Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Seven

A negyvenedik vers rejtett története – Hetes szám

Eleven and Twenty-Two

Tizenegy és huszonkettő

Author

Jeff Pippenger

Published

April 4, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel chapter eleven verse sixteen and verse twenty-two both align with the soon coming Sunday law. Verse ten’s fulfillment in 1989 led to the Ukrainian War in 2014, as represented by the battle of Raphia’s fulfillment of verse eleven in 217 BC. Verse eleven unto verse sixteen is also verse eleven unto verse twenty-two; so, the hidden history of verse forty, as represented in verses eleven through sixteen is also represented as the history of verse eleven unto twenty-two. The hidden history of verse forty is represented by eleven through twenty-two.

Dániel könyve tizenegyedik fejezetének tizenhatodik és huszonkettedik verse egyaránt összhangban áll a hamarosan eljövendő vasárnapi törvénnyel. A tizedik vers 1989-ben bekövetkezett teljesedése a 2014-es ukrajnai háborúhoz vezetett, miként azt a raffiai csata mint a tizenegyedik vers Kr. e. 217-ben történt beteljesedése szemlélteti. A tizenegyedik verstől a tizenhatodik versig terjedő szakasz egyúttal a tizenegyedik verstől a huszonkettedik versig terjedő szakasz is; ezért a negyvenedik vers rejtett történelme, amint azt a tizenegyediktől a tizenhatodik versig terjedő versek ábrázolják, ugyanúgy a tizenegyediktől a huszonkettedik versig terjedő szakasz történelmeként is megjelenik. A negyvenedik vers rejtett történelmét a tizenegyediktől a huszonkettedik versig terjedő versek ábrázolják.

## Chapters Eleven through Twenty-two

Tizenegyedik–huszonkettedik fejezet

That hidden history is also represented in chapters eleven through twenty-two of Genesis, Matthew, Revelation and The Desire of Ages. Those four witnesses of chapters “eleven through twenty-two” align with the hidden history, for the hidden history is verses eleven through twenty-two in Daniel eleven. The center of the four witnesses always identify the sign of the covenant, beginning with the covenant of death represented by Nimrod in chapter eleven in Genesis and ending with the whore of Rome in chapter seventeen of Revelation.

Az a rejtett történelem a Teremtés könyve, Máté, a Jelenések könyve és Jézus élete tizenegyedikől huszonkettedikig terjedő fejezeteiben is megjelenik. A „tizenegyediktől huszonkettedikig” terjedő fejezetek e négy tanúja összhangban áll a rejtett történelemmel, mert a rejtett történelem Dániel 11-ben a tizenegyediktől a huszonkettedikig terjedő versek. A négy tanú közepe mindig a szövetség jelét azonosítja, kezdve a halál szövetségével, amelyet Nimród képvisel a Teremtés könyvének tizenegyedik fejezetében, és végződve Róma paráznájával a Jelenések könyvének tizenhetedik fejezetében.

## Seventeen

Tizenhét

With the exception of Matthew, the four witnesses identify chapter seventeen as the midpoint of the period they illustrate. The number seventeen is also found three times in the three two hundred and fifty-year prophecies that began at 457 BC, 64 and 1776. Two of those lines, (the first and the last) identify a midpoint when the first line of 457 BC ended in 207 BC and the last line of 1776 ends in 2026. 207 BC was between the battles of Raphia and Panium, and 2026 is the midterm of the final president of the United States.

Máté kivételével a négy tanú a tizenhetedik fejezetet az általuk szemléltetett időszak középpontjaként azonosítja. A tizenhét szám háromszor fordul elő abban a három, kétszázötven éves próféciában is, amelyek Kr. e. 457-ben, 64-ben és 1776-ban kezdődtek. E vonalak közül kettő (az első és az utolsó) egy középpontot jelöl meg, amikor a Kr. e. 457-ben kezdődő első vonal Kr. e. 207-ben ért véget, az 1776-ban kezdődő utolsó vonal pedig 2026-ban ér véget. Kr. e. 207 a raphiai és a paniumi csaták között volt, 2026 pedig az Egyesült Államok utolsó elnökének hivatali ciklusa felének ideje.

Within the three two-hundred and fifty year lines, Ptolemy reigned for seventeen years. There are seventeen years between 313 and 330 in Nero’s line and there was seventeen years between the battles of Raphia in 217 BC and the battle of Panium in 200 BC. Three of the four witnesses of chapters eleven unto twenty-two mark their exact midpoint as chapters seventeen. Therefore, the hidden history of verse forty is represented in verses eleven through twenty-two of the same chapter, and the four witnesses of chapters eleven through twenty-two align with those very same verses. The fulfillment of each of the three 250-year prophecies align with the very same history. The midpoint is emphasized as a waymark, and it is especially identified as the symbol of the covenant and seal of God’s people.

A három kétszázötven éves vonalon belül Ptolemaiosz tizenhét évig uralkodott. Néró vonalában tizenhét év van 313 és 330 között, és tizenhét év telt el a Kr. e. 217-ben vívott raffiai csata és a Kr. e. 200-ban vívott paniumi csata között. A tizenegyedik fejezettől a huszonkettedikig terjedő fejezetek négy tanúja közül három a maga pontos középpontját a tizenhetedik fejezetként jelöli meg. Ezért a negyvenedik vers rejtett történelmét ugyanazon fejezet tizenegyedik–huszonkettedik versei ábrázolják, és a tizenegyedik–huszonkettedik fejezetek négy tanúja ezekkel az egészen azonos versekkel áll összhangban. A három 250 éves prófécia mindegyikének beteljesedése ugyanazzal a történelemmel esik egybe. A középpont hangsúlyt kap mint útjelző, és különösképpen Isten népe szövetségének és pecsétjének jelképeként van azonosítva.

## Daniel Twelve

Dániel tizenkettedik fejezete

Verses seven, eleven and twelve of Daniel chapter twelve identify the final period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. Verse seven identifies December 31, 2023, verse twelve identifies July 18, 2020. The scattering of verse seven that ended on December 31, 2023, which had begun on July 18, 2020 was represented in the alpha and omega of the three verses of prophetic time located in Daniel twelve. The middle verse of 1,290 years identifies the history of 1989 to the soon coming Sunday law as 30, and then 1,260 to the close of human probation. Thirty years representing the age of the priesthood of the one hundred and forty-four thousand and 1260 years typifying the symbolic forty-two months of Revelation thirteen.

