Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Fifty-Three

Dániel könyve – százötvenhárom】【。

The Spiritual Symbolism of the Northern and Southern Kingdoms: A Journey Through Biblical Temples and Human Nature

Az északi és a déli királyság szellemi szimbolikája: utazás a bibliai templomokon és az emberi természeten keresztül

Author

Jeff Pippenger

Published

March 23, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The northern kingdom represented the lower nature in the temple of mankind, it represented the body in the temple of the church, it represented the human flesh in the temple of Christ. Christ built every temple, and He laid every foundation, and the first stone in the Millerite temple was the doctrine of the “seven times,” which is represented by Ezekiel’s two sticks. In the rebellion of 1863, Laodicean Adventism rejected their prophetic “cornerstone”, which also occurred in the building of the earthly temple. The rejected stone was destined to be chosen at the conclusion of the temple erection, though it had been a stumbling stone for the entire construction period. Yet, the prophetic Word identifies that the rejected stone of stumbling will ultimately become the head of the corner.

Az északi királyság az emberiség templomában az alacsonyabb természetet jelképezte; az egyház templomában a testet jelképezte; Krisztus templomában az emberi testet jelképezte. Krisztus épített minden templomot, és Ő vetett meg minden alapot, és a Millerita templomban az első kő a „hét idő” tana volt, amelyet Ezékiel két botja jelképez. Az 1863-as lázadásban a laodiceai adventizmus elvetette prófétai „szegletkövét”, ami a földi templom építésében is megtörtént. Az elvetett kő arra volt rendelve, hogy a templom felépítésének befejezésekor kiválasztassék, jóllehet az egész építkezés ideje alatt botránkozás köve volt. Mindazonáltal a prófétai Ige kijelenti, hogy az elvetett botránkozás köve végül a szeglet fejévé lesz.

The stick of the “seven times,” as represented by the southern kingdom, is the “head,” in relation to the northern kingdom. It is the “head,” for it is in the southern kingdom that God chose to identify Jerusalem, as His city, where He placed His sanctuary and His name. Until the two sticks were joined from 1798 unto 1844, the “head” had been the lower, southern kingdom. Once John, in 1844, was told to leave off the northern kingdom, for it was given to the Gentiles, the southern kingdom was left as an ensign standing alone as one nation, or at least that was the plan. That plan was hindered by the rebellion of 1863, and modern Israel’s first “rebellion at Kadesh”.

A „hétszeres” vesszeje, amint azt a déli királyság jelképezi, az északi királysághoz viszonyítva a „fő”. Azért „fő”, mert Isten a déli királyságban választotta ki Jeruzsálemet, mint az Ő városát, ahol elhelyezte szentélyét és nevét. Mindaddig, amíg a két vessző 1798-tól 1844-ig egyesíttetett, a „fő” az alacsonyabb rendű, déli királyság volt. Miután Jánosnak 1844-ben azt mondták, hogy hagyja el az északi királyságot, mert az a pogányoknak adatott, a déli királyság maradt jelvényként, egyedül állva mint egy nemzet, vagy legalábbis ez volt a terv. Ezt a tervet akadályozta meg az 1863-as lázadás és a modern Izrael első „lázadása Kádésnál”.

On September 11, 2001, the Lord brought His Laodicean church back to 1863, back to 1888, back to 1919, and back to 1957 to the second “rebellion at Kadesh”. But at that rebellion the promise of the stone that was rejected becoming the head of the corner is now being fulfilled. It is fulfilled in those represented as the one hundred and forty-four thousand, who Christ accomplishes the combination of Divinity and humanity among forever.

2001. szeptember 11-én az Úr visszavitte laodiceai egyházát 1863-ba, vissza 1888-ba, vissza 1919-be és vissza 1957-be, a második „kádési lázadáshoz”. Ám ennél a lázadásnál most beteljesedik az az ígéret, hogy a megvetett kő lett a szeglet fejévé. Ez azokban teljesedik be, akiket a száznegyvennégyezer jelképez, akik között Krisztus örökre véghezviszi az istenség és az emberség egyesülését.

Paul identified the lower nature as the flesh, and the higher nature as the mind. He identified the body (the lower nature) as death.

Pál az alacsonyabb természetet a testként, a magasabb természetet pedig az értelemként azonosította. A testet (az alacsonyabb természetet) halálként azonosította.

