Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Fifteen

Dániel könyve – Száztizenötödik rész

Unveiling the Prophetic Characteristics of the Final Generation

Az utolsó nemzedék prófétai jellemzőinek feltárása

Author

Jeff Pippenger

Published

March 4, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the final generation of a people that are being passed by, certain prophetic characteristics are identified. They are then a generation of vipers, for they have formed the character of Satan. They are a generation of adulterers, for they have formed unsanctified connections with the enemies of God. They have reached a point where they see, but cannot understand, they hear, but cannot perceive, for they are unconverted, which is represented as their hearts growing fat. Moses first addressed this very phenomenon.

Egy elmúló nép utolsó nemzedékében bizonyos prófétai jellemvonások azonosíthatók. Ekkor viperák nemzedéke ők, mert a Sátán jellemét alakították ki. Házasságtörők nemzedéke ők, mert meg nem szentelt kapcsolatokat létesítettek Isten ellenségeivel. Eljutottak arra a pontra, hogy látnak, de nem értenek; hallanak, de nem fognak fel, mert megtéretlenek, amit az ábrázol, hogy a szívük megkövéredett. Mózes szólt először éppen erről a jelenségről.

> And Moses called unto all Israel, and said unto them, Ye have seen all that the Lord did before your eyes in the land of Egypt unto Pharaoh, and unto all his servants, and unto all his land; The great temptations which thine eyes have seen, the signs, and those great miracles: Yet the Lord hath not given you an heart to perceive, and eyes to see, and ears to hear, unto this day. Deuteronomy 29:2–4.

> Mózes pedig összehívta az egész Izráelt, és ezt mondta nekik: Láttátok mindazt, amit az Úr a szemetek láttára cselekedett Egyiptom földjén a fáraóval, minden szolgájával és egész országával; azokat a nagy próbatételeket, amelyeket a te szemeid láttak, a jeleket és azokat a nagy csodákat. De az Úr mind e mai napig nem adott nektek szívet az értésre, szemeket a látásra és füleket a hallásra. 5Mózes 29:2–4.

In the first mention of the Laodicean phenomenon of seeing and hearing, that which God’s people are unable to see is the signs and wonders of their foundational history. Jeremiah identifies the phenomenon as an attribute of the “foolish virgins,” in the last days, and as a representation of the foolish virgins’ refusal to accept the three angels’ messages, that begins with the first angel’s announcement to fear the Creator God. Because of this rebellion they do not receive the latter rain.

A laodíceai látás és hallás jelenségének első említésében az, amit Isten népe képtelen meglátni, alapító történelmének jelei és csodái. Jeremiás e jelenséget az „esztelen szüzek” tulajdonságaként azonosítja az utolsó napokban, valamint az esztelen szüzek ama elutasításának ábrázolásaként, amellyel nem fogadják el a három angyal üzeneteit, amely az első angyalnak a Teremtő Isten félelmére szólító hirdetésével kezdődik. E lázadás miatt nem részesülnek a késői esőben.

> Declare this in the house of Jacob, and publish it in Judah, saying, Hear now this, O foolish people, and without understanding; which have eyes, and see not; which have ears, and hear not: Fear ye not me? saith the Lord: will ye not tremble at my presence, which have placed the sand for the bound of the sea by a perpetual decree, that it cannot pass it: and though the waves thereof toss themselves, yet can they not prevail; though they roar, yet can they not pass over it? But this people hath a revolting and a rebellious heart; they are revolted and gone. Neither say they in their heart, Let us now fear the Lord our God, that giveth rain, both the former and the latter, in his season: he reserveth unto us the appointed weeks of the harvest. Your iniquities have turned away these things, and your sins have withholden good things from you. Jeremiah 5:20–25.

> Hirdessétek ezt Jákób házában, és tegyétek közzé Júdában, mondván: Halljátok meg most ezt, ti balga és értetlen nép, akiknek van szemük, de nem látnak, van fülük, de nem hallanak: Nem féltek-e engem? azt mondja az Úr; nem rettegtek-e színem előtt, aki örök rendelésül a homokot tettem a tenger határául, hogy azon át ne léphessen; és noha hullámai hánykolódnak, mégsem győzhetnek; noha zúgnak, mégsem csaphatnak át rajta? Ennek a népnek azonban pártütő és lázadó szíve van; elpártoltak és elmentek. Szívükben még azt sem mondják: Féljük hát az Urat, a mi Istenünket, aki esőt ad, korai és késői esőt a maga idejében; aki megtartja számunkra az aratás rendelt heteit. A ti hamisságaitok fordították el ezeket, és a ti bűneitek tartották vissza tőletek a jót. Jeremiás 5:20–25.

Ezekiel identifies those who manifest the characteristics represented by seeing and not understanding as a rebellious house. They are a rebellious house who will not see the history of their foundations, who are foolish virgins, that are unconverted because they refuse the first angel’s message, which is to refuse them all, for if you do not accept the first angel’s message, you cannot accept the second nor the third. In this condition the latter rain is withheld from these virgins during the time of the latter rain. After Jesus addressed this characteristic in His narrative, He then proceeded to present the parable of the sower.

