Article

# The Book of Daniel - Number Twenty-Eight

Dániel könyve – Huszonnyolcadik rész

Walls

Falak

Author

Jeff Pippenger

Published

December 23, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Nebuchadnezzar represents the beginning of Adventism, the beginning of the United States, the beginning of the Protestant horn and the beginning of the Republican horn. Belshazzar represents the end of all these lines.

Nabukodonozor az adventizmus kezdetét, az Egyesült Államok kezdetét, a protestáns szarv kezdetét és a republikánus szarv kezdetét jelképezi. Baltazár mindezen vonalak végét jelképezi.

Nebuchadnezzar represents the history of the first and second angels’ messages from 1798, through to 1844, and the beginning of God’s investigative judgment. His testimony parallels Daniel chapter one. Belshazzar represents the history of the third angel’s message from 1989, through to the Sunday law, and the beginning of God’s executive judgment. His testimony parallels Daniel chapters one through three.

Nabukodonozor az első és második angyal üzenetének történetét jelképezi 1798-tól 1844-ig, valamint Isten vizsgálati ítéletének kezdetét. Az ő bizonyságtétele párhuzamban áll Dániel első fejezetével. Belsazár a harmadik angyal üzenetének történetét jelképezi 1989-től a vasárnapi törvényig, valamint Isten végrehajtó ítéletének kezdetét. Az ő bizonyságtétele párhuzamban áll Dániel elsőtől harmadikig terjedő fejezeteivel.

Nebuchadnezzar marks the end of the “seven times” that came upon the northern kingdom of Israel in 1798, when his kingdom was restored unto him after living with the heart of a beast. His testimony continues until the opening of the investigative judgment at the end of the “seven times,” that came upon the southern kingdom of Judah in 1844. In his testimony the word “hour” represents the judgment hour message of the first angel, and then again, it represents the arrival of that message. The “hour” in his testimony marks both 1798, and 1844, which both represent the conclusion of the first indignation and the last indignation respectively.

Nabukodonozor jelzi a „hét idő” végét, amely Izráel északi királyságára 1798-ban következett be, amikor királysága visszaadatott neki, miután a vadállat szívével élt. Bizonyságtétele tovább folytatódik egészen a vizsgálati ítélet kezdetéig, a „hét idő” végén, amely Júda déli királyságára 1844-ben következett be. Bizonyságtételében az „óra” szó az első angyal ítéletórájának üzenetét jelképezi, majd ismét ennek az üzenetnek az elérkezését jelenti. A bizonyságtételében szereplő „óra” mind 1798-at, mind 1844-et jelöli, amelyek egyaránt az első harag, illetve az utolsó harag lezárulását jelképezik.

Belshazzar’s end is marked by the mystical handwriting that equates to twenty-five hundred and twenty. The “seven times,” whether represented as an “hour,” a “scattering,” or “twenty-five hundred and twenty,” are a symbol of judgment. Nimrod’s judgment was a “scattering,” Nebuchadnezzar’s was “seven times,” and Belshazzar’s was twenty-five hundred and twenty. When Nebuchadnezzar judged the three worthies, he had the furnace heated “seven times,” above normal.

Belsazár végét az a misztikus kézírás jelöli meg, amely megfelel a kétezer-ötszázhúsznak. A „hét idő”, akár „egy óraként”, akár „szétszóratásként”, akár „kétezer-ötszázhúszként” jelenik meg, az ítélet jelképe. Nimród ítélete „szétszóratás” volt, Nabukodonozoré „hét idő”, Belsazáré pedig kétezer-ötszázhúsz. Amikor Nabukodonozor ítéletet tartott a három jeles férfiú felett, a kemencét a rendesnél „hétszeresére” fűtette fel.

The judgment of the “seven times” is marked at the arrival of the first message, and the arrival of the third message. The end of Millerite Adventism in 1863 begins with the rejection of the doctrine of the “seven times,” and one hundred and twenty-six years later in 1989, “the time of the end” for the history of the third angel arrived. One hundred and twenty-six is a symbol of the “seven times”; so the end of the movement of the first angel in 1863, until the beginning of the movement of the third angel in 1989, is bridged together by the “seven times” by the symbolic one hundred and twenty-six.

A „hét idő” ítélete az első üzenet megérkezésekor, valamint a harmadik üzenet megérkezésekor jelöltetik meg. A Millerita Adventizmus vége 1863-ban a „hét idő” tanának elutasításával kezdődik, és százhuszonhat évvel később, 1989-ben elérkezett „a vég ideje” a harmadik angyal történelme számára. A százhuszonhat a „hét idő” jelképe; így az első angyal mozgalmának 1863-ban bekövetkezett végétől a harmadik angyal mozgalmának 1989-ben való kezdetéig a „hét idő” kapcsolja össze őket a jelképes százhuszonhat által.

Yet the testimony of Belshazzar’s fall in Daniel chapter five, teaches that no one can see the judgment of the “seven times,” even though it is written upon the “wall”. For the Republican horn, the judgment is written on Thomas Jefferson’s “wall of separation of church and state” that is removed in chapter five of Daniel. For the true Protestant horn, the judgment is written on the two sacred charts that are hung upon the “wall” in order that those who read it may run. But in the blindness of Laodicea the words are indiscernible. In both cases, the words of judgment represent that both the true Protestant and Republican horns are weighed in the balances, and found wanting. The story of Belshazzar has a message for the Republican horn, representing the nations of the world.