Dániel könyve tizenkettedik fejezetének hetedik, tizenegyedik és tizenkettedik verse azonosítja a száznegyvennégyezer lepecsételésének végső időszakát. A hetedik vers 2023. december 31-ét, a tizenkettedik vers pedig 2020. július 18-át azonosítja. A hetedik versben szereplő szétszóratás, amely 2023. december 31-én ért véget, s amely 2020. július 18-án kezdődött, a Dániel 12-ben található prófétai idő három versének alfájában és ómegájában lett szemléltetve. Az 1290 év középső verse az 1989-től a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvényig terjedő történelmet mint 30-at azonosítja, majd az 1260-at az emberi kegyelemidő lezárulásáig. A harminc év, amely a száznegyvennégyezer papságának korát jelképezi, és az 1260 év, amely a Jelenések 13 szimbolikus negyvenkét hónapját előképezi.

The dual prophecy of 30 followed by twelve hundred and sixty years is a symbol of Abraham and Paul's dual covenant prophecy of 400 and 430 years. The midpoint of the three verses of time in Daniel twelve represents the rebellion of the thirteenth letter, while also emphasizing the covenant and sealing of the one hundred and forty-four thousand. The three verses also align with the hidden history, and add another witness of the emphasis of the midpoint being a symbol of the covenant.

A 30-at tizenkétszázhatvan évvel követő kettős prófécia Ábrahám és Pál 400, illetve 430 éves kettős szövetségi próféciájának jelképe. A Dániel tizenkettedik fejezetében található három időről szóló vers középpontja a tizenharmadik betű lázadását jelképezi, miközben hangsúlyozza a száznegyvennégyezer szövetségét és elpecsételését is. E három vers összhangban áll a rejtett történelemmel is, és újabb tanúbizonyságát adja annak a hangsúlynak, hogy a középpont a szövetség jelképe.

## Spring and Fall

Tavasz és ősz

With all these lines we must include the three witnesses of the spring and fall feasts located in Leviticus twenty-three aligned and combined with the Pentecostal season in the history of the cross. There the chapter is twenty-three, which is a symbol of Christ's work of atonement. The chapter is made up of forty-four verses, symbolically representing October 22, 1844. October 22 represents 22 days in October, beginning with the first day and ending on the twenty-second day, thus bearing the credentials of the Hebrew alphabet. October being the tenth month, when multiplied by the twenty-second day equals 220.

Mindezen von vonalakkal együtt magában kell foglalnunk a 3Mózes huszonharmadik fejezetében található tavaszi és őszi ünnepek három tanúját, a kereszt történetében a pünkösdi időszakkal összhangba állítva és egyesítve. Ott a fejezet a huszonhárom, amely Krisztus engesztelő munkájának jelképe. A fejezet negyvennégy versből áll, ami jelképesen 1844. október 22-ét ábrázolja. Október 22. október 22 napját jelenti, az első nappal kezdődően és a huszonkettedik nappal végződően, ezáltal a héber ábécé hiteles jegyeit hordozva. Október, mint a tizedik hónap, a huszonkettedik nappal megszorozva 220-at ad.

In the Hebrew calendar the tenth day of the seventh month was the Day of Atonement, and ten times seven is seventy, a symbol of probationary time. The twenty-three hundred years ended in 1844 when the third angel arrived, as typified by the third decree that initiated the period. There was seventy weeks determined as probationary time then allotted to ancient literal Israel at the beginning of the 2,300 days, and at the ending of those days the probationary period for modern spiritual Israel was represented by the tenth day of the seventh month, which equates to seventy. October 22, 1844 typifies the soon coming Sunday law, and it is there that the symbolic seventy years of probationary time ends for Seventh-day Adventism, as it did for the Jews when Stephen was stoned.

A héber naptárban a hetedik hónap tizedik napja volt az engesztelés napja, és a tízszer hét hetven, a kegyelmi próbaidő jelképe. A kétezer-háromszáz év 1844-ben ért véget, amikor a harmadik angyal megérkezett, amint azt az időszakot megindító harmadik rendelet előképezte. A kétezer-háromszáz nap kezdetén hetven hét volt kiszabva kegyelmi próbaidőként az akkori ősi, szó szerinti Izráel számára, és e napok végén a modern lelki Izráel kegyelmi próbaidejét a hetedik hónap tizedik napja jelképezte, amely a hetvennek felel meg. 1844. október 22. előképezi a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvényt, és ott ér véget a kegyelmi próbaidő jelképes hetven éve a Hetednapi Adventizmus számára, miként a zsidók számára is akkor, amikor Istvánt megkövezték.

1844 represents a period when two angels arrived, the second at the first disappointment and the third at the great disappointment. “44” represents a twofold message as represented by verse forty-four of Daniel eleven’s tidings out of the east and the north. Leviticus twenty-three consists of forty-four verses that divide the sacred feasts into spring and fall. Those forty-four verses represent a twofold message. The two seasons are represented by twenty-two verses each, so both the spring and fall feasts represent the Hebrew calendar’s twenty-two letters. When those two witnesses of twenty-two verses are brought together along with the Pentecostal season they produce a framework of three steps.

1844 egy olyan időszakot jelképez, amikor két angyal érkezett meg: a második az első csalódáskor, a harmadik pedig a nagy csalódáskor. A „44” kettős üzenetet jelképez, amint azt Dániel tizenegyedik fejezetének negyvennegyedik verse is ábrázolja a keletről és északról érkező híradásokkal. A Leviticus huszonharmadik fejezete negyvennégy versből áll, amelyek a szent ünnepeket tavaszi és őszi ünnepekre osztják. Ez a negyvennégy vers kettős üzenetet jelképez. A két évszakot egyenként huszonkét vers képviseli, így mind a tavaszi, mind az őszi ünnepek a héber naptár huszonkét betűjét jelképezik. Amikor e huszonkét versből álló két tanú a pünkösdi időszakkal együtt egyesül, három lépésből álló keretet alkotnak.

The first step is a waymark made up of three parts followed by five days, as is the last of the three waymarks. The middle waymark is the thirty days of face-to-face instruction by Christ with those who are being anointed as priests for service in the church triumphant. Leviticus twenty-three aligns with the hidden history of verse forty.