> For we know that the law is spiritual: but I am carnal, sold under sin. For that which I do I allow not: for what I would, that do I not; but what I hate, that do I. If then I do that which I would not, I consent unto the law that it is good. Now then it is no more I that do it, but sin that dwelleth in me. For I know that in me (that is, in my flesh,) dwelleth no good thing: for to will is present with me; but how to perform that which is good I find not. For the good that I would I do not: but the evil which I would not, that I do. Now if I do that I would not, it is no more I that do it, but sin that dwelleth in me. I find then a law, that, when I would do good, evil is present with me. For I delight in the law of God after the inward man: But I see another law in my members, warring against the law of my mind, and bringing me into captivity to the law of sin which is in my members. O wretched man that I am! who shall deliver me from the body of this death? Romans 7:14–24.

> Mert tudjuk, hogy a törvény lelki; én pedig testi vagyok, a bűn alá rekesztve. Mert amit cselekszem, nem ismerem el; mert nem azt teszem, amit akarok, hanem azt cselekszem, amit gyűlölök. Ha pedig azt cselekszem, amit nem akarok, egyetértek a törvénnyel, hogy jó. Most azért már nem én cselekszem azt, hanem a bennem lakozó bűn. Mert tudom, hogy nem lakik énbennem, azaz a testemben, semmi jó; mert az akarás megvan bennem, de a jónak véghezvitelét nem találom. Mert a jót, amelyet akarok, nem cselekszem; hanem a rosszat, amelyet nem akarok, azt cselekszem. Ha pedig azt cselekszem, amit nem akarok, nem én művelem már azt, hanem a bennem lakozó bűn. Megtalálom azért magamban azt a törvényt, hogy mikor a jót akarom cselekedni, a rossz ott van velem. Mert gyönyörködöm az Isten törvényében a belső ember szerint; de látok egy másik törvényt a tagjaimban, amely hadakozik elmém törvénye ellen, és foglyul ejt engem a bűn törvényének, amely a tagjaimban van. Ó, én nyomorult ember! Kicsoda szabadít meg engem e halálnak testéből? Róma 7:14–24.

Paul knew that in his “flesh” dwelt “no good thing.” The tendencies, both inherited and cultivated that existed in his flesh (his body), only worked to lead him into sin. Those tendencies represented the law of sin, but Paul desired to keep the law of God, not the law of sin. The law of God Paul identified as the “law of his mind” (his higher nature). His cry was “who shall deliver me from the body of death?” Of course, Paul knew that it was divinity that would bring deliverance, but he also knew that the work of deliverance required his participation.

Pál tudta, hogy az ő „testében” „nem lakik semmi jó”. Az örökölt és a kifejlesztett hajlamok egyaránt, amelyek az ő testében (a testében) léteztek, csupán arra működtek, hogy bűnbe vigyék őt. E hajlamok a bűn törvényét képviselték, Pál azonban Isten törvényét kívánta megtartani, nem pedig a bűn törvényét. Isten törvényét Pál az „elméjének törvényeként” azonosította (magasabb természeteként). Kiáltása ez volt: „kicsoda szabadít meg engem e halálnak testéből?” Természetesen Pál tudta, hogy a szabadulást az istenség hozza el, de azt is tudta, hogy a szabadítás munkája az ő részvételét is megkívánja.

> Wherefore, my beloved, as ye have always obeyed, not as in my presence only, but now much more in my absence, work out your own salvation with fear and trembling. For it is God which worketh in you both to will and to do of his good pleasure. Philippians 2:12, 13.

> Ezért, szeretteim, amiképpen mindenkor engedelmeskedtetek, nemcsak jelenlétemben, hanem most sokkal inkább távollétemben, félelemmel és rettegéssel vigyétek véghez a ti üdvösségeteket. Mert Isten az, aki munkálja bennetek mind az akarást, mind a cselekvést az ő jókedvéből. Filippi 2:12, 13.

The deliverance from the body of death was accomplished by Divine power, which was connected with human power, and that was the example Jesus provided for men. Even with the law of sin actively working in the lower nature of the body, Jesus kept His lower nature in subjection to God’s law by surrendering His will, to the will of His Father. Paul could find deliverance if he would surrender his will unto the will of divinity. In doing so, he was working out his own salvation, and this is what Sister White means when she speaks about the work of eliminating sin from our life.

