Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Eighty-Four

Dániel könyve - Száznyolcvannégyedik

The Sabbath and Incarnation: Cornerstones of the Millerite Sealing Process

A szombat és a megtestesülés: a millerita pecsételési folyamat sarokkövei

Author

Jeff Pippenger

Published

April 14, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The final test for the Millerite generation, who failed the testing process, began in 1856, with the arrival of increased light upon the “seven times” of Leviticus twenty-six. From 1856 to 1863 the Laodicean message marked a final period of time in the period that began with the arrival of the third angel on October 22, 1844. That period of time is represented by verses thirteen through fifteen of Daniel chapter eleven.

A próbatételi folyamatban elbukott millerita nemzedék számára az utolsó próba 1856-ban kezdődött, a Leviticus huszonhat „hét idejére” vonatkozó megnövekedett világosság érkezésével. 1856-tól 1863-ig a laodiceai üzenet az időnek egy utolsó szakaszát jelölte abban az időszakban, amely a harmadik angyal 1844. október 22-i eljövetelével kezdődött. Ezt az időszakot Dániel könyve tizenegyedik fejezete tizenharmadiktól tizenötödikig terjedő versei ábrázolják.

That period of time is illustrated by not only those verses, but also by the history that fulfilled those verses, and also by the geographical witness of Panium, which is also Caesarea Philippi. Caesarea Philippi was purposely visited by Christ just before the cross, and the cross represents the Sunday law, that is represented by verse sixteen. On October 22, 1844 the Lion of the tribe of Judah identified the doctrine of the Sabbath in a special light. Then at the end of that testing process He introduced an increase of knowledge upon the “seven times,” and the “seven times” of Leviticus twenty-six is a doctrine of the Sabbath. It is the Sabbath commandment of the land resting that is a direct parallel to the Sabbath commandment of men resting. The time prophecy of the twenty-five hundred and twenty years and the twenty-three hundred years both ended on October 22, 1844.

Ezt az időszakot nem csupán azok az igeversek szemléltetik, hanem az a történelem is, amely beteljesítette azokat az igeverseket, továbbá Panium földrajzi tanúsága is, amely egyúttal Cézárea Filippi. Cézárea Filippit Krisztus szándékosan kereste fel közvetlenül a kereszt előtt, és a kereszt a vasárnaptörvényt jelképezi, amelyet a tizenhatodik vers ábrázol. 1844. október 22-én Júda törzsének Oroszlánja különleges világosságban azonosította a szombat tanítását. Majd e próbatételi folyamat végén a „hét időre” vonatkozó ismeret gyarapodását vezette be, és a Leviticus huszonhatban szereplő „hét idő” a szombat egyik tanítása. A föld nyugvására vonatkozó szombati parancsolat közvetlen párhuzama az emberek nyugvására vonatkozó szombati parancsolatnak. A kétezer-ötszázhúsz évre és a kétezer-háromszáz évre vonatkozó idői prófécia egyaránt 1844. október 22-én ért véget.

The final period of the testing process, from 1856 to 1863, was a greater revelation of the Sabbath, which had been placed in a special light at the beginning of the sealing and testing process. The history represented by the fulfillment of verses thirteen to fifteen of Daniel eleven represents the testing period where the seal of God is impressed for eternity upon the one hundred and forty-four thousand. In that history the two sticks of Ezekiel are joined. The joining of the two sticks represents the combination of Divinity with humanity, and the doctrine that shines in a special light in that history is the doctrine of the incarnation.

A próbatételi folyamat végső időszaka, 1856-tól 1863-ig, a szombat még teljesebb kinyilatkoztatása volt, amely a pecsételési és próbatételi folyamat kezdetén különleges világosságba helyeztetett. A Dániel 11. fejezetének tizenharmadiktól tizenötödikig terjedő verseinek beteljesedése által ábrázolt történelem azt a próbatételi időszakot jelenti, amikor Isten pecsétje örökkévalóságra rányomatik a száznegyvennégyezerre. Ebben a történelemben egyesül Ezékiel két botja. A két bot egyesülése az istenségnek az emberiséggel való egybekapcsolását jelképezi, és az a tanítás, amely ebben a történelemben különleges világosságban ragyog, a megtestesülés tana.

For this reason, when Peter identified Christ as the Son of God in Caesarea Philippi, he was acknowledging that Christ, as the Son of God represented His dual nature of being the Divine Son of God, who had taken upon Himself human flesh, and in so doing became the Son of man.

