Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Six

Dániel könyve – Nyolcvanhatodik rész

The Prophetic Unveiling: Understanding the Increase of Knowledge and the Midnight Cry Message

A prófétai feltárás: Az ismeret növekedésének és az éjféli kiáltás üzenetének megértése

Author

Jeff Pippenger

Published

February 19, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are dealing with the parallel between the movements of the first and third angels, in order to better understand what the increase of knowledge represents symbolically when it is unsealed at the time of the end. We are attempting to demonstrate that it represents an escalation of truth that ultimately climaxes as the latter rain, which is the message of the Midnight Cry. As a symbol, the “increase of knowledge” is derived from the book of Daniel, and it is there identified as the prophetic knowledge that tests and produces two classes of worshippers.

Az első és a harmadik angyal mozgalmai közötti párhuzammal foglalkozunk, hogy jobban megértsük, mit jelképez szimbolikusan a tudás növekedése, amikor az a vég idején felnyittatik. Arra törekszünk, hogy bemutassuk: ez az igazság fokozódását ábrázolja, amely végül a késői esőben éri el tetőpontját, amely az Éjféli Kiáltás üzenete. Jelképként a „tudás növekedése” Dániel könyvéből származik, és ott úgy van azonosítva, mint az a prófétai ismeret, amely próbára tesz, és a hódolók két osztályát hozza létre.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> Ő pedig ezt mondta: Menj el, Dániel, mert e beszédek el vannak zárva és le vannak pecsételve a vég idejéig. Sokan megtisztulnak, megfehérednek és megpróbáltatnak; de a gonoszok gonoszul cselekszenek, és a gonoszok közül senki sem érti meg; az értelmesek azonban megértik. Dániel 12:9, 10.

In 1989 an “increase of knowledge” was unsealed that will ultimately demonstrate two classes of worshippers. Those two classes are illustrated in the context of how they relate to the message of the latter rain. The wicked do not recognize or receive the latter rain, and the wise do. The wicked therefore do not see when the latter rain begins to fall, and it began to fall when the nations were angered on September 11, 2001. We have been addressing the leadership of Laodicean Adventism as represented in Ezekiel chapters eight and nine, and also in Isaiah chapter twenty-eight. In Isaiah the “scornful men” “made lies” their “refuge” and “hid” themselves “under falsehood.”

1989-ben egy „ismeretbeli gyarapodás” pecsétje felnyittatott, amely végül az imádók két osztályát fogja bemutatni. E két osztály annak összefüggésében van szemléltetve, hogy miként viszonyulnak a késői eső üzenetéhez. A gonoszok nem ismerik fel, és nem fogadják el a késői esőt, a bölcsek pedig igen. Ezért a gonoszok nem látják, mikor kezd hullani a késői eső, és az akkor kezdett hullani, amikor a nemzetek megharagudtak 2001. szeptember 11-én. A laodiceai adventizmus vezetőségét tárgyaljuk, amint azt Ezékiel könyvének nyolcadik és kilencedik fejezete, valamint Ézsaiás könyvének huszonnyolcadik fejezete ábrázolja. Ézsaiásnál a „csúfolódó férfiak” a „hazugságot” tették „oltalmukká”, és „hamisság alá” „rejtőztek el”.

> Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:14, 15.

> Ezért halljátok az Úr szavát, ti csúfolódó férfiak, akik uralkodtok e népen, amely Jeruzsálemben van. Mivel ezt mondtátok: Szövetséget kötöttünk a halállal, és a pokollal megegyeztünk; amikor az eláradó ostor átvonul, nem ér el minket; mert a hazugságot tettük menedékünkké, és a hamisság alá rejtőztünk el. Ézsaiás 28:14, 15.

The ancient men of Jerusalem of the last days fail the test of “the rest and refreshing” that is represented by the methodology of “line upon line,” which allows the wise to recognize the latter rain of the last days, through the historical illustration of the latter rain in the Millerite history. The prophetic characteristic of “the scornful men” that Isaiah emphasizes in the passage, is the lies and falsehood that they hid under and made their refuge. Therefore, in connection with the test of the latter rain message (the rest and refreshing that they would not hear), the ancient men of Jerusalem have accepted a lie.