A halál testéből való szabadulást isteni hatalom vitte véghez, amely emberi hatalommal volt összekapcsolva, és ez volt az a példa, amelyet Jézus az emberek számára adott. Jézus még akkor is, amikor a bűn törvénye tevékenyen munkálkodott a test alsóbb természetében, úgy tartotta alsóbb természetét Isten törvényének alárendeltségében, hogy akaratát Atyja akaratának rendelte alá. Pál is szabadulást találhatott volna, ha akaratát az istenség akaratának rendeli alá. Ezzel munkálta volna saját üdvösségét, és ezt érti White testvérnő azon, amikor a bűn életünkből való eltávolításának munkájáról beszél.

> “Every soul that refuses to give himself to God is under the control of another power. He is not his own. He may talk of freedom, but he is in the most abject slavery. He is not allowed to see the beauty of truth, for his mind is under the control of Satan. While he flatters himself that he is following the dictates of his own judgment, he obeys the will of the prince of darkness. Christ came to break the shackles of sin-slavery from the soul. ‘If the Son therefore shall make you free, ye shall be free indeed.’ ‘The law of the Spirit of life in Christ Jesus’ sets us ‘free from the law of sin and death.’ Romans 8:2.

> „Minden lélek, aki megtagadja, hogy átadja magát Istennek, egy másik hatalom uralma alatt áll. Nem a maga ura. Beszélhet szabadságról, de a legnyomorúságosabb szolgaságban van. Nem engedik, hogy meglássa az igazság szépségét, mert értelme Sátán uralma alatt áll. Miközben azzal hízeleg magának, hogy saját ítélőképessége parancsait követi, a sötétség fejedelmének akaratát teljesíti. Krisztus azért jött, hogy letörje a bűn rabszolgaságának bilincseit a lélekről. „Ha a Fiú megszabadít titeket, valósággal szabadok lesztek.” „A Jézus Krisztusban való élet Lelkének törvénye” megszabadít minket „a bűn és a halál törvényétől”. Róma 8:2.”

> “In the work of redemption there is no compulsion. No external force is employed. Under the influence of the Spirit of God, man is left free to choose whom he will serve. In the change that takes place when the soul surrenders to Christ, there is the highest sense of freedom. The expulsion of sin is the act of the soul itself. True, we have no power to free ourselves from Satan’s control; but when we desire to be set free from sin, and in our great need cry out for a power out of and above ourselves, the powers of the soul are imbued with the divine energy of the Holy Spirit, and they obey the dictates of the will in fulfilling the will of God.

> „A megváltás művében nincs kényszer. Semmiféle külső erőszak nem alkalmaztatik. Isten Lelkének befolyása alatt az ember szabadon döntheti el, kit akar szolgálni. Abban a változásban, amely akkor megy végbe, amikor a lélek átadja magát Krisztusnak, a szabadságnak legmagasabb értelme nyilvánul meg. A bűn kiűzése magának a léleknek a cselekedete. Igaz, nincs hatalmunk arra, hogy megszabadítsuk magunkat Sátán uralma alól; de amikor arra vágyunk, hogy megszabaduljunk a bűntől, és nagy szükségünkben olyan hatalomért kiáltunk, amely kívülünk és felettünk van, akkor a lélek erői a Szentlélek isteni energiájával telnek meg, és engedelmeskednek az akarat parancsának Isten akaratának teljesítésében.”

> “The only condition upon which the freedom of man is possible is that of becoming one with Christ. ‘The truth shall make you free;’ and Christ is the truth. Sin can triumph only by enfeebling the mind, and destroying the liberty of the soul. Subjection to God is restoration to one’s self,—to the true glory and dignity of man. The divine law, to which we are brought into subjection, is ‘the law of liberty.’ James 2:12.” The Desire of Ages, 466.

> „Az egyetlen feltétel, amely mellett az ember szabadsága lehetséges, az, hogy eggyé legyen Krisztussal. »Az igazság szabaddá tesz titeket«; és Krisztus az igazság. A bűn csak úgy diadalmaskodhat, ha meggyengíti az elmét, és megsemmisíti a lélek szabadságát. Az Istennek való alárendeltség önmagunkhoz való visszatérés,—az ember igazi dicsőségéhez és méltóságához. Az isteni törvény, amelynek alá vettetünk, »a szabadság törvénye«. Jakab 2:12.” Jézus élete, 466.