Dániel ötödik fejezetében azonban Belsazár bukásának bizonyságtétele azt tanítja, hogy senki sem képes meglátni a „hét idő” ítéletét, jóllehet az fel van írva a „falra”. A republikánus szarv számára az ítélet Thomas Jefferson „az egyház és az állam szétválasztásának falára” van felírva, amely Dániel ötödik fejezetében eltávolíttatik. Az igaz protestáns szarv számára az ítélet azon a két szent táblázaton van felírva, amelyek a „falra” vannak kifüggesztve, hogy aki olvassa, futhasson. Laodicea vakságában azonban e szavak felismerhetetlenek. Mindkét esetben az ítélet szavai azt jelentik, hogy mind az igaz protestáns, mind a republikánus szarv megmérettetik a mérlegen, és híjával találtatik. Belsazár történetének üzenete van a republikánus szarv számára, amely a világ nemzeteit jelképezi.

> “In the history of Nebuchadnezzar and Belshazzar, God speaks to nations of today.” Signs of the Times, July 20, 1891.

> „Nebukadneccar és Belsazár történetében Isten a mai nemzetekhez szól.” Signs of the Times, 1891. július 20.

The story of Belshazzar also has a message for the Protestant horn, representing the people of the world.

Belsazár történetének üzenete a protestáns szarv számára is szól, amely a világ népeit jelképezi.

> “In the history of Nebuchadnezzar and Belshazzar, God speaks to the people of today.” Bible Echo, September 17, 1894.

> „Nabukodonozor és Belsazár történetében Isten a mai kor embereihez szól.” Bible Echo, 1894. szeptember 17.

The sin of Belshazzar represents the sin of both horns of the earth beast. The sin of either of the horns is found in their rejection of their foundational truths, while having full knowledge of those truths. The Republican horn is held accountable to the light of the Constitution, and the beginning history when that divine document was produced, but has since been progressively rejected. When the nation speaks as a dragon the symbolic wall of separation of church and state will have been removed. For the true Protestant horn, the light from the history of the first and second angels’ messages, when the foundations were established, has been progressively rejected, and will continue to be increasingly rejected, until the “wall” of God’s law will also, ultimately be rejected.

Belsazár bűne a földi fenevad mindkét szarvának bűnét jelképezi. Bármelyik szarv bűne abban áll, hogy elutasítja alapvető igazságait, miközben teljes ismerettel bír azokról az igazságokról. A köztársasági szarv felelősséggel tartozik az Alkotmány világosságáért és a kezdeti történelemért, amikor az az isteni okirat megszületett, ám azóta fokozatosan elvetették. Amikor a nemzet sárkányként szól, az egyház és az állam elválasztásának jelképes fala el lesz távolítva. Az igaz protestáns szarv esetében az első és második angyal üzenetének történetéből áradó világosságot, amikor az alapokat lefektették, fokozatosan elvetették, és ez az elvetés mindinkább folytatódni fog, mígnem végül Isten törvényének „fala” is el lesz vetve.

> “The prophet here describes a people who, in a time of general departure from truth and righteousness, are seeking to restore the principles that are the foundation of the kingdom of God. They are repairers of a breach that has been made in God’s law—the wall that He has placed around His chosen ones for their protection, and obedience to whose precepts of justice, truth, and purity is to be their perpetual safeguard.

> „A próféta itt olyan népet ír le, amely az igazságtól és az igazságosságtól való általános elhajlás idején igyekszik helyreállítani azokat az elveket, amelyek Isten országának alapját képezik. Ők helyreállítói annak a résnek, amely Isten törvényén ütött sebet jelent — azon a falon, amelyet Ő választottai köré vont oltalmukra, s amelynek igazságosságra, igazságra és tisztaságra vonatkozó előírásai iránti engedelmességnek kell állandó védelmükké lennie.”

> “In words of unmistakable meaning the prophet points out the specific work of this remnant people who build the wall. ‘If thou turn away thy foot from the Sabbath, from doing thy pleasure on My holy day; and call the Sabbath a delight, the holy of the Lord, honorable; and shalt honor Him, not doing thine own ways, nor finding thine own pleasure, nor speaking thine own words: then shalt thou delight thyself in the Lord; and I will cause thee to ride upon the high places of the earth, and feed thee with the heritage of Jacob thy father: for the mouth of the Lord hath spoken it.’ Isaiah 58:13, 14.” Prophets and Kings, 677, 678.

> „Félreérthetetlen értelmű szavakkal mutat rá a próféta e falat építő maradék nép sajátos munkájára. »Ha megtartóztatod lábadat a szombattól, attól, hogy a magad kedvét keresd az én szent napomon; és a szombatot gyönyörűségnek hívod, az Úr szent és tiszteletreméltó napjának; és megbecsülöd azt, nem járva a magad útjain, nem keresve a magad kedvét, és nem szólva hiábavaló beszédeket: akkor gyönyörködni fogsz az Úrban; és én hordozlak a föld magaslatain, és táplállak Jákóbnak, atyádnak örökségével: mert az Úr szája szólt.« Ézsaiás 58:13, 14.” Próféták és királyok, 677, 678.