Ezért amikor Péter Caesarea Filippiben Krisztust Isten Fiaként azonosította, azt ismerte el, hogy Krisztus mint Isten Fia kettős természetét képviseli: azt, hogy Ő Isten isteni Fia, aki magára öltötte az emberi testet, és ezáltal az Ember Fiává lett.

> “As the disciples searched the prophecies that testified of Christ, they were brought into fellowship with the Deity, and learned of Him who had ascended to heaven to complete the work He had begun on earth. They recognized the fact that in Him dwelt knowledge which no human being, unaided by divine agency, could comprehend. They needed the help of Him whom kings, prophets, and righteous men had foretold. With amazement they read and reread the prophetic delineations of His character and work. How dimly had they comprehended the prophetic scriptures! how slow they had been in taking in the great truths which testified of Christ! Looking upon Him in His humiliation, as He walked a man among men, they had not understood the mystery of His incarnation, the dual character of His nature. Their eyes were holden, so that they did not fully recognize divinity in humanity. But after they were illuminated by the Holy Spirit, how they longed to see Him again, and to place themselves at His feet!” The Desire of Ages, 507.

> „Amint a tanítványok kutatták a Krisztusról bizonyságot tevő próféciákat, közösségre jutottak az Istenséggel, és megismerték Őt, aki felment a mennybe, hogy bevégezze azt a munkát, amelyet a földön megkezdett. Felismerték azt a tényt, hogy Őbenne olyan ismeret lakozott, amelyet egyetlen emberi lény sem érthet meg az isteni közreműködés segítsége nélkül. Szükségük volt Annak segítségére, akiről királyok, próféták és igaz emberek jövendöltek. Ámulattal olvasták és újraolvasták jellemének és munkájának prófétai körvonalait. Mily homályosan értették a prófétai írásokat! milyen késedelmesek voltak felfogni azokat a nagy igazságokat, amelyek Krisztusról tettek bizonyságot! Amikor megaláztatásában szemlélték Őt, amint emberként járt az emberek között, nem értették meg megtestesülésének titkát, természetének kettős jellegét. Szemeiket visszatartotta valami, úgyhogy az emberségben nem ismerték fel teljesen az istenséget. De miután a Szentlélek megvilágosította őket, mennyire vágytak arra, hogy újra láthassák Őt, és leborulhassanak lábaihoz!” Jézus élete, 507.

October 22, 1844 through to 1863 represents the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. That period began with the Sabbath being highlighted as the special truth among the many truths that are unsealed during the period of the sealing. The period began the sounding of the seventh trumpet which identifies when the mystery of God was to be finished.

1844. október 22-től 1863-ig terjed az a pecsételési idő, amely a száznegyvennégyezer megpecsételését jelenti. Ez az időszak azzal vette kezdetét, hogy a szombat kiemeltetett mint a különleges igazság azon sok igazság között, amelyek a pecsételés ideje alatt feltárulnak. Ez az időszak a hetedik trombita megszólalásával kezdődött, amely megjelöli azt az időt, amikor Isten titkának be kellett teljesednie.

> But in the days of the voice of the seventh angel, when he shall begin to sound, the mystery of God should be finished, as he hath declared to his servants the prophets. Revelation 10:7.

> Hanem a hetedik angyal szavának napjaiban, amikor trombitálni kezd, beteljesedik az Isten titka, amint megjelentette az ő szolgáinak, a prófétáknak. Jelenések 10:7.

The seventh angel is also the third woe, for the sealing takes place in the history when the warfare of Islam is active. Had Millerite Adventism been faithful in the period that followed October 22, 1844, Islam that had been restrained on August 11, 1840, would have been released.

A hetedik angyal egyúttal a harmadik jaj is, mert a pecsételés a történelemnek abban az időszakában megy végbe, amikor az iszlám hadviselése tevékenyen jelen van. Ha a millerita adventizmus hűséges maradt volna az 1844. október 22-ét követő időszakban, az az iszlám, amelyet 1840. augusztus 11-én visszatartottak, szabadon bocsáttatott volna.

> “Had Adventists, after the great disappointment in 1844, held fast their faith and followed on unitedly in the opening providence of God, receiving the message of the third angel and in the power of the Holy Spirit proclaiming it to the world, they would have seen the salvation of God, the Lord would have wrought mightily with their efforts, the work would have been completed, and Christ would have come ere this to receive His people to their reward. But in the period of doubt and uncertainty that followed the disappointment, many of the advent believers yielded their faith. . . . Thus the work was hindered, and the world was left in darkness. Had the whole Adventist body united upon the commandments of God and the faith of Jesus, how widely different would have been our history!” Evangelism, 695.