Az első lépés egy három részből álló útjelző, amelyet öt nap követ, miként a három útjelző közül az utolsó is. A középső útjelző a Krisztus által, színről színre adott harmincnapos oktatás azok számára, akiket papokká kennek fel a diadalmas egyházban való szolgálatra. A Leviticus huszonhárom a negyvenedik vers rejtett történetéhez igazodik.

## Midpoints

Felezőpontok

The midpoint of the chapter eleven through chapter twenty-two line of Genesis is chapter seventeen, where the second step of the three-step covenant of Abraham and the sign of circumcision was instituted. The dead-center of all the verses located in chapter eleven unto twenty-two is Genesis 17:22:

A Genezis tizenegyedik fejezetétől a huszonkettedik fejezetéig terjedő szakasz középpontja a tizenhetedik fejezet, ahol Ábrahám háromlépcsős szövetségének második lépcsője és a körülmetélkedés jele rendeltetett el. A tizenegyedik fejezettől a huszonkettedikig terjedő összes versnek mértani középpontja a Genezis 17:22:

> But my covenant will I establish with Isaac, which Sarah shall bear unto thee at this set time in the next year. And he left off talking with him, and God went up from Abraham. Genesis 17:22.

> De szövetségemet Izsákkal állítom fel, akit Sára e jövő esztendőnek ugyanebben az idejében szül majd neked. És bevégezte a vele való beszédet, és Isten felment Ábrahámtól. 1Mózes 17:22.

God began speaking to Abraham in verse one and he ended his conversation in verse twenty-two, so the entire dialogue of the covenant of circumcision was placed within the prophetic context of the twenty-two letters of the Hebrew alphabet, while the theme of the twenty-two verses was the rite of circumcision, that was to be accomplished on the eighth day. The center or midpoint of the Genesis passage is God’s covenant relationship with the one hundred and forty-four thousand as represented by Abraham’s covenant of circumcision. The midpoint of Genesis’ line of chapters eleven unto twenty-two is chapter seventeen, and the absolute midpoint of the chapter is verse twenty-two where God ceases His conversation of the covenant with Abraham, thus placing the midpoint in the context of the Hebrew alphabet of twenty-two letters. The midpoint of those twenty-two verses, is of course, verse eleven.

Isten az első versben kezdett szólni Ábrahámhoz, és a huszonkettedik versben fejezte be beszédét; így a körülmetélkedés szövetségéről szóló teljes párbeszéd a héber ábécé huszonkét betűjének prófétai összefüggésébe helyeztetett, miközben a huszonkét vers témája a körülmetélkedés szertartása volt, amelyet a nyolcadik napon kellett végrehajtani. A Teremtés könyve e szakaszának középpontja vagy felezőpontja Isten szövetségi kapcsolata a száznegyvennégyezerrel, amint azt Ábrahám körülmetélkedési szövetsége jelképezi. A Teremtés könyve tizenegytől huszonkettőig terjedő fejezetláncolatának felezőpontja a tizenhetedik fejezet, és a fejezet abszolút felezőpontja a huszonkettedik vers, ahol Isten befejezi a szövetségről szóló beszédét Ábrahámmal; így a felezőpont a huszonkét betűből álló héber ábécé összefüggésébe kerül. E huszonkét vers felezőpontja pedig természetesen a tizenegyedik vers.

> And ye shall circumcise the flesh of your foreskin; and it shall be a token of the covenant betwixt me and you. Genesis 17:11.

> És körülmetélitek előbőrötök húsát; és ez lesz a szövetség jele közöttem és közöttetek. 1Mózes 17:11.

The midpoints of the four passages of chapters eleven through twenty-two in the Bible involve three verses to complete the thought of the midpoint.

A Bibliában a tizenegyediktől a huszonkettedikig terjedő fejezetek négy szakaszának középpontjai három verset foglalnak magukban, hogy a középpont gondolata teljessé váljék.

> This is my covenant, which ye shall keep, between me and you and thy seed after thee; Every man child among you shall be circumcised. And ye shall circumcise the flesh of your foreskin; and it shall be a token of the covenant betwixt me and you. And he that is eight days old shall be circumcised among you, every man child in your generations, he that is born in the house, or bought with money of any stranger, which is not of thy seed. Genesis 17:10–12.

> Ez az én szövetségem, amelyet meg kell tartanotok közöttem és köztetek, valamint a te utánad való magod között: minden férfigyermek körülmetéltessék közöttetek. Körül kell metélnetek előbőrötök testét; és ez a szövetség jegye lesz közöttem és köztetek. Nyolcnapos korában körülmetéltessék közöttetek minden férfigyermek nemzedékeiteken át, akár a háznál született, akár pénzen vásárolt idegentől való, aki nem a te magodból való. 1Mózes 17:10–12.

A token is a sign, which represents an ensign. The passage is about the ensign who are the one hundred and forty-four thousand. The man child were to be circumcised at eight days old, just as the covenant of Noah was with the eight souls in the ark, thus employing the number eight to tie the Noachian covenant together with the Abrahamic covenant. They are to be Philadelphians, for the are to be circumcised which Paul identifies as the symbol of the crucifixion of the flesh. When the flesh is crucified Christ’s Divinity is within, and that combination is the ensign; for as Sister White states, “When Christ character is perfectly reproduced in His children, He will return for them.”

A jegy egy jel, amely egy zászlót képvisel. Az igerész a zászlóról szól, akik a száznegyvennégyezer. A fiúgyermeket nyolcnapos korában kellett körülmetélni, miként Noé szövetsége is a bárkában levő nyolc lélekkel köttetett; így a nyolcas szám arra szolgál, hogy a nóéi szövetséget összekapcsolja az ábrahámi szövetséggel. Filadelfiaiaknak kell lenniük, mert körül kell metélkedniük, amit Pál a test megfeszítésének jelképével azonosít. Amikor a test megfeszíttetik, Krisztus istensége van belül, és ez az egyesülés a zászló; mert amint White nőtestvér kijelenti: „When Christ character is perfectly reproduced in His children, He will return for them.”

