Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Five

Dániel könyve – Nyolcvanötödik rész

Unveiling the Prophetic Journey: The Divine Connection of Historical Milestones

A prófétai út feltárása: Történelmi mérföldkövek isteni összefüggése

Author

Jeff Pippenger

Published

February 18, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

One hundred and twenty-six years after the rebellion of 1863, in 1989 the last six verses of Daniel eleven were unsealed. The knowledge that was first unsealed that year was the recognition of the reform lines of sacred history, and the revelation that they all paralleled one another. Then in 1992, the light of the last six verses began to unfold. The first public presentations of these truths was in 1994, and the subject was the reform lines. In 1996, a magazine was published titled The Time of the End¸ which identified the last six verses of Daniel eleven.

Az 1863-as lázadást követő százhuszonhat év múlva, 1989-ben feloldatott Dániel tizenegyedik fejezete utolsó hat versének pecsétje. Az az ismeret, amely abban az évben először feltárult, a szent történelem reformvonalainak felismerése volt, valamint annak kinyilatkoztatása, hogy ezek mind párhuzamosak egymással. Ezután 1992-ben az utolsó hat vers világossága kezdett kibontakozni. Ezen igazságok első nyilvános bemutatására 1994-ben került sor, és a tárgy a reformvonalak voltak. 1996-ban megjelent egy The Time of the End¸ című folyóirat, amely azonosította Dániel tizenegyedik fejezete utolsó hat versét.

1996 was the year that the message was formalized, which is a waymark that parallels the formalization of William Miller’s message in 1831. Miller’s message was the announcement of the opening of the judgment, and the last six verses of Daniel eleven was the announcement of the close of judgment. The subject of Miller’s message was prophetic time as revealed in the Bible. The subject of the last six verses of Daniel eleven was modern Rome (the counterfeit king of the north). The methodology revealed to Miller was his 14 Rules of Prophetic Interpretation. The methodology revealed in 1989, was the “line upon line” of the reform movements.

1996 volt az az év, amikor az üzenet hivatalos formát öltött; ez egy olyan útjelző, amely párhuzamban áll William Miller üzenetének 1831-ben történt hivatalos megfogalmazásával. Miller üzenete az ítélet megnyílásának kihirdetése volt, Dániel tizenegyedik fejezetének utolsó hat verse pedig az ítélet lezárulásának kihirdetése volt. Miller üzenetének tárgya a Bibliában kijelentett prófétai idő volt. Dániel tizenegyedik fejezete utolsó hat versének tárgya a modern Róma volt (az északi király hamisítványa). A Millernek kijelentett módszertan a prófétai magyarázat 14 szabálya volt. Az 1989-ben kijelentett módszertan pedig a reformmozgalmak „sort sorra” elve volt.

Miller’s work included the establishment of the Word of God as authoritative, in contrast with the papal traditions and customs that had been in force in the world for twelve-hundred and sixty years. For this reason, Miller’s message was first published in 1831 (thus formalizing Miller’s message), exactly two hundred and twenty years after the production of the King James Bible. The work of Future for America was the identification of the role of the United States in healing the deadly wound of the papacy at the soon-coming Sunday law. For this reason, The Time of the End magazine was published in 1996 (thus formalizing the message), exactly two hundred and twenty years after the beginning of the United States in 1776.

Miller munkássága magában foglalta Isten Igéjének mint tekintélynek a megalapozását, szemben azokkal a pápai hagyományokkal és szokásokkal, amelyek ezerkétszázhatvan éven át voltak érvényben a világban. Ezért Miller üzenete először 1831-ben jelent meg nyomtatásban (ezáltal Miller üzenete hivatalos formát öltött), pontosan kétszázhúsz évvel a King James Biblia elkészülte után. A Future for America munkája az volt, hogy azonosítsa az Egyesült Államok szerepét a pápaság halálos sebének meggyógyításában a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény idején. Ezért jelent meg 1996-ban a The Time of the End magazin (ezáltal az üzenet hivatalos formát öltött), pontosan kétszázhúsz évvel az Egyesült Államok 1776-os kezdete után.

The recognition of the two hundred and twenty years that tied the theme of each reform movement together with a historical point of reference was not recognized until well after September 11, 2001, for it was not until the third woe arrived at that date that the Lord led his people back to the old paths of Jeremiah chapter six, verse sixteen and seventeen. It was there that the light of the “seven times,” was rediscovered, and as that light developed it became apparent that two hundred and twenty is the number that connects Daniel eight, verses thirteen and fourteen together. In verse thirteen the “chazon” vision of prophetic history is identified, and in verse fourteen the “mareh” vision of “the appearance” is identified. The connection between those two verses is what Gabriel came to teach to Daniel, and Daniel represents the people of God in the last days that come to understand the connection between those two visions.