> „Ha az adventisták az 1844-es nagy csalódás után szilárdan megőrizték volna hitüket, és együttesen követték volna Isten kibontakozó gondviselését, elfogadva a harmadik angyal üzenetét, és a Szentlélek erejével hirdetve azt a világnak, meglátták volna Isten szabadítását; az Úr hatalmasan munkálkodott volna erőfeszítéseikkel együtt, a mű befejeződött volna, és Krisztus már ezelőtt eljött volna, hogy népét jutalmának átvételére magához vegye. Ám a csalódást követő kétely és bizonytalanság időszakában az adventhívők közül sokan feladták hitüket.... Így a mű akadályoztatott, és a világ sötétségben maradt. Ha az egész adventista testület egyesült volna Isten parancsolatai és Jézus hite alapján, mennyire másként alakult volna történelmünk!” Evangelizálás, 695.

On October 22, 1844 the seventh trumpet began to sound and the Jubilee trumpet also began to sound.

1844. október 22-én a hetedik trombita megszólalt, és a jubileumi trombita is megszólalt.

> And thou shalt number seven sabbaths of years unto thee, seven times seven years; and the space of the seven sabbaths of years shall be unto thee forty and nine years. Then shalt thou cause the trumpet of the jubilee to sound on the tenth day of the seventh month, in the day of atonement shall ye make the trumpet sound throughout all your land. And ye shall hallow the fiftieth year, and proclaim liberty throughout all the land unto all the inhabitants thereof: it shall be a jubilee unto you; and ye shall return every man unto his possession, and ye shall return every man unto his family. Leviticus 25:8–10.

> Számlálj tehát magadnak hét évszombatot, hétszer hét esztendőt; és a hét évszombat ideje legyen neked negyvenkilenc esztendő. Azután fúvasd meg a kürtöt, a jubileum kürtjét, a hetedik hónap tizedik napján; az engesztelés napján fújjátok meg a kürtöt egész földeteken. És szenteljétek meg az ötvenedik esztendőt, és hirdessetek szabadságot az egész földön annak minden lakosának: legyen az nektek jubileum; és térjen vissza ki-ki az ő birtokára, és térjen vissza ki-ki az ő nemzetségéhez. 3 Mózes 25:8–10.

When the sealing time of the one hundred and forty-four thousand begins there is a trumpet that identifies that the warfare accomplished by Islam has arrived, and a trumpet that proclaims liberty for those who have been slaves of sin. One trumpet identifies the external history, and the other represents the internal experience of those last-day covenant people. Their slavery is relieved when their humanity is joined with His Divinity for eternity. Line upon line, those two trumpets are one Trumpet, for the Jubilee trumpet is only blown on the Day of Atonement, and the Day of Atonement begins when the seventh trumpet of the third woe is sounded. The doctrine that represented both trumpets in the Millerite movement was the light of the Sabbath. The light that represents both Trumpets in these last days is the doctrine of the incarnation. Line upon line, the Sabbath and the doctrine of the incarnation are the same doctrine.

Amikor megkezdődik a száznegyvennégyezer elpecsételésének ideje, felhangzik egy trombita, amely jelzi, hogy az iszlám által véghezvitt hadviselés elérkezett, és egy trombita, amely szabadságot hirdet azoknak, akik a bűn szolgái voltak. Az egyik trombita a külső történelmet azonosítja, a másik pedig ama végidőbeli szövetséges nép belső tapasztalatát jelképezi. Szolgaságuk akkor enyhül meg, amikor emberségük örökre egyesül az Ő istenségével. Sort sorra halmozva e két trombita egyetlen Trombitát alkot, mert a jubileumi trombitát csak az engesztelés napján fújják meg, az engesztelés napja pedig akkor kezdődik, amikor felhangzik a harmadik jaj hetedik trombitája. Az a tanítás, amely a millerita mozgalomban mindkét trombitát képviselte, a szombat világossága volt. Az a világosság, amely e végső napokban mindkét Trombitát jelképezi, a megtestesülés tanítása. Sort sorra halmozva a szombat és a megtestesülés tanítása ugyanaz a tanítás.

Peter’s confession identified the Messiah, and also the Son of God. The Messiah is the Son of God. The Messiah is the creator represented by the Sabbath.

Péter hitvallása azonosította a Messiást, valamint Isten Fiát is. A Messiás Isten Fia. A Messiás a teremtő, akit a szombat jelképez.

> “Paul had never seen Christ while he dwelt upon the earth. He had indeed heard of him and his works, but he could not believe that the promised Messiah, the Creator of all worlds, the Giver of all blessings, would appear upon earth as a mere man.” Sketches from the Life of Paul, 256.