> “Human nature is depraved, and is justly condemned by a holy God. But provision is made for the repenting sinner, so that by faith in the atonement of the only begotten Son of God, he may receive forgiveness of sin, find justification, receive adoption into the heavenly family, and become an inheritor of the kingdom of God. Transformation of character is wrought through the operation of the Holy Spirit, which works upon the human agent, implanting in him, according to his desire and consent to have it done, a new nature. The image of God is restored to the soul, and day by day he is strengthened and renewed by grace, and is enabled more and more perfectly to reflect the character of Christ in righteousness and true holiness.

> „Az emberi természet romlott, és méltán ítéltetik el a szent Isten által. De a megtérő bűnös számára gondoskodás történt, hogy Isten egyszülött Fiának engesztelésébe vetett hit által elnyerhesse bűneinek bocsánatát, megigazulást nyerjen, befogadtassék a mennyei családba, és Isten országának örökösévé legyen. A jellem átalakulását a Szentlélek munkálja, aki az emberi eszközön munkálkodik, és vágyának, valamint az e mű véghezviteléhez adott beleegyezésének megfelelően új természetet plántál belé. Isten képmása helyreáll a lélekben, és napról napra kegyelem által megerősíttetik és megújíttatik, s képessé tétetik arra, hogy egyre tökéletesebben tükrözze Krisztus jellemét igazságban és valóságos szentségben.”

> “The oil so much needed by those who are represented as foolish virgins, is not something to be put on the outside. They need to bring the truth into the sanctuary of the soul, that it may cleanse, refine, and sanctify. It is not theory that they need; it is the sacred teachings of the Bible, which are not uncertain, disconnected doctrines, but are living truths, that involve eternal interests that center in Christ. In him is the complete system of divine truth. The salvation of the soul, through faith in Christ, is the ground and pillar of the truth. Those who exercise true faith in Christ make it manifest by holiness of character, by obedience to the law of God. They realize that the truth as it is in Jesus reaches heaven, and compasses eternity. They understand that the Christian’s character should represent the character of Christ, and be full of grace and truth. To them is imparted the oil of grace, which sustains a never-failing light. The Holy Spirit in the heart of the believer, makes him complete in Christ. It is not a decided evidence that a man or a woman is a Christian because he manifests deep emotion when under exciting circumstances. He who is Christlike has a deep, determined, persevering element in his soul, and yet has a sense of his own weakness, and is not deceived and misled by the Devil, and made to trust in himself. He has a knowledge of the word of God, and knows that he is safe only as he places his hand in the hand of Jesus Christ, and keeps firm hold upon him.

> „Az olaj, amelyre oly nagy szükségük van azoknak, akiket a balga szüzek jelképeznek, nem olyasvalami, amit kívülről kellene rájuk tenni. Az igazságot a lélek szentélyébe kell bevinniük, hogy az megtisztítsa, finomítsa és megszentelje őket. Nem elméletre van szükségük, hanem a Biblia szent tanításaira, amelyek nem bizonytalan, egymástól elszakított tantételek, hanem élő igazságok, amelyek örökkévaló érdekeket foglalnak magukban, s amelyek Krisztusban összpontosulnak. Őbenne van meg az isteni igazság teljes rendszere. A lélek üdvössége, a Krisztusba vetett hit által, az igazság alapja és oszlopa. Akik Krisztusban igaz hitet gyakorolnak, azt jellemük szentsége, Isten törvénye iránti engedelmességük által nyilvánítják ki. Felismerik, hogy az igazság, amint Jézusban van, az égig ér, és átfogja az örökkévalóságot. Megértik, hogy a keresztény jellemnek Krisztus jellemét kell tükröznie, és kegyelemmel és igazsággal teljesnek kell lennie. Nekik adatik a kegyelem olaja, amely soha ki nem alvó világosságot táplál. A Szentlélek a hívő szívében teljessé teszi őt Krisztusban. Nem határozott bizonyítéka annak, hogy valamely férfi vagy nő keresztény, ha heves érzelmeket mutat, amikor felkavaró körülmények közé kerül. Aki krisztusi, annak lelkében mély, határozott, állhatatos elem van, ugyanakkor érzi saját gyengeségét is, és az ördög nem téveszti meg, nem vezeti félre, és nem készteti arra, hogy önmagában bízzék. Ismeri Isten igéjét, és tudja, hogy csak akkor van biztonságban, ha kezét Jézus Krisztus kezébe helyezi, és erősen ragaszkodik hozzá.

> “Character is revealed by a crisis. When the earnest voice proclaimed at midnight, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ the sleeping virgins roused from their slumbers, and it was seen who had made preparation for the event. Both parties were taken unawares, but one was prepared for the emergency, and the other was found without preparation. Character is revealed by circumstances. Emergencies bring out the true metal of character. Some sudden and unlooked-for calamity, bereavement, or crisis, some unexpected sickness or anguish, something that brings the soul face to face with death, will bring out the true inwardness of the character. It will be made manifest whether or not there is any real faith in the promises of the word of God. It will be made manifest whether or not the soul is sustained by grace, whether there is oil in the vessel with the lamp.

> „A jellem válság idején nyilatkozik meg. Amikor az éjféli órán felhangzott az ünnepélyes szózat: „Ímé, jő a vőlegény; menjetek ki elébe”, az alvó szüzek felriadtak álmukból, és nyilvánvalóvá lett, kik készültek fel az eseményre. Mindkét felet váratlanul érte, de az egyik felkészült volt a szükség idejére, a másikról pedig kiderült, hogy készületlen. A jellemet a körülmények tárják fel. A rendkívüli helyzetek hozzák felszínre a jellem valódi minőségét. Valamely hirtelen és előre nem látott csapás, gyász vagy válság, valamely váratlan betegség vagy gyötrelem, valami, ami a lelket szemtől szembe állítja a halállal, feltárja a jellem valódi benső tartalmát. Nyilvánvalóvá lesz, van-e valódi hit Isten Igéjének ígéreteiben, vagy nincs. Nyilvánvalóvá lesz, vajon a lelket a kegyelem tartja-e fenn, van-e olaj az edényben a lámpással együtt.”