A reformmozgalmak mindegyikének témáját egy történelmi viszonyítási ponttal összekapcsoló kétszázhúsz év felismerésére csak jóval 2001. szeptember 11. után került sor, mert az Úr csak akkor vezette vissza népét Jeremiás könyve hatodik fejezetének tizenhatodik és tizenhetedik versében említett ősi ösvényekre, amikor azon a napon bekövetkezett a harmadik jaj. Ott fedezték fel újra a „hétszer” világosságát, és amint e világosság kibontakozott, nyilvánvalóvá vált, hogy a kétszázhúsz az a szám, amely Dániel nyolcadik fejezetének tizenharmadik és tizennegyedik versét összekapcsolja. A tizenharmadik versben a prófétai történelem „chazon” látomása van azonosítva, a tizennegyedik versben pedig „a megjelenés” „mareh” látomása. E két vers kapcsolata az, amit Gábriel azért jött, hogy megtanítsa Dánielnek; és Dániel Istennek az utolsó napokban élő népét jelképezi, akik megértik e két látomás összefüggését.

Verse thirteen’s vision represents the “seven times” (twenty-five hundred and twenty years), and verse fourteen’s vision represents the twenty-three hundred days (years). The “seven times” against the southern kingdom of Judah, which represents Judah, Jerusalem and the sanctuary, began in 677 BC, and the twenty-three hundred years identifying the restoration of Jerusalem and the sanctuary began in 457 BC.

A tizenharmadik vers látomása a „hét időt” (kétezer-ötszázhúsz évet) jelképezi, a tizennegyedik vers látomása pedig a kétezer-háromszáz napot (évet). A Júda déli királysága ellen szóló „hét idő”, amely Júdát, Jeruzsálemet és a szentélyt jelképezi, Kr. e. 677-ben kezdődött, és a Jeruzsálem és a szentély helyreállítását meghatározó kétezer-háromszáz év Kr. e. 457-ben vette kezdetét.

Two hundred and twenty years ties these two visions together, and the number two hundred and twenty was recognized to be a symbol of the connection between the trampling down of the host and sanctuary, by the desolating powers of paganism and papalism, that is represented as a scattering and God’s indignation. The two hundred and twenty years tied the vision of the satanic work of trampling down the sanctuary together with the vision of the godly work of restoring the same temple. The two hundred and twenty years therefore is a symbol that represents a sacred connection.

Kétszázhúsz év köti össze e két látomást, és a kétszázhúsz számot annak a kapcsolatnak a jelképeként ismerték fel, amely a seregnek és a szentélynek a pusztító pogányság és pápaság hatalmai általi tiprása között áll fenn, s amely szétszóratásként és Isten haragjaként van ábrázolva. A kétszázhúsz év összekapcsolta a szentély sátáni tiprásának látomását ugyanannak a templomnak az istenfélő helyreállításáról szóló látomással. Ennélfogva a kétszázhúsz év olyan jelkép, amely szent kapcsolatot fejez ki.

Just as the Millerite movement ended at the rebellion of 1863, and then one hundred and twenty six years later the movement of the third angel arrived, thus emphasizing that the two movements were connected by the symbolism of the “seven times” (one hundred and twenty-six), the two hundred and twenty years connected Miller’s establishment of the Bible message in 1831, with the production of the King James Bible in 1611, so too the same period of time connected Future for America with the beginning of America, as it identified the end of America.

Amiképpen a millerita mozgalom az 1863-as lázadással véget ért, majd százharminchat évvel később megérkezett a harmadik angyal mozgalma, s ezáltal hangsúlyozva, hogy a két mozgalmat a „hét idő” (százhuszonhat) szimbolikája kapcsolta össze, ugyanúgy a kétszázhúsz év kapcsolta össze Miller 1831-ben történt megalapítását a bibliai üzenetnek a King James Biblia 1611-es kiadásával; ugyanígy ugyanez az időszak kapcsolta össze a Future for America mozgalmat Amerika kezdetével, miközben Amerika végét azonosította.

On October 22, 1844, the Messenger of the Covenant suddenly came to the temple He had raised up in forty-six years from 1798, the end of the first indignation, until 1844, the end of the last indignation. His entrance into the temple had been preceded by the outpouring of the Holy Spirit in the movement of the Midnight Cry, which had been prefigured by the triumphal entry of Christ into Jerusalem. Those two witnesses establish that when the Midnight Cry movement is repeated in the last days, Christ will have raised up the temple of the one hundred and forty-four thousand. The two movements where the Midnight Cry of the parable of the ten virgins is fulfilled are parallel to each other.

1844. október 22-én a szövetség Követe hirtelen belépett a templomba, amelyet negyvenhat év alatt emelt fel 1798-tól, az első felháborodás végpontjától, egészen 1844-ig, az utolsó felháborodás végpontjáig. A templomba való belépését megelőzte a Szentlélek kitöltetése az Éjféli Kiáltás mozgalmában, amelyet Krisztus jeruzsálemi diadalmenetele előképezett. E két tanú megállapítja, hogy amikor az utolsó napokban megismétlődik az Éjféli Kiáltás mozgalma, Krisztus már felépítette a száznegyvennégyezer templomát. Az a két mozgalom, amelyben a tíz szűzről szóló példázat Éjféli Kiáltása beteljesedik, párhuzamban áll egymással.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Gyakran utalnak nekem a tíz szűzről szóló példázatra, akik közül öt bölcs volt, öt pedig balga. Ez a példázat a legteljesebb pontossággal beteljesedett és be fog teljesedni, mert különleges alkalmazása van erre az időre, és a harmadik angyal üzenetéhez hasonlóan beteljesedett, és az idők végéig továbbra is jelenvaló igazság marad.” Review and Herald, 1890. augusztus 19.

