Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirty-Four

Jóel könyve és a laodiceai Hetednapi Adventista Egyház – Harmincnegyedik szám

Number Thirty-Four

Harmincnegyedik szám

Author

Jeff Pippenger

Published

January 27, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

In order for there to be a voice in the wilderness, there must be a wilderness. In July of 2023, a voice began to sound identifying that the Lion of the tribe of Judah was then unsealing the revelation of Himself as set forth in chapter one of the book of Revelation. The disappointment of Sabbath, July 18, 2020, began the three and a half days of Revelation eleven that ended on Sabbath, December 30, 2023. That Sabbath, for the first time since July 2020, Future for America spoke publicly on a zoom meeting.

Ahhoz, hogy legyen szózat a pusztában, pusztának is kell lennie. 2023 júliusában megszólalt egy hang, amely azonosította, hogy Júda törzsének Oroszlánja akkor kezdte feltörni az önmagáról szóló kinyilatkoztatás pecsétjeit, amint az a Jelenések könyve első fejezetében tárul elénk. A 2020. július 18-i, szombati csalódás megkezdte a Jelenések 11 három és fél napját, amelyek 2023. december 30-án, szombaton értek véget. Azon a szombaton a Future for America 2020 júliusa óta első ízben szólt nyilvánosan egy Zoom-összejövetelen.

From that point on, the Revelation of Jesus Christ has been opening progressively. It started with a revelation of the word “truth,” that was then seen to represent a framework of three steps outlined by the first, thirteenth and twenty-second letters of the Hebrew alphabet, when brought together form the word “truth.” The three steps represented in the framework of the word “truth” was an old truth, placed in a new setting.

Attól a ponttól kezdve Jézus Krisztus kijelentése fokozatosan feltárult. Ez a „igazság” szó kijelentésével kezdődött, amelyről később nyilvánvalóvá vált, hogy a héber ábécé első, tizenharmadik és huszonkettedik betűje által körvonalazott, háromlépcsős keretet jelképez; e betűk együtt alkotják az „igazság” szót. Az „igazság” szó keretében megjelenített három lépés egy régi igazságot képviselt, új összefüggésbe helyezve.

For years we have shown the three steps of the courtyard, holy place and Most Holy Place, were parallel to the three works of the Holy Spirit as He convicts of sin in the courtyard, manifests righteousness in the holy place and judges in the Most Holy Place. We have identified these three steps are manifested throughout God’s Word, but all those understandings were magnified with the framework of “truth,” as of 2023. Taking an old truth and placing it in a new framework of truth is what Christ does as He progressively unseals His Word. The “wilderness” that ended in 2023, represents a prophetic “time of the end,” when a prophecy is unsealed. That prophecy is the revelation of Jesus Christ, who is the “Truth.”

Éveken át rámutattunk arra, hogy az udvar, a szenthely és a szentek szentje három lépése párhuzamos volt a Szentlélek három munkájával, amint az udvarban meggyőz a bűnről, a szenthelyen megnyilvánítja az igazságot, és a szentek szentjében ítél. Azonosítottuk, hogy ez a három lépés Isten Igéjének egészében megnyilvánul, de mindezek a megértések 2023-tól az „igazság” keretével nagyíttattak fel. Egy régi igazságnak az igazság új keretébe való helyezése az, amit Krisztus tesz, miközben fokozatosan feloldja Igéjének pecsétjeit. A „puszta”, amely 2023-ban véget ért, egy prófétikus „végidőt” jelképez, amikor egy prófécia feltárul. Ez a prófécia Jézus Krisztus kinyilatkoztatása, aki az „Igazság”.

> “In the time of the Savior, the Jews had so covered over the precious jewels of truth with the rubbish of tradition and fable, that it was impossible to distinguish the true from the false. The Savior came to clear away the rubbish of superstition and long-cherished errors, and to set the jewels of God’s word in the framework of truth. What would the Savior do if he should come to us now as he did to the Jews? He would have to do a similar work in clearing away the rubbish of tradition and ceremony. The Jews were greatly disturbed when he did this work. They had lost sight of the original truth of God, but Christ brought it again to view. It is our work to free the precious truths of God from superstition and error. What a work is committed to us in the gospel!” Review and Herald, June 4, 1889.