Ezékiel azokat, akik a látás, de meg nem értés által jelképezett sajátosságokat mutatják, lázadó háznak nevezi. Olyan lázadó ház ők, amely nem akarja meglátni alapjainak történetét; balga szüzek, akik megtéretlenek, mert elutasítják az első angyal üzenetét, ami annyi, mint valamennyit elutasítani, mert ha nem fogadod el az első angyal üzenetét, sem a másodikat, sem a harmadikat nem fogadhatod el. Ebben az állapotban az utolsó eső idején az utolsó eső visszatartatik ezektől a szüzektől. Miután Jézus elbeszélésében foglalkozott ezzel a jellemvonással, ezután a magvetőről szóló példázatot adta elő.

> But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them. Hear ye therefore the parable of the sower. When any one heareth the word of the kingdom, and understandeth it not, then cometh the wicked one, and catcheth away that which was sown in his heart. This is he which received seed by the way side. But he that received the seed into stony places, the same is he that heareth the word, and anon with joy receiveth it; Yet hath he not root in himself, but dureth for a while: for when tribulation or persecution ariseth because of the word, by and by he is offended. He also that received seed among the thorns is he that heareth the word; and the care of this world, and the deceitfulness of riches, choke the word, and he becometh unfruitful. But he that received seed into the good ground is he that heareth the word, and understandeth it; which also beareth fruit, and bringeth forth, some an hundredfold, some sixty, some thirty. Another parable put he forth unto them, saying, The kingdom of heaven is likened unto a man which sowed good seed in his field: But while men slept, his enemy came and sowed tares among the wheat, and went his way. But when the blade was sprung up, and brought forth fruit, then appeared the tares also. So the servants of the householder came and said unto him, Sir, didst not thou sow good seed in thy field? from whence then hath it tares? He said unto them, An enemy hath done this. The servants said unto him, Wilt thou then that we go and gather them up? But he said, Nay; lest while ye gather up the tares, ye root up also the wheat with them. Let both grow together until the harvest: and in the time of harvest I will say to the reapers, Gather ye together first the tares, and bind them in bundles to burn them: but gather the wheat into my barn. Matthew 13:16–30.

> A ti szemeitek pedig boldogok, mert látnak; és a ti füleitek, mert hallanak. Mert bizony mondom néktek, hogy sok próféta és igaz ember kívánta látni azokat, amiket ti láttok, és nem látták; és hallani azokat, amiket ti hallotok, és nem hallották. Halljátok meg tehát a magvető példázatát. Ha valaki hallja az ország igéjét, és nem érti, eljön a gonosz, és elragadja azt, ami annak szívébe vettetett. Ez az, akibe az útfélre esett mag vettetett. Aki pedig a köves helyekre esett magot fogadta, az az, aki hallja az igét, és azonnal örömmel fogadja; de nincs gyökere önmagában, hanem csak ideig való: mihelyt pedig nyomorúság vagy üldözés támad az ige miatt, azonnal megbotránkozik. Aki pedig a tövisek közé esett magot fogadta, az az, aki hallja az igét; de e világ gondja és a gazdagság csalárdsága megfojtja az igét, és gyümölcstelenné lesz. Aki pedig a jó földbe esett magot fogadta, az az, aki hallja és érti az igét; aki gyümölcsöt is terem, és némely százannyit, némely hatvanannyit, némely harmincannyit hoz. Más példázatot is adott eléjük, mondván: Hasonlatos a mennyek országa az emberhez, aki jó magot vetett az ő földjébe; de amíg az emberek aludtak, eljött az ő ellensége, konkolyt vetett a búza közé, és elment. Mikor pedig szárba szökkent a vetés, és termést hozott, akkor meglátszott a konkoly is. A házigazda szolgái pedig odamenve ezt mondták neki: Uram, nemde jó magot vetettél a te földedbe? Honnan van tehát benne konkoly? Ő pedig ezt mondta nekik: Ellenség cselekedte ezt. A szolgák erre azt mondták neki: Akarod-e tehát, hogy elmenjünk, és összeszedjük azokat? Ő azonban ezt mondta: Nem; nehogy miközben összeszeditek a konkolyt, azzal együtt a búzát is kigyomláljátok. Hagyjátok, hogy mindkettő együtt növekedjék az aratásig; és az aratás idején ezt mondom majd az aratóknak: Szedjétek össze először a konkolyt, és kössétek kévékbe, hogy megégessék; a búzát pedig takarítsátok az én csűrömbe. Máté 13:16–30.

The foolish are the tares, and the wise are the wheat. In the parable of the ten virgins the possession of oil is what manifests the distinction between the two classes, and with the wheat and tares its based upon whether the seed, which is the word, is understood. The first mention of a class that will not see and therefore understand by Moses, places the message that is to be understood as the signs and wonders of the foundational history. The last prophetic reference to the elements of the blindness of the rebellious house by Ellen White identifies that the eyes that were blessed to see what all the righteous men wished to see was the history of the Millerite movement.

A balgák a konkoly, a bölcsek pedig a búza. A tíz szűzről szóló példázatban az olaj birtoklása mutatja meg a két osztály közötti különbséget, a búza és a konkoly esetében pedig ez azon alapul, hogy a magot, amely az ige, megértik-e. Az első említés Mózesnél egy olyan osztályról, amely nem fog látni, és ennélfogva nem fog érteni, azt helyezi úgy, hogy a megértendő üzenet az alaptörténelem jelei és csodái. Ellen White utolsó prófétai utalása a lázadó ház vakságának elemeire azonosítja, hogy azok a szemek, amelyek áldottak voltak arra, hogy lássák azt, amit minden igaz ember kívánt látni, a millerita mozgalom történelme volt.