The history of the Millerites (the movement of the first angel), represents an escalating manifestation of the power of God that began when the book of Daniel was unsealed in 1798. The power increased when the angel of Revelation ten descended on August 11, 1840. Then the first disappointment of April 19, 1844 arrived, and ultimately led to the outpouring of the Holy Spirit at the Exeter camp meeting beginning on August 12, 1844 and continued to spread like a tidal wave over the land until October 22, 1844.

A milleriták története (az első angyal mozgalma) Isten hatalmának fokozódó megnyilatkozását szemlélteti, amely akkor vette kezdetét, amikor Dániel könyve 1798-ban felnyittatott. A hatalom növekedett, amikor a Jelenések tizedik fejezetének angyala 1840. augusztus 11-én alászállt. Azután elérkezett az 1844. április 19-i első csalódás, és ez végül a Szentlélek kitöltetéséhez vezetett az exeteri tábori összejövetelen, amely 1844. augusztus 12-én vette kezdetét, és árapályhullámként terjedt tovább az egész országon át egészen 1844. október 22-ig.

The history of Future for America (the movement of the third angel), represents an escalating manifestation of the power of God that began when the book of Daniel was unsealed in 1989. The power increased when the angel of Revelation eighteen descended on September 11, 2001. Then the first disappointment of July 18, 2020 arrived, which will ultimately lead to the outpouring of the Holy Spirit which will continue to spread like wildfire over the earth until Michael stands up and human probation closes.

A Future for America (a harmadik angyal mozgalma) története Isten hatalmának fokozódó megnyilvánulását képviseli, amely akkor kezdődött, amikor Dániel könyve 1989-ben feltáratott. A hatalom megnövekedett, amikor a Jelenések tizennyolcadik fejezetének angyala 2001. szeptember 11-én alászállt. Ezután elérkezett 2020. július 18-ának első csalódása, amely végül a Szentlélek kitöltetéséhez fog vezetni, s ez tovább fog terjedni a földön, mint a futótűz, mígnem Mihály felkél, és az emberi kegyelemidő lezárul.

On October 22, 1844, several prophecies were fulfilled, thus identifying that at the soon-coming Sunday law, several prophecies will again be fulfilled. One of those prophecies is the tarrying of the vision as represented in Habakkuk chapter two. Habakkuk chapter two identified the experience of both the movement of the first and third angels. Both movements are confronted with a debate over correct biblical methodology that is accomplished between those representatives of the movement and the former chosen people who are being passed by during the process of the debate.

1844. október 22-én több prófécia teljesedett be, ezáltal azonosítva, hogy a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény idején ismét több prófécia fog beteljesedni. E próféciák egyike a látomás késedelme, amint azt Habakuk könyvének második fejezete ábrázolja. Habakuk második fejezete mind az első, mind a harmadik angyal mozgalmának tapasztalatát azonosítja. Mindkét mozgalomnak szembe kell néznie a helyes bibliai módszertan körüli vitával, amely e mozgalmak képviselői és a korábbi választott nép között zajlik le, akiket a vita folyamata során mellőznek.

The message that was to be defended by the watchmen of the first angel’s history was the identification of the truths (Miller’s jewels), that ultimately were represented upon the two sacred charts of 1843 and 1850. In the process of the debate there would be a disappointment that marked a separation from the two antagonistic classes, and a call for deeper consecration to the faithful.

Az az üzenet, amelyet az első angyal történetének őrállóinak védelmezniük kellett, az igazságok azonosítása volt (Miller drágakövei), amelyek végül az 1843-as és 1850-es két szent táblázaton nyertek ábrázolást. A vita folyamán bekövetkezett volna egy csalódás, amely elválasztást jelölt a két ellenséges osztálytól, és a hűségesek számára mélyebb odaszentelődésre szólító felhívás hangzott volna el.

Then Habakkuk identifies the distinction between the two classes involved in the testing process of the foundational truths. That testing process, which included the debate between the two classes that fell silent on October 22, 1844, ended right where Habakkuk chapter two ended.

Ekkor Habakuk azonosítja az alapvető igazságok megpróbáltatási folyamatában részt vevő két csoport közötti különbséget. Az a megpróbáltatási folyamat, amely magában foglalta az 1844. október 22-én elnémult két csoport közötti vitát, pontosan ott ért véget, ahol Habakuk második fejezete véget ért.

> But the Lord is in his holy temple: let all the earth keep silence before him. Habakkuk 2:20.