Paul cried out, “O wretched man that I am! who shall deliver me from the body of this death?” Sister White stated “when we desire to be set free from sin, and in our great need cry out for a power out of and above ourselves, the powers of the soul are imbued with the divine energy of the Holy Spirit, and they obey the dictates of the will in fulfilling the will of God.” In engaging in the combination of our humanity with the divinity of Christ, through the exercise of our will, we accomplish the “act” of removing sin from our own “soul.”

Pál felkiáltott: „Ó, én nyomorult ember! Kicsoda szabadít meg engem e halálnak testéből?” White testvér kijelentette: „amikor vágyunk arra, hogy megszabaduljunk a bűntől, és nagy szükségünkben egy rajtunk kívül és felettünk álló hatalomért kiáltunk, a lélek erői áthatódnak a Szentlélek isteni energiájával, és engedelmeskednek az akarat parancsainak Isten akaratának cselekvésében.” Amikor akaratunk gyakorlása által részt veszünk emberségünk Krisztus istenségével való egyesítésében, véghezvisszük a bűn a saját „lelkünkből” való eltávolításának „cselekedetét”.

But what we “need to understand is the true force of the will.” The will is “the governing power in the nature of man, the power of decision, or of choice. Everything depends on the right action of the will. The power of choice God has given to men; it is theirs to exercise. You cannot change your heart, you cannot of yourself give to God its affections; but you can choose to serve Him. You can give Him your will; He will then work in you to will and to do according to His good pleasure. Thus your whole nature will be brought under the control of the Spirit of Christ; your affections will be centered upon Him, your thoughts will be in harmony with Him.”

Ám amit „meg kell értenünk, az az akarat valódi ereje.” Az akarat „az ember természetében uralkodó hatalom, a döntésnek, vagy a választásnak ereje. Minden az akarat helyes működésétől függ. A választás hatalmát Isten adta az embereknek; az ő dolguk, hogy éljenek vele. Szívedet nem tudod megváltoztatni, magadtól nem tudod annak szeretetét Istennek adni; de választhatod, hogy Őt szolgálod. Neki adhatod akaratodat; akkor Ő munkálja majd benned az akarást és a cselekvést az Ő jókedve szerint. Így egész természeted Krisztus Lelkének uralma alá kerül; érzelmeid Őrá összpontosulnak, gondolataid pedig összhangban lesznek Vele.”

Paul knew these truths, and He knew that his lower nature needed to be held in subjection by his higher nature, through the exercise of his will. This is why Paul died daily.

Pál ismerte ezeket az igazságokat, és tudta, hogy alacsonyabb természetét magasabb természetének kell alárendelnie akarata gyakorlása által. Ezért halt meg Pál naponként.

> I protest by your rejoicing which I have in Christ Jesus our Lord, I die daily. 1 Corinthians 15:31.

> Naponta meghalok; erre a veletek való dicsekedésemre hivatkozom, amelyet a mi Urunkban, Krisztus Jézusban bírok. 1Korinthus 15:31.

Paul knew he needed to crucify his lower nature daily by exercising his will to keep his lower nature in subjection. He therefore crucified his flesh.

Pál tudta, hogy naponta meg kell feszítenie alacsonyabb természetét azáltal, hogy akaratát gyakorolja annak érdekében, hogy alacsonyabb természetét alárendeltségben tartsa. Ezért megfeszítette a testét.

> And they that are Christ’s have crucified the flesh with the affections and lusts. Galatians 5:24.

> Akik pedig Krisztuséi, megfeszítették a testet indulataival és kívánságaival együtt. Galata 5:24.

Paul knew his sinful flesh would exist in humanity until the Second Coming of Christ, when the faithful, in the twinkling of an eye, would receive a new glorified body. This is why 1798 identifies the foundation of the forty-six years where the Millerite temple was erected, for Christ, as the only foundation, was the lamb slain from the foundation. The northern kingdom was the body, which through sin had taken ascendancy over humanity, and elevated itself to be the counterfeit northern kingdom. In 1844, John was told to “leave out” the courtyard, which means in the Greek, to reject the lower nature, that had taken ascendancy over the higher nature where God had chosen to place His name, and in 1798, the flesh (the lower nature) with “the affections and lusts” was to be crucified.