The biblical methodology revealed by angels to William Miller, represents God’s prophetic laws, and unlike ancient Israel, modern Israel was to be the depositaries of not only the law of the Ten Commandments, but also the prophecies.

A bibliai módszertan, amelyet angyalok nyilatkoztattak ki William Millernek, Isten prófétai törvényeit képviseli, és az ókori Izráeltől eltérően a modern Izráelnek nemcsak a Tízparancsolat törvényének, hanem a próféciáknak is letéteményeseinek kellett lennie.

> “God has called His church in this day, as He called ancient Israel, to stand as a light in the earth. By the mighty cleaver of truth, the messages of the first, second, and third angels, He has separated them from the churches and from the world to bring them into a sacred nearness to Himself. He has made them the depositaries of His law and has committed to them the great truths of prophecy for this time. Like the holy oracles committed to ancient Israel, these are a sacred trust to be communicated to the world. The three angels of Revelation 14 represent the people who accept the light of God’s messages and go forth as His agents to sound the warning throughout the length and breadth of the earth. Christ declares to His followers: ‘Ye are the light of the world.’ To every soul that accepts Jesus the cross of Calvary speaks: ‘Behold the worth of the soul: “Go ye into all the world, and preach the gospel to every creature.’” Nothing is to be permitted to hinder this work. It is the all-important work for time; it is to be far-reaching as eternity. The love that Jesus manifested for the souls of men in the sacrifice which He made for their redemption, will actuate all His followers.” Testimonies, volume 5, 455.

> „Isten e mai napon úgy hívta el egyházát, miként hajdan Izráelt, hogy világosságként álljon a földön. Az igazság hatalmas hasítójával, az első, a második és a harmadik angyal üzenetei által elválasztotta őket az egyházaktól és a világtól, hogy szent közelségbe vonja őket önmagához. Törvényének letéteményeseivé tette őket, és rájuk bízta az ez időre szóló próféciák nagy igazságait. Miként az ókori Izráelre bízott szent kijelentések, ezek is szent letétet képeznek, amelyet közölni kell a világgal. A Jelenések 14. fejezetének három angyala azokat a népet jelképezi, akik elfogadják Isten üzeneteinek világosságát, és az Ő követeiként indulnak el, hogy a figyelmeztetést megszólaltassák a föld hosszában és széltében. Krisztus így jelenti ki követőinek: ‘Ti vagytok a világ világossága.’ Minden lélekhez, aki elfogadja Jézust, a Kálvária keresztje így szól: ‘Íme, a lélek értéke: „Menjetek el széles e világra, és hirdessétek az evangéliumot minden teremtménynek.”’ Semminek sem szabad megengedtetnie, hogy gátolja e munkát. Ez a jelen időre nézve mindennél fontosabb munka; kihatásának oly messzire kell terjednie, mint az örökkévalóság. Az a szeretet, amelyet Jézus az emberek lelkei iránt tanúsított az áldozatban, amelyet megváltásukért hozott, minden követőjét cselekvésre fogja indítani.” Bizonyságtételek, 5. kötet, 455.

The “great truths of prophecy,” which were delivered by angels, and established through the work of William Miller, are “a sacred trust to be communicated to the world.” The law of the Ten Commandments, the laws of nature, the laws of health and the laws of prophetic study were given by the same Great Lawgiver, and to reject one Commandment is to reject them all. The rejection of the methodology given to William Miller began a progressive rebellion, that ultimately will lead to Adventism rejecting the seventh-day Sabbath.

A prófécia „nagy igazságai”, amelyeket angyalok közvetítettek, és amelyek William Miller munkája által nyertek megalapozást, „szent letétet képeznek, amelyet közölni kell a világgal”. A Tízparancsolat törvénye, a természet törvényei, az egészség törvényei és a prófétai tanulmányozás törvényei ugyanattól a nagy Törvényadótól származnak, és egyetlen parancsolat elvetése annyi, mint valamennyit elvetni. A William Millernek adott módszertan elutasítása fokozatos lázadást indított el, amely végső soron oda vezet majd, hogy az adventizmus elveti a hetednapi szombatot.

> “The Lord has a controversy with his professed people in these last days. In this controversy men in responsible positions will take a course directly opposite to that pursued by Nehemiah. They will not only ignore and despise the Sabbath themselves, but they will try to keep it from others by burying it beneath the rubbish of custom and tradition. In churches and in large gatherings in the open air, ministers will urge upon the people the necessity of keeping the first day of the week. There are calamities on sea and land: and these calamities will increase, one disaster following close upon another; and the little band of conscientious Sabbath-keepers will be pointed out as the ones who are bringing the wrath of God upon the world by their disregard of Sunday.