> „Pál soha nem látta Krisztust, amikor Ő a földön élt. Hallott ugyan róla és cselekedeteiről, de nem tudta elhinni, hogy a megígért Messiás, minden világok Teremtője, minden áldás Adományozója pusztán emberként jelenne meg a földön.” Sketches from the Life of Paul, 256.

The Sabbath identifies the Creator and the Creator was the Christ that Peter identified. The Son of God, who Peter identified is He who combined with human flesh to become the Son of man. The Son of God represents the incarnation.

A szombat azonosítja a Teremtőt, és a Teremtő az a Krisztus volt, akit Péter azonosított. Isten Fia, akit Péter azonosított, az, aki emberi testtel egyesülve az Emberfiává lett. Isten Fia a megtestesülést jelenti.

> “Christ brought men and women power to overcome. He came to this world in human form, to live a man amongst men. He assumed the liabilities of human nature, to be proved and tried. In His humanity He was a partaker of the divine nature. In His incarnation He gained in a new sense the title of the Son of God. Said the angel to Mary, ‘The power of the Highest shall overshadow thee: therefore also that holy thing which shall be born of thee shall be called the Son of God’ (Luke 1:35). While the Son of a human being, He became the Son of God in a new sense. Thus He stood in our world—the Son of God, yet allied by birth to the human race.” Selected Messages, book 1, 226.

> „Krisztus erőt hozott a férfiaknak és nőknek a győzelemhez. Emberi alakban jött e világra, hogy emberként éljen az emberek között. Magára vette az emberi természet terheit és következményeit, hogy próbára tétessék és megkísértessék. Emberségében részesévé lett az isteni természetnek. Megtestesülésében új értelemben nyerte el az Isten Fia címet. Az angyal ezt mondta Máriának: »A Magasságosnak ereje száll tereád: azért ami születik is benned, szentnek hivatik, Isten Fiának« (Lukács 1:35). Miközben ember fiaként élt, új értelemben lett Isten Fiává. Így állt világunkban – Isten Fia, mégis születése által az emberi nemhez kapcsolva.” Szemelvények, 1. kötet, 226.

At Caesarea Philippi, Peter’s twofold confession represented the one hundred and forty-four thousand who understand that Jesus is the Christ, the Son of God and the doctrine of the Sabbath that was lightened in 1844, along with the doctrine of the incarnation that is recognized in the last days. The light of the twofold truth is opened up at the beginning and ending of the period of the sealing, as witnessed by the history of the sealing from October 22, 1844 to 1863, and the history of Revelation chapter eighteen’s two voices.

Caesarea Filippinél Péter kettős hitvallása azt a száznegyvennégyezeret jelképezte, akik megértik, hogy Jézus a Krisztus, az Isten Fia, továbbá a szombat tanát, amely 1844-ben világosabbá tétetett, valamint a megtestesülés tanát, amely az utolsó napokban ismertetik fel. E kettős igazság világossága a pecsételés időszakának kezdetén és végén tárul fel, amint azt a pecsételés története tanúsítja 1844. október 22-től 1863-ig, valamint a Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetének két hangjáról szóló történet.

In both the Millerite line of the sealing process, and the prophetic line of the sealing in Revelation eighteen, there is a test at the very end of the period where one class is manifested as foolish virgins, as was the case from 1856 to 1863, and a class is manifested as wise virgins from July 2023 unto the soon coming Sunday law. That final period of testing repeats the beginning of the period. The same angel that descended on September 11, 2001 arrived as Michael to call the dead to life in 2023 some to everlasting life and some to everlasting death. When He arrived, He led His people back to the foundations. Some refuse to walk in the old paths, some do walk in the old paths. Some hearken to the sound of the trumpet, some refuse to hear.

Mind a millerita pecsételési folyamat vonalában, mind pedig a Jelenések tizennyolcadik fejezetében bemutatott pecsételés prófétai vonalában, közvetlenül az időszak legvégén próba áll elő, amelyben az egyik osztály bolond szüzekként nyilvánul meg, amint ez 1856-tól 1863-ig történt, és egy osztály bölcs szüzekként nyilvánul meg 2023 júliusától a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvényig. A próba ezen végső időszaka megismétli az időszak kezdetét. Ugyanaz az angyal, aki 2001. szeptember 11-én alászállt, 2023-ban Mihályként érkezett, hogy életre hívja a halottakat, némelyeket örök életre, némelyeket pedig örök halálra. Amikor megérkezett, visszavezette népét az alapokhoz. Némelyek megtagadják, hogy a régi ösvényeken járjanak, némelyek pedig a régi ösvényeken járnak. Némelyek figyelnek a trombita szavára, némelyek pedig megtagadják, hogy meghallják.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:16, 17.