Pál tudta, hogy bűnös teste Krisztus második eljöveteléig jelen lesz az emberiségben, amikor a hűségesek egy szempillantás alatt új, megdicsőült testet kapnak. Ezért jelöli 1798 annak a negyvenhat évnek az alapját, amely alatt a millerita templom felépült, mert Krisztus, mint az egyetlen alap, a Bárány volt, aki a világ alapjának felvettetésétől fogva megöletett. Az északi királyság a test volt, amely a bűn által uralomra jutott az emberiség felett, és önmagát emelte fel, hogy a hamis északi királysággá legyen. 1844-ben János azt a parancsot kapta, hogy „hagyd ki” a pitvart, ami görögül azt jelenti, hogy el kell vetni az alsóbb természetet, amely uralomra jutott a magasabb természet felett, ahol Isten úgy döntött, hogy oda helyezi az Ő nevét; és 1798-ban a testet (az alsóbb természetet) „indulataival és kívánságaival” együtt meg kellett feszíteni.

At the foundation, Christ’s flesh died at the crucifixion, as He was cut off from the living. The southern kingdom was then to be one nation, with one king, in covenant with God, and a nation who had God’s sanctuary in their midst. Line upon line, the “seven times,” is now “the head of the corner,” for since September 11, 2001 God is raising up His “northern army” as an ensign. That army is to be one nation, and that nation will reflect His image alone, and it does so at the very time when Satan is raising up his “horn” that is the image of the beast. In Ezekiel chapter thirty-seven the message of the four winds breathes the latter rain message upon those who then stand up as that army. The message of the four winds is the message of the Seventh Trumpet, which is where the mystery of God is finished.

Alapvetően Krisztus teste a keresztre feszítéskor halt meg, mivel kivágatott az élők közül. A déli királyságnak akkor egy nemzetté kellett lennie, egy királlyal, Istennel szövetségben, és oly nemzetté, amelynek közepette Isten szentélye van. Sor sorra, a „hétszeres”, immár „a szeglet fejévé” lett, mert 2001. szeptember 11. óta Isten zászlóként emeli fel az Ő „északi seregét”. Annak a seregnek egy nemzetté kell lennie, és az a nemzet egyedül az Ő képmását fogja tükrözni; és ezt éppen abban az időben teszi, amikor Sátán felemeli az ő „szarvát”, amely a fenevad képe. Ezékiel harminchetedik fejezetében a négy szél üzenete a késői eső üzenetét leheli azokra, akik akkor felállnak mint az a sereg. A négy szél üzenete a Hetedik Trombitaszó üzenete, ahol Isten titka bevégeztetik.

The finishing work of the sealing began on October 7, 2023. The sealing time of the one hundred and forty-four thousand is accomplished during the sounding of the Seventh Trumpet, and that trumpet sounds three times during the sealing process. It always marks a strike by Islam against the Glorious Land. The modern spiritual “glorious land” was hit on September 11, 2001, and the ancient literal glorious land was hit on October 7, 2023, the very year the two witnesses who had been slain came back to life. The third strike is at the soon coming Sunday law in the United States.

A pecsételés befejező munkája 2023. október 7-én kezdődött. A száznegyvennégyezer pecsételésének ideje a Hetedik Kürt megszólalása alatt teljesedik be, és ez a kürt a pecsételés folyamata során háromszor szólal meg. Mindig az iszlámnak a Dicsőséges Föld elleni csapását jelzi. A modern szellemi „dicsőséges földet” 2001. szeptember 11-én érte csapás, az ősi, szó szerinti dicsőséges földet pedig 2023. október 7-én, éppen abban az esztendőben, amikor a megöletett két tanú újra életre kelt. A harmadik csapás az Egyesült Államokban hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénynél lesz.

From October 7, 2023, the Republican horn and the true Protestant horn of the earth beast are accomplishing their final transitions into a horn that either speaks as a dragon or as a Lamb, at the soon coming Sunday law. The two manifestations of the internal and external antagonists in the great controversy that is played out during the closing events of earth’s history, are both located in the history represented by verse forty in Daniel chapter eleven. The two final developments of the two horns is accomplished during the sounding of the Seventh Trumpet. The Seventh Trumpet is the third of three woe trumpets.