> „A Megváltó idejében a zsidók az igazság drága ékköveit annyira betakarták a hagyomány és a mese törmelékével, hogy lehetetlen volt megkülönböztetni az igazat a hamistól. A Megváltó azért jött, hogy eltávolítsa a babona és a régóta őrzött tévedések törmelékét, és Isten Igéjének ékköveit az igazság foglalatába helyezze. Mit tenne a Megváltó, ha most úgy jönne el hozzánk, ahogyan a zsidókhoz jött? Hasonló munkát kellene végeznie a hagyomány és a szertartás törmelékének eltávolításában. A zsidókat ez a munkája nagyon nyugtalanította. Szem elől tévesztették Isten eredeti igazságát, de Krisztus ismét láthatóvá tette azt. A mi feladatunk, hogy Isten drága igazságait megszabadítsuk a babonától és a tévedéstől. Milyen nagy feladat bízatott ránk az evangéliumban!” Review and Herald, 1889. június 4.

It “is our work to free the precious truths of God from superstition and error,” and “set the jewels of God’s Word in the framework of truth.” In 2023 the Lord introduced the framework of truth, in the structure represented by the word “truth.” That framework brings to view the “original” truths “of God.”

„A mi feladatunk, hogy Isten drága igazságait megszabadítsuk a babonától és a tévedéstől”, és hogy „Isten Igéjének drágaköveit az igazság keretébe foglaljuk”. 2023-ban az Úr bevezette az igazság keretét, abban a szerkezetben, amelyet az „igazság” szó jelképez. Ez a keret szem elé tárja Isten „eredeti” igazságait.

> “The dust and rubbish of error have buried the precious jewels of truth, but the Lord’s workers can uncover these treasures, so that thousands will look upon them with delight and awe. Angels of God will be beside the humble worker, giving grace and divine enlightenment, and thousands will be led to pray with David, ‘Open thou mine eyes that I may behold wondrous things out of thy law.’ Truths that have been for ages unseen and unheeded, will blaze forth from the illuminated pages of God’s holy word. The churches generally that have heard, refused, and trampled upon the truth, will do more wickedly; but ‘the wise,’ those who are honest, will understand. The book is open, and the words of God reach the hearts of those who desire to know his will. At the loud cry of the angel from heaven who joins the third angel, thousands will awake from the stupor that has held the world for ages, and will see the beauty and value of the truth.” Review and Herald, December 15, 1885.

> „A tévelygés pora és szemete eltemette az igazság drága ékszereit, de az Úr munkásai feltárhatják e kincseket, úgyhogy ezrek tekintenek majd rájuk gyönyörűséggel és csodálattal. Isten angyalai az alázatos munkás mellett lesznek, kegyelmet és mennyei megvilágosítást adva, és ezrek indíttatnak majd arra, hogy Dáviddal együtt imádkozzanak: „Nyisd meg az én szemeimet, hogy szemlélhessem a te törvényednek csodálatos voltát.” Azok az igazságok, amelyek korszakokon át láthatatlanok és figyelmen kívül hagyottak voltak, Isten szent Igéjének megvilágosított lapjairól ragyognak majd elő. Azok a gyülekezetek általában, amelyek hallották, elutasították és lábbal tiporták az igazságot, még gonoszabbul cselekszenek majd; de „az értelmesek”, azok, akik becsületesek, megértik. A könyv nyitva van, és Isten szavai elérik azoknak a szívét, akik vágynak megismerni az ő akaratát. A mennyből alászálló angyal nagy kiáltására, aki a harmadik angyalhoz csatlakozik, ezrek ébrednek fel abból a kábultságból, amely korszakokon át fogva tartotta a világot, és meglátják az igazság szépségét és értékét.” Review and Herald, 1885. december 15.

The “Lord’s workers” who are “the wise” and “who are honest” “will understand,” and will “uncover” “treasures, so that thousands will look upon them with delight and awe.” Unfortunately for Laodicean Adventism it is not they who wake up from their stupor at the loud cry of the third angel, for that is the Sunday law, and that is much too late for Adventism to awaken. The eleventh-hour workers awaken from their “stupor” “at the loud cry of the angel who joins the third angel” at the soon-coming Sunday law. Since 2024, “Truths that have been for ages unseen and unheeded,” have been blazing “forth from the illuminated pages of God’s holy word.”

Az „Úr munkásai”, akik „a bölcsek” és „akik becsületesek”, „meg fogják érteni”, és „feltárnak” majd „kincseket, úgyhogy ezrek tekintenek majd rájuk gyönyörűséggel és áhítattal”. A laodiceai adventizmus számára sajnálatos módon nem ők ébrednek fel kábultságukból a harmadik angyal hangos kiáltására, mert az a vasárnaptörvény, és az már túlságosan késő ahhoz, hogy az adventizmus felébredjen. A tizenegyedik óra munkásai a közelgő vasárnaptörvénynél „a harmadik angyalhoz csatlakozó angyal hangos kiáltására” ébrednek fel „kábultságukból”. 2024 óta „olyan igazságok, amelyek korszakokon át észrevétlenek és figyelmen kívül hagyottak maradtak”, Isten szent Igéjének megvilágosított lapjairól „ragyognak elő”.