> “All the messages given from 1840–1844 are to be made forcible now, for there are many people who have lost their bearings. The messages are to go to all the churches.

> „Az 1840–1844 között adott valamennyi üzenetet most erőteljesen kell hirdetni, mert sokan elveszítették tájékozódásukat. Az üzeneteknek minden gyülekezethez el kell jutniuk.״

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.” Manuscript Releases, volume 21, 436, 437.

> „Krisztus ezt mondta: »Boldog a ti szemetek, mert lát; és a ti fületek, mert hall. Mert bizony mondom néktek, hogy sok próféta és igaz ember kívánta látni azokat, amiket ti láttok, és nem látták; és hallani azokat, amiket ti hallotok, és nem hallották« [Máté 13:16, 17]. Boldogok a szemek, amelyek látták azokat a dolgokat, amelyeket 1843-ban és 1844-ben láttak.” Manuscript Releases, 21. kötet, 436, 437.

Jesus always illustrates the end with the beginning, and the first reference to those who have eyes, but do not see or understand, and the last reference identify that the foundational history of the rebellious house is what is not seen, and is therefore rejected, and thus prevents the foolish from recognizing the latter rain. The history of 1840–1844 was typified by the deliverance of ancient Israel from Egyptian bondage. Ancient Israel’s failure to pass the initial testing process brought them to Kadesh, where they accepted the false report of the ten spies and selected a new captain to lead them back to Egypt. Forty years later they were brought back to Kadesh, and Moses failed by striking the Rock a second time.

Jézus mindenkor a véget a kezdettel szemlélteti, és mind az első utalás azokra, akiknek van szemük, de nem látnak vagy nem értenek, mind az utolsó utalás azt azonosítja, hogy a lázadó ház alapvető történelme az, amit nem látnak meg, és ezért elutasítanak, s ezáltal megakadályozza a balgákat abban, hogy felismerjék a késői esőt. Az 1840–1844 közötti történelmet az ókori Izrael Egyiptom szolgaságából való szabadulása jelképezte. Az ókori Izrael kudarca az első próbatételi folyamatban Kádeshez vitte őket, ahol elfogadták a tíz kém hamis jelentését, és új vezért választottak, hogy visszavezesse őket Egyiptomba. Negyven évvel később visszavezették őket Kádeshez, és Mózes elbukott, amikor másodszor is ráütött a Kősziklára.

Though Moses failed, Joshua still proceeded to lead them into the Promised Land. The last test at Kadesh had a serious rebellion associated with it, for Jesus always illustrates the end with the beginning, and the rebellion of the ten spies at Kadesh in the beginning of the forty years, and at the ending of the forty years also illustrates a great rebellion at Kadesh. Yet in spite of the rebellion of Moses at Kadesh, the vision of entering into the Promised Land was no longer delayed.

Noha Mózes elbukott, Józsué mégis továbbhaladt, hogy bevezesse őket az Ígéret Földjére. A Kádesnél történt utolsó próba súlyos lázadással társult, mert Jézus mindig a kezdet által szemlélteti a véget, és a tíz kém lázadása Kádesnél a negyven esztendő kezdetén, valamint a negyven esztendő végén is egy nagy lázadást szemléltet Kádesnél. Mégis, Mózes Kádesnél tanúsított lázadása ellenére, az Ígéret Földjére való bemenetel látomása többé nem késett.

In the rebellion of 1863, that led to the increased rebellion of 1888, that led to the increased rebellion of 1919, which culminated in the rebellion of 1957, Jesus brought Laodicean Adventism back to Kadesh. He brought them back to the history where the third angel arrived and began a testing process that ultimately manifested the rebellion of 1863, and the banishment of wandering in the wilderness of Laodicea. The third angel entered into the ending history of Laodicean Adventism on September 11, 2001 when the mighty angel of Revelation eighteen, which is the third angel, came down. He then announced that Babylon was fallen, as typified by the casting down of Nimrod’s tower, when the towers of New York City were brought down.

Az 1863-as lázadásban, amely az 1888-as fokozottabb lázadáshoz vezetett, amely az 1919-es még fokozottabb lázadáshoz vezetett, s amely az 1957-es lázadásban tetőzött, Jézus visszavitte a laodíceai adventizmust Kádeshez. Visszavitte őket ahhoz a történelmi időszakhoz, amikor a harmadik angyal megérkezett, és megkezdett egy megpróbáló folyamatot, amely végül nyilvánvalóvá tette az 1863-as lázadást, valamint a Laodícea pusztájában való bolyongás száműzetését. A harmadik angyal 2001. szeptember 11-én lépett be a laodíceai adventizmus befejező történetébe, amikor alászállt a Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetének hatalmas angyala, aki a harmadik angyal. Ekkor hirdette ki, hogy Babilon elesett, amint azt Nimród tornyának ledöntése előképezte, amikor New York város tornyait ledöntötték.

> “The third angel’s message will not be comprehended, the light which will lighten the earth with its glory will be called a false light, by those who refuse to walk in its advancing glory.” Review and Herald, May 27, 1890.