> „Az Úrnak pere van az ő magukat népének valló népével ezekben az utolsó napokban. E perben a felelős tisztségeket betöltő emberek a Nehémiás által követett úttal merőben ellentétes irányt fognak követni. Nemcsak maguk hagyják majd figyelmen kívül és vetik meg a szombatot, hanem másokat is megkísérelnek visszatartani annak megtartásától azáltal, hogy a szokás és a hagyomány törmeléke alá temetik. A gyülekezetekben és a szabad ég alatt tartott nagy összejöveteleken a lelkészek a népre fogják sürgetni a hét első napjának megtartását. Csapások vannak tengeren és szárazföldön; és e csapások szaporodni fognak, egyik katasztrófa szorosan a másikat követi; és a lelkiismeretes szombatünneplők kis csapatára úgy mutatnak majd rá, mint akik a vasárnap semmibevétele által Isten haragját hozzák a világra.”

> “Satan urges this falsehood that he may take the world captive. It is his plan to compel men to accept errors. He takes an active part in the promulgation of all false religions, and will stop at nothing in his efforts to enforce erroneous doctrines. Under a cloak of religious zeal, men, influenced by his spirit, have invented the most cruel tortures for their fellow-men, and have inflicted the most awful sufferings upon them. Satan and his agents have the same spirit still; and the history of the past will be repeated in our day.

> „Sátán ezt a hamisságot szorgalmazza, hogy foglyul ejthesse a világot. Az a terve, hogy az embereket a tévelygések elfogadására kényszerítse. Tevékeny részt vállal minden hamis vallás terjesztésében, és semmitől sem riad vissza téves tanok kikényszerítésére irányuló törekvéseiben. A vallási buzgalom palástja alatt az ő lelkülete által befolyásolt emberek a legkegyetlenebb kínzásokat találták ki embertársaik számára, és a legborzalmasabb szenvedéseket zúdították rájuk. Sátánnak és ügynökeinek ma is ugyanaz a lelkülete; és a múlt történelme napjainkban meg fog ismétlődni.”

> “There are men who have set their minds and will to accomplish evil; in the dark recesses of their hearts they have resolved what crimes they will commit. These men are self-deceived. They have rejected God’s great rule of right, and in its stead have erected a standard of their own, and comparing themselves with this standard they pronounce themselves holy. The Lord will permit them to reveal what is in their hearts, to act out the spirit of the master that controls them. He will let them show their hatred of his law in their treatment of those who are loyal to its requirements. They will be actuated by the same spirit of religious frenzy that goaded on the mob that crucified Christ; church and State will be united in the same corrupt harmony.

> „Vannak emberek, akik elméjüket és akaratukat a gonosz véghezvitelére állították; szívük sötét rejtekeiben elhatározták, milyen bűntetteket fognak elkövetni. Ezek az emberek önmagukat ámítják. Elvetették Isten igazságának nagy mércéjét, és annak helyébe a maguk mércéjét állították; s önmagukat e mércéhez hasonlítva szentnek nyilvánítják magukat. Az Úr megengedi majd nekik, hogy feltárják, mi van a szívükben, hogy cselekedeteikben megjelenítsék annak az úrnak a lelkületét, aki uralkodik rajtuk. Megengedi, hogy megmutassák törvénye iránti gyűlöletüket azokkal való bánásmódjukban, akik hűségesek annak követelményeihez. Ugyanaz a vallási őrület fogja hajtani őket, amely Krisztus keresztre feszítő csőcseléket is feltüzelte; egyház és állam ugyanabban a romlott összhangban fog egyesülni.”

> “The church of today has followed in the steps of the Jews of old, who set aside the commandments of God for their own traditions. She has changed the ordinance, broken the everlasting covenant, and now, as then, pride, unbelief, and infidelity are the result. Her true condition is set forth in these words from the song of Moses: ‘They have corrupted themselves, their spot is not the spot of his children; they are a perverse and crooked generation. Do ye thus requite the Lord, O foolish people and unwise? is not he thy father that hath bought thee? hath he not made thee, and established thee?’” Review and Herald, March 18, 1884.

> „A mai gyülekezet az egykori zsidók nyomdokait követte, akik félretették Isten parancsolatait a maguk hagyományaiért. Megváltoztatta a rendelést, megszegte az örök szövetséget, és most, miként akkor, ennek eredménye a kevélység, a hitetlenség és a hűtlenség. Valódi állapota Mózes énekének e szavaiban tárul elénk: „Megromlottak, nem az ő fiai, az ő szeplőjük; fonák és elvetemedett nemzedék. Így fizettek-e az Úrnak, ó bolond és esztelen nép? Nem atyád-é ő, aki szerzett téged? Nem ő alkotott és erősített meg téged?”” Review and Herald, 1884. március 18.

The ultimate rejection of truth by Adventism occurs at the Sunday law, as Adventism repeats the history of ancient Israel, when “actuated by the same spirit of religious frenzy that goaded on the mob that crucified Christ; church and State will be united in the same corrupt harmony.” The progressive rebellion of Adventism is represented in Ezekiel chapter eight, with four escalating abominations, that prophetically mark the four generations of Adventism that began in 1863. The final abomination is when the leaders of Jerusalem bow down to the sun.