In Isaiah 22:22 Eliakim is given a key, and in Matthew 16 Peter is given the keys to the kingdom.

Ézsaiás 22:22-ben Eljákimnak kulcs adatik, Máté 16-ban pedig Péternek adatnak a mennyek országának kulcsai.

> And the key of the house of David will I lay upon his shoulder; so he shall open, and none shall shut; and he shall shut, and none shall open. Isaiah 22:22.

> És a Dávid házának kulcsát az ő vállára vetem; és ha ő megnyitja, senki be nem zárja; és ha ő bezárja, senki meg nem nyitja. Ézsaiás 22:22.

The “key” is given to Philadelphia, for that is the only other place in the Scriptures the key of opening and shutting is referenced.

A „kulcs” Filadelfiának adatik, mert a Szentírásban ez az egyetlen másik hely, ahol a megnyitás és bezárás kulcsára történik utalás.

> And to the angel of the church in Philadelphia write; These things saith he that is holy, he that is true, he that hath the key of David, he that openeth, and no man shutteth; and shutteth, and no man openeth; I know thy works: behold, I have set before thee an open door, and no man can shut it: for thou hast a little strength, and hast kept my word, and hast not denied my name. Revelation 3:7, 8.

> A filadelfiai gyülekezet angyalának pedig írd meg: Ezt mondja a Szent, az Igaz, akinél a Dávid kulcsa van, aki megnyitja, és senki be nem zárja; és bezárja, és senki meg nem nyitja: Ismerem cselekedeteidet: íme, nyitott ajtót adtam eléd, amelyet senki be nem zárhat; mert kevés erőd van, mégis megtartottad az én igémet, és nem tagadtad meg az én nevemet. Jelenések 3:7, 8.

At the last interaction with the quibbling Jews, Christ raised a question that the Jews could not answer.

Az akadékoskodó zsidókkal való utolsó érintkezés alkalmával Krisztus olyan kérdést vetett fel, amelyre a zsidók nem tudtak felelni.

> While the Pharisees were gathered together, Jesus asked them, Saying, What think ye of Christ? whose son is he? They say unto him, The Son of David. He saith unto them, How then doth David in spirit call him Lord, saying, The Lord said unto my Lord, Sit thou on my right hand, till I make thine enemies thy footstool? If David then call him Lord, how is he his son?

> Amikor a farizeusok együtt voltak, Jézus megkérdezte tőlük: Mit gondoltok a Krisztusról? Kinek a fia? Így feleltek neki: Dávid Fia. Ő pedig ezt mondta nekik: Hogyan mondja hát Dávid Lélek által Urának, amikor így szól: Monda az Úr az én Uramnak: Ülj az én jobb kezem felől, míg ellenségeidet lábad zsámolyává teszem? Ha tehát Dávid Urának nevezi őt, miképpen lehet az ő fia?

> And no man was able to answer him a word, neither durst any man from that day forth ask him any more questions. Matthew 22:41–46.

> És senki sem tudott neki egyetlen szót sem felelni; és attól a naptól fogva senki sem mert többé kérdést feltenni neki. Máté 22:41–46.

The Jews were unable to understand the prophetic relationship of David and Christ, for they lacked the prophetic keys to understand the biblical language of line upon line. Christ ended His interaction with the Jews by identifying their blindness was based upon their inability to correctly divide the Word of truth. He had identified that if you understood Moses, you would understand Christ, but they did not understand the Scriptures they claimed to uphold and defend.

A zsidók képtelenek voltak megérteni Dávid és Krisztus prófétai kapcsolatát, mert hiányoztak belőlük azok a prófétai kulcsok, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megértsék a bibliai nyelvezetet, sort sorra. Krisztus azzal zárta a zsidókkal való érintkezését, hogy rámutatott: vakságuk azon alapul, hogy nem képesek helyesen hasogatni az igazság beszédét. Kijelentette, hogy ha Mózest értenék, Krisztust is értenék; ők azonban nem értették az Írásokat, amelyekről azt állították, hogy fenntartják és védelmezik azokat.

The “key” of the “house of David” was given to the Millerites, who were the church of Philadelphia. The “key” was a reformatory movement that was represented by open and shut doors. From 1798 unto 1863 the Millerite movement went from the experience of Philadelphia unto the experience of Laodicea, while going from a movement unto a church. A door opened and a door closed on April 19, 1844, as a door opened and a door closed on October 22, 1844, as a door opened and a door closed in 1863.