> „A harmadik angyal üzenetét nem fogják megérteni; azt a világosságot, amely dicsőségével beragyogja a földet, hamis világosságnak fogják nevezni azok, akik megtagadják, hogy annak egyre növekvő dicsőségében járjanak.” Review and Herald, 1890. május 27.

As with ancient Israel, so too with modern Israel. The generation that witnesses September 11, 2001 is the last generation. Jesus said in Luke chapter twenty-one that “this generation,” and He identified that generation as those living when the heavens and earth shall pass away, which occurs at the Second Coming. That generation who live to witness Christ’s return will have recognized a sign that proves to them that they are the final generation. They will know and understand that they are those living when the “effect of every vision” is no longer “prolonged.”

Amint az ősi Izraellel, úgy a modern Izraellel is. Az a nemzedék, amely tanúja 2001. szeptember 11-ének, az utolsó nemzedék. Jézus a Lukács evangéliuma huszonegyedik fejezetében azt mondta, hogy „ez a nemzedék”, és ezt a nemzedéket azokként azonosította, akik akkor élnek, amikor az ég és a föld elmúlik, ami a második eljövetelkor következik be. Az a nemzedék, amely megéri Krisztus visszatérését, fel fog ismerni egy jelet, amely bizonyítja számukra, hogy ők az utolsó nemzedék. Tudni és érteni fogják, hogy ők azok, akik akkor élnek, amikor többé nem „halasztatik el” „minden látomás beteljesedése”.

As Jesus was leaving the temple with the disciples they asked Him to explain what He had meant by His description of the destruction of the temple. That conversation was representing the conversation which His disciples have during the final generation. The disciples wished to understand what He meant when He has repeatedly taught that the Laodicean Adventist church is to be swept away at the soon-coming Sunday law, as the worshippers therein are spewed out of His mouth, and are no longer those who speak for Him.

Amikor Jézus a tanítványokkal együtt elhagyta a templomot, megkérték Őt, hogy magyarázza meg, mit értett a templom pusztulásáról adott leírásán. Ez a beszélgetés azt a beszélgetést jelképezte, amelyet az utolsó nemzedék idején az Ő tanítványai folytatnak. A tanítványok meg akarták érteni, mit értett azon, amikor ismételten azt tanította, hogy a laodíceai adventista egyházat az hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény idején elsöprik, mivel az ottani imádók kiköpetnek az Ő szájából, és többé nem azok, akik Őt képviselik.

In answering the disciples Jesus described the destruction of Jerusalem and the history that followed, all the way through to the end of the world. After laying out the historical overview up to verse nineteen, He then addresses the destruction of Jerusalem, a destruction which could have occurred at the cross, but that in God’s mercy and longsuffering was postponed for about forty years. At the end of the forty years there would be a remnant that would escape the destruction, but only if they recognized the sign that He then gave.

Amikor Jézus válaszolt a tanítványoknak, leírta Jeruzsálem pusztulását és az azt követő történelmet egészen a világ végéig. Miután a tizenkilencedik versig felvázolta a történelmi áttekintést, ezután Jeruzsálem pusztulásáról szól, olyan pusztulásról, amely bekövetkezhetett volna a keresztnél, de amely Isten irgalmában és hosszútűrésében mintegy negyven évre elhalasztatott. A negyven év végén maradék menekül meg a pusztulásból, de csak akkor, ha felismeri az általa akkor adott jelet.

In the beginning of ancient Israel there was a forty-year period, which started with a judgment upon the rebellion of the ten spies that was deferred for forty years, due to the intercession of Moses. At the end of ancient Israel there was a judgment upon the rebellion of the cross that was deferred for forty years, due to the intercession of Christ’s longsuffering and mercy. In both histories there was a remnant that escaped. Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning of a thing.

Az ősi Izráel kezdetén volt egy negyvenéves időszak, amely a tíz kém lázadása fölötti ítélettel kezdődött; ez az ítélet negyven évre elhalasztatott Mózes közbenjárása miatt. Az ősi Izráel végén volt egy ítélet a kereszt lázadása fölött, amely negyven évre elhalasztatott Krisztus hosszútűrése és irgalma miatt. Mindkét történetben volt egy maradék, amely megmenekült. Jézus mindig valamely dolog végét annak kezdetével szemlélteti.

Jesus addressed the sign associated with the destruction of Jerusalem and identified it as “the days of vengeance.”

Jézus szólt a Jeruzsálem pusztulásával összefüggő jelről, és azt „a bosszúállás napjai”-ként azonosította.

> And when ye shall see Jerusalem compassed with armies, then know that the desolation thereof is nigh. Then let them which are in Judaea flee to the mountains; and let them which are in the midst of it depart out; and let not them that are in the countries enter thereinto. For these be the days of vengeance, that all things which are written may be fulfilled. Luke 21:20–22.

> Amikor pedig látjátok, hogy Jeruzsálemet hadseregek veszik körül, akkor tudjátok meg, hogy elközelgett annak pusztulása. Akkor akik Júdeában vannak, meneküljenek a hegyekbe; és akik annak közepette vannak, távozzanak ki; és akik a vidékeken vannak, ne menjenek be oda. Mert ezek a bosszúállás napjai, hogy beteljesedjen mindaz, ami meg van írva. Lukács 21:20–22.

The “day of vengeance” is the seven last plagues, and for this reason Sister White aligns the destruction of Jerusalem with God’s executive judgment in the last days.

