Article

# The Book of Daniel - Number Thirty-Eight

Dániel könyve – Harmincnyolcadik rész

Unveiling the Jewels: William Miller’s Prophetic Dream and the Restoration of Truth

Az ékkövek feltárása: William Miller prófétai álma és az igazság helyreállítása

Author

Jeff Pippenger

Published

January 2, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In Miller’s dream he was sent a casket by an unseen hand. In his dream he was led to understand the dimensions of the casket as “six square” by “ten inches.” Ten multiplied by six squared equates to three hundred and sixty, which represents the days in a prophetic year. Miller was given a casket that contained the message he was to proclaim, and the message he was to proclaim was based upon the principle that a day in Bible prophecy represents a year. The casket was the Bible, and for Miller the Bible was to be viewed in the dimension of the “day-for-a-year” principle of Bible prophecy.

Miller álmában egy láthatatlan kéz egy ládikát küldött neki. Álmában arra a megértésre vezettetett, hogy a ládika méretei „hat négyzet” és „tíz hüvelyk”. A tíznek és a hat négyzetének szorzata háromszázhatvan, ami a prófétai év napjait jelképezi. Miller egy olyan ládikát kapott, amely azt az üzenetet tartalmazta, amelyet hirdetnie kellett, és az az üzenet, amelyet hirdetnie kellett, azon az elven alapult, hogy a bibliai próféciában egy nap egy esztendőt jelent. A ládika a Biblia volt, és Miller számára a Bibliát a bibliai prófécia „egy nap egy évért” elvének dimenziójában kellett szemlélni.

> “Connected with the Word of God there is a key that unlocks the precious casket, to our satisfaction and delight. I feel thankful for every ray of light. In the future, experiences now to us very mysterious will be explained. Some experiences we may never fully comprehend until this mortal shall put on immortality.” Manuscript Releases, volume 17, 261.

> „Isten Igéjével kapcsolatban van egy kulcs, amely felnyitja a drága ékszeresládikát megelégedésünkre és örömünkre. Hálát érzek a világosság minden egyes sugara iránt. A jövőben megmagyarázást nyernek azok a tapasztalatok, amelyek most számunkra igen titokzatosak. Némely tapasztalatot talán soha nem érthetünk meg teljesen, mígnem e halandó halhatatlanságot ölt magára.” Manuscript Releases, 17. kötet, 261.

There was a “key” attached to the casket in Miller’s dream which represented the methodology that Miller was led to employ.

Miller álmában a koporsóhoz egy „kulcs” volt erősítve, amely azt a módszertant jelképezte, amelynek alkalmazására Miller indíttatást kapott.

> “Those who are engaged in proclaiming the third angel’s message are searching the Scriptures upon the same plan that Father Miller adopted. In the little book entitled Views of the Prophecies and Prophetic Chronology, Father Miller gives the following simple but intelligent and important rules for Bible study and interpretation:—

> „Azok, akik a harmadik angyal üzenetének hirdetésében vesznek részt, ugyanazon terv szerint kutatják az Írásokat, amelyet Miller atya követett. A Views of the Prophecies and Prophetic Chronology című kis könyvben Miller atya a következő egyszerű, de értelmes és fontos szabályokat adja a Biblia tanulmányozására és értelmezésére vonatkozóan:—”

> “[Rules one through five quoted.]

> „[Az elsőtől az ötödikig terjedő szabályok idézve.]”

> “The above is a portion of these rules; and in our study of the Bible we shall all do well to heed the principles set forth.” Review and Herald, November 25, 1884.

> „A fentiek e szabályok egy részét képezik; és a Biblia tanulmányozása során mindnyájunknak javára válik, ha figyelembe vesszük az itt lefektetett elveket.” Review and Herald, 1884. november 25.

When Miller opened the casket, he found “all sorts and sizes of jewels, diamonds, precious stones, and gold and silver coin of every dimension and value, beautifully arranged in their several places in the casket; and thus arranged they reflected a light and glory equaled only to the sun.” Miller discovered the jewels of truths that make up the foundational truths of Adventism. The truths he found were “arranged” in perfect order and reflected the light of the sun.