> Az Úr azonban szent templomában van; hallgasson előtte az egész föld. Habakuk 2:20.

The Lord suddenly entered His Millerite temple, and all the earth was then to keep silence, for the antitypical Day of Atonement had arrived and the judgment of the dead had begun. The prophetic history of Habakkuk chapter two ended on October 22, 1844, and Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing. The beginning of the two visions of twenty-five hundred and twenty years of trampling down the sanctuary and host, and the vision of the restoration of the sanctuary and host, began together, but separated by two hundred and twenty years, and when they ended, they were identified as ended, in Habakkuk chapter TWO verse TWENTY.

Az Úr hirtelen belépett az Ő Millerita templomába, és akkor az egész földnek csendben kellett maradnia, mert elérkezett az engesztelés előképes beteljesedésének napja, és megkezdődött a halottak ítélete. Habakuk könyvének második fejezetében feljegyzett prófétai történelem 1844. október 22-én ért véget, és Jézus mindig egy dolog végét azonosítja egy másik dolog kezdetével. A szentély és a sereg kétezer-ötszázhúsz éves letaposásáról szóló két látomás kezdete, valamint a szentély és a sereg helyreállításáról szóló látomás kezdete együtt indult, de kétszázhúsz év választotta el őket egymástól, és amikor véget értek, befejezettként lettek azonosítva Habakuk könyvének MÁSODIK fejezete HUSZADIK versében.

At the soon-coming Sunday law, several prophecies will be fulfilled. One of those prophecies is the tarrying of the vision as represented in Habakkuk chapter two. Habakkuk chapter two identifies the experience of both the movement of the first and third angels. Both movements are confronted with a debate over correct biblical methodology that is accomplished between those representatives of the movement and the former chosen people who are being passed by during the process of the debate.

A hamarosan eljövendő vasárnaptörvény idején több prófécia fog beteljesedni. E próféciák egyike a látomás késedelme, amint azt Habakuk könyvének második fejezete ábrázolja. Habakuk könyvének második fejezete mind az első, mind a harmadik angyal mozgalmának tapasztalatát azonosítja. Mindkét mozgalom olyan vitával szembesül a helyes bibliai módszertan felől, amely e mozgalmak képviselői és a korábbi választott nép között zajlik le, akiket a vita folyamata során félreállítanak.

The message that is to be defended by the watchmen of the third angel’s history is the identification of the truths (Miller’s jewels), that ultimately were represented upon the two sacred charts of 1843 and 1850. In the process of the debate there was a disappointment that marked a separation between the two antagonistic classes, and a call for deeper consecration to the faithful. Then Habakkuk identifies the distinction between the two classes involved in the testing process of the foundational truths. That testing process, which was represented by the debate between the two classes, will fully end at the soon-coming Sunday law, right where Habakkuk chapter two ended.

Az az üzenet, amelyet a harmadik angyal történetének őrállóinak meg kell védeniük, az igazságok (Miller drágakövei) azonosítása, amelyek végül az 1843-as és 1850-es két szent táblázaton nyertek ábrázolást. A vita folyamata során bekövetkezett egy csalódás, amely elválasztást jelölt a két egymással szemben álló osztály között, és a hűségesek számára a mélyebb odaszentelődésre szóló felhívást hozott. Ezután Habakuk azonosítja a különbséget a két osztály között, amelyek az alapigazságok próbára tételének folyamatában érintettek. Ez a próbatételi folyamat, amelyet a két osztály közötti vita jelképezett, teljesen véget ér a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénynél, éppen ott, ahol Habakuk második fejezete véget ért.

> But the Lord is in his holy temple: let all the earth keep silence before him. Habakkuk 2:20.

> Az Úr azonban az ő szent templomában van; hallgasson előtte az egész föld. Habakuk 2:20.

The Lord will suddenly enter the temple of the one hundred and forty-four thousand, and all the earth will then keep silence, for the antitypical Day of Atonement will reach the judgment of the living. The prophetic history of Habakkuk chapter two ends at the soon coming Sunday law, and Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing.

Az Úr hirtelen belép a száznegyvennégyezer templomába, és akkor az egész föld némaságban marad, mert az engesztelés antitipikus napja eljut az élők ítéletéhez. Habakuk könyve második fejezetének prófétai története a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénynél ér véget, és Jézus mindig valamely dolog végét azonosítja valamely dolog kezdetével.

The judgment of the living began on September 11, 2001, but the judgment is a process. That process begins with the house of God, and then reaches a point where judgment comes upon those outside of the house of God. When the great buildings of New York City were brought down the judgment represented by the sealing angel going through Jerusalem and placing a mark upon those who sigh and cry for the abominations that are done in the church, and also the abominations done in the land began. At the soon coming Sunday law Christ will have finished the work of erecting the temple of the one hundred and forty-four thousand, and the destroying angels will bring judgment upon Jerusalem.