Jeruzsálem utolsó napokbeli vénei nem állják ki „a nyugalom és felüdülés” próbáját, amelyet a „szabályra szabály” módszertana szemléltet, s amely lehetővé teszi a bölcsek számára, hogy a millerita történelemben megjelenő késői eső történeti szemléltetése által felismerjék az utolsó napok késői esőjét. Az a prófétai jellemző, amelyet Ézsaiás az igeszakaszban „a csúfolódó férfiak” kapcsán hangsúlyoz, az a hazugság és hamisság, amely alá rejtőztek, és amelyet menedékükké tettek. Ezért a késői eső üzenete próbájával összefüggésben („a nyugalom és felüdülés”, amelyre nem akartak hallgatni) Jeruzsálem vénei elfogadtak egy hazugságot.

The latter rain message arrives with a debate, as represented in Habakkuk chapter two, when the watchman there asks God what he should answer in the “debate” of his history, for the word “reproved” in verse one of chapter two means “argued with”.

A késői eső üzenete vitával érkezik, amint azt Habakuk könyvének második fejezete ábrázolja, ahol az őrálló Istentől kérdezi, mit feleljen saját történelmének „vitájában”, mivel a második fejezet első versében a „megfeddettem” szó jelentése: „vitatkoztam vele”.

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. Habakkuk 2:1.

> Őrhelyemre állok, és felállok a toronyra, és figyelek, hogy meglássam, mit szól hozzám, és mit feleljek, ha megfedd. Habakuk 2:1.

The wise during the debate of the latter rain, present the truths represented as Miller’s jewels, which are also the foundational truths identified, established and presented by the Millerites. Those truths are represented as Christ, the Rock of Ages.

A bölcsek a késői eső tárgyalása során azokat az igazságokat tárják elő, amelyeket Miller drágakövei jelképeznek, s amelyek egyúttal azok az alapvető igazságok is, amelyeket a milleriták felismertek, megalapoztak és bemutattak. Ezeket az igazságokat Krisztus, az Örökkévaló Kőszikla jelképezi.

> “Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> „Akik Isten őrállóiként állnak Sion falain, olyan emberek legyenek, akik képesek meglátni a veszélyeket a nép előtt, — olyan emberek, akik különbséget tudnak tenni igazság és tévedés, igazságosság és igazságtalanság között.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given.” Review and Herald, April 14, 1903.

> „Elhangzott a figyelmeztetés: Semminek sem szabad bejönnie, ami megzavarná a hitnek azt az alapját, amelyen azóta építkezünk, hogy az üzenet eljött 1842-ben, 1843-ban és 1844-ben. Én benne voltam ebben az üzenetben, és azóta a világ előtt állok, hűen ahhoz a világossághoz, amelyet Isten adott nekünk. Nem szándékozunk levenni lábunkat arról az emelvényről, amelyre azok helyeztettek, miközben napról napra komoly imádsággal kerestük az Urat, világosságot keresve. Azt gondoljátok, hogy feladhatnám azt a világosságot, amelyet Isten adott nekem? Olyannak kell lennie, mint az Örök Kőszikla. Azóta vezet engem, amióta adatott.” Review and Herald, 1903. április 14.

The ancient men present a false latter rain message that is represented by Isaiah as a “lie” and a falsehood. In Ezekiel chapter eight, the history that identifies when the ancient men of Jerusalem are bowing to the sun, and are contrasted with those who receive the seal of God in the next chapter. The third abomination (generation), represents a false latter rain message, as represented by the “weeping for Tammuz.” In the third generation of Adventism, which began in 1919, a “lie” was introduced in connection with the false gospel publicly presented by W. W. Prescott at the 1919 Bible Conference. That “lie” is a specific subject of the third generation, and the “lie” is the false foundation of the false latter rain message, represented by the “weeping for Tammuz.”

Az ősi vének a késői esőről szóló hamis üzenetet képviselik, amelyet Ézsaiás „hazugságként” és valótlanságként ábrázol. Ezékiel nyolcadik fejezetében található az a történet, amely meghatározza azt az időt, amikor Jeruzsálem ősi vénei a nap felé borulnak le, és szembe vannak állítva azokkal, akik a következő fejezetben megkapják Isten pecsétjét. A harmadik utálatosság (nemzedék) a késői esőről szóló hamis üzenetet jelképezi, amint azt a „Tammúz miatt való siratás” szemlélteti. Az adventizmus harmadik nemzedékében, amely 1919-ben kezdődött, egy „hazugság” került bevezetésre kapcsolatban azzal a hamis evangéliummal, amelyet W. W. Prescott nyilvánosan terjesztett az 1919-es Biblia-konferencián. Ez a „hazugság” a harmadik nemzedék egyik meghatározott tárgya, és ez a „hazugság” a késői esőről szóló hamis üzenet hamis alapja, amelyet a „Tammúz miatt való siratás” jelképez.