> “Testing times come to all. How do we conduct ourselves under the test and proving of God? Do our lamps go out? or do we still keep them burning? Are we prepared for every emergency by our connection with Him who is full of grace and truth? The five wise virgins could not impart their character to the five foolish virgins. Character must be formed by us as individuals. It cannot be transferred to another, even if the possessor were willing to make the sacrifice. There is much we can do for each other while mercy still lingers. We can represent the character of Christ. We can give faithful warnings to the erring. We can reprove, rebuke, with all long-suffering and doctrine, bringing the doctrines of Holy Writ home to the heart. We can give heartfelt sympathy. We can pray with and for one another. By living a circumspect life, by maintaining a holy conversation, we may give an example of what a Christian should be; but no person can give to another his own mold of character. Let us duly consider the fact that we are to be saved, not as companies, but as individuals. We shall be judged according to the character we have formed. It is perilous to neglect to prepare the soul for eternity, and to put off making our peace with God until upon a dying bed. It is by the daily transactions of life, by the spirit we manifest, that we determine our eternal destiny. He who is faithful in that which is least, is faithful also in much. If we have made Christ our pattern, if we have walked and worked as he has given us an example in his own life, we shall be able to meet the solemn surprises that will come upon us in our experience, and say from our heart, ‘Not my will, but thine, be done.’

> „A megpróbáltatás ideje mindenkire eljön. Miként viseljük magunkat Isten próbája és megvizsgálása alatt? Kialszanak-e lámpásaink? vagy továbbra is égve tartjuk azokat? Fel vagyunk-e készülve minden rendkívüli helyzetre azáltal, hogy kapcsolatban állunk Ővele, aki teljes kegyelemmel és igazsággal? Az öt bölcs szűz nem ruházhatta át jellemét az öt balga szűzre. A jellemet nekünk mint egyéneknek kell kialakítanunk. Nem vihető át másra, még akkor sem, ha birtokosa kész volna meghozni e áldozatot. Sok mindent tehetünk egymásért, amíg az irgalom még időzik. Krisztus jellemét képviselhetjük. Hűséges intéseket adhatunk a tévelygőknek. Feddhetünk, megdorgálhatunk teljes béketűréssel és tanítással, a Szent Írás tanításait a szívhez szólóvá téve. Őszinte együttérzést tanúsíthatunk. Imádkozhatunk egymással és egymásért. Körültekintő életet élve, szent beszédet folytatva példát adhatunk arra, milyennek kell lennie a kereszténynek; de senki sem adhatja át a másiknak a maga jellemének mintáját. Jól fontoljuk meg azt a tényt, hogy nem csoportosan, hanem egyénenként kell üdvözülnünk. Aszerint ítéltetünk meg, milyen jellemet formáltunk. Veszedelmes dolog elhanyagolni a lélek felkészítését az örökkévalóságra, és a halálos ágyig halogatni a megbékélést Istennel. Mindennapi életünk cselekedetei, az a lelkület, amelyet tanúsítunk, ezek által döntjük el örök sorsunkat. Aki hű a legkisebben, a sokon is hű az. Ha Krisztust tettük mintaképünkké, ha úgy jártunk és munkálkodtunk, amint Ő saját életében példát adott nekünk, képesek leszünk szembenézni a komoly meglepetésekkel, amelyek tapasztalataink során ránk törnek, és szívünkből mondani: »Ne az én akaratom legyen meg, hanem a tied.«”

> “It is in probationary time, the time in which we are living, that we should calmly contemplate the terms of salvation, and live according to the conditions laid down in the word of God. We should educate and train ourselves, hour by hour and day by day, by careful discipline, to perform every duty. We should become acquainted with God and with Jesus Christ whom he has sent. In every trial it is our privilege to draw upon him who has said, ‘Let him take hold of my strength, that he may make peace with me; and he shall make peace with me.’ The Lord says he is more willing to give us the Holy Spirit than parents are to give bread to their children. Then let us have the oil of grace in our vessels with our lamps, that we may not be found among those who are represented as foolish virgins, who were not prepared to go forth to meet the bridegroom.” Review and Herald, September 17, 1895.

> „A kegyelmi próba idején, abban az időben, amelyben most élünk, nyugodtan kell szemlélnünk az üdvösség feltételeit, és Isten Igéjében lefektetett feltételek szerint kell élnünk. Óráról órára és napról napra gondos fegyelem által nevelnünk és képeznünk kell magunkat minden kötelesség teljesítésére. Meg kell ismernünk Istent és Jézus Krisztust, akit ő elküldött. Minden próbatételben kiváltságunk, hogy ahhoz folyamodjunk, aki ezt mondta: »Ragadja meg erősségemet, hogy békét kössön velem; és békét köt majd velem.« Az Úr azt mondja, hogy készségesebb nekünk adni a Szentlelket, mint a szülők kenyeret adni gyermekeiknek. Legyen tehát kegyelmének olaja edényeinkben lámpásainkkal együtt, hogy ne találtassunk azok között, akiket balga szüzekként ábrázol az Írás, akik nem voltak felkészülve arra, hogy kimenjenek a vőlegény elé.” Review and Herald, 1895. szeptember 17.

The ensign of the one hundred and forty-four thousand who were typified by Abraham’s circumcision and the eight souls upon the ark, are the wise virgins in the parable who perfectly reflect the character of Christ in the soon coming crisis. It is only fitting that Sister White closed out the passage by citing Isaiah, for it is a passage that directly refers to the sealing time of the one hundred and forty-four thousand.

A száznegyvennégyezer zászlója, akiket Ábrahám körülmetélése és a bárkán levő nyolc lélek jelképezett, a példázat bölcs szüzei, akik a hamarosan bekövetkező válságban tökéletesen visszatükrözik Krisztus jellemét. Teljességgel helyénvaló, hogy White testvérnő Ézsaiást idézve zárta le a szakaszt, mert ez az igehely közvetlenül a száznegyvennégyezer elpecsételésének idejére utal.

> In that day sing ye unto her, A vineyard of red wine. I the Lord do keep it; I will water it every moment: lest any hurt it, I will keep it night and day. Fury is not in me: who would set the briers and thorns against me in battle? I would go through them, I would burn them together. Or let him take hold of my strength, that he may make peace with me; and he shall make peace with me. He shall cause them that come of Jacob to take root: Israel shall blossom and bud, and fill the face of the world with fruit. Hath he smitten him, as he smote those that smote him? or is he slain according to the slaughter of them that are slain by him? In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Yet the defenced city shall be desolate, and the habitation forsaken, and left like a wilderness: there shall the calf feed, and there shall he lie down, and consume the branches thereof. When the boughs thereof are withered, they shall be broken off: the women come, and set them on fire: for it is a people of no understanding: therefore he that made them will not have mercy on them, and he that formed them will shew them no favour. Isaiah 27:2–11.