A „bosszúállás napja” a hét utolsó csapás, és ezért állítja párhuzamba White testvér Jeruzsálem pusztulását Isten végrehajtó ítéletével az utolsó napokban.

> Come near, ye nations, to hear; and hearken, ye people: let the earth hear, and all that is therein; the world, and all things that come forth of it. For the indignation of the Lord is upon all nations, and his fury upon all their armies: he hath utterly destroyed them, he hath delivered them to the slaughter. Their slain also shall be cast out, and their stink shall come up out of their carcases, and the mountains shall be melted with their blood. And all the host of heaven shall be dissolved, and the heavens shall be rolled together as a scroll: and all their host shall fall down, as the leaf falleth off from the vine, and as a falling fig from the fig tree. For my sword shall be bathed in heaven: behold, it shall come down upon Idumea, and upon the people of my curse, to judgment. The sword of the Lord is filled with blood, it is made fat with fatness, and with the blood of lambs and goats, with the fat of the kidneys of rams: for the Lord hath a sacrifice in Bozrah, and a great slaughter in the land of Idumea. And the unicorns shall come down with them, and the bullocks with the bulls; and their land shall be soaked with blood, and their dust made fat with fatness. For it is the day of the Lord’s vengeance, and the year of recompenses for the controversy of Zion. Isaiah 34:1–8.

> Jöjjetek közel, ti nemzetek, hogy halljátok; és figyeljetek, ti népek: hallja meg a föld és minden, ami benne van; a világ és mindaz, ami belőle származik. Mert az Úr felindulása minden nemzet ellen van, és haragja minden seregük ellen: teljesen megsemmisítette őket, mészárlásra adta őket. Megöltjeiket is kivetik, és bűzük felszáll tetemeikből, és a hegyek megolvadnak vérüktől. És az ég minden serege felbomlik, és az egek összegöngyölíttetnek, mint a könyvtekercs; és minden seregük lehull, miként lehull a szőlő levele, és mint a hulló füge a fügefáról. Mert kardom megitatott az égben: ímé, leszáll Edómra, és átkom népére ítéletre. Az Úr kardja megtelt vérrel, megkövéredett hájjal, bárányok és bakok vérével, kosok veséinek hájával; mert áldozata van az Úrnak Bocrában, és nagy öldöklés Edóm földjén. És leszállnak velük az egyszarvúak is, és a tulkok a bikákkal; és földjük átázik a vértől, és poruk megkövéredik a hájtól. Mert ez az Úr bosszúállásának napja, a megtorlások esztendeje Sion peres ügyéért. Ésaiás 34:1–8.

Jesus gave His first public presentation at Nazareth, announcing Himself as the Messiah. That presentation was prophetically governed by the rule of first mention. The reading He selected identified that His work included announcing the “day of the Lord’s vengeance.” Which according to Isaiah is also “the year of recompenses for the controversy of Zion.”

Jézus első nyilvános fellépését Názáretben tartotta, ahol Messiásként jelentette ki magát. Ezt a fellépést prófétai értelemben az első említés szabálya irányította. Az általa kiválasztott felolvasás azonosította, hogy munkájához hozzátartozik „az Úr bosszúállásának napja” meghirdetése is. Ami Ésaiás szerint egyúttal „a megfizetések esztendeje Sion peres ügyéért” is.

It was at Nazareth that Christ began His public ministry and announced Himself as the Messiah. It was then that those who heard His words, but did not perceive, attempted to kill Him by casting him off a mountain. The beginning of His ministry was marked by the people of His home town attempting to kill Him, and the ending of His ministry His people did kill Him. His ministry was to identify Himself as the Messiah, which He became when He was anointed at His baptism. At His baptism a divine symbol descended to endorse the fulfillment of the prediction of the coming Messiah. On August 11, 1840 a divine symbol descended to endorse the prediction of the testing message of that history. And on September 11, 2001 a divine symbol came down to endorse the predicted message of that history, which is the message of the latter rain.

Názáretben kezdte meg Krisztus nyilvános szolgálatát, és ott jelentette ki magáról, hogy Ő a Messiás. Ekkor történt, hogy azok, akik hallották szavait, de nem értették meg, megkísérelték megölni Őt azáltal, hogy letaszítják egy hegyről. Szolgálatának kezdetét szülővárosának népe azon kísérlete jelezte, hogy megölje Őt, szolgálatának végét pedig az, hogy az Ő népe valóban megölte Őt. Szolgálatának célja az volt, hogy azonosítsa magát mint a Messiást, amivé akkor lett, amikor keresztségekor felkenetett. Keresztségekor isteni jelkép szállt alá, hogy megerősítse az eljövendő Messiásra vonatkozó jövendölés beteljesedését. 1840. augusztus 11-én isteni jelkép szállt alá, hogy megerősítse annak a történelmi időszaknak a próbaüzenetére vonatkozó jövendölést. És 2001. szeptember 11-én isteni jelkép szállt alá, hogy megerősítse annak a történelmi időszaknak az előre megjövendölt üzenetét, amely a késői eső üzenete.