2023. október 7-étől kezdve a közelgő vasárnaptörvénynél a republikánus szarv és a földi fenevad igaz protestáns szarva véghezviszi végső átalakulását egy olyan szarvvá, amely vagy sárkányként, vagy Bárányként szól. A belső és külső ellenfelek két megnyilvánulása a nagy küzdelemben, amely a föld történelmének záró eseményei során bontakozik ki, egyaránt a Dániel könyve tizenegyedik fejezetének negyvenedik versével jelképezett történelemben helyezkedik el. A két szarv két végső fejleménye a Hetedik Trombitaszó idején megy végbe. A Hetedik Trombitaszó a három jajtrombita közül a harmadik.

The three woes, represent a triple application of prophecy, and in doing so they provide a strong witness of the waymark of October 7, 2023. In both the first woe and the second woe, Islam’s warfare was carried out against the armies of Rome, which in the last days is the United States, as witnessed to by the conquering of the Soviet Union that was brought about by a secret alliance between the antichrist (Pope John Paul II), and the false prophet (Ronald Reagan) in 1989.

A három jaj a prófécia hármas alkalmazását jelenti, és ezáltal erőteljes tanúbizonyságot tesz 2023. október 7-ének útjelzője mellett. Mind az első jajban, mind a második jajban az iszlám hadviselése Róma seregei ellen irányult, amely az utolsó napokban az Egyesült Államok, amint arról tanúskodik a Szovjetunió legyőzése, amelyet az antikrisztus (II. János Pál pápa) és a hamis próféta (Ronald Reagan) közötti titkos szövetség idézett elő 1989-ben.

In the first woe, as set forth in Revelation chapter nine, there is a time prophecy of five months, which is one hundred and fifty years. In the second woe, there is a time prophecy of three hundred and ninety-one years, and fifteen days. Both time prophecies represent the warfare against Rome that Islam brought during the two histories that represent the first and second woes. Those two prophecies possessed two different outcomes of the warfare. In the first one hundred and fifty years Islam was to “hurt” Rome, and in the prophecy of three hundred and ninety-one years, and fifteen days, Islam was to “kill” Rome. Those two prophecies were directly connected. The ending of the one hundred and fifty years that Islam was to hurt Rome identified the beginning of the three hundred and ninety-one years, and fifteen days that Islam was to kill Rome. The first and second woes are divided by the ending of the one hundred and fifty years, and the starting of the three hundred and ninety-one years, and fifteen days.

Az első jajban, amint az a Jelenések kilencedik fejezetében van bemutatva, egy öt hónapról szóló idői prófécia található, amely százötven évet jelent. A második jajban egy háromszázkilencvenegy évről és tizenöt napról szóló idői prófécia található. Mindkét idői prófécia azt a Róma elleni hadviselést jelképezi, amelyet az iszlám vitt véghez a két olyan történelmi szakasz során, amelyek az első és a második jajt ábrázolják. E két prófécia a hadviselés két különböző kimenetelét foglalta magában. Az első százötven évben az iszlámnak „bántania” kellett Rómát, a háromszázkilencvenegy évről és tizenöt napról szóló próféciában pedig az iszlámnak „megölnie” kellett Rómát. E két prófécia közvetlenül összekapcsolódott. A százötven év vége, amely alatt az iszlámnak bántania kellett Rómát, azonosította annak a háromszázkilencvenegy évnek és tizenöt napnak a kezdetét, amely alatt az iszlámnak meg kellett ölnie Rómát. Az első és a második jajt a százötven év vége, valamint a háromszázkilencvenegy év és tizenöt nap kezdete választja el egymástól.

The United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy at the soon-coming Sunday law, and it is then that it is prophetically “killed”. The hour of the “great earthquake”, in Revelation chapter eleven is the soon coming Sunday law, and when that hour arrives, so too does the Seventh Trumpet of Islam. It arrives to mark the end, or the death of the sixth kingdom, which is the army of Rome in the last days. That death was preceded by one hundred and fifty years of Islam hurting the armies of Rome. According to the mainstream media, which attempts to downplay the activities of radical Islam in the modern world, since October 7, 2023. Until the writing of this article on February 12, 2024, Islam has carried out one hundred and sixty-five attacks upon American interests around the globe.