Az élők ítélete 2001. szeptember 11-én kezdődött, de az ítélet egy folyamat. Ez a folyamat Isten házán kezdődik, majd eljut arra a pontra, amikor az ítélet Isten házán kívül levőkre száll. Amikor New York City nagy épületei leomlottak, kezdetét vette az az ítélet, amelyet az a pecsételő angyal jelképez, aki végigmegy Jeruzsálemen, és jelet tesz azokra, akik sóhajtoznak és kiáltanak a gyülekezetben elkövetett utálatosságok miatt, valamint az országban véghezvitt utálatosságok miatt is. A hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény idejére Krisztus befejezi a százhuszonnégyezer templomának felépítését, és a pusztító angyalok ítéletet hoznak Jeruzsálemre.

The one hundred and forty-four thousand are then lifted up as an ensign, and the judgment of the living commences for the other flock, represented by Edom, Moab and the chief of the children of Ammon in Daniel chapter eleven, verse forty-one.

A száznegyvennégyezer ezután zászlóként emeltetik fel, és megkezdődik az élők ítélete a másik nyáj számára, amelyet Edóm, Moáb és Ammon fiainak színe-java jelképez Dániel könyve tizenegyedik fejezete negyvenegyedik versében.

Whether considering the Millerite movement of the first angel or the mighty movement of the third angel, the complete history of the reformatory movement represents an escalating revelation of truth, which culminates with the outpouring of the Holy Spirit. The outpouring of the Holy Spirit is the focus of the prophecies of the last days. This is why the foolish virgins have no oil and the wise do. The oil is the rain.

Akár az első angyal Millerita mozgalmát, akár a harmadik angyal hatalmas mozgalmát tekintjük, a reformmozgalom teljes története az igazság fokozódó kinyilatkoztatását jelenti, amely a Szentlélek kitöltetésében tetőzik. A Szentlélek kitöltetése az utolsó napokra vonatkozó próféciák középpontja. Ezért nincs olajuk a balga szüzeknek, a bölcseknek pedig van. Az olaj az eső.

> They say, If a man put away his wife, and she go from him, and become another man’s, shall he return unto her again? shall not that land be greatly polluted? but thou hast played the harlot with many lovers; yet return again to me, saith the Lord. Lift up thine eyes unto the high places, and see where thou hast not been lien with. In the ways hast thou sat for them, as the Arabian in the wilderness; and thou hast polluted the land with thy whoredoms and with thy wickedness. Therefore the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed. Wilt thou not from this time cry unto me, My father, thou art the guide of my youth? Jeremiah 3:1–4.

> Ezt mondják: Ha egy férfi elbocsátja a feleségét, és az elmegy tőle, és más férfié lesz, vajon visszatérhet-e még hozzá? Nem volna-e az a föld igen megfertőztetve? Te pedig sok szeretővel paráználkodtál, mégis térj vissza hozzám — ezt mondja az Úr. Emeld fel szemeidet a magaslatokra, és lásd meg, hol nem háltak veled. Az utakon ültél miattuk, mint az arábiai a pusztában; és megfertőztetted a földet paráznaságaiddal és gonoszságoddal. Azért visszatartattak az esőzések, és nem volt tavaszi eső; és parázna nő homloka lett a tiéd, nem akartál szégyenkezni. Vajon mostantól fogva nem kiáltasz-e hozzám: Atyám! Ifjúságom vezetője vagy te! Jeremiás 3:1–4.

In the passage (and all the prophets speak of the last days), God identifies that His people have played the harlot, to the point that they have a whore’s forehead. The whore of the last days is the papal power, and the forehead represents a purposeful decision. God’s people of the last days are wicked, but God is offering a final call, though they have reached a point where they have come to the same decision as the whore. They have developed a character represented by the fourth generation, where they are prepared to worship the sun as represented in the fourth generation of Ezekiel chapter eight.

Az igerészben (és valamennyi próféta az utolsó napokról szól) Isten kijelenti, hogy népe paráznaságot követett el, olyannyira, hogy parázna homlokuk van. Az utolsó napok paráznája a pápai hatalom, a homlok pedig tudatos döntést jelképez. Isten utolsó napi népe gonosz, de Isten mégis egy végső hívást intéz hozzájuk, noha már arra a pontra jutottak, hogy ugyanarra a döntésre jutottak, mint a parázna. Olyan jellemet fejlesztettek ki, amelyet a negyedik nemzedék jelképez, ahol készek a napot imádni, miként azt Ezékiel könyve nyolcadik fejezetének negyedik nemzedéke ábrázolja.

> “The time has come for the true light to shine amid moral darkness. The third angel’s message has been sent forth to the world, warning men against receiving the mark of the beast or of his image in their foreheads or in their hands. To receive this mark means to come to the same decision as the beast has done, and to advocate the same ideas, in direct opposition to the word of God. Of all who receive this mark, God says, ‘The same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb.’” Review and Herald, July 13, 1897.