A „Dávid házának” „kulcsa” a milleritáknak adatott, akik a filadelfiai gyülekezet voltak. A „kulcs” egy reformmozgalom volt, amelyet nyitott és bezárt ajtók jelképeztek. 1798-tól 1863-ig a millerita mozgalom a Filadelfia tapasztalatától a Laodicea tapasztalatáig jutott, miközben mozgalomból egyházzá vált. Egy ajtó megnyílt és egy ajtó bezárult 1844. április 19-én, miként egy ajtó megnyílt és egy ajtó bezárult 1844. október 22-én, és miként egy ajtó megnyílt és egy ajtó bezárult 1863-ban.

Eliakim had a key, but Peter was given “keys.” The key in the singular was the shut door of 1844.

Eljákimnak kulcsa volt, Péternek azonban „kulcsok” adattak. Az egyes számú kulcs az 1844-ben bezárult ajtó volt.

> “The subject of the sanctuary was the key which unlocked the mystery of the disappointment of 1844. It opened to view a complete system of truth, connected and harmonious, showing that God’s hand had directed the great advent movement and revealing present duty as it brought to light the position and work of His people.” The Great Controversy, 423.

> „A szentély tárgya volt az a kulcs, amely feltárta az 1844-es csalódás titkát. Láthatóvá tett egy teljes, összefüggő és harmonikus igazságrendszert, megmutatva, hogy Isten keze irányította a nagy adventmozgalmat, és feltárva a jelen kötelességet, miközben világosságra hozta népe helyzetét és munkáját.” A nagy küzdelem, 423.

The subject of the sanctuary was the key that unlocked the shut door of 1844, but Peter was also given the keys of the kingdom.

A szentély tárgya volt az a kulcs, amely feltárta az 1844-ben bezárt ajtót, de Péternek is adatott a mennyek országának kulcsa.

> And Jesus answered and said unto him, Blessed art thou, Simon Barjona: for flesh and blood hath not revealed it unto thee, but my Father which is in heaven. And I say also unto thee, That thou art Peter, and upon this rock I will build my church; and the gates of hell shall not prevail against it. And I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven. Matthew 16:17–19.

> Jézus pedig felelvén, ezt mondta neki: Boldog vagy, Simon, Jóna fia, mert nem test és vér jelentette ki ezt neked, hanem az én mennyei Atyám. Én pedig azt mondom neked, hogy te Péter vagy, és ezen a kősziklán építem fel egyházamat, és a pokol kapui sem vesznek erőt rajta. Neked adom a mennyek országa kulcsait; és amit megkötsz a földön, meg lesz kötve a mennyben is, és amit feloldasz a földön, fel lesz oldva a mennyben is. Máté 16:17–19.

Line upon line, Philadelphia, the last covenant bride as represented by Peter, is given the key of the house of David as well as the keys to the kingdom of heaven. The key of the house of David is the last subject Jesus interacted with the Pharisees over.

Sorról sorra, Filadelfia, az utolsó szövetség menyasszonya, amint azt Péter jelképezi, megkapja Dávid házának kulcsát, valamint a mennyek országa kulcsait. Dávid házának kulcsa az utolsó téma, amelyről Jézus a farizeusokkal szólt.

> While the Pharisees were gathered together, Jesus asked them, Saying, What think ye of Christ? whose son is he? They say unto him, The Son of David. He saith unto them, How then doth David in spirit call him Lord, saying, The Lord said unto my Lord, Sit thou on my right hand, till I make thine enemies thy footstool? If David then call him Lord, how is he his son?

> Miközben a farizeusok együtt voltak, Jézus megkérdezte őket, mondván: Mit gondoltok a Krisztusról? Kinek a fia ő? Ők ezt felelték neki: Dávid Fia. Ő így szólt hozzájuk: Hogyan nevezi hát Dávid a Lélek által őt Urának, amikor ezt mondja: Így szólt az Úr az én Uramhoz: Ülj az én jobbomra, mígnem ellenségeidet lábad zsámolyává teszem? Ha tehát Dávid Urának nevezi őt, miképpen lehet a fia?

> And no man was able to answer him a word, neither durst any man from that day forth ask him any more questions. Matthew 22:41–46.

> És senki sem tudott neki egyetlen szót sem felelni; attól a naptól fogva pedig senki sem mert többé kérdést intézni hozzá. Máté 22:41–46.

The subject of David and his Lord is exactly where Peter begins at Pentecost in the upper room at the third hour. The subject that closed the door of interaction between the Pharisees and Christ is the key Peter used to open the door of the upper room at Pentecost.