Az Egyesült Államok a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény idején megszűnik a bibliai prófécia hatodik királysága lenni, és ekkor lesz prófétailag „megölve”. A „nagy földrengés” órája a Jelenések könyve tizenegyedik fejezetében a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény, és amikor ez az óra elérkezik, vele együtt érkezik meg az iszlám Hetedik Kürtje is. Azért érkezik, hogy jelezze a végét, avagy a halálát a hatodik királyságnak, amely az utolsó napokban Róma serege. Ezt a halált százötven év előzte meg, amely alatt az iszlám sebezte Róma seregeit. A fősodratú média szerint, amely igyekszik lekicsinyelni a radikális iszlám tevékenységét a modern világban, 2023. október 7-e óta, e cikk 2024. február 12-én történt megírásáig az iszlám világszerte százhatvanöt támadást hajtott végre amerikai érdekek ellen.

The one hundred and fifty years of Islam hurting the armies of Rome that leads to the killing of the armies of Rome in the first and second woes, is repeated in the history of the third woe, for that is how a triple application of prophecy works. The sounding of the Seventh Trumpet, which is the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which is when the combination of Divinity with humanity occurs, as represented by the joining of the two sticks, has three waymarks, The first is the spiritual glorious land and the last is the spiritual glorious land. The middle waymark is the literal glorious land.

Az iszlám ama százötven éve, amely az első és a második jajban Róma seregeit gyötri, s amely Róma seregeinek megöletéséhez vezet, megismétlődik a harmadik jaj történetében, mert így működik a prófécia hármas alkalmazása. A Hetedik Trombita megszólalásának, amely a száznegyvennégyezer elpecsételése, amikor az istenség és az emberség egyesülése bekövetkezik, amint azt a két bot egybekapcsolása jelképezi, három határköve van. Az első a lelki dicsőséges föld, az utolsó pedig a lelki dicsőséges föld. A középső határkő a szó szerinti dicsőséges föld.

In 2023, the second blast from the warning Trumpet of the third woe, identified the escalation of the warfare of Islam as it entered into a period where it would “hurt” the earth beast. In that same year, the two witnesses of the Republican horn and the true Protestant horn came back to life and began their mutual transitions into their final symbolic horns. For the Republican horn it was the combination of all the apostate Protestant powers, with all the apostate Republican powers in order to form one horn that is the image of the beast. With the true Protestant horn it was the combination of Divinity with humanity as the horn transitioned from Laodicean to Philadelphian in character, in order to reflect the opposite of the image of the beast. 2023 occurred twenty-two years after 2001, thus representing the symbolic link of Divinity combined with humanity.

2023-ban a harmadik jaj második figyelmeztető trombitaszava azonosította az iszlám hadviselésének eszkalálódását, amint az egy olyan időszakba lépett, amikor „bántani” fogja a föld vadállatát. Ugyanabban az évben a republikánus szarv és az igaz protestáns szarv két tanúja újra életre kelt, és megkezdte kölcsönös átalakulását végső jelképes szarvaivá. A republikánus szarv esetében ez az összes hitehagyott protestáns hatalom és az összes hitehagyott republikánus hatalom egyesülése volt, hogy egyetlen szarvat alkossanak, amely a fenevad képmása. Az igaz protestáns szarv esetében ez az istenség és az emberiség egyesülése volt, miközben a szarv jellemében laodiceaiból filadelfiaivá alakult át, hogy a fenevad képmásának ellentétét tükrözze. 2023 huszonkét évvel 2001 után következett, ezáltal az istenség és az emberiség egyesítésének jelképes kapcsolatát ábrázolva.

All of this history occurs in verse forty of Daniel eleven, which is the verse that was unsealed and produced the increase of knowledge in 1989, that is represented by the Hiddekel River. In the prophetic history of that verse, the final work in the Most Holy Place is also accomplished, which is the light that was unsealed in 1798, and that is represented by the Ulai River. The beginning of verse forty identifies the time of the end in 1798, and the ending of the verse identifies the time of the end in 1989, and both rivers merge together in the history of verse forty, just as the Tigris and Euphrates (the Ulai and Hiddekel) do just before they reach the Persian Gulf.