> Ama napon így énekeljetek róla: Vörösbor szőlőskertje! Én, az Úr, őrzöm azt; minden pillanatban öntözöm; hogy senki meg ne sértse, éjjel és nappal őrzöm. Harag nincs bennem; ki állítana elém csatában tövist és bogáncsot? Átgázolnék rajtuk, együttesen megégetném őket. Vagy ragadja meg erősségemet, hogy békét kössön velem; és békét fog kötni velem. Gyökeret eresztenek majd Jákóbból valók; Izráel virágozni és rügyezni fog, és gyümölccsel tölti be a föld színét. Vajon úgy verte-e őt, amint verte azokat, akik őt verték? Vagy úgy öletett-e meg, amint megölettek azok, akiket ő ölt meg? Mértékkel pereltél vele, amikor elbocsátottad; visszatartotta kemény szelét a keleti szél napján. Ezért tehát Jákób hamissága így lesz eltörölve; és ez lesz bűnének eltávolítása minden gyümölcse: amikor az oltár minden kövét olyanná teszi, mint az összezúzott mészköveket, a berki bálványok és a naposzlopok nem maradnak fenn. Mert az erős város pusztává lesz, a lakóhely elhagyatottá, és olyan marad, mint a puszta; ott legel majd a borjú, ott heverészik, és lerágja annak ágait. Amikor ágai elszáradnak, letöretnek; asszonyok jönnek, és tűzre vetik azokat; mert ez értelmetlen nép; ezért alkotója nem könyörül rajta, és formálója nem mutat iránta kegyelmet. Ézsaiás 27:2–11.

The “day of the east wind,” when the iniquity of Jacob is being purged, and the other class of “people of no understanding” are being gathered and burned is the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. In that period, he who desires to make peace with Christ can do so, but the final movements are rapid ones.

A „keleti szél napja”, amikor Jákób bűne eltöröltetik, és az „értelem nélküli nép” másik osztálya összegyűjtetik és megégettetik, az a száznegyvennégyezer elpecsételésének ideje. Abban az időszakban az, aki békességet kíván kötni Krisztussal, megteheti azt, de a végső események gyors egymásutánban következnek.

The priests were to be thirty years old when they began to serve, and the one-hundred and forty-four thousand are Peter’s kingdom of priests who renew the covenant with God in the last days.

A papoknak harmincéves korukban kellett megkezdeniük szolgálatukat, és a száznegyvennégyezer Péter királyi papsága, akik az utolsó napokban megújítják a szövetséget Istennel.

> Ye also, as lively stones, are built up a spiritual house, an holy priesthood, to offer up spiritual sacrifices, acceptable to God by Jesus Christ. 1 Peter 1:5.

> Ti magatok is, mint élő kövek, lelki házzá épültök, szent papsággá, hogy lelki áldozatokkal áldozzatok, amelyek Jézus Krisztus által kedvesek Istennek. 1 Péter 1:5.

The priests were prepared to serve over an eight-day anointing service; thus, the number eight is a symbol of the anointed priesthood that are within the ark.

A papokat felkészítették arra, hogy egy nyolcnapos felkenési szolgálatban szolgáljanak; így a nyolcas szám a felkent papság jelképe, amely a bárkában van.

## Aaron’s Rod

Áron vesszeje

The anointed priesthood of the one hundred and forty-four thousand are represented within the ark of the covenant as Aaron’s rod that budded. When Aaron’s rod budded it provided a distinction between Aaron and the other rods of the tribes of Israel which did not bud. In the Scriptures it is rain that produces the budding of the plants.

A száznegyvennégyezer felkent papságát a szövetség ládájában Áron kivirágzott vesszeje jelképezi. Amikor Áron vesszeje kivirágzott, különbséget tett Áron és Izráel törzseinek többi vesszeje között, amelyek nem virágoztak ki. Az Írásokban az eső az, ami a növények kihajtását előidézi.

All the prophets address the latter days, so Aaron’s rod of priesthood, represents the anointing of the one hundred and forty-four thousand in a situation that aligns with Elijah at Carmel and the Millerites in 1844. It addresses the point when there is a clear distinction between the true and false messages of the latter rain. That distinction is made by Joel when he identifies the “new wine” being cut off from one class. The class who has the new wine cut off from their mouths are Isaiah’s drunkards of Ephraim. They are also those who accused the disciples of being drunk at Pentecost and they are the rebels of 1888, who followed their fathers, who were the rebels of 1863. All those lines of prophecy align with the line which Sister White identifies as occurring when the world realizes Adventism has known about the fireballs of Nashville for roughly one hundred and twenty-five years and has said nothing.

Valamennyi próféta az utolsó napokról szól, így Áron papságának vesszeje a száznegyvennégyezer felkenetését jelképezi egy olyan helyzetben, amely összhangban áll Illéssel a Kármel hegyén és a milleritákkal 1844-ben. Arra a pontra mutat rá, amikor világos különbség mutatkozik a késői eső igaz és hamis üzenetei között. Ezt a különbségtételt Jóel végzi el, amikor azonosítja az „újbor” egyik csoporttól való elvételét. Az a csoport, amelynek szájától elvétetik az újbor, Ésaiás Efraim részegei. Ők azok is, akik pünkösdkor a tanítványokat részegséggel vádolták, és ők az 1888-as lázadók is, akik atyáikat követték, akik az 1863-as lázadók voltak. Mindezek a prófétai vonalak egybeesnek azzal a vonallal, amelyet White testvérnő úgy azonosít, mint amely akkor következik be, amikor a világ felismeri, hogy az adventizmus mintegy százhuszonöt éve tudott a nashville-i tűzgolyókról, és semmit sem mondott.

## 8, Eighty and 81

8, Nyolcvan és 81

The number thirty and the number eight are symbols of the priesthood of the one hundred and forty-four thousand who are the ensign of the latter days which represents the combination of Divinity and humanity. The number eight is a tithe of the number eighty, which is the number of the eighty valiant priests who with the high priest withstood king Uzziah, who attempted to offer incense in the holy place. Eighty-one represents Divinity combined with humanity in the context of the priesthood of the church triumphant. The history of Uzziah’s rebellion connects that priesthood of eighty-one in the very crisis that aligns with the rebellion of Ptolemy just after the battle of Raphia. All the prophets identify the latter days, so the priesthood of Divinity combined with humanity, which is the priesthood of the church triumphant made up of eighty human priests and one Divine High Priest are identified in the history that began in 2014 when the Ukrainian War was initiated.