Dávid és az ő Ura tárgya éppen az, ahol Péter kezdi pünkösdkor a felsőteremben, a harmadik órában. Az a tárgy, amely bezárta a kapcsolat ajtaját a farizeusok és Krisztus között, az a kulcs, amelyet Péter arra használt, hogy pünkösdkor megnyissa a felsőterem ajtaját.

> For David is not ascended into the heavens: but he saith himself, The Lord said unto my Lord, Sit thou on my right hand, Until I make thy foes thy footstool. Therefore let all the house of Israel know assuredly, that God hath made that same Jesus, whom ye have crucified, both Lord and Christ.

> Mert Dávid nem ment fel a mennyekbe; ő maga azonban ezt mondja: Így szólt az Úr az én Uramhoz: Ülj az én jobbom felől, míg ellenségeidet lábad zsámolyává teszem. Bizonyosan tudja meg azért Izráel egész háza, hogy Isten Úrrá és Krisztussá tette ugyanazt a Jézust, akit ti megfeszítettetek.

> Now when they heard this, they were pricked in their heart, and said unto Peter and to the rest of the apostles, Men and brethren, what shall we do?

> Mikor pedig ezt hallották, szívükben megkeseredének, és ezt mondák Péternek és a többi apostolnak: Atyámfiai, férfiak, mit cselekedjünk?

> Then Peter said unto them, Repent, and be baptized every one of you in the name of Jesus Christ for the remission of sins, and ye shall receive the gift of the Holy Ghost. For the promise is unto you, and to your children, and to all that are afar off, even as many as the Lord our God shall call. And with many other words did he testify and exhort, saying, Save yourselves from this untoward generation. Then they that gladly received his word were baptized: and the same day there were added unto them about three thousand souls. Acts 2:34–41.

> Péter pedig ezt mondta nekik: Térjetek meg, és mindnyájan keresztelkedjetek meg Jézus Krisztus nevében bűneitek bocsánatára, és megkapjátok a Szentlélek ajándékát. Mert nektek szól az ígéret, és gyermekeiteknek, és mindazoknak, akik távol vannak, akiket csak elhív magának az Úr, a mi Istenünk. És még sok más szóval tett bizonyságot, és intette őket, mondván: Szakadjatok el ettől az elvetemült nemzedéktől. Azok pedig, akik örömmel befogadták az ő beszédét, megkeresztelkedtek; és azon a napon mintegy háromezer lélek csatlakozott hozzájuk. Cselekedetek 2:34–41.

Peter had the keys to bind or loose, and when he did so, heaven was in agreement with Peter’s action. Peter represents Divinity and humanity working together to unseal the truths of God’s Word. When those truths are unsealed, they are represented as knowledge.

Péternek megvoltak a kulcsai a megkötésre és az oldásra, és amikor ezt megtette, a menny egyetértett Péter cselekedetével. Péter az istenség és az emberiség együttműködését jelképezi Isten Igéje igazságainak feltárásában. Amikor ezek az igazságok feltárulnak, ismeretként jelennek meg.

> “The key of knowledge in Christ’s day had been taken away by those who should have held it to unlock the treasure house of wisdom in the Old Testament Scriptures. The rabbis and teachers had virtually shut up the kingdom of heaven from the poor and the afflicted, and left them to perish. In His discourses Christ did not bring many things before them at once, lest He might confuse their minds. He made every point clear and distinct. He did not disdain the repetition of old and familiar truths in prophecies if they would serve His purpose to inculcate ideas.

> „A tudomány kulcsát Krisztus napjaiban elvették azok, akiknek azt birtokolniuk kellett volna, hogy általa megnyissák a bölcsesség kincseskamráját az Ószövetség Írásaiban. A rabbik és tanítók gyakorlatilag bezárták a mennyek országát a szegények és a nyomorultak elől, és hagyták őket elveszni. Beszédeiben Krisztus nem tárt egyszerre sok mindent eléjük, nehogy összezavarja értelmüket. Minden pontot világossá és határozottá tett. Nem vetette meg a próféciákban található régi és jól ismert igazságok ismétlését, ha azok alkalmasak voltak arra a célra, hogy eszméket vésessen beléjük.”

> “Christ was the originator of all the ancient gems of truth. Through the work of the enemy these truths had been displaced. They had been disconnected from their true position, and placed in the framework of error. Christ’s work was to readjust and establish the precious gems in the framework of truth. The principles of truth which had been given by Himself to bless the world had, through Satan’s agency, been buried and had apparently become extinct. Christ rescued them from the rubbish of error, gave them a new, vital force, and commanded them to shine as precious jewels, and stand fast forever.

