéből valami borostyánkő színéhez hasonló.« Számos, egymást metsző kerék mozgott négy élőlény által. Magasan ezek fölött »vala valami trónhoz hasonló, olyan, mint a zafírkő látása; és a trónhoz hasonló felett vala valami, amely úgy látszott, mint embernek alakja rajta felül.« »És megjelent a kerubokban emberi kéz formája szárnyaik alatt.« Ezékiel 1:4, 26; 10:8. A kerekek elrendezése oly bonyolult volt, hogy első pillantásra zűrzavarosnak tűntek; mégis tökéletes összhangban mozogtak. Mennyei lények, akiket a kerubok szárnyai alatt levő kéz tartott fenn és irányított, indították mozgásba e kerekeket; fölöttük, a zafírtrónon, az Örökkévaló volt; és a trón körül szivárvány, az isteni irgalom jelképe.”

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> „Amint a kerékszerű bonyolult szerkezetek a kerubok szárnyai alatt levő kéz irányítása alatt álltak, úgy az emberi események bonyolult alakulása is isteni irányítás alatt áll. A nemzetek viszálya és zűrzavara közepette is az, aki a kerubok fölött ül, továbbra is irányítja a föld ügyeit.״

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> Azoknak a nemzeteknek a történelme, amelyek egymást követve elfoglalták a számukra kijelölt időt és helyet, s öntudatlanul tanúságot tettek azon igazságról, amelynek jelentését maguk sem ismerték, hozzánk szól. Isten minden nemzetnek és minden ma élő egyénnek kijelölte a maga helyét nagy tervében. Ma emberek és nemzetek méretnek meg annak kezében levő függőónnal, aki nem téved. Mindnyájan saját választásuk által döntik el sorsukat, és Isten mindent úgy irányít, hogy szándékai megvalósuljanak.

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.” Education, 178.

> „Az a történelem, amelyet a nagy VAGYOK az Ő Igéjében kijelölt, a prófétai láncban szemet szemhez fűzve, a múlt örökkévalóságától a jövő örökkévalóságáig, megmondja nekünk, hol állunk ma a korszakok menetében, és mi várható az eljövendő időben. Mindaz, amiről a prófécia megjövendölte, hogy bekövetkezik, a jelen időig a történelem lapjain nyomon követhetővé vált, és bizonyosak lehetünk abban, hogy mindaz, ami még hátravan, a maga rendjében be fog teljesedni.” Education, 178.

Back to Articles