A harmincas és a nyolcas szám a száznegyvennégyezer papságának jelképe, akik az utolsó napok zászlója, amely az istenség és az emberi természet egyesülését ábrázolja. A nyolcas szám a nyolcvanas szám tizede, amely a nyolcvan vitéz pap száma, akik a főpappal együtt ellenálltak Uzziás királynak, amikor az megkísérelte, hogy tömjént áldozzon a szent helyen. A nyolcvanegy az istenség és az emberi természet egyesülését jelképezi a diadalmas egyház papságának összefüggésében. Uzziás lázadásának története ezt a nyolcvanegyes papságot éppen abban a válságban kapcsolja össze, amely egybeesik Ptolemaiosz lázadásával közvetlenül a raffiai csata után. Valamennyi próféta az utolsó napokat azonosítja, így az istenség és az emberi természet egyesülésének papsága, amely a diadalmas egyház papsága, és amely nyolcvan emberi papból és egy isteni Főpapból áll, abban a történelemben van azonosítva, amely 2014-ben kezdődött, amikor az ukrajnai háború kezdetét vette.

The middle chapter of Genesis’ twelve-chapter line is chapter seventeen. The middle verse of the twelve-chapter line is verse twenty-two. Verse twenty-two marks a distinct end of a conversation between God and Abraham that began in verse one, thus identifying verse twenty-two as the end of a prophetic line which bears the signature of the Hebrew alphabet’s twenty-two letters. The middle verse of the line of twenty-two verses is verse eleven, which in turn is the middle of three verses that identify the ensign of the one hundred and forty-four thousand. Verse eleven is therefore the middle of three distinct verses, and verse eleven conveys the primary truth of not only the twenty-two verses, but also of the three verses it is within, thus identifying verse eleven and twenty-two as a beginning and ending of the primary thought. Thus, verse eleven through twenty-two in chapter seventeen is the primary theme of chapters eleven through twenty-two.

A Genezis tizenkét fejezetből álló vonalának középső fejezete a tizenhetedik fejezet. A tizenkét fejezetből álló vonal középső verse a huszonkettedik vers. A huszonkettedik vers egyértelműen lezárja az Isten és Ábrahám közötti beszélgetést, amely az első versben kezdődött, ezáltal a huszonkettedik verset egy olyan prófétai vonal végpontjaként azonosítva, amely a héber ábécé huszonkét betűjének pecsétjét viseli. A huszonkét versből álló vonal középső verse a tizenegyedik vers, amely viszont annak a három versnek a közepe, amelyek a száznegyvennégyezer zászlaját azonosítják. A tizenegyedik vers ezért három elkülönülő vers közepe, és a tizenegyedik vers nemcsak a huszonkét versnek, hanem annak a három versnek is az elsődleges igazságát közvetíti, amelyek között áll, ezáltal a tizenegyedik és a huszonkettedik verset az elsődleges gondolat kezdeteként és befejezéseként azonosítva. Így a tizenhetedik fejezet tizenegyedik versétől a huszonkettedik versig terjedő szakasz a tizenegyedik fejezettől a huszonkettedik fejezetig terjedő fejezetsor elsődleges témája.

The middle of chapters eleven unto twenty-two in the book of Matthew is chapter sixteen.

Máté könyvében a tizenegyedik fejezettől a huszonkettedikig terjedő szakasz középpontja a tizenhatodik fejezet.

> Then charged he his disciples that they should tell no man that he was Jesus the Christ. Matthew 16:20.

> Akkor megparancsolta tanítványainak, hogy senkinek se mondják el, hogy ő Jézus, a Krisztus. Máté 16:20.

As with Genesis’ midpoint, verse twenty marks the end of a specific conversation that began in verse thirteen when Christ and the disciples arrived at Caesarea Philippi.

A Genezis középpontjához hasonlóan a huszadik vers egy meghatározott beszélgetés végét jelöli, amely a tizenharmadik versben kezdődött, amikor Krisztus és a tanítványok Cézárea Filippibe érkeztek.

> When Jesus came into the coasts of Caesarea Philippi, he asked his disciples, saying, Whom do men say that I the Son of man am? And they said, Some say that thou art John the Baptist: some, Elias; and others, Jeremias, or one of the prophets. He saith unto them, But whom say ye that I am? And Simon Peter answered and said, Thou art the Christ, the Son of the living God. And Jesus answered and said unto him, Blessed art thou, Simon Barjona: for flesh and blood hath not revealed it unto thee, but my Father which is in heaven. And I say also unto thee, That thou art Peter, and upon this rock I will build my church; and the gates of hell shall not prevail against it. And I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven. Then charged he his disciples that they should tell no man that he was Jesus the Christ. Matthew 16:13–20.

> Amikor Jézus Cézárea Filippi vidékére érkezett, megkérdezte tanítványait, mondván: Kinek mondanak engem az emberek, az Emberfiát? Ők pedig ezt mondták: Némelyek Keresztelő Jánosnak; mások Illésnek; ismét mások Jeremiásnak vagy a próféták egyikének. Ő így szólt hozzájuk: Ti pedig kinek mondotok engem? Simon Péter felelvén, ezt mondta: Te vagy a Krisztus, az élő Isten Fia. Jézus pedig felelvén, ezt mondta neki: Boldog vagy, Simon, Jónás fia, mert nem test és vér jelentette ezt ki neked, hanem az én mennyei Atyám. Én pedig azt mondom neked, hogy te Péter vagy, és ezen a kősziklán építem fel egyházamat, és a pokol kapui sem vesznek erőt rajta. És neked adom a mennyek országa kulcsait; és amit megkötsz a földön, a mennyekben is kötve lesz; és amit feloldasz a földön, a mennyekben is oldva lesz. Ekkor meghagyta tanítványainak, hogy senkinek se mondják el, hogy ő Jézus, a Krisztus. Máté 16:13–20.

## Raphia and Panium

Raphia és Panium

Not only does Matthew’s middle passage represent a distinct conversation and subject, but just as the covenant symbolism of Genesis’ testimony aligns with the battle of Raphia, Matthew’s conversation takes place in Caesarea Philippi, which is Panium. Panium of verse fifteen of Daniel eleven is the midpoint in Matthew’s twelve-chapter line and Raphia of verse eleven of Daniel eleven, is the midpoint of Genesis’ twelve-chapter line.