Az adventizmus igazságának végső elutasítása a vasárnaptörvény idején következik be, amint az adventizmus megismétli az ősi Izráel történetét, amikor „ugyanattól a vallási őrület szellemétől indíttatva, amely Krisztus keresztre feszítésére uszította a csőcseléket; az egyház és az állam ugyanabban a romlott összhangban egyesül.” Az adventizmus fokozatos lázadása Ezékiel nyolcadik fejezetében jelenik meg, négy egyre súlyosbodó utálatosságban, amelyek prófétai módon jelölik az adventizmus négy nemzedékét, amely 1863-ban kezdődött. A végső utálatosság az, amikor Jeruzsálem vezetői leborulnak a nap előtt.

> And he brought me into the inner court of the Lord’s house, and, behold, at the door of the temple of the Lord, between the porch and the altar, were about five and twenty men, with their backs toward the temple of the Lord, and their faces toward the east; and they worshipped the sun toward the east. Then he said unto me, Hast thou seen this, O son of man? Is it a light thing to the house of Judah that they commit the abominations which they commit here? for they have filled the land with violence, and have returned to provoke me to anger: and, lo, they put the branch to their nose. Therefore will I also deal in fury: mine eye shall not spare, neither will I have pity: and though they cry in mine ears with a loud voice, yet will I not hear them. Ezekiel 8:16–18.

> És bevitt engem az Úr házának belső udvarába; és ímé, az Úr templomának ajtajánál, a tornác és az oltár között mintegy huszonöt férfi volt, hátukkal az Úr temploma felé, arcukkal pedig kelet felé fordulva; és a napot imádták kelet felé. Akkor ezt mondta nekem: Láttad-e ezt, embernek fia? Vajon csekély dolog-e Júda háza előtt, hogy elkövetik azokat az utálatosságokat, amelyeket itt cselekszenek? Mert erőszakkal töltötték be a földet, és ismét arra tértek, hogy engem haragra ingereljenek; és ímé, az ágat az orrukhoz tartják. Ezért én is haraggal cselekszem: szemem nem fog megkímélni, és nem könyörülök; és noha fülembe kiáltanak nagy szóval, mégsem hallgatom meg őket. Ezékiel 8:16–18.

The judgment that is brought about at that time is illustrated in the “hour” of Belshazzar’s judgment.

Az az ítélet, amely abban az időben megy végbe, Bélsaccár ítéletének „órájában” van szemléltetve.

> Belshazzar the king made a great feast to a thousand of his lords, and drank wine before the thousand. Belshazzar, whiles he tasted the wine, commanded to bring the golden and silver vessels which his father Nebuchadnezzar had taken out of the temple which was in Jerusalem; that the king, and his princes, his wives, and his concubines, might drink therein. Then they brought the golden vessels that were taken out of the temple of the house of God which was at Jerusalem; and the king, and his princes, his wives, and his concubines, drank in them. They drank wine, and praised the gods of gold, and of silver, of brass, of iron, of wood, and of stone. In the same hour came forth fingers of a man’s hand, and wrote over against the candlestick upon the plaister of the wall of the king’s palace: and the king saw the part of the hand that wrote. Then the king’s countenance was changed, and his thoughts troubled him, so that the joints of his loins were loosed, and his knees smote one against another. The king cried aloud to bring in the astrologers, the Chaldeans, and the soothsayers. And the king spake, and said to the wise men of Babylon, Whosoever shall read this writing, and shew me the interpretation thereof, shall be clothed with scarlet, and have a chain of gold about his neck, and shall be the third ruler in the kingdom. Then came in all the king’s wise men: but they could not read the writing, nor make known to the king the interpretation thereof. Then was king Belshazzar greatly troubled, and his countenance was changed in him, and his lords were astonied. Daniel 5:1–9.

> Belsazár király nagy lakomát szerzett ezer főemberének, és bort ivott az ezer előtt. Belsazár, miközben ízlelte a bort, megparancsolta, hogy hozzák elő azokat az arany- és ezüstedényeket, amelyeket atyja, Nabukodonozor hozott el a jeruzsálemi templomból, hogy abból igyék a király, főemberei, feleségei és ágyasai. Akkor előhozták az aranyedényeket, amelyeket Isten házának jeruzsálemi templomából vittek el; és ivott azokból a király, főemberei, feleségei és ágyasai. Bort ittak, és dicsőítették az arany-, ezüst-, réz-, vas-, fa- és kőisteneket. Abban az órában emberi kéz ujjai jelentek meg, és írtak a királyi palota falának vakolatára, a gyertyatartóval szemben; és a király látta a kézfejnek azt a részét, amely írt. Ekkor megváltozott a király arca, és gondolatai megrémítették őt, úgyhogy derekának ízületei elernyedtek, és térdei egymáshoz verődtek. A király hangosan kiáltott, hogy hozzák be a csillagjósokat, a káldeusokat és a jövendőmondókat. És megszólalt a király, és ezt mondta Babilon bölcseinek: Aki elolvassa ezt az írást, és megadja nekem annak értelmét, bíborba öltöztetik, aranylánc lesz a nyakán, és harmadik uralkodó lesz az országban. Akkor bementek a király minden bölcsei; de nem tudták elolvasni az írást, sem a királlyal tudatni annak értelmét. Akkor Belsazár király igen megrettent, arca elváltozott benne, és főemberei megdöbbentek. Dániel 5:1–9.

In the “same hour” that Belshazzar’s judgment arrived, Shadrach, Meshach and Abednego were cast into the furnace that had been heated “seven times” hotter than normal.