Amikor Miller kinyitotta a ládikát, „mindenféle fajta és méretű drágakövet, gyémántot, értékes köveket, valamint mindenféle nagyságú és értékű arany- és ezüstpénzt talált benne, szépen elrendezve a ládikában a maguk helyén; és ily módon elrendezve olyan fényt és dicsőséget tükröztek vissza, amelyhez foghatót csak a napé.” Miller felfedezte az igazságok drágaköveit, amelyek az adventizmus alapvető igazságait alkotják. Az általa talált igazságok tökéletes rendben voltak „elrendezve”, és a nap világosságát tükrözték vissza.

Miller then placed the truths “on a center table” and called all to “come and see.” “Come and see,” is a symbol drawn from the opening of the seals in the book of Revelation, and Miller represents the wise that understand the message of Daniel that was unsealed in 1798. The truths that Miller placed upon the table, were the unsealed truths from the book of Daniel that had been unsealed by the Lion of the tribe of Judah, and were to test the generation that was alive when they were unsealed. For this reason, the four beasts of Revelation associated with the first four seals, and Miller, called out for that generation to “come and see.”

Miller ezután az igazságokat „egy középső asztalra” helyezte, és mindenkit arra hívott: „jöjjetek és lássátok meg.” A „jöjjetek és lássátok meg” jelképe a Jelenések könyvében a pecsétek feltöréséből származik, és Miller azokat a bölcseket jelképezi, akik megértik Dániel üzenetét, amely 1798-ban felnyittatott. Azok az igazságok, amelyeket Miller az asztalra helyezett, Dániel könyvének felnyitott igazságai voltak, amelyeket a Júda törzséből való Oroszlán nyitott fel, és arra szolgáltak, hogy próbára tegyék azt a nemzedéket, amely élt, amikor ezek felnyittattak. Ezért a Jelenések könyvének első négy pecsétjéhez kapcsolódó négy élőlény és Miller azt kiáltotta annak a nemzedéknek: „jöjjetek és lássátok meg.”

> And I saw when the Lamb opened one of the seals, and I heard, as it were the noise of thunder, one of the four beasts saying, Come and see. And I saw, and behold a white horse: and he that sat on him had a bow; and a crown was given unto him: and he went forth conquering, and to conquer. And when he had opened the second seal, I heard the second beast say, Come and see. And there went out another horse that was red: and power was given to him that sat thereon to take peace from the earth, and that they should kill one another: and there was given unto him a great sword. And when he had opened the third seal, I heard the third beast say, Come and see. And I beheld, and lo a black horse; and he that sat on him had a pair of balances in his hand. And I heard a voice in the midst of the four beasts say, A measure of wheat for a penny, and three measures of barley for a penny; and see thou hurt not the oil and the wine. And when he had opened the fourth seal, I heard the voice of the fourth beast say, Come and see. And I looked, and behold a pale horse: and his name that sat on him was Death, and Hell followed with him. And power was given unto them over the fourth part of the earth, to kill with sword, and with hunger, and with death, and with the beasts of the earth. Revelation 6:1–8.

> És láttam, amikor a Bárány felnyitotta a pecsétek közül az egyiket, és hallottam, mintegy mennydörgés szavát, amint a négy élőlény közül az egyik ezt mondta: Jöjj és lásd. És láttam, és íme egy fehér ló; és annak, aki rajta ült, íja volt; és korona adatott néki; és diadalmasan vonult ki, hogy győzzön. És amikor felnyitotta a második pecsétet, hallottam a második élőlényt, amint ezt mondta: Jöjj és lásd. És kijött egy másik ló, amely veres volt; és annak, aki rajta ült, hatalom adatott, hogy elvegye a békességet a földről, és hogy az emberek egymást öljék; és nagy kard adatott néki. És amikor felnyitotta a harmadik pecsétet, hallottam a harmadik élőlényt, amint ezt