> „Krisztus volt minden ősi igazságdrágakő eredeti forrása. Az ellenség munkája nyomán ezek az igazságok kimozdíttattak helyükről. Elszakíttattak valódi helyzetüktől, és a tévedés keretébe illesztettek. Krisztus műve az volt, hogy e drága köveket helyreigazítsa, és az igazság keretében megszilárdítsa. Az igazság ama elvei, amelyeket Ő maga adott a világ áldására, a Sátán eszköze által eltemettettek, és látszólag kihunytak. Krisztus kiragadta őket a tévedés törmelékéből, új, éltető erőt adott nekik, és megparancsolta nekik, hogy drága ékkövekként ragyogjanak, és örökre szilárdan megálljanak.”

> “Christ Himself could use any of these old truths without borrowing the smallest particle, for He had originated them all. He had cast them into the minds and thoughts of each generation, and when He came to our world He rearranged and vitalized the truths which had become dead, making them more forcible for the benefit of future generations. It was Jesus Christ who had the power of rescuing the truths from the rubbish, and again giving them to the world with more than their original freshness and power.” Manuscript Releases, volume 13, 240, 241.

> „Krisztus Maga felhasználhatta e régi igazságok bármelyikét anélkül, hogy a legcsekélyebb részecskét is kölcsönözte volna, mert mindegyiknek Ő volt az eredetadója. Ő ültette bele azokat minden nemzedék elméjébe és gondolataiba, és amikor eljött a mi világunkba, újrarendezte és megelevenítette azokat az igazságokat, amelyek holttá váltak, s így nagyobb erővel hatóvá tette őket az eljövendő nemzedékek javára. Jézus Krisztusnak volt hatalma arra, hogy az igazságokat kimentse a törmelék alól, és ismét a világnak adja őket, még eredeti frissességüket és erejüket is felülmúló mértékben.” Kéziratközlemények, 13. kötet, 240, 241.

Peter’s keys were to bind and to loose, and Peter represents the last Christian bride, who are the one hundred and forty-four thousand. The binding message of Peter represented in the witness of the one hundred and forty-four thousand is the sealing. The loosing message of Peter in the witness of the one hundred and forty-four thousand is Islam of the third woe.

Péter kulcsai a megkötésre és az oldásra szolgáltak, és Péter az utolsó keresztény menyasszonyt jelképezi, akik a száznegyvennégyezer. A Péter megkötő üzenete, amint az a száznegyvennégyezer bizonyságtételében megjelenik, a pecsételés. Péter oldó üzenete a száznegyvennégyezer bizonyságtételében a harmadik jaj Iszlámja.

> “I then saw the third angel. Said my accompanying angel, ‘Fearful is his work. Awful is his mission. He is the angel that is to select the wheat from the tares, and seal, or bind, the wheat for the heavenly garner. These things should engross the whole mind, the whole attention.’” Early Writings, 119.

> „Ezután megláttam a harmadik angyalt. Kísérő angyalom ezt mondta: »Félelmetes az ő munkája. Retteentő az ő küldetése. Ő az az angyal, akinek feladata kiválasztani a búzát a konkoly közül, és elpecsételni, vagy egybekötni a búzát a mennyei csűr számára. Ezeknek a dolgoknak kellene teljesen lekötniük az egész elmét, a teljes figyelmet.«” Early Writings, 119.

The wheat that are bound are represented by the first fruit wheat offering of Pentecost, that as a wave offering would represent the lifting up of the ensign of the one hundred and forty-four thousand. The sealing of God’s people is Peter’s internal message, that occurs during the history of Islam of the third woe that is progressively loosed from 9/11 onward.

A megkötött búzát a pünkösd első zsengebúza-áldozata jelképezi, amely mint meglengetett áldozat a száznegyvennégyezer zászlajának felemelését képviselné. Isten népének elpecsételése Péter belső üzenete, amely a harmadik jaj iszlámjának történelme során történik, amely 2001. szeptember 11-től kezdődően fokozatosan oldatik fel.

> And after these things I saw four angels standing on the four corners of the earth, holding the four winds of the earth, that the wind should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree. And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God: and he cried with a loud voice to the four angels, to whom it was given to hurt the earth and the sea, Saying, Hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads. Revelation 7:1–3.

> Ezek után láttam négy angyalt állni a föld négy sarkán, akik visszatartották a föld négy szelét, hogy a szél ne fújjon a földre, sem a tengerre, sem semmiféle fára. És láttam egy másik angyalt feljönni napkeletről, akinél az élő Isten pecsétje volt; és nagy szóval kiáltott a négy angyalnak, akiknek megadatott, hogy ártsanak a földnek és a tengernek, ezt mondván: Ne ártsatok sem a földnek, sem a tengernek, sem a fáknak, míg meg nem pecsételjük a mi Istenünk szolgáit homlokukon. Jelenések 7:1–3.