> „Eljött az idő, hogy az igaz világosság felragyogjon az erkölcsi sötétség közepette. A harmadik angyal üzenete elküldetett a világnak, figyelmeztetve az embereket, hogy ne vegyék fel a fenevadnak vagy az ő képének bélyegét homlokukra vagy kezükre. E bélyeg felvétele azt jelenti, hogy az ember ugyanarra a döntésre jut, amelyre a fenevad jutott, és ugyanazokat az eszméket képviseli, közvetlenül szembeszegülve Isten igéjével. Mindazokról, akik felveszik ezt a bélyeget, Isten ezt mondja: »Az is inni fog Isten haragjának borából, amely elegyítetlenül töltetett az ő haragjának poharába; és gyötrődik tűzben és kénkőben a szent angyalok jelenlétében és a Bárány jelenlétében.«” Review and Herald, 1897. július 13.

Jeremiah is identifying God’s people of the last days as already possessing the whore’s forehead. They are on the verge of receiving the mark of the beast for they are “wicked.” In the passage just cited Sister White continues:

Jeremiás úgy azonosítja Isten utolsó napokbeli népét, mint akik már a parázna homlokát viselik. A fenevad bélyegének elnyerése küszöbén állnak, mert „gonoszok”. Az imént idézett szakaszban White testvérnő így folytatja:

> “If the light of truth has been presented to you, revealing the Sabbath of the fourth commandment, and showing that there is no foundation in the word of God for Sunday observance, and yet you still cling to the false Sabbath, refusing to keep holy the Sabbath which God calls ‘My holy day,’ you receive the mark of the beast. When does this take place?—When you obey the decree that commands you to cease from labor on Sunday and worship God, while you know that there is not a word in the Bible showing Sunday to be other than a common working-day, you consent to receive the mark of the beast, and refuse the seal of God. If we receive this mark in our foreheads or in our hands, the judgments pronounced against the disobedient must fall upon us. But the seal of the living God is placed upon those who conscientiously keep the Sabbath of the Lord.

> „Ha az igazság világossága eljutott hozzád, feltárva előtted a negyedik parancsolat szombatját, és megmutatva, hogy Isten Igéjében semmi alapja nincs a vasárnap megtartásának, te pedig mégis ragaszkodsz a hamis szombathoz, megtagadva annak a szombatnak a megszentelését, amelyet Isten „az én szent napomnak” nevez, akkor felveszed a fenevad bélyegét. Mikor történik ez? — Amikor engedelmeskedsz annak a rendeletnek, amely megparancsolja neked, hogy vasárnap szüneteltesd munkádat és Istent imádd, jóllehet tudod, hogy a Bibliában egyetlen szó sincs, amely azt bizonyítaná, hogy a vasárnap más volna, mint közönséges munkanap; ezzel beleegyezel a fenevad bélyegének felvételébe, és elutasítod Isten pecsétjét. Ha ezt a bélyeget homlokunkra vagy kezünkre vesszük, az engedetlenek ellen kimondott ítéleteknek ránk kell szállniuk. Az élő Isten pecsétje azonban azokra helyeztetik, akik lelkiismeretesen megtartják az Úr szombatját.״

> “‘And God saw that the wickedness of man was great in the earth, and that every imagination of the thoughts of his heart was only evil continually…. The earth also was corrupt before God, and the earth was filled with violence…. And God said unto Noah, The end of all flesh is come before me; for the earth is filled with violence through them; and, behold, I will destroy them with the earth.’ They were to be cut off because they had polluted the earth which God created to be enjoyed by a righteous people.

> „És látta az Úr, hogy megsokasult az ember gonoszsága a földön, és hogy szíve gondolatainak minden szándéka szüntelen csak gonosz volt…. A föld pedig romlott vala Isten előtt, és megtelt a föld erőszakkal…. És monda Isten Noénak: Minden testnek vége elérkezett előttem; mert megtelt a föld erőszakkal általuk; és ímé, elveszítem őket a földdel együtt.” Ki kellett irtatniuk, mert beszennyezték a földet, amelyet Isten arra teremtett, hogy igaz nép örvendezve élvezze.

> “‘As it was in the days of Noah,’ declared Christ, ‘so shall it be also in the days of the Son of Man.’ And is it not so? Anyone who will look into the daily papers may see a long list of crimes—drunkenness, theft, robbery, embezzlement, murder. Sometimes whole families are murdered, that man’s desires to possess money or goods that do not belong to him may be gratified. The world is indeed becoming as it was in the days of Noah, because men openly disregard God’s commands.” Review and Herald, July 13, 1897.

> „„Miképpen Nóé napjaiban történt” – jelentette ki Krisztus –, „akképpen lesz az Emberfiának napjaiban is.” És vajon nincs-e így? Bárki, aki belepillant a napilapokba, a bűncselekmények hosszú jegyzékét láthatja: részegséget, lopást, rablást, sikkasztást, gyilkosságot. Előfordul, hogy egész családokat gyilkolnak meg, hogy az ember kielégíthesse vágyát a pénz vagy olyan javak birtoklására, amelyek nem az övéi. A világ valóban olyanná válik, amilyen Nóé napjaiban volt, mert az emberek nyíltan semmibe veszik Isten parancsait.” Review and Herald, 1897. július 13.