It is important to spend time pinpointing the “lie” in prophecy, for the “lie” is the major reason Laodicean Adventism cannot see the increase of knowledge in 1989. The “lie” is that “the daily” in the book of Daniel represents Christ’s sanctuary ministry. Applying “the daily” prophetically as Christ’s sanctuary ministry is a false and incorrect prophetic application, but the “lie” is not simply identifying the false identification of “the daily” as a prophetic symbol, it also represents a “lie” that claims that Sister White agreed with the false application, and then using that falsehood to then establish the incorrect application as established truth.

Fontos időt szánni arra, hogy pontosan meghatározzuk a próféciában szereplő „hazugságot”, mert a „hazugság” a fő oka annak, hogy a laodíceai adventizmus nem képes meglátni az ismeret megsokasodását 1989-ben. A „hazugság” az, hogy Dániel könyvében a „mindennapi” Krisztus szentélybeli szolgálatát jelképezi. A „mindennapi”-nak prófétai értelemben Krisztus szentélybeli szolgálataként való alkalmazása hamis és téves prófétai alkalmazás, de a „hazugság” nem pusztán annak a hamis azonosításnak a megnevezése, hogy a „mindennapi” prófétai jelkép; hanem egy olyan „hazugságot” is jelent, amely azt állítja, hogy White testvérnő egyetértett e hamis alkalmazással, és ezután ezt a valótlanságot felhasználva a helytelen alkalmazást megalapozott igazságként állítja be.

The correct understanding of the last six verses of Daniel eleven, have been typified by verses thirty to thirty-six, and when Sister White identifies the complete fulfillment of Daniel chapter eleven, she states that “scenes similar to those described” in verses thirty to thirty-six “will be repeated.”

Dániel tizenegyedik fejezete utolsó hat versének helyes megértését a harmincadiktól a harminchatodikig terjedő versek előképezték; és amikor White testvérnő Dániel tizenegyedik fejezetének teljes beteljesedését azonosítja, kijelenti, hogy a harmincadiktól a harminchatodikig terjedő versekben leírtakhoz „hasonló jelenetek” „megismétlődnek”.

Employing the false definition of “the daily,” produces a false historical structure. The history represented in Daniel chapter eleven, verses thirty to thirty-six, includes the taking away of “the daily.” “The daily” is either the Millerite application, or application of Prescott and Daniells. Depending on which application is chosen, two different historical structures will be produced.

„A mindennapi” hamis meghatározásának alkalmazása hamis történelmi szerkezetet eredményez. A Dániel könyve tizenegyedik fejezetének harmincadiktól harminchatodik verséig terjedő szakaszában ábrázolt történelem magában foglalja „a mindennapi” elvételét. „A mindennapi” vagy a millerita alkalmazás szerint értendő, vagy Prescott és Daniells alkalmazása szerint. Attól függően, hogy melyik alkalmazást választjuk, két különböző történelmi szerkezet jön létre.

> And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. Daniel 11:31.

> És seregek állanak majd az ő részén, és megfertőztetik az erősség szentélyét, megszüntetik a mindennapi áldozatot, és felállítják a pusztító utálatosságot. Dániel 11:31.

According to inspiration the prophetic history represented in this verse, and including verse thirty, and verses thirty-two through thirty-six is to be repeated in verses forty through forty-five of Daniel eleven.

A kijelentés szerint az e versben ábrázolt prófétai történelemnek, beleértve a harmincadik verset, valamint a harminckettediktől a harminchatodikig terjedő verseket, meg kell ismétlődnie Dániel tizenegyedik fejezetének negyvenediktől negyvenötödikig terjedő verseiben.

> “The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated. In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, [Daniel 11:30–36 quoted.]

> Dániel könyvének tizenegyedik fejezetében található prófécia csaknem teljesen beteljesedett. E prófécia beteljesedéseként végbement történelem nagy része meg fog ismétlődni. A harmincadik vers egy olyan hatalomról szól, amely „megszomorodik, [Dániel 11:30–36 idézve.]

> “Scenes similar to those described in these words will take place.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> „Az e szavakban leírtakhoz hasonló jelenetek fognak bekövetkezni.” Kéziratközlemények, 13. szám, 394.

The verse where we find “the daily,” is verse thirty-one.

Az a vers, amelyben a „mindennapi”-t találjuk, a harmincegyedik vers.