Ugyanabban az „órában”, amikor Baltazár ítélete elérkezett, Sidrákot, Misákot és Abednegót a kemencébe vetették, amelyet a szokásosnál „hétszer” forróbbre hevítettek.

> Now if ye be ready that at what time ye hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and dulcimer, and all kinds of music, ye fall down and worship the image which I have made; well: but if ye worship not, ye shall be cast the same hour into the midst of a burning fiery furnace; and who is that God that shall deliver you out of my hands? Shadrach, Meshach, and Abednego, answered and said to the king, O Nebuchadnezzar, we are not careful to answer thee in this matter. If it be so, our God whom we serve is able to deliver us from the burning fiery furnace, and he will deliver us out of thine hand, O king. But if not, be it known unto thee, O king, that we will not serve thy gods, nor worship the golden image which thou hast set up. Then was Nebuchadnezzar full of fury, and the form of his visage was changed against Shadrach, Meshach, and Abednego: therefore he spake, and commanded that they should heat the furnace one seven times more than it was wont to be heated. Daniel 3:15–19.

> Most, ha készen álltok arra, hogy abban az órában, amikor meghalljátok a kürt, síp, citera, lant, zsoltárhárfa és duda hangját, és mindenféle zenét, leboruljatok, és imádjátok a képet, amelyet készíttettem, jó; de ha nem imádjátok, ugyanabban az órában az égő, tüzes kemence közepébe vettettek; és ki az az isten, aki megszabadíthat titeket az én kezemből? Sidrák, Misák és Abednégó feleltek, és ezt mondták a királynak: Ó, Nabukodonozor, nem szükséges e dologban felelnünk neked. Íme, a mi Istenünk, akit szolgálunk, ki tud szabadítani minket az égő, tüzes kemencéből, és a te kezedből is megszabadít minket, ó király. De ha nem tenné is, legyen tudtodra, ó király, hogy a te isteneidet nem szolgáljuk, és az aranyképet, amelyet felállítottál, nem imádjuk. Ekkor Nabukodonozor megtelt haraggal, és arca kifejezése megváltozott Sidrák, Misák és Abednégó ellen; ezért szólt, és megparancsolta, hogy a kemencét hétszerte jobban fűtsék be annál, mint ahogyan szokták felfűteni. Dániel 3:15–19.

The “hour” of judgment for Belshazzar is the same “hour” of judgment for Shadrach, Meshach and Abednego, and in both lines “seven times” are represented as the symbol of that judgment. The three worthies are representing the two witnesses that ascend with clouds into heaven as the ensign in the “hour” of the great earthquake at the Sunday Law, and Belshazzar represents the judgment of national ruin that is brought upon the earth beast in the very same “hour.”

Belsazár ítéletének „órája” ugyanaz az ítéleti „óra”, mint Sidrák, Misák és Abednégó számára, és mindkét eseménysorban a „hétszeres idők” e ítélet jelképeként jelennek meg. A három derék férfiú azt a két tanút jelképezi, akik felhőkkel szállnak fel a mennybe mint zászlójel a nagy földrengés „órájában”, a vasárnaptörvény idején, Belsazár pedig ugyanabban az „órában” a földi vadállatra hozott nemzeti romlás ítéletét jelképezi.

We will continue our study of Belshazzar’s judgment in the next article.

A következő cikkben folytatjuk Belsazár ítéletének tanulmányozását.

> “I am deeply exercised in mind in reference to the low standard of piety among our people. And when I think of the woes passed on Capernaum, I think of how much heavier will come the condemnation upon those who know the truth and have not walked according to the truth, but in the sparks of their own kindling. In the night seasons I am addressing the people in a very solemn manner, beseeching them to ask their own consciences; What am I? Am I a Christian, or am I not? Is my heart renewed? Has the transforming grace of God moulded my character? Are my sins repented of? Are they confessed? Are they forgiven? Am I one with Christ as he is one with the Father? Do I hate what I once loved? Do I now love what I once hated? Do I count all things but loss for the excellency of the knowledge of Christ Jesus? Do I feel I am the purchased possession of Jesus Christ, and that every hour I must consecrate myself to his service?

> „Mélyen foglalkoztat lélekben a kegyesség alacsony mértéke népünk körében. És amikor a Kapernaumra kimondott jajokra gondolok, arra gondolok, mennyivel súlyosabb kárhoztatás nehezedik majd azokra, akik ismerik az igazságot, mégsem az igazság szerint jártak, hanem a maguk gyújtotta szikrák fényében. Az éjszakai órákban igen ünnepélyes módon szólok a néphez, könyörögve nekik, hogy kérdezzék meg saját lelkiismeretüktől: Mi vagyok én? Keresztyén vagyok-e, vagy nem? Megújult-e a szívem? Formálta-e jellememet Isten átformáló kegyelme? Megbántam-e bűneimet? Megvallottam-e azokat? Bocsánatot nyertek-e? Egy vagyok-e Krisztussal, amiképpen ő egy az Atyával? Gyűlölöm-e azt, amit egykor szerettem? Szeretem-e most azt, amit egykor gyűlöltem? Kárnak ítélek-e mindent Krisztus Jézus ismeretének mindent felülmúló volta miatt? Érzem-e, hogy Jézus Krisztus megvásárolt tulajdona vagyok, és hogy minden órában az ő szolgálatára kell odaszentelnem magamat?”