> Így szól az Úr: Álljatok meg az utakon, és nézzetek szét, kérdezősködjetek a régi ösvények felől, melyik a jó út, és azon járjatok, akkor nyugalmat találtok lelketeknek. De ők azt mondták: Nem járunk azon. Őrállókat is rendeltem fölétek, ezt mondván: Figyeljetek a harsona szavára! De ők azt mondták: Nem figyelünk rá. Jeremiás 6:16, 17.

The message represented by the trumpet which the watchmen blows is twofold. It is the seventh trumpet of Islam and the Jubilee trumpet of deliverance. It is the message of the combination of Divinity with humanity, which is accomplished by the mystery of the incarnation, and that produces a character prepared for the seal of God, which is the Sabbath. The message, the work and the circumstances associated with that final period of the sealing which began in July 2023, twenty-two years after 2001, is represented by verses thirteen to fifteen of Daniel chapter eleven, and by Christ’s visit to Caesarea Philippi in Matthew chapter sixteen.

Az az üzenet, amelyet a kürt jelképez, amelyet az őrök fújnak meg, kettős. Ez az iszlám hetedik trombitája és a szabadulás jubileumi kürtje. Ez annak az üzenete, hogy az istenség az emberiséggel egyesül, ami a megtestesülés titka által valósul meg, és olyan jellemet hoz létre, amely fel van készítve Isten pecsétjére, amely a szombat. Az üzenetet, a munkát és azokat a körülményeket, amelyek a pecsételés ama végső időszakához kapcsolódnak, amely 2023 júliusában kezdődött, huszonkét évvel 2001 után, Dániel könyve tizenegyedik fejezetének tizenharmadiktól tizenötödikig terjedő versei, valamint Krisztusnak a Máté evangéliuma tizenhatodik fejezetében feljegyzett cézárea-filippi látogatása szemléltetik.

In the parable of the ten virgins all the virgins fell asleep during the tarrying time. Jesus told His disciples that Lazarus sleepeth.

A tíz szűzről szóló példázatban a késedelem idején mindegyik szűz elaludt. Jézus ezt mondta tanítványainak: Lázár aluszik.

> These things said he: and after that he saith unto them, Our friend Lazarus sleepeth; but I go, that I may awake him out of sleep. Then said his disciples, Lord, if he sleep, he shall do well. Howbeit Jesus spake of his death: but they thought that he had spoken of taking of rest in sleep. Then said Jesus unto them plainly, Lazarus is dead. John 11:10–14.

> Ezeket mondta; és azután így szólt hozzájuk: A mi barátunk, Lázár, aluszik; de elmegyek, hogy felébresszem őt álmából. Erre tanítványai azt mondták: Uram, ha aluszik, meggyógyul. Jézus pedig a haláláról beszélt; ők azonban azt hitték, hogy az alvás közbeni nyugalomról szólt. Ekkor Jézus nyíltan megmondta nekik: Lázár meghalt. János 11:10–14.

At the end of twenty-one days, Daniel saw the vision, and he was in a deep sleep.

A huszonegy nap végén Dániel meglátta a látomást, és mély álomba merült.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves. Therefore I was left alone, and saw this great vision, and there remained no strength in me: for my comeliness was turned in me into corruption, and I retained no strength. Yet heard I the voice of his words: and when I heard the voice of his words, then was I in a deep sleep on my face, and my face toward the ground. Daniel 10:7–9.

> És egyedül én, Dániel, láttam e látomást; mert a velem levő férfiak nem látták a látomást; de nagy rettentés szállta meg őket, úgyhogy elfutottak, hogy elrejtőzzenek. Ezért egyedül maradtam, és láttam e nagy látomást, és nem maradt bennem erő; mert épségem romlássá változott bennem, és semmi erőt nem tartottam meg. Mindazáltal hallottam szavainak hangját; és amikor hallottam szavainak hangját, akkor mély álomba estem arccal a földre, arcommal a föld felé. Dániel 10:7–9.

The two witnesses of Revelation chapter eleven, were dead in the street for three and a half days, and Ezekiel’s dead bones were in the valley. On July 18, 2020 the tarrying time of spiritual death and sleeping was brought upon the virgins of the movement of the third angel. Three years later the process of awakening and preparing God’s last-day people as His ensign and mighty army began. The angel that descended on July 18, 2020 unsealed a truth, as angels always do when they descend.