> And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. Daniel 11:31.

> És seregek állnak az ő részén, és megfertőztetik az erősség szentélyét, és megszüntetik a mindennapi áldozatot, és felállítják a pusztító utálatosságot. Dániel 11:31.

The “arms” in the verse stand up on “his part.” The “arms” are a power, as is the one they “stand up” for. It is the “arms” in the verse that “stand on his part,” and the “arms” that “pollute the sanctuary of strength,” and the “arms” “take away the daily” and it is also the “arms” that “place the abomination that maketh desolate.” In Revelation chapter thirteen, the dragon, which is pagan Rome provides three things for the papacy.

A versben szereplő „karok” „az ő részéről” állnak fel. A „karok” hatalmat jelentenek, miként az is, akiért „felállnak”. A versben a „karok” azok, amelyek „az ő részén állnak”, és a „karok” azok, amelyek „megfertőztetik az erősség szentélyét”, és a „karok” „elveszik a mindennapit”, valamint szintén a „karok” azok, amelyek „felállítják a pusztító utálatosságot”. A Jelenések könyve tizenharmadik fejezetében a sárkány, amely a pogány Róma, három dolgot ad a pápaságnak.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> És a fenevad, amelyet láttam, hasonló volt a párduchoz, lábai pedig mint a medve lábai, szája pedig mint az oroszlán szája; és a sárkány adta néki az ő erejét, az ő székét és nagy hatalmát. Jelenések 13:2.

The leopard-like beast is identified by Sister White as the papacy, and in chapter twelve Sister White identifies that the dragon is both Satan, and also pagan Rome.

A párduchoz hasonló fenevadat White testvérség a pápasággal azonosítja, a tizenkettedik fejezetben pedig White testvérnő kijelenti, hogy a sárkány egyszerre Sátán, valamint a pogány Róma is.

> “Thus while the dragon, primarily, represents Satan, it is, in a secondary sense, a symbol of pagan Rome.” The Great Controversy, 439.

> „Így tehát, míg a sárkány elsődlegesen Sátánt jelképezi, másodlagos értelemben a pogány Róma jelképe.” A nagy küzdelem, 439.

In verse two, of Revelation chapter thirteen, pagan Rome gave its military power, its “arms”, unto the papacy, beginning with Clovis king of the Franks (France), in the year 496. Pagan Rome gave papal Rome its seat of authority in the year 330, when the emperor Constantine vacated the city of Rome and moved the capitol of imperial Rome to the city of Constantinople. Pagan Rome gave the civil authority to the papacy in the year 533, when Justinian issued a decree identifying the papacy as the head of all the churches, and the corrector of heretics.

A Jelenések könyve tizenharmadik fejezetének második versében a pogány Róma a pápaságnak adta katonai erejét, „fegyveres hatalmát”, kezdve Klovisszal, a frankok királyával (Franciaország), 496-ban. A pogány Róma 330-ban adta át a pápai Rómának hatalmi székhelyét, amikor Konstantin császár elhagyta Róma városát, és a birodalmi Róma fővárosát Konstantinápoly városába helyezte át. A pogány Róma 533-ban adta át a polgári hatalmat a pápaságnak, amikor I. Justinianus rendeletet bocsátott ki, amely a pápaságot valamennyi egyház fejének és az eretnekek megigazítójának nyilvánította.

In verse thirty-one the “arms” that stand up, are the military forces of pagan Rome, that stood up for the papacy beginning with Clovis in the year 496. For this act the papacy identifies France as the “first born of the Catholic church,” and sometimes as “the eldest daughter of the Catholic church.” In verse thirty-one, after Constantine passed a Sunday law in the year 321, and then moved the capital from the city of Rome unto the city of Constantinople in the year 330, the formerly invincible empire began to crumble, as the first four Trumpet powers of Revelation chapter eight began an ongoing warfare against the Roman empire. The focus of the attacks carried out by the Barbarians and Genseric were directed against the city of Rome, which before the year 330, had been the “sanctuary of strength” for the Roman empire. From the year 330 and onward invading barbarian warfare was to “pollute the sanctuary of strength,” until the “arms” of pagan Rome were to stand up for the papacy, beginning in the year 496.