> “We are standing upon the threshold of great and solemn events. The whole earth is to be lightened with the glory of the Lord as the waters cover the channels of the great deep. Prophecies are being fulfilled, and stormy times are before us. Old controversies which have apparently been hushed for a long time will be revived, and new controversies will spring up; new and old will commingle, and this will take place right early. The angels are holding the four winds, that they shall not blow, until the specified work of warning is given to the world; but the storm is gathering, the clouds are loading, ready to burst upon the world, and to many it will be as a thief in the night.

> „Nagy és ünnepélyes események küszöbén állunk. Az egész földet be fogja világítani az Úr dicsősége, miként a vizek beborítják a nagy mélység medreit. A próféciák beteljesednek, és viharos idők állnak előttünk. Régi viták, amelyek hosszú időre látszólag elcsitultak, újra felélednek, és új viták támadnak; az új és a régi összekeveredik, és ez igen hamar bekövetkezik. Az angyalok visszatartják a négy szelet, hogy ne fújjanak, míg a meghatározott figyelmeztető munka el nem jut a világhoz; de a vihar gyülekezik, a felhők sűrűsödnek, készen arra, hogy a világra zúduljanak, és sokak számára úgy jön majd el, mint éjjel a tolvaj.”

> “Many smiled and would not believe when we told them, twenty and thirty years ago, that the Sunday would be urged upon all the world, and a law be made to compel its observance, and force conscience. We see it being fulfilled. All that God has said of the future will surely come to pass; not one thing will fail of all that he has spoken. Protestantism is now reaching hands across the gulf to clasp hands with papacy, and a confederacy is being formed to trample out of sight the Sabbath of the fourth commandment; and the man of sin, who, at the instigation of Satan, instituted the spurious sabbath, this child of papacy, will be exalted to take the place of God.

> „Sokan mosolyogtak, és nem akarták elhinni, amikor húsz és harminc évvel ezelőtt azt mondtuk nekik, hogy a vasárnapot az egész világra rá fogják kényszeríteni, és törvényt hoznak megtartásának kikényszerítésére, valamint a lelkiismeret erőszakolására. Látjuk, hogy ez beteljesedik. Mindaz, amit Isten a jövőről mondott, bizonyosan meg fog valósulni; egyetlen dolog sem marad el mindabból, amit ő kijelentett. A protestantizmus most átnyújtja kezét a szakadékon át, hogy kezet fogjon a pápasággal, és szövetség alakul, hogy a negyedik parancsolat szombatját eltaposva eltüntesse; és a bűn embere, aki Sátán sugalmazására bevezette a hamis szombatot, a pápaságnak ez a gyermeke felmagasztaltatik, hogy Isten helyét foglalja el.״

> “All heaven is represented to me as watching the unfolding of events. A crisis is to be revealed in the great and prolonged controversy in the government of God on earth. Something great and decisive is to take place, and that right early. If any delay, the character of God and his throne will be compromised. The armory of heaven is open; all the universe of God and its equipments are ready. One word has justice to speak, and there will be terrific representations upon the earth, of the wrath of God. There will be voices and thunderings and lightnings and earthquakes and universal desolation. Every movement in the universe of heaven is to prepare the world for the great crisis.

> „Úgy tárult elém, mintha az egész menny a történések kibontakozását figyelné. Válságnak kell nyilvánvalóvá válnia Isten földi kormányzásával kapcsolatos nagy és hosszan elhúzódó küzdelemben. Valami nagy és döntő dolognak kell végbemennie, mégpedig igen hamar. Ha késedelem állna be, Isten jelleme és az Ő trónja csorbát szenvedne. A menny fegyvertára nyitva áll; Isten egész világegyeteme és annak minden felszerelése készen áll. Az igazságosságnak csak egyetlen szót kell kimondania, és rettenetes megnyilatkozásai lesznek Isten haragjának a földön. Lesznek szózatok, mennydörgések és villámlások, földrengések és egyetemes pusztulás. A mennyei világegyetem minden mozdulása arra szolgál, hogy felkészítse a világot a nagy válságra.”

> “Intensity is taking possession of every earthly element; and as a people who have had great light and wonderful knowledge, many of them are represented by the five sleeping virgins with their lamps, but no oil in their vessels; cold, senseless, with a feeble, waning piety. While a new life is being diffused and is springing up from beneath and taking fast hold of all Satan’s agencies, preparatory to the last great conflict and struggle, a new light and life and power is descending from on high, and taking possession of God’s people who are not dead, as many now are, in trespasses and sins. The people who will now see what is soon to come upon us by what is being transacted before us, will no longer trust in human inventions, and will feel that the Holy Spirit must be recognized, received, presented before the people, that they may contend for the glory of God, and work everywhere in the byways and highways of life, for the saving of the souls of their fellow-men. The only rock that is sure and steadfast is the Rock of Ages. Those only who build on this Rock are secure.