A Jelenések könyve tizenegyedik fejezetének két tanúja három és fél napig holtan feküdt az utcán, Ezékiel halott csontjai pedig a völgyben voltak. 2020. július 18-án a lelki halál és alvás késedelmi ideje a harmadik angyal mozgalmának szüzeire szállt. Három évvel később megkezdődött Isten végidei népének felébresztése és felkészítése, hogy az Ő zászlaja és hatalmas serege legyen. Az angyal, aki 2020. július 18-án leszállt, egy igazságot felnyitott, miként az angyalok mindig teszik, amikor leszállnak.

The truth he unsealed was the experience of the tarrying time and first disappointment. God’s last-day people were then scattered, and when the process of awakening them arrived in history, they would be required to recognize and acknowledge that they had been scattered and that they were in the tarrying time. There was then sent many angels, or many messages to strengthen the message of the tarrying time.

Az általa felnyitott igazság a késedelem idejének és az első csalódásnak a tapasztalata volt. Isten végidei népe akkor szétszóratott, és amikor elérkezett a történelemben felébresztésük folyamata, meg kellett érteniük és el kellett ismerniük, hogy szétszórattak, és hogy a késedelem idejében vannak. Ekkor sok angyal, vagyis sok üzenet küldetett, hogy megerősítse a késedelem idejének üzenetét.

> “Near the close of the second angel’s message, I saw a great light from heaven shining upon the people of God. The rays of this light seemed bright as the sun. And I heard the voices of angels crying, ‘Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him!’

> „A második angyal üzenetének vége felé azt láttam, hogy nagy világosság ragyogott le a mennyből Isten népére. E világosság sugarai oly fényesnek tűntek, mint a nap. És hallottam angyalok hangját, amint ezt kiáltották: »Ímé, jön a Vőlegény; menjetek ki elébe!«”

> “This was the midnight cry, which was to give power to the second angel’s message. Angels were sent from heaven to arouse the discouraged saints and prepare them for the great work before them. The most talented men were not the first to receive this message. Angels were sent to the humble, devoted ones, and constrained them to raise the cry, ‘Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him!’ Those entrusted with the cry made haste, and in the power of the Holy Spirit sounded the message, and aroused their discouraged brethren. This work did not stand in the wisdom and learning of men, but in the power of God, and His saints who heard the cry could not resist it. The most spiritual received this message first, and those who had formerly led in the work were the last to receive and help swell the cry, “Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him!’

> „Ez volt az éjféli kiáltás, amely erőt volt hivatva adni a második angyal üzenetének. Angyalok küldettek a mennyből, hogy felrázzák a csüggedt szenteket, és előkészítsék őket a rájuk váró nagy munkára. Nem a legtehetségesebb férfiak voltak az elsők, akik ezt az üzenetet elfogadták. Angyalok küldettek az alázatos, odaszentelt lelkekhez, és késztették őket, hogy felhangozzék a kiáltás: „Ímé, jön a Vőlegény; menjetek ki elébe!” Azok, akikre e kiáltás bízatott, siettek, és a Szentlélek erejével hirdették az üzenetet, és felrázták csüggedt testvéreiket. Ez a munka nem emberek bölcsességében és tudományában állott, hanem Isten erejében, és az Ő szentjei, akik hallották a kiáltást, nem tudtak annak ellenállni. A leglelkibbek fogadták el először ezt az üzenetet, és azok, akik korábban vezetők voltak a munkában, utolsókként fogadták el, és segítettek felerősíteni a kiáltást: „Ímé, jön a Vőlegény; menjetek ki elébe!””

> “In every part of the land, light was given upon the second angel’s message, and the cry melted the hearts of thousands. It went from city to city, and from village to village, until the waiting people of God were fully aroused. In many churches the message was not permitted to be given, and a large company who had the living testimony left these fallen churches. A mighty work was accomplished by the midnight cry. The message was heart-searching, leading the believers to seek a living experience for themselves. They knew that they could not lean upon one another.” Early Writings, 238.

> „Az ország minden részén világosság adatott a második angyal üzenetéről, és a kiáltás ezrek szívét meglágyította. Városról városra és faluról falura terjedt, mígnem Isten várakozó népe teljesen felébredt. Sok gyülekezetben nem engedték, hogy az üzenetet hirdessék, és a nagy számban azok, akiknél megvolt az élő bizonyságtétel, elhagyták ezeket a bukott egyházakat. Hatalmas mű ment végbe az éjféli kiáltás által. Az üzenet szíveket vizsgáló volt, és arra indította a hívőket, hogy maguk számára keressenek élő tapasztalatot. Tudták, hogy nem támaszkodhatnak egymásra.” Early Writings, 238.