> “After laboring two days with the Samaritans, Jesus left them to continue his journey to Galilee. He made no tarry at Nazareth, where he had spent his youth and early manhood. His reception in the synagogue there, when he announced himself as the Anointed One, was so unfavorable that he decided to seek more fruitful fields, to preach to ears that would listen, and to hearts that would receive his message. He declared to his disciples that a prophet hath no honor in his own country. This saying sets forth that natural reluctance which many people have to acknowledge any wonderfully admirable development in one who has unostentatiously lived in their midst, and whom they have intimately known from childhood. At the same time, these same persons might become wildly excited over the pretensions of a stranger and an adventurer.” The Spirit of Prophecy, volume 2, 151.

> „Miután két napig munkálkodott a samaritánusok között, Jézus elhagyta őket, hogy folytassa útját Galilea felé. Nem időzött Názáretben, ahol ifjúságát és korai férfikorát töltötte. Az ottani zsinagógában tanúsított fogadtatása, amikor kijelentette magáról, hogy ő a Felkent, oly kedvezőtlen volt, hogy úgy döntött, termékenyebb mezőket keres, hogy olyan füleknek prédikáljon, amelyek hallgatnak, és olyan szíveknek, amelyek befogadják üzenetét. Kijelentette tanítványainak, hogy a prófétának nincs becsülete a maga hazájában. Ez a mondás feltárja azt a természetes vonakodást, amely sok emberben megvan arra, hogy elismerje a csodálatra méltó kibontakozást abban, aki feltűnés nélkül élt közöttük, és akit gyermekségétől fogva bensőségesen ismertek. Ugyanakkor ugyanezek az emberek vad izgalomba jöhetnek egy idegen és egy kalandor igényei miatt.” The Spirit of Prophecy, 2. kötet, 151.

In Luke chapter twenty-one, Christ identifies the one hundred and forty-four thousand, the final generation that does not die. He does so by presenting the history that began with His last visit to what had formerly been His father’s house, but then had become the Jew’s house. In the narrative of the history which Jesus began to present He reached the point where Jerusalem, and the temple the disciples wanted to know about, was to be destroyed (70 AD). He identified the destruction as the days of vengeance, which was part of His opening announcement of His ministry. The “days of vengeance” represented not only the destruction of Jerusalem in the year 70, but also the time of God’s wrath as represented in the seven last plagues.

Lukács huszonegyedik fejezetében Krisztus azonosítja a százhuszonnégyezret, azt a végső nemzedéket, amely nem hal meg. Ezt úgy teszi, hogy bemutatja annak a történelemnek az ívét, amely azzal kezdődött, hogy utoljára látogatott el abba, ami korábban Atyjának háza volt, de akkorra már a zsidók házává lett. Annak a történeti elbeszélésnek a során, amelyet Jézus elkezdett feltárni, eljutott addig a pontig, amikor Jeruzsálemnek és a templomnak, amely felől a tanítványok tudakozódtak, el kellett pusztulnia (Kr. u. 70). E pusztulást a bosszúállás napjaiként azonosította, ami szolgálatának nyitó kijelentéséhez is hozzátartozott. A „bosszúállás napjai” nem csupán Jeruzsálem Kr. u. 70-ben bekövetkezett pusztulását jelentették, hanem Isten haragjának idejét is, amint azt az utolsó hét csapás szemlélteti.

> For this is the day of the Lord God of hosts, a day of vengeance, that he may avenge him of his adversaries: and the sword shall devour, and it shall be satiate and made drunk with their blood: for the Lord God of hosts hath a sacrifice in the north country by the river Euphrates. Jeremiah 46:10.

> Mert ez a Seregek Ura, az Úr napja, a bosszúállás napja, hogy bosszút álljon ellenségein; és a fegyver megemészt, jóllakik, és megrészegedik az ő vérüktől; mert áldozata van a Seregek Urának, az Úrnak észak földjén, az Eufrátesz folyó mellett. Jeremiás 46:10.

The “day of vengeance” upon Babylon, represented by the “sacrifice in the north country by the river Euphrates,” begins at the soon-coming Sunday law.

A Babilont sújtó „bosszú napja”, amelyet az „áldozat az északi országban, az Eufrátesz folyó mellett” jelképez, a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénnyel veszi kezdetét.

> Because of the wrath of the Lord it shall not be inhabited, but it shall be wholly desolate: every one that goeth by Babylon shall be astonished, and hiss at all her plagues. Put yourselves in array against Babylon round about: all ye that bend the bow, shoot at her, spare no arrows: for she hath sinned against the Lord. Shout against her round about: she hath given her hand: her foundations are fallen, her walls are thrown down: for it is the vengeance of the Lord: take vengeance upon her; as she hath done, do unto her. Cut off the sower from Babylon, and him that handleth the sickle in the time of harvest: for fear of the oppressing sword they shall turn everyone to his people, and they shall flee everyone to his own land. Israel is a scattered sheep; the lions have driven him away: first the king of Assyria hath devoured him; and last this Nebuchadnezzar king of Babylon hath broken his bones. Therefore thus saith the Lord of hosts, the God of Israel; Behold, I will punish the king of Babylon and his land, as I have punished the king of Assyria. And I will bring Israel again to his habitation, and he shall feed on Carmel and Bashan, and his soul shall be satisfied upon mount Ephraim and Gilead. In those days, and in that time, saith the Lord, the iniquity of Israel shall be sought for, and there shall be none; and the sins of Judah, and they shall not be found: for I will pardon them whom I reserve. Go up against the land of Merathaim, even against it, and against the inhabitants of Pekod: waste and utterly destroy after them, saith the Lord, and do according to all that I have commanded thee. A sound of battle is in the land, and of great destruction. How is the hammer of the whole earth cut asunder and broken! how is Babylon become a desolation among the nations! I have laid a snare for thee, and thou art also taken, O Babylon, and thou wast not aware: thou art found, and also caught, because thou hast striven against the Lord. The Lord hath opened his armoury, and hath brought forth the weapons of his indignation: for this is the work of the Lord God of hosts in the land of the Chaldeans. Come against her from the utmost border, open her storehouses: cast her up as heaps, and destroy her utterly: let nothing of her be left. Slay all her bullocks; let them go down to the slaughter: woe unto them! for their day is come, the time of their visitation. The voice of them that flee and escape out of the land of Babylon, to declare in Zion the vengeance of the Lord our God, the vengeance of his temple. Call together the archers against Babylon: all ye that bend the bow, camp against it round about; let none thereof escape: recompense her according to her work; according to all that she hath done, do unto her: for she hath been proud against the Lord, against the Holy One of Israel. Jeremiah 50:13–29.