Those four winds that are restrained during the binding of God’s people were released at 9/11, and then restrained by George Bush the lesser. The external message of Peter is Islam, and the loosening and the restraining if Islam is the external message that runs through the sealing time. Peter’s humanity is connected with Divinity, for the keys given to him represent agreement between heaven and earth.

Az a négy szél, amely Isten népének megkötése idején vissza volt tartva, szeptember 11-én szabadult el, majd George Bush, az ifjabb visszatartotta. Péter külső üzenete az iszlám, és az eloldás és a visszatartás, ha az iszlám az a külső üzenet, amely végighúzódik a pecsételés idején. Péter embersége az Istenséggel áll kapcsolatban, mert a neki adott kulcsok a menny és a föld közötti egyetértést jelképezik.

We will continue this study in the next article.

E tanulmányt a következő cikkben folytatjuk.

> “The darkness of the evil one encloses those who neglect to pray. The whispered temptations of the enemy entice them to sin; and it is all because they do not make use of the privileges that God has given them in the divine appointment of prayer. Why should the sons and daughters of God be reluctant to pray, when prayer is the key in the hand of faith to unlock heaven’s storehouse, where are treasured the boundless resources of Omnipotence? Without unceasing prayer and diligent watching we are in danger of growing careless and of deviating from the right path. The adversary seeks continually to obstruct the way to the mercy seat, that we may not by earnest supplication and faith obtain grace and power to resist temptation.

> A gonosz sötétsége körülzárja azokat, akik elhanyagolják az imádkozást. Az ellenség suttogó kísértései bűnre csábítják őket; és mindez azért van, mert nem élnek azokkal a kiváltságokkal, amelyeket Isten adott nekik az imádság isteni rendeltetésében. Miért vonakodnának Isten fiai és leányai imádkozni, amikor az imádság a hit kezében levő kulcs, amely megnyitja a menny tárházát, ahol a Mindenhatóság kimeríthetetlen erőforrásai vannak elraktározva? Szüntelen ima és szorgalmas vigyázás nélkül az a veszély fenyeget bennünket, hogy gondatlanná válunk és letérünk a helyes útról. Az ellenség szüntelenül arra törekszik, hogy elzárja az utat a kegyelem királyi székéhez, hogy buzgó könyörgés és hit által ne nyerhessünk kegyelmet és erőt a kísértésnek való ellenálláshoz.

> “There are certain conditions upon which we may expect that God will hear and answer our prayers. One of the first of these is that we feel our need of help from Him. He has promised, ‘I will pour water upon him that is thirsty, and floods upon the dry ground.’ Isaiah 44:3. Those who hunger and thirst after righteousness, who long after God, may be sure that they will be filled. The heart must be open to the Spirit’s influence, or God’s blessing cannot be received.

> „Vannak bizonyos feltételek, amelyek alapján joggal várhatjuk, hogy Isten meghallgatja és megválaszolja imáinkat. Ezek közül az egyik első az, hogy érezzük, szükségünk van az Ő segítségére. Megígérte: „Mert vizet öntök a szomjúhozóra, és folyóvizeket a szárazra.” Ézsaiás 44:3. Akik éhezik és szomjazzák az igazságot, akik Isten után sóvárognak, bizonyosak lehetnek abban, hogy megelégíttetnek. A szívnek nyitva kell állnia a Lélek befolyása előtt, különben Isten áldása nem fogadható be.

> “Our great need is itself an argument and pleads most eloquently in our behalf. But the Lord is to be sought unto to do these things for us. He says, ‘Ask, and it shall be given you.’ And ‘He that spared not His own Son, but delivered Him up for us all, how shall He not with Him also freely give us all things?’ Matthew 7:7; Romans 8:32.

> „Nagy szükségünk önmagában is érv, és a legékesebben esedezik mellettünk. Ám az Urat kell keresnünk, hogy ezeket megcselekedje értünk. Ezt mondja: „Kérjetek, és adatik néktek.” És: „Aki az ő tulajdon Fiának nem kedvezett, hanem őt mindnyájunkért odaadta, mi módon ne ajándékozna vele együtt nekünk mindent?” Máté 7:7; Róma 8:32.