A harmincegyedik versben a „felkelő karok” a pogány Róma katonai erői, amelyek a pápaság mellett álltak ki, Klodviggal kezdődően, Kr. u. 496-ban. E cselekedetért a pápaság Franciaországot a „katolikus egyház elsőszülöttjének”, olykor pedig a „katolikus egyház legidősebb leányának” nevezi. A harmincegyedik versben, miután Konstantin Kr. u. 321-ben vasárnapi törvényt hozott, majd Kr. u. 330-ban a fővárost Róma városából Konstantinápoly városába helyezte át, a korábban legyőzhetetlen birodalom hanyatlásnak indult, miközben a Jelenések könyve nyolcadik fejezetének első négy harsonahatalma megkezdte a Római Birodalom elleni folyamatos hadviselést. A barbárok és Genseric által végrehajtott támadások súlypontja Róma városa ellen irányult, amely Kr. u. 330 előtt a Római Birodalom „erősségének szentélye” volt. Kr. u. 330-tól kezdve a betörő barbár hadviselésnek „meg kellett fertőztetnie az erősség szentélyét”, mígnem a pogány Róma „karjai” a pápaság mellett álltak ki, Kr. u. 496-tól kezdődően.

Not only did pagan Rome provide three things for the papal power, by giving it the military power, the civil authority and the seat of the city of Rome, but it also removed three horns for papal Rome.

A pogány Róma nemcsak három dolgot biztosított a pápai hatalom számára azáltal, hogy neki adta a katonai hatalmat, a polgári fennhatóságot és Róma városának székhelyét, hanem három szarvat is eltávolított a pápai Róma számára.

> I considered the horns, and, behold, there came up among them another little horn, before whom there were three of the first horns plucked up by the roots: and, behold, in this horn were eyes like the eyes of man, and a mouth speaking great things. Daniel 7:8.

> „Figyeltem ezeket a szarvakat, és íme, egy másik, kicsiny szarv nőtt ki közöttük, és három az előbbi szarvak közül gyökerestől kiszaggattatott előtte; és íme, ezen a szarvon emberszemhez hasonló szemek voltak, és egy száj, amely nagy dolgokat szólt.” Dániel 7:8.

The three horns that were to be “plucked up” in Daniel chapter seven, represented three primary powers that were resisting the rise of the papacy to power. The last of those three horns was removed when the Goths were driven from the city of Rome in the year 538. They were driven out of the city by the “arms” of pagan Rome, for those “arms” were to place the papacy (the abomination of desolation), on the throne of the then-known world in the year 538.

A Dániel könyve hetedik fejezetében említett három szarv, amelyeket „ki kellett tépni”, három olyan elsődleges hatalmat jelképezett, amelyek ellenálltak a pápaság hatalomra jutásának. E három szarv közül az utolsó akkor távolíttatott el, amikor a gótokat Kr. u. 538-ban kiűzték Róma városából. A városból a pogány Róma „karjai” által űzettek ki, mert azoknak a „karoknak” kellett a pápaságot (a pusztító utálatosságot) a Kr. u. 538. esztendőben az akkor ismert világ trónjára helyezni.

Verse thirty-one of Daniel eleven, identifies four things the “arms” (pagan Rome), were going to do. They were to “stand up” for the papacy, as they did in the year 496. They were to pollute the “sanctuary of strength” as represented by the military struggles that were carried out upon the city of Rome for roughly two centuries. They were to “place” the papacy on the throne of the earth in the year 538, and they were also to “take away the daily.”

Dániel tizenegyedik fejezetének harmincegyedik verse négy dolgot azonosít, amelyet a „karoknak” (a pogány Rómának) kellett megtenniük. „Fel kellett állniuk” a pápaság érdekében, amint azt 496-ban tették. Be kellett szennyezniük az „erősség szentélyét”, amint azt azok a katonai küzdelmek jelképezik, amelyeket mintegy két évszázadon át Róma városa ellen folytattak. 538-ban „helyezniük” kellett a pápaságot a föld trónjára, és „el kellett venniük a mindennapit” is.

The Hebrew word translated as “take away” in the verse (sur), means “to remove”. By the year 508, the resistance from paganism that existed in the Roman empire, that had been working to prevent the rise of the papacy to power, had been fully brought into subjection or eliminated.

A versben „elvenni”-ként fordított héber szó (sur) jelentése: „eltávolítani”. 508-ra a Római Birodalomban fennálló pogány ellenállás, amely azon munkálkodott, hogy megakadályozza a pápaság hatalomra emelkedését, teljesen alávetetett vagy megszűnt.