> Az Úr haragja miatt nem lakják majd, hanem teljesen pusztává lesz; mindenki, aki elmegy Babilon mellett, megdöbben, és sziszeg minden csapása miatt. Sorakozzatok fel Babilon ellen mindenfelől; ti mind, akik az íjat feszítitek, lőjetek rá, ne kíméljétek a nyilakat, mert vétkezett az Úr ellen. Kiáltsatok ellene körös-körül: megadta magát; alapjai leomlottak, falai ledőltek, mert ez az Úr bosszúállása; álljatok bosszút rajta; amint ő cselekedett, úgy cselekedjetek vele. Irtsátok ki Babilonból a magvetőt és azt, aki aratás idején a sarlót forgatja; a nyomorgató kardtól való félelem miatt ki-ki az ő népéhez fordul, és ki-ki a maga földjére menekül. Izráel szétszórt juh; oroszlánok űzték el; először Asszíria királya emésztette meg, végül pedig ez a babiloni király, Nabukodonozor törte össze csontjait. Azért ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Íme, megbüntetem Babilon királyát és az ő földjét, miként megbüntettem Asszíria királyát. És visszahozom Izráelt az ő legelőjére, és a Kármelen és Básánon legel majd, és lelke megelégszik az Efraim hegyén és Gileádban. Azokban a napokban és abban az időben, ezt mondja az Úr, keresni fogják Izráel hamisságát, de nem lesz; és Júda bűneit, de nem találják meg őket; mert megbocsátok azoknak, akiket meghagyok. Vonulj fel Meratáim földje ellen, ellene és Pekód lakói ellen; pusztítsd és irtsd ki őket teljesen utánuk, ezt mondja az Úr, és cselekedj mindama szerint, amit megparancsoltam neked. Harci zaj van az országban és nagy romlás. Miként tört össze és zúzatott szét az egész föld pörölye! Miként lett Babilon pusztasággá a nemzetek között! Tőrt vetettem neked, és meg is fogattál, ó Babilon, és nem tudtál róla; megtaláltattál és el is fogattál, mert tusakodtál az Úr ellen. Megnyitotta az Úr fegyvertárát, és előhozta haragjának fegyvereit; mert ez a Seregek Urának, az Úr Istennek cselekedete a káldeusok földjén. Jöjjetek ellene a legvégső határról, nyissátok fel magtárait; hányjátok halmokba, és pusztítsátok el teljesen; ne maradjon belőle semmi. Öljétek le minden bikáját; szálljanak alá a mészárlásra; jaj nekik! mert eljött az ő napjuk, meglátogatásuk ideje. Azok hangja, akik futnak és menekülnek Babilon földjéről, hogy megjelentsék Sionban az Úrnak, a mi Istenünknek bosszúját, templomának bosszúját. Hívjátok össze az íjászokat Babilon ellen; ti mind, akik az íjat feszítitek, táborozzatok körülötte; senki se meneküljön el belőle; fizessetek meg neki cselekedete szerint; mind aszerint, amit cselekedett, úgy cselekedjetek vele; mert felfuvalkodott volt az Úr ellen, Izráel Szentje ellen. Jeremiás 50:13–29.

The destruction of Jerusalem in the year 70 AD represents the executive judgment of the whore of Babylon, that begins at the soon-coming Sunday law in the United States. Jesus knew that He was identifying the year 70 AD as the soon-coming Sunday law, for He is the author of His Word, and He is the Word. It is important to recognize the setting of the prophecy that Jesus sets forth in Luke chapter twenty-one, in order to understand what the sign is that identifies that the last generation has arrived.

Jeruzsálem pusztulása Kr. u. 70-ben Babilon paráznájának végrehajtó ítéletét jelképezi, amely az Egyesült Államokban hamarosan bekövetkező vasárnapi törvénnyel kezdődik. Jézus tudta, hogy Kr. u. 70-et azonosítja a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvénnyel, mert Ő az Ő Igéjének Szerzője, és Ő az Ige. Fontos felismerni annak a próféciának a keretét, amelyet Jézus Lukács huszonegyedik fejezetében előad, hogy megérthessük, mi az a jel, amely azonosítja, hogy az utolsó nemzedék elérkezett.

We will continue this study in the next article.