Mindez a történelem Dániel tizenegyedik fejezetének negyvenedik versében megy végbe; ez az a vers, amely fel lett nyitva, és 1989-ben a tudás megsokasodását eredményezte, amit a Hiddekel folyó jelképez. E vers prófétai történetében a Szentek Szentjében végzett végső munka is beteljesedik; ez az a világosság, amely 1798-ban lett felnyitva, és amelyet az Ulai folyó jelképez. A negyvenedik vers kezdete az 1798-as vég idejét azonosítja, a vers vége pedig az 1989-es vég idejét azonosítja, és mindkét folyó egyesül a negyvenedik vers történetében, miként a Tigris és az Eufrátesz (az Ulai és a Hiddekel) is egyesül közvetlenül azelőtt, hogy elérné a Perzsa-öblöt.

We will continue this study in the next article.

E tanulmányt a következő cikkben folytatjuk.

> The Spirit of the Lord God is upon me; because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to bind up the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; To proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn; To appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified.

> Az Úr Isten Lelke van énrajtam, mert felkent engem az Úr, hogy örömhírt vigyek a szelídeknek; elküldött, hogy bekössem a megtört szívűeket, hogy szabadulást hirdessek a foglyoknak, és a börtön megnyílását a megkötözötteknek; hogy hirdessem az Úr kedves esztendejét és Istenünk bosszúállásának napját; hogy megvigasztaljak minden gyászolót; hogy Sion gyászolóinak ékességet adjak hamu helyett, örömnek olaját gyász helyett, dicséretnek palástját a csüggedés lelke helyett; hogy igazság fáinak neveztessenek, az Úr plántálásának, hogy megdicsőíttessék.

> And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. And strangers shall stand and feed your flocks, and the sons of the alien shall be your plowmen and your vinedressers. But ye shall be named the Priests of the Lord: men shall call you the Ministers of our God: ye shall eat the riches of the Gentiles, and in their glory shall ye boast yourselves. For your shame ye shall have double; and for confusion they shall rejoice in their portion: therefore in their land they shall possess the double: everlasting joy shall be unto them.

> És felépítik a régi romokat, helyreállítják a hajdani pusztulásokat, és megjavítják az elpusztult városokat, sok nemzedék pusztaságait. És idegenek állnak elő, és legeltetik nyájaitokat, a jövevények fiai lesznek szántóvetőitekké és szőlőművelőitekké. Ti pedig az Úr papjainak neveztettek, a mi Istenünk szolgáinak mondanak titeket; megeszitek a népek gazdagságát, és azok dicsőségével dicsekedtek. Szégyenetekért kettőst nyertek, és gyalázat helyett örvendeznek osztályrészüknek; ezért földjükön kettőst örökölnek: örökkévaló örömük lesz nekik.

> For I the Lord love judgment, I hate robbery for burnt offering; and I will direct their work in truth, and I will make an everlasting covenant with them. And their seed shall be known among the Gentiles, and their offspring among the people: all that see them shall acknowledge them, that they are the seed which the Lord hath blessed. I will greatly rejoice in the Lord, my soul shall be joyful in my God; for he hath clothed me with the garments of salvation, he hath covered me with the robe of righteousness, as a bridegroom decketh himself with ornaments, and as a bride adorneth herself with her jewels. For as the earth bringeth forth her bud, and as the garden causeth the things that are sown in it to spring forth; so the Lord God will cause righteousness and praise to spring forth before all the nations. Isaiah 61:1–11.

> Mert én, az Úr, szeretem az ítéletet, gyűlölöm a rablást az égőáldozatért; és hűséggel irányítom munkájukat, és örökkévaló szövetséget kötök velük. És ivadékuk ismert lesz a pogányok között, és utódaik a népek között; mindazok, akik látják őket, elismerik őket, hogy ők az a mag, amelyet az Úr megáldott. Nagyon örvendezem az Úrban, lelkem vigad Istenemben; mert az üdvösség ruháiba öltöztetett engem, az igazság palástjával borított be, miként a vőlegény ékességgel ékesíti fel magát, és miként a menyasszony felékesíti magát ékszereivel. Mert amiként a föld előhozza sarjadékát, és amiként a kert kisarjasztja a belé vetett magvakat: úgy sarjaszt igazságot és dicséretet az Úr Isten minden nemzet szeme láttára. Ézsaiás 61:1–11.

Back to Articles