Jeremiah is identifying God’s people of the last days that are about to bow down to the sun, and when he does so he identifies that “the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed.” The “wicked” of God’s people in the last days are receiving no latter rain, and they refuse to be ashamed, for their thoughts have become continually evil, as represented by the history of Noah, and also by the chambers of imagery in the second abomination of Ezekiel chapter eight.

Jeremiás Isten végidei népét azonosítja, amely éppen a nap előtt készül meghajolni, és amikor ezt teszi, így azonosítja őket: „visszatartattak a záporok, és nem volt késői eső; parázna asszony homloka volt neked, nem akartál szégyenkezni.” Isten népének „gonoszai” az utolsó napokban nem kapnak késői esőt, és nem hajlandók megszégyenülni, mert gondolataik szüntelenül gonosszá lettek, amint azt Noé története is jelképezi, valamint az Ezékiel nyolcadik fejezetének második utálatosságában szereplő képek kamrái is.

Jeremiah points the unashamed wicked of God’s people in the last days to “cry” “from” that “time” to “the guide of” their “youth.” The guide of the youth of Adventism was the two tables of Habakkuk and the jewels represented thereon. The only hope for breaking out of the wickedness that is about to bring eternal death upon the wicked of God’s people in the last days is to cry unto the God who was the guide at the beginning, which arrived at “the time of the end” in 1798.

Jeremiás rámutat Isten népének utolsó napokban élő, szégyentelen gonoszaira, hogy attól az „időtől” fogva „kiáltsanak” ifjúságuk „vezetőjéhez”. Az adventizmus ifjúságának vezetője Habakuk két táblája és az azokon ábrázolt ékkövek voltak. Az egyetlen reménység arra, hogy kitörjenek abból a gonoszságból, amely Isten népének utolsó napokban élő gonoszaira örök halált készül hozni, az, hogy ahhoz az Istenhez kiáltsanak, aki kezdetben a vezető volt, s amely a „vég idejéhez” 1798-ban érkezett el.

The issue in the history of the first or third angel is whether you receive or do not receive the latter rain. The latter rain began when the nations were angered on September 11, 2001.

Az első vagy a harmadik angyal történetében az a kérdés, hogy részesülsz-e a késői esőben, vagy nem részesülsz benne. A késői eső akkor kezdődött, amikor a nemzetek megharagudtak 2001. szeptember 11-én.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> „Abban az időben, amikor az üdvösség műve lezárulóban van, nyomorúság jön majd a földre, és a nemzetek haragra gerjednek, mégis féken lesznek tartva, hogy meg ne akadályozzák a harmadik angyal munkáját. Abban az időben eljön a „késői eső”, vagyis az Úr jelenlétéből áradó felüdülés, hogy erőt adjon a harmadik angyal hangos kiáltásának, és felkészítse a szenteket arra, hogy megálljanak abban az időszakban, amikor az utolsó hét csapás kitöltetik.” Early Writings, 85.

The “latter rain,” which is also identified as “the refreshing,” began when the nations were angered, and at that time “the work of salvation” began to close. The four angels of Revelation seven hold the four winds in check while the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished, and in Ezekiel chapter nine, that work is represented by angels placing a mark upon those who sigh and cry for the abominations done in Jerusalem. On September 11, 2001 the angels began the closing work of placing a mark upon the foreheads of the one hundred and forty-four thousand.

A „késői eső”, amelyet „felüdülés”-ként is azonosítanak, akkor kezdődött, amikor a nemzetek megharagudtak, és abban az időben „az üdvösség műve” megkezdte lezárulását. A Jelenések könyve hetedik fejezetének négy angyala visszatartja a négy szelet mindaddig, amíg a száznegyvennégyezer elpecsételése végbemegy, Ezékiel kilencedik fejezetében pedig ugyanez a munka úgy van ábrázolva, hogy angyalok jelet tesznek azok homlokára, akik sóhajtoznak és jajgatnak a Jeruzsálemben elkövetett utálatosságok miatt. 2001. szeptember 11-én az angyalok megkezdték annak záró munkáját, hogy jelet helyezzenek a száznegyvennégyezer homlokára.

The closing work of the third angel is accomplished during the outpouring of the latter rain, which is also “the refreshing”, which is a message.

A harmadik angyal befejező munkája a késői eső kitöltetése idején megy végbe, amely egyúttal „felüdülés” is, s ez egy üzenet.

> To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. Isaiah 28:12.

> Akinek ezt mondta: Ez a nyugalom, amellyel nyugalmat adhattok a megfáradtnak; és ez a felüdülés; mégsem akartak hallgatni. Ézsaiás 28:12.

The message they refuse to hear in Isaiah is the message that is delivered by stammering tongues, and is the testing message that represents the methodology of “line upon line.”

Az az üzenet, amelyet Ézsaiás könyvében nem hajlandók meghallani, az az üzenet, amely dadogó nyelvek által adatik át, és az a próbaüzenet, amely a „sort sorra” módszertanát képviseli.

> But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:13–15.