> „Az erőfeszítés minden földi elemet hatalmába vesz; és mint olyan nép, amely nagy világosságot és csodálatos ismeretet kapott, közülük sokakat az öt alvó szűz jelképez lámpásaikkal, de edényeikben olaj nélkül; hidegen, érzéketlenül, gyenge, hanyatló kegyességgel. Míg egy új élet árad szét, és alulról sarjad fel, s erős fogást vesz Sátán minden eszközén, előkészítve az utolsó nagy küzdelemre és harcra, addig új világosság, élet és erő száll alá a magasságból, és birtokba veszi Isten népét, akik nem holtak, amint most oly sokan azok, vétkeikben és bűneikben. Az a nép, amely most a szemünk előtt végbemenő eseményekből meglátja, mi az, ami hamarosan ránk következik, többé nem fog emberi találmányokban bízni, hanem érezni fogja, hogy a Szentlelket el kell ismerni, be kell fogadni, a nép elé kell tárni, hogy küzdhessenek Isten dicsőségéért, és az élet minden mellékútján és országútján munkálkodjanak embertársaik lelkének megmentéséért. Az egyetlen szikla, amely biztos és rendíthetetlen, az Örökkévalóság Sziklája. Egyedül azok vannak biztonságban, akik erre a Sziklára építenek.”

> “Those who are carnally minded now, notwithstanding the warnings given of God in his word and through the testimonies of his Spirit, will never unite with the holy family of the redeemed. They are sensual, debased in thought, and abominable in the sight of God. They have never been sanctified through the truth. They are not partakers of the divine nature, have never overcome self and the world with its affections and lusts. These characters are all through our churches, and as the result the churches are weak and sickly and ready to die. There must be no indifferent testimony borne now, but a decided, pointed testimony, rebuking every impurity, and exalting Jesus. We must as a people be in the attitude of expectation, working and waiting and watching and praying.

> „Akik most test szerint gondolkodnak, azok — nem tekintve Istennek az ő Igéjében és Lelkének bizonyságtételei által adott figyelmeztetéseit — soha nem egyesülnek a megváltottak szent családjával. Érzékiek, gondolkozásukban lealjasultak, és utálatosak Isten szemében. Soha nem szentelődtek meg az igazság által. Nem részesei az isteni természetnek, soha nem győzték le az ént és a világot annak vonzalmaival és kívánságaival együtt. Ilyen jellemek mindenütt megtalálhatók gyülekezeteinkben, s ennek következtében a gyülekezetek gyengék, erőtlenek és készek a halálra. Most nem hangozhat közömbös bizonyságtétel, hanem határozott, éles bizonyságtételre van szükség, amely megdorgál minden tisztátalanságot, és felmagasztalja Jézust. Nekünk mint népnek a várakozás lelkületében kell lennünk, munkálkodva, várva, őrködve és imádkozva.”

> “This blessed hope of the second appearing of Christ needs to be presented often to the people, with its solemn realities; looking for the soon appearing of our Lord Jesus to come in his glory, will lead to the regarding of earthly things as emptiness and nothingness. All worldly honor or distinction is of no value, for the true believer lives above the world; his steps are advancing heavenward. He is a pilgrim and stranger. His citizenship is above. He is gathering the sunbeams of the righteousness of Christ into his soul, that he may be a burning and shining light in the moral darkness that has enshrouded the world. What vigorous faith, what lively hope, what fervent love, what holy, consecrated zeal for God is seen in him, and what a decided distinction between him and the world! ‘Watch ye therefore, and pray always, that ye may be accounted worthy to escape all these things that shall come to pass, and to stand before the Son of man.’ ‘Watch ye therefore, for ye know not what hour your Lord doth come.’ ‘Therefore be ye ready also; for in such an hour as ye think not the Son of man cometh.” “Behold, I come as a thief. Blessed is he that watcheth, and keepeth his garments.’” Pamphlets, 38–40.

> „Krisztus második eljövetelének e boldog reménységét gyakran kell a nép elé tárni annak ünnepélyes valóságaival együtt; mert a mi Urunk Jézusnak dicsőségében való közeli megjelenésére való várakozás arra indít, hogy a földi dolgokat ürességnek és semmiségnek tekintsük. Minden világi tisztesség vagy megkülönböztetés értéktelen, mert az igaz hívő a világ felett él; léptei a menny felé haladnak. Zarándok és jövevény ő. Polgársága odafent van. Krisztus igazságának napsugarait gyűjti lelkébe, hogy égő és fénylő világosság legyen abban az erkölcsi sötétségben, amely beborította a világot. Mily erőteljes hit, mily eleven reménység, mily buzgó szeretet, mily szent, Istennek szentelt buzgóság látható benne, és mily határozott különbség közte és a világ között! ‘Vigyázzatok azért és imádkozzatok mindenkor, hogy méltóknak találtassatok arra, hogy elkerüljétek mindazokat, amik bekövetkeznek, és megállhassatok az embernek Fia előtt.’ ‘Vigyázzatok azért, mert nem tudjátok, mely órában jő el a ti Uratok.’ ‘Azért legyetek készen ti is; mert amely órában nem gondoljátok, eljő az embernek Fia.’ ‘Ímé, úgy jövök, mint a tolvaj. Boldog, aki vigyáz, és őrzi az ő ruháit.’” Röpiratok, 38–40.

Back to Articles