The arrival of the message of the Midnight Cry in the parable identifies when the two classes of virgins’ manifest whether they have oil. The wise have oil, the foolish do not. The parable was fulfilled by the work of Samuel Snow in the Millerite history, and in that work the message Snow presented was developed as represented by his articles in the Millerite publications of that time period. Then when he arrived at the Exeter camp meeting, which was from August 12th to the 17th, 1844, a period is also represented that ultimately led to those at the meeting leaving the meeting and proclaiming the message.

Az Éjféli Kiáltás üzenetének megérkezése a példázatban azonosítja azt az időt, amikor a szüzek két osztályáról nyilvánvalóvá lesz, hogy van-e olajuk. A bölcseknek van olajuk, a balgáknak nincs. A példázat Samuel Snow munkája által teljesedett be a millerita történelemben, és abban a munkában a Snow által bemutatott üzenet továbbfejlődött, amint azt az akkori millerita kiadványokban megjelent cikkei szemléltetik. Amikor pedig megérkezett az exeteri táborgyűlésre, amely 1844. augusztus 12-től 17-ig tartott, egy olyan időszak is ábrázolásra kerül, amely végül ahhoz vezetett, hogy a gyűlés résztvevői elhagyták az összejövetelt, és hirdetni kezdték az üzenetet.

There is a “point in time” when the message of the Midnight Cry is fully established, and at that point, based upon the parable, probation closes upon the virgins. That “point in time” is preceded by “a period” when the message is being developed. Since July, 2023 the message of the Midnight Cry has been developing, and unlike the Millerite fulfillment, the message has been transmitted across the world in advance of the “close of probation”. When probation closed at the end of the Exeter meeting the message then went to “every part of the land,” and “light was given upon the second angel’s message, and the cry melted the hearts of thousands. It went from city to city, and from village to village, until the waiting people of God were fully aroused.”

Van egy „időpont”, amikor az Éjféli Kiáltás üzenete teljesen megalapozottá válik, és azon a ponton, a példázat alapján, a kegyelmi idő lezárul a szüzek számára. Ezt az „időpontot” megelőzi „egy időszak”, amely alatt az üzenet formálódik. 2023 júliusa óta az Éjféli Kiáltás üzenete formálódik, és a millerita beteljesedéssel ellentétben az üzenet világszerte továbbíttatott a „kegyelmi idő lezárulta” előtt. Amikor a kegyelmi idő az exeteri összejövetel végén lezárult, az üzenet ezután eljutott „az ország minden részébe”, és „világosság adatott a második angyal üzenetére, és a kiáltás ezrek szívét megolvasztotta. Városról városra, és faluról falura terjedt, mígnem Isten várakozó népe teljesen felébredt.”

In our current history the message that began to be published in July of 2023 is now in one hundred and twenty countries around the world, and the articles that represent the development of the message of the Midnight Cry are available in over sixty languages, and the articles can either be read or listened to.

Jelen történelmünkben az az üzenet, amelynek közzététele 2023 júliusában kezdődött, mára a világ százhúsz országában van jelen, és azok a cikkek, amelyek az Éjféli Kiáltás üzenetének kibontakozását képviselik, több mint hatvan nyelven hozzáférhetők, és a cikkek either olvashatók, either meghallgathatók.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to show unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein: for the time is at hand. Revelation 1:1–3.

> Jézus Krisztus kijelentése, amelyet az Isten adott neki, hogy megmutassa az ő szolgáinak, amiknek hamar meg kell lenniük; és elküldvén az ő angyala által, kijelentette azokat az ő szolgájának, Jánosnak: aki bizonyságot tett az Isten igéjéről, és Jézus Krisztus bizonyságtételéről, és mindarról, amit látott. Boldog, aki olvassa, és akik hallgatják e prófétálás igéit, és megtartják azokat, amelyek abban meg vannak írva: mert az idő közel van. Jelenések 1:1–3.

The light of this message as represented with the articles has been accomplished in roughly six months by two persons.

Ezen üzenet világossága, amint azt a cikkek képviselik, hozzávetőleg hat hónap alatt, két személy által valósult meg.

> “Unless those who can help in — are aroused to a sense of their duty, they will not recognize the work of God when the loud cry of the third angel shall be heard. When light goes forth to lighten the earth, instead of coming up to the help of the Lord, they will want to bind about His work to meet their narrow ideas. Let me tell you that the Lord will work in this last work in a manner very much out of the common order of things, and in a way that will be contrary to any human planning. There will be those among us who will always want to control the work of God, to dictate even what movements shall be made when the work goes forward under the direction of the angel who joins the third angel in the message to be given to the world. God will use ways and means by which it will be seen that He is taking the reins in His own hands. The workers will be surprised by the simple means that He will use to bring about and perfect His work of righteousness.” Testimonies to Ministers, 300.