To identify “the daily,” as Christ’s sanctuary ministry is a false application, but the actual work that was accomplished in Laodicean Adventist history that identified the false application as the truth, was based upon a specific “lie” that was accomplished in the third generation of Adventism. Sister White’s direction that the history of verses thirty to thirty-six will be repeated in the final fulfillment of Daniel eleven, made it impossible for “the scornful men” that rule Jerusalem to place an interpretation upon verse thirty-one without simultaneously rejecting the Spirit of Prophecy.

„A mindennapi”-t Krisztus szentélyszolgálataként azonosítani hamis alkalmazás; ám az a tényleges munka, amely a laodiceai adventista történelemben végbement, és amely ezt a hamis alkalmazást igazságként azonosította, egy meghatározott „hazugságon” alapult, amely az adventizmus harmadik nemzedékében valósult meg. White testvérnőnek az az útmutatása, hogy a harmincadik verstől a harminchatodik versig terjedő történelem megismétlődik Dániel tizenegy végső beteljesedésében, lehetetlenné tette, hogy a „csúfolkodó férfiak”, akik Jeruzsálem felett uralkodnak, a harmincegyedik versre olyan értelmezést alkalmazzanak, hogy egyidejűleg el ne vessék a Prófétaság Lelkét.

The “scornful men” teach that the papacy took away the true understanding of Christ’s sanctuary ministry, by the introduction of the papal mass, which is a counterfeit of Christ’s work in the heavenly sanctuary. If this were the actual meaning of “the daily,” then the “arms” that stood up in verse thirty-one would be the papacy, for the grammatical structure of the verse demands that the “arms” are the power that takes away “the daily.”

A „csúfolódó férfiak” azt tanítják, hogy a pápaság a pápai mise bevezetése által elvette Krisztus szentélyszolgálatának igaz értelmét, amely Krisztus mennyei szentélyben végzett munkájának hamisítványa. Ha „a mindennapi” tényleges jelentése ez volna, akkor a harmincegyedik versben fellépő „karok” a pápaságot jelölnék, mert a vers nyelvtani szerkezete megköveteli, hogy a „karok” legyenek az a hatalom, amely elveszi „a mindennapit”.

In order to uphold their dish of fables, they argue that the papacy (arms) polluted Christ’s heavenly sanctuary. The Hebrew word translated as “sanctuary (miqdash) of strength” is either a pagan sanctuary or God’s sanctuary. If Daniel wanted to convey that God’s sanctuary was to be polluted by the papacy, he would have employed the Hebrew word “qodesh”, which can only represent God’s sanctuary. So where is it recorded in the Bible or the Spirit of Prophecy that the heavenly sanctuary ever was or ever will be, polluted by the papacy?

Meséik egyvelegének fenntartása érdekében azt állítják, hogy a pápaság (fegyverek) beszennyezte Krisztus mennyei szentélyét. A „erősség szentélye (miqdash)” kifejezésként fordított héber szó vagy egy pogány szentélyre, vagy Isten szentélyére utal. Ha Dániel azt akarta volna kifejezni, hogy Isten szentélyét a pápaság fogja beszennyezni, a „qodesh” héber szót használta volna, amely kizárólag Isten szentélyét jelölheti. Hol van tehát feljegyezve a Bibliában vagy a Prófétaság Lelkében, hogy a mennyei szentélyt valaha is, vagy valaha be fogja szennyezni a pápaság?

Certainly, the sins of Christians are registered in the books of the heavenly sanctuary, but that representation does not mean God’s sanctuary was polluted. The cleansing of the sanctuary represented the cleansing of the record books that are located in the sanctuary. Furthermore, the papal power has never been Christian, so it has never been entered into the books of the investigative judgment. The only judgment identified for the papacy is the executive judgment of God’s wrath.

Kétségtelen, hogy a keresztények bűnei fel vannak jegyezve a mennyei szentély könyveiben, ám ez az ábrázolás nem jelenti azt, hogy Isten szentélye beszennyeződött volna. A szentély megtisztítása a szentélyben elhelyezett feljegyzési könyvek megtisztítását jelképezte. Továbbá a pápai hatalom soha nem volt keresztény, ezért soha nem került be a vizsgálati ítélet könyveibe. Az egyetlen ítélet, amely a pápaságra nézve meg van nevezve, Isten haragjának végrehajtó ítélete.

The “arms” also were to “place the abomination that maketh desolate,” which would be what power? What power did the papacy place? And what power is it, in the very opening of verse thirty-one that the papacy stood up for?