> De az ÚR szava számukra így lett: parancsot parancsra, parancsot parancsra; sort sorra, sort sorra; itt egy keveset, ott egy keveset; hogy menjenek, és hátrafelé essenek, összetöressenek, tőrbe essenek és elfogassanak. Ezért halljátok az ÚR szavát, ti csúfolódó férfiak, akik uralkodtok e népen, amely Jeruzsálemben van. Mivel ezt mondtátok: Szövetséget kötöttünk a halállal, és a Seollal megegyeztünk; ha elvonul az elárasztó ostor, nem ér el minket; mert a hazugságot tettük oltalmunkká, és a hamisság alá rejtőztünk. Ézsaiás 28:13–15.

The Word of the Lord, which is the message of the rest and refreshing (the latter rain), that causes them to “go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken,” is given to “the scornful men, which rule this people which is in Jerusalem.” Jerusalem is where the angels mark those who sigh and cry, and the ancient men who have betrayed their trust are the first to fall.

Az Úr beszéde, amely a nyugalomnak és felüdülésnek (a késői esőnek) üzenete, s amely azt idézi elő, hogy „elmenjenek, és hanyatt essenek, és összetöressenek, és tőrbe essenek, és megfogassanak”, „ama csúfoló férfiaknak” adatik, „kik uralkodtok e népen, mely Jeruzsálemben van.” Jeruzsálem az a hely, ahol az angyalok megjelölik azokat, akik sóhajtanak és kiáltanak, és az öreg férfiak, akik elárulták a rájuk bízottakat, hullanak el elsőként.

> “The mark of deliverance has been set upon those ‘that sigh and that cry for all the abominations that be done.’ Now the angel of death goes forth, represented in Ezekiel’s vision by the men with the slaughtering weapons, to whom the command is given: ‘Slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary.’ Says the prophet: ‘They began at the ancient men which were before the house.’ Ezekiel 9:1–6. The work of destruction begins among those who have professed to be the spiritual guardians of the people. The false watchmen are the first to fall. There are none to pity or to spare. Men, women, maidens, and little children perish together.” The Great Controversy, 656.

> „A szabadulás jegye ráhelyeztetett azokra, „akik sóhajtanak és kiáltanak mindazokért az utálatosságokért, amelyeket ott cselekszenek.” Most elindul a halál angyala, akit Ezékiel látomásában a pusztító fegyverekkel felszerelt férfiak jelképeznek, akiknek ez a parancs adatik: „Öljetek meg vénet, ifjat, szüzeket, kisdedeket és asszonyokat; de egy emberhez se közelítsetek, akin a jegy van; és az én szenthelyemen kezdjétek.” A próféta ezt mondja: „És elkezdék a vén embereken, akik a ház előtt valának.” Ezékiel 9:1–6. A pusztítás műve azok között kezdődik, akik vallották, hogy ők a nép lelki őrei. A hamis őrállók esnek el elsőkként. Nincs senki, aki szánakozzék, vagy aki megkíméljen. Férfiak, asszonyok, hajadonok és kisdedek együtt pusztulnak el.” A nagy küzdelem, 656.

We will continue to address the increase of knowledge that arrived in 1989, in the next article.

A következő cikkben tovább foglalkozunk a tudásnak azzal a gyarapodásával, amely 1989-ben érkezett el.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> „Az, aki a felszín alá lát, aki minden ember szívét olvassa, ezt mondja azokról, akik nagy világosságban részesültek: »Nem gyötrődnek és nem döbbennek meg erkölcsi és lelkiállapotuk miatt.« Igen, a maguk útjait választották, és lelkük gyönyörködik utálatosságaikban. Én is csalódásaikat választom, és rájuk hozom azt, amitől félnek; mert hívtam, de senki sem felelt; szóltam, de nem hallották meg; hanem gonoszt cselekedtek szemeim előtt, és azt választották, amiben nem leltem kedvemet.« »Isten bocsát rájuk erős tévelygést, hogy higgyenek a hazugságnak«, mert nem fogadták be az igazság szeretetét, hogy üdvözüljenek, »hanem gyönyörködtek a hamisságban«. Ézsaiás 66:3, 4; 2 Thesszalonika 2:11, 10, 12.

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> „A mennyei Tanító így kérdezett: »Miféle erősebb tévelygés ejthetné rabul az elmét annál a színlelésnél, hogy ti a helyes alapra építetek, és hogy Isten elfogadja cselekedeteiteket, miközben a valóságban sok mindent a világi politika szerint visztek véghez, és vétkeztek Jehova ellen? Ó, nagy csalás ez, lenyűgöző téboly, amely hatalmába keríti az elméket, amikor azok az emberek, akik egykor megismerték az igazságot, az istenfélelem külső formáját összetévesztik annak lelkével és erejével; amikor azt gondolják, hogy gazdagok, meggazdagodtak, és semmire sincs szükségük, holott a valóságban mindenre szükségük van.«” Testimonies, 8. kötet, 249., 250. o.

Back to Articles