> “If we regard iniquity in our hearts, if we cling to any known sin, the Lord will not hear us; but the prayer of the penitent, contrite soul is always accepted. When all known wrongs are righted, we may believe that God will answer our petitions. Our own merit will never commend us to the favor of God; it is the worthiness of Jesus that will save us, His blood that will cleanse us; yet we have a work to do in complying with the conditions of acceptance.

> „Ha bűnt dédelgetünk szívünkben, ha ragaszkodunk bármely ismert bűnhöz, az Úr nem hallgat meg bennünket; a bűnbánó, megtört lélek imádsága azonban mindenkor kedves előtte. Amikor minden ismert vételt helyrehoztunk, hihetjük, hogy Isten meghallgatja kéréseinket. A magunk érdeme soha nem ajánlhat bennünket Isten kegyelmébe; Jézus méltósága az, amely megment bennünket, az Ő vére az, amely megtisztít bennünket; mindazonáltal nekünk is van feladatunk abban, hogy eleget tegyünk az elfogadás feltételeinek.”

> “Another element of prevailing prayer is faith. ‘He that cometh to God must believe that He is, and that He is a rewarder of them that diligently seek Him.’ Hebrews 11:6. Jesus said to His disciples, ‘What things soever ye desire, when ye pray, believe that ye receive them, and ye shall have them.’ Mark 11:24. Do we take Him at His word?” Steps to Christ, 94–96.

> „A győzedelmes imádság másik eleme a hit. „Aki Istenhez járul, hinnie kell, hogy Ő létezik, és megjutalmazza azokat, akik szorgalmasan keresik Őt.” Zsidók 11:6. Jézus ezt mondta tanítványainak: „Amit csak kívántok, amikor imádkoztok, higgyétek, hogy megkapjátok, és meglesz nektek.” Márk 11:24. Szaván fogjuk-e Őt?” Krisztushoz vezető út, 94–96.

> “Here is a lesson for young men who profess to be servants of God, bearing His message, who are exalted in their own estimation. They can trace nothing remarkable in their experience, as could Elijah, yet they feel above performing duties which to them appear menial. They will not come down from their ministerial dignity to do needful service, fearing that they will be doing the work of a servant. All such should learn from the example of Elijah. His word locked the treasures of heaven, the dew and rain, from the earth three years. His word alone was the key to unlock heaven and bring showers of rain. He was honored of God as he offered his simple prayer in the presence of the king and the thousands of Israel, in answer to which fire flashed from heaven and kindled the fire upon the altar of sacrifice. His hand executed the judgment of God in slaying eight hundred and fifty priests of Baal; and yet, after the exhausting toil and most signal triumph of the day, he who could bring clouds and rain and fire from heaven was willing to perform the service of a menial and run before the chariot of Ahab in the darkness and in the wind and rain to serve the sovereign whom he had not feared to rebuke to his face because of his sins and crimes. The king passed within the gates. Elijah wrapped himself in his mantle and lay upon the bare earth.” Testimonies, volume 3, 287.

> „Íme, tanulság ez azoknak a fiatal férfiaknak, akik Isten szolgáinak vallják magukat, az Ő üzenetét hordozzák, és önmaguk becslése szerint magasztosak. Tapasztalatukban semmi rendkívülit nem tudnak felmutatni, mint Illés; mégis méltóságukon alulinak érzik olyan kötelességek teljesítését, amelyek előttük alantasnak tűnnek. Nem hajlandók leereszkedni lelkipásztori méltóságukból, hogy szükséges szolgálatot végezzenek, attól félve, hogy szolga munkáját végeznék. Minden ilyen embernek Illés példájából kell tanulnia. Az ő szava zárta el az ég kincseit, a harmatot és az esőt, a földtől három esztendőre. Egyedül az ő szava volt a kulcs, amely megnyitotta az eget, és esőzáport hozott. Isten megtisztelte őt, amikor egyszerű imádságát a király és Izráel ezrei jelenlétében felajánlotta, amelyre válaszul tűz villant le az égből, és meggyújtotta az égőáldozati oltáron a tüzet. Keze hajtotta végre Isten ítéletét, amikor megölt nyolcszázötven Baál-papot; és mégis, a nap kimerítő fáradsága és legfényesebb diadala után az, aki felhőket, esőt és tüzet tudott lehívni az égből, kész volt egy alantas szolga szolgálatát teljesíteni, és Akháb szekere előtt futni a sötétségben, a szélben és az esőben, hogy annak az uralkodónak szolgáljon, akit nem félt szemtől szemben megdorgálni bűnei és gonoszságai miatt. A király áthaladt a kapukon belülre. Illés palástjába burkolózott, és a csupasz földre feküdt.” Testimonies, 3. kötet, 287.

Back to Articles