> „Ha azok, akik segítséget nyújthatnának —, nem ébrednek rá kötelességük tudatára, nem fogják felismerni Isten munkáját, amikor a harmadik angyal hangos kiáltása felhangzik. Amikor világosság árad ki, hogy beragyogja a földet, ahelyett, hogy az Úr segítségére sietnének, munkáját akarják majd korlátozni, hogy az megfeleljen szűk elképzeléseiknek. Hadd mondjam meg nektek, hogy az Úr ebben az utolsó munkában a dolgok megszokott rendjétől nagyon eltérő módon fog munkálkodni, és olyan úton, amely ellentétes lesz minden emberi tervezéssel. Lesznek közöttünk olyanok, akik mindig irányítani akarják majd Isten munkáját, sőt még azt is meg akarják szabni, milyen lépések történjenek, amikor a munka annak az angyalnak a vezetése alatt halad előre, aki csatlakozik a harmadik angyalhoz a világnak adandó üzenetben. Isten olyan utakat és eszközöket fog használni, amelyekből nyilvánvaló lesz, hogy Ő maga tartja kezében a gyeplőt. A munkások meg fognak lepődni azokon az egyszerű eszközökön, amelyeket felhasznál, hogy véghezvigye és tökéletessé tegye igazságának munkáját.” Testimonies to Ministers, 300.

The Lion of the tribe of Judah has now brought His last-day people to verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, opening the history represented by the history of 200 BC to 63 BC, and also Matthew chapter sixteen, and the history of Christ’s visit to Caesarea Philippi. Both the predictions and the history of their fulfillments align with the portion of the book of Daniel that was sealed until the last days. The books of Daniel and Revelation are one book, so in the last days, just before probation closes, the Revelation of Jesus Christ is unsealed, and that Revelation includes the portion of Daniel that relates to the last days. The time is at hand for the conclusion of the Exeter camp meeting.

Júda törzsének Oroszlánja most elvezette az Ő utolsó napi népét Dániel tizenegyedik fejezetének tizenharmadiktól tizenötödik verseihez, feltárva a Kr. e. 200-tól Kr. e. 63-ig terjedő történelem által jelképezett történelmet, valamint Máté evangéliuma tizenhatodik fejezetét és Krisztus cézáreai filippi látogatásának történetét is. Mind a jövendölések, mind beteljesedésük története összhangban áll Dániel könyvének azzal a részével, amely az utolsó napokig lepecsételve volt. Dániel és a Jelenések könyve egy könyv, ezért az utolsó napokban, közvetlenül a kegyelemidő lezárulása előtt, felnyittatik Jézus Krisztus kinyilatkoztatása, és ez a kinyilatkoztatás magában foglalja Dánielnek azt a részét, amely az utolsó napokra vonatkozik. Elközelgett az Exeter-i táborgyűlés befejezésének ideje.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> És monda nékem: Ne pecsételd be e könyv prófétálásának beszédeit, mert az idő közel van. Aki igazságtalan, legyen igazságtalan ezután is; és aki fertelmes, legyen fertelmes ezután is; és aki igaz, legyen igaz ezután is; és aki szent, legyen szent ezután is. Jelenések 22:10, 11.

We will continue this study in the next article.

Ezt a tanulmányt a következő cikkben folytatjuk.

> Behold, the days come, saith the Lord God, that I will send a famine in the land, not a famine of bread, nor a thirst for water, but of hearing the words of the Lord: And they shall wander from sea to sea, and from the north even to the east, they shall run to and fro to seek the word of the Lord, and shall not find it. In that day shall the fair virgins and young men faint for thirst. They that swear by the sin of Samaria, and say, Thy god, O Dan, liveth; and, The manner of Beersheba liveth; even they shall fall, and never rise up again. Amos 8:11–14.

> Íme, napok jönnek, ezt mondja az Úr Isten, amikor éhséget bocsátok e földre; nem kenyér utáni éhséget, sem víz utáni szomjúságot, hanem az Úr igéinek hallása után való éhséget. És tengertől tengerig bolyonganak, és északtól fogva napkeletig futkosnak, hogy keressék az Úr igéjét, de nem találják meg. Azon a napon elalélnak a szép szüzek és az ifjak a szomjúságtól. Akik Samária bűnére esküsznek, és ezt mondják: Él a te istened, Dán! és: Él Beérseba útja! azok is elesnek, és többé fel nem kelnek. Ámós 8:11–14.

Back to Articles