A „karoknak” kellett továbbá „felállítaniuk a pusztító utálatosságot”; mely hatalom volna ez? Mely hatalmat állította fel a pápaság? És melyik az a hatalom, amelyért a pápaság a harmincegyedik vers legelső részében síkra szállt?

The unlearned in Laodicean Adventism who have placed their eternal life into the hands of men who have been identified as being unable to read the book that is sealed, may be comfortable having their itching ears soothed with that type of corrupted biblical application, but it is even more absurd to try and take the history they must identify to uphold their error, and align it with the last six verses of Daniel eleven.

A laodiceai adventizmus tanulatlanjai, akik örök életüket olyan emberek kezébe helyezték, akikről megállapíttatott, hogy képtelenek elolvasni a lepecsételt könyvet, talán megnyugvást találnak abban, hogy viszkető füleiket az efféle megromlott bibliai alkalmazással csillapítsák; de még ennél is abszurdabb az a kísérlet, hogy azt a történelmet, amelyet tévedésük fenntartása érdekében azonosítaniuk kell, Dániel tizenegyedik fejezetének utolsó hat versével hozzák összhangba.

In the history leading up to the collapse of the Soviet Union, which can be shown to be represented as the King of the South in verse forty of Daniel eleven, the military strength of the United States stood up for the papacy, as Ronald Reagan formed a secret alliance with the antichrist of Bible prophecy. In so doing, it signaled that any Protestant resistance to the rise of the papacy had been subdued in the United States, as typified by the removal of the resistance of paganism in the year 508. The King of the North (the papacy) in the passage first swept away the Soviet Union in 1989, and did so in partnership with “chariots” and “horseman,” representing the military strength of the United States, and also with the economic strength of the United States as represented by the “ships.”

A Szovjetunió összeomlásához vezető történelemben — amelyről kimutatható, hogy Dániel tizenegyedik fejezetének negyvenedik versében a déli királyként jelenik meg — az Egyesült Államok katonai ereje a pápaság mellé állt, amint Ronald Reagan titkos szövetséget kötött a bibliai prófécia antikrisztusával. Ezzel azt jelezte, hogy a pápaság felemelkedésével szembeni minden protestáns ellenállást az Egyesült Államokban legyőztek, amint azt a pogányság ellenállásának eltávolítása előképezte az 508. esztendőben. Az északi király (a pápaság) az igeszakaszban először 1989-ben söpörte el a Szovjetuniót, és ezt „szekerekkel” és „lovasokkal” együttműködésben tette, amelyek az Egyesült Államok katonai erejét jelképezik, továbbá az Egyesült Államok gazdasági erejével is, amelyet a „hajók” jelképeznek.

The United States was the “arms” that stood up for the papacy. Protestantism was taken away, just as the resistance of paganism was subdued by the year 508. In verse forty-one the United States will be conquered by the papacy, and the Constitution of the United States, which is the “sanctuary of strength” of the United States will be overturned as the United States places the King of the North (the papacy), upon the throne of the earth, as did pagan Rome in 538. If you are reading the articles on this website, then you can download The Time of the End magazine, and read a more thorough presentation of the last six verses of Daniel eleven, but we are now simply identifying that the identification of “the daily,” as Christ’s sanctuary ministry is a false application of the symbol. We are doing this in order to show that the false application was brought upon Laodicean Adventism by a purposeful lie.

Az Egyesült Államok voltak azok a „karok”, amelyek a pápaság mellé álltak. A protestantizmust eltávolították, miként a pogányság ellenállását is megtörték az 508. évre. A negyvenegyedik versben az Egyesült Államokat a pápaság fogja meghódítani, és az Egyesült Államok Alkotmányát, amely az Egyesült Államok „erősségének szentélye”, felforgatják, miközben az Egyesült Államok a föld trónjára emeli az Észak királyát (a pápaságot), ahogyan a pogány Róma tette 538-ban. Ha Ön e weboldal cikkeit olvassa, akkor letöltheti Az idők vége című folyóiratot, és elolvashatja Dániel tizenegyedik fejezete utolsó hat versének alaposabb kifejtését; mi azonban most csupán azt azonosítjuk, hogy „a mindennapi” Krisztus szentélybeli szolgálataként való azonosítása a jelkép téves alkalmazása. Ezt azért tesszük, hogy megmutassuk: e téves alkalmazást szándékos hazugság által kényszerítették rá a laodiceai adventizmusra.

We will continue to consider the prophetic lie in the next article.

A prófétai hazugságot a következő cikkben tovább vizsgáljuk.