Máté középső szakasza nemcsak egy különálló beszélgetést és témát képvisel, hanem miként a Genezis bizonyságtételének szövetségi szimbolikája összhangban áll a ráfiai csatával, úgy Máté beszélgetése Cézárea Filippiben zajlik, amely Panium. Dániel tizenegyedik fejezetének tizenötödik versében említett Panium Máté tizenkét fejezetből álló vonalának középpontja, és Dániel tizenegyedik fejezetének tizenegyedik versében említett Ráfia a Genezis tizenkét fejezetből álló vonalának középpontja.

The 250 years that began in 457 BC concluded at 207 BC, the midpoint between Raphia of verse eleven and Panium of verse fifteen, which is where the sign of Abraham’s circumcision and Peter’s confession of the Messiah converge. In the book of Matthew’s line, Peter is testifying to his recognition of Christ, the Son of God at His baptism.

A Kr. e. 457-ben kezdődött 250 év Kr. e. 207-ben zárult le, a tizenegyedik versben említett Raphia és a tizenötödik versben említett Panium közötti felezőpontban, ahol Ábrahám körülmetélkedésének jele és Péter Messiásról tett vallástétele összetalálkozik. Máté könyvének vonalában Péter Krisztusnak, az Isten Fiának a keresztségekor való felismeréséről tesz bizonyságot.

Simon means “one who hears” and Barjona means “son of the dove.” Simon was one who heard the message of Christ baptism, when the Holy Spirit descended in the form of a dove. Christ’s baptism typified August 11, 1840, when the mighty angel of Revelation ten descended. The same angel descended on 9/11. Peter represents those who recognize 9/11 as the testing message of the generation of the one hundred and forty-four thousand.

Simon jelentése: „aki hall”, a Barjona pedig azt jelenti: „a galamb fia”. Simon olyan volt, aki meghallotta Krisztus keresztségének üzenetét, amikor a Szentlélek galamb formájában leszállt. Krisztus keresztsége előképe volt 1840. augusztus 11-ének, amikor a Jelenések tizedik fejezetének hatalmas angyala leszállt. Ugyanez az angyal szeptember 11-én is leszállt. Péter azokat képviseli, akik szeptember 11-ét a száznegyvennégyezer nemzedékének próbaüzeneteként ismerik fel.

Peter represents those who employ the methodology of line upon line. He is the “son” of the dove, so as a son he symbolically represents the last generation. Peter is a symbol of the last generation, and with the symbolic numbering of his name he represents the one hundred and forty-four thousand. Peter represents the final generation who hear the message of the empowerment when Christ appears in the prophetic line. Peter recognized the message associated with Christ’s baptism, and thus Peter could identify Jesus as the anointed one, which is Messiah in the Hebrew and Christ in the Greek. Peter represents those who understand that the angel of Revelation eighteen who descended at 9/11, had also descended on August 11, 1840. Peter represents those who understand 9/11 as a waymark that is only established by the testimony of two or three lines.

Péter azokat képviseli, akik a sorról sorra módszertanát alkalmazzák. Ő a galamb „fia”, ezért fiúként jelképesen az utolsó nemzedéket ábrázolja. Péter az utolsó nemzedék jelképe, és nevének jelképes számozása által a száznegyvennégyezeret képviseli. Péter azt a végső nemzedéket jelképezi, amely meghallja a felhatalmazás üzenetét, amikor Krisztus megjelenik a prófétai vonalon. Péter felismerte a Krisztus keresztségéhez kapcsolódó üzenetet, és így Péter azonosítani tudta Jézust mint a Felkentet, ami héberül Messiás, görögül pedig Krisztus. Péter azokat képviseli, akik megértik, hogy a Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetének angyala, aki 9/11-kor szállt alá, 1840. augusztus 11-én is alászállt. Péter azokat képviseli, akik 9/11-et olyan útjelzőként értik, amelyet csak két vagy három vonal bizonyságtétele állapít meg.

Peter’s confession is that 9/11 identifies the arrival of the third woe, which is the testing message for the final generation. That confession is where the name changes. Abraham is at Raphia and Peter is at Panium, just before the cross. Between Panium and the cross Peter is going to visit the Mount of Transfiguration. It is at Panium where Simon is changed unto Peter when he gave his confession of the testing message for his generation. For the one hundred and forty-four thousand that testing message is Islam of the third woe which arrived in prophetic history at 9/11.

Péter hitvallása az, hogy 9/11 a harmadik jaj elérkezését jelöli, amely az utolsó nemzedék próbaüzenete. Ez a hitvallás az a pont, ahol a név megváltozik. Ábrahám Ráfiánál van, Péter pedig Pániumnál, közvetlenül a kereszt előtt. Pánium és a kereszt között Péter fel fogja keresni a Megdicsőülés hegyét. Pániumnál változik át Simon Péterré, amikor elmondta a maga nemzedéke próbaüzenetére vonatkozó hitvallását. A száznegyvennégyezer számára ez a próbaüzenet a harmadik jaj iszlámja, amely a prófétai történelemben 9/11-kor érkezett el.

The beginning of the testing of Adventism began at 9/11, and at the end of the testing of Adventism the message of Islam of the third woe identifies when and where Simon’s name is changed. The message Peter understands at the end, which was typified by the message of 9/11 at the beginning, is the corrected message of the fireballs of Nashville. There the feast of trumpets arrives in conjunction with the ascension of the ensign and the closed door of the Day of Atonement.

Az adventizmus megpróbáltatásának kezdete 9/11-kor kezdődött, és az adventizmus megpróbáltatásának végén a harmadik jaj iszlámról szóló üzenete azonosítja, mikor és hol változik meg Simon neve. Az az üzenet, amelyet Péter a végén megért, s amelyet kezdetben a 9/11 üzenete jelképezett, a nashville-i tűzgolyókról szóló helyreigazított üzenet. Ott érkezik el a trombiták ünnepe a zászló felemeltetésével és az engesztelés napjának bezárt ajtajával egyidejűleg.

We will continue these things in the next article.

Ezeket a dolgokat a következő cikkben folytatjuk.

Back to Articles