Ezt a tanulmányt a következő cikkben folytatjuk.

> “The coming of Christ will take place in the darkest period of this earth’s history. The days of Noah and of Lot picture the condition of the world just before the coming of the Son of man. The Scriptures, pointing forward to this time, declare that Satan will work with all power and ‘with all deceivableness of unrighteousness.’ 2 Thessalonians 2:9, 10. His working is plainly revealed by the rapidly increasing darkness, the multitudinous errors, heresies, and delusions of these last days. Not only is Satan leading the world captive, but his deceptions are leavening the professed churches of our Lord Jesus Christ. The great apostasy will develop into darkness deep as midnight. To God’s people it will be a night of trial, a night of weeping, a night of persecution for the truth’s sake. But out of that night of darkness God’s light will shine.

> „Krisztus eljövetele e föld történelmének legsötétebb korszakában fog bekövetkezni. Noé és Lót napjai annak a világnak állapotát ábrázolják, amely közvetlenül az Emberfia eljövetele előtt lesz. A Szentírás, előre mutatva erre az időre, kijelenti, hogy Sátán minden hatalommal és »a gonoszság minden csalárdságával« fog munkálkodni. 2 Thesszalonika 2:9, 10. Működése világosan megmutatkozik az utolsó napok rohamosan növekvő sötétségében, a megszámlálhatatlan tévelygésekben, eretnekségekben és csalódásokban. Sátán nemcsak fogságba vezeti a világot, hanem megtévesztései átjárják a mi Urunk Jézus Krisztus névleges egyházait is. A nagy hitehagyás olyan sötétséggé fejlődik, amely mély lesz, mint az éjféli homály. Isten népe számára ez a megpróbáltatás éjszakája, a sírás éjszakája, az igazságért való üldöztetés éjszakája lesz. De a sötétségnek abból az éjszakájából felragyog Isten világossága.”

> “He causes ‘the light to shine out of darkness.’ 2 Corinthians 4:6. When ‘the earth was without form, and void; and darkness was upon the face of the deep,’ ‘the Spirit of God moved upon the face of the waters. And God said, Let there be light: and there was light.’ Genesis 1:2, 3. So in the night of spiritual darkness, God’s word goes forth, ‘Let there be light.’ To His people He says, ‘Arise, shine; for thy light is come, and the glory of the Lord is risen upon thee.’ Isaiah 60:1.

> Ő teszi, hogy „a sötétségből világosság ragyogjon.” 2Korinthus 4:6. Amikor „a föld kietlen és puszta volt, és sötétség borította a mélység színét”, „Isten Lelke lebegett a vizek felett. És Isten ezt mondta: Legyen világosság! És lett világosság.” 1Mózes 1:2, 3. Így a lelki sötétség éjszakájában Isten szava hangzik: „Legyen világosság!” Népe számára pedig ezt mondja: „Kelj fel, tündökölj, mert eljött világosságod, és az Úr dicsősége felragyogott rajtad.” Ézsaiás 60:1.

> “‘Behold,’ says the Scripture, ‘the darkness shall cover the earth, and gross darkness the people: but the Lord shall arise upon thee, and His glory shall be seen upon thee.’ Verse 2. Christ, the outshining of the Father’s glory, came to the world as its light. He came to represent God to men, and of Him it is written that He was anointed ‘with the Holy Ghost and with power,’ and ‘went about doing good.’ Acts 10:38. In the synagogue at Nazareth He said, ‘The Spirit of the Lord is upon Me, because He hath anointed Me to preach the gospel to the poor; He hath sent Me to heal the brokenhearted, to preach deliverance to the captives, and recovering of sight to the blind, to set at liberty them that are bruised, to preach the acceptable year of the Lord.’ Luke 4:18, 19. This was the work He commissioned His disciples to do. ‘Ye are the light of the world,’ He said. ‘Let your light so shine before men, that they may see your good works, and glorify your Father which is in heaven.’ Matthew 5:14, 16.” Prophets and Kings, 217, 218.

> „Ímé” — mondja az Írás —, „sötétség borítja a földet, és éjsötétség a népeket; de fölötted feltámad az Úr, és dicsősége megláttatik rajtad.” 2. vers. Krisztus, az Atya dicsőségének kisugárzása, a világ világosságaként jött e világra. Azért jött, hogy Istent képviselje az emberek előtt, és felőle meg van írva, hogy felkenetett „Szentlélekkel és hatalommal”, és „széjjeljárt jót tévén”. Apostolok cselekedetei 10:38. A názáreti zsinagógában ezt mondta: „Az Úrnak Lelke van énrajtam, mivelhogy felkent engem, hogy a szegényeknek az evangéliumot hirdessem; elküldött, hogy a töredelmes szívűeket meggyógyítsam, hogy a foglyoknak szabadulást hirdessek, és a vakok szemeinek megnyílását, hogy szabadon bocsássam a lesújtottakat, hogy hirdessem az Úrnak kedves esztendejét.” Lukács 4:18, 19. Ezt a munkát bízta tanítványaira is. „Ti vagytok a világ világossága” — mondta. „Úgy fényljék a ti világosságotok az emberek előtt, hogy lássák a ti jó cselekedeteiteket, és dicsőítsék a ti mennyei Atyátokat.” Máté 5:14, 16.” Próféták és királyok, 217, 218.

Back to Articles