> “We have no time to lose. Troublous times are before us. The world is stirred with the spirit of war. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place. The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated.

> „Nincs vesztegetni való időnk. Nyugtalanító idők állnak előttünk. A világot a háború szelleme kavarja fel. Hamarosan bekövetkeznek a nyomorúság azon eseményei, amelyekről a próféciák szólnak. A Dániel könyve tizenegyedik fejezetében található prófécia csaknem teljesen beteljesedett. A történelemnek sok olyan része, amely e prófécia beteljesedéseként már lezajlott, meg fog ismétlődni.”

> “In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, and return, and have indignation against the holy covenant: so shall he do; he shall even return, and have intelligence with them that forsake the holy covenant. And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. And such as do wickedly against the covenant shall he corrupt by flatteries: but the people that do know their God shall be strong, and do exploits. And they that understand among the people shall instruct many: yet they shall fall by the sword, and by flame, by captivity, and by spoil, many days. Now when they shall fall, they shall be holpen with a little help: but many shall cleave to them with flatteries. And some of them of understanding shall fall, to try them, and to purge, and to make them white, even to the time of the end: because it is yet for a time appointed. And the king shall do according to his will; and he shall exalt himself, and magnify himself above every god, and shall speak marvellous things against the God of gods, and shall prosper till the indignation be accomplished: for that that is determined shall be done.’ Daniel 11:30–36.

> „A harmincadik versben egy olyan hatalomról van szó, amely „megkeseredik, és visszatér, és haragra gerjed a szent szövetség ellen; így cselekszik majd; sőt visszatér, és egyetértésre jut azokkal, akik elhagyják a szent szövetséget. És seregek állnak az ő részén, és megfertőztetik az erősség szentélyét, és elveszik a mindennapi áldozatot, és felállítják a pusztító utálatosságot. És akik gonoszul cselekszenek a szövetség ellen, azokat hízelkedésekkel megrontja; de az Istenüket ismerő nép erős lesz, és nagy tetteket visz véghez. És a nép értelmesei sokakat oktatnak; mégis elhullanak fegyver, láng, fogság és zsákmány által, sok napon át. Amikor pedig elhullanak, csekély segítséggel segíttetnek meg; de sokan hízelkedésekkel csatlakoznak hozzájuk. És az értelmesek közül is elhullanak némelyek, hogy próbára tétessenek, és megtisztíttassanak, és megfehéríttessenek a vég idejéig; mert ez még a kijelölt időre van. És a király tetszése szerint cselekszik; és felmagasztalja magát, és minden isten fölé emeli magát, és csodálatos dolgokat szól az istenek Istene ellen, és szerencsés lesz, míg a harag teljességre jut; mert ami elhatároztatott, meglesz.” Dániel 11:30–36.

> “Scenes similar to those described in these words will take place. We see evidence that Satan is fast obtaining the control of human minds who have not the fear of God before them. Let all read and understand the prophecies of this book, for we are now entering upon the time of trouble spoken of:

> „Az e szavakban leírtakhoz hasonló jelenetek fognak végbemenni. Látjuk a bizonyítékát annak, hogy Sátán gyorsan hatalmába keríti azoknak az embereknek az elméjét, akikben nincs meg az istenfélelem. Mindenki olvassa és értse meg e könyv próféciáit, mert most lépünk be a megjövendölt nyomorúság idejébe:

> “‘And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. And many of them that sleep in the dust of the earth shall awake, some to everlasting life, and some to shame and everlasting contempt. And they that be wise shall shine as the brightness of the firmament; and they that turn many to righteousness as the stars for ever and ever. But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased.’ Daniel 12:1–4.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> „Abban az időben felkél Mihály, a nagy fejedelem, aki néped fiainak oltalmazója; és nyomorúságos idő következik, amilyen nem volt, mióta nemzet létezik, mind ez ideig; de abban az időben megszabadul néped, mindaz, aki beírva találtatik a könyvben. És sokan azok közül, akik alusznak a föld porában, felserkennek, némelyek örök életre, némelyek gyalázatra és örök utálatra. Az értelmesek pedig fényleni fognak, mint az égboltozat ragyogása, és akik sokakat igazságra vezetnek, miként a csillagok, örökkön-örökké. Te pedig, Dániel, zárd be e beszédeket, és pecsételd le e könyvet a vég idejéig: sokan kutatják majd, és megnövekedik a tudás.” Dániel 12:1–4. Kéziratközlemények, 13. szám, 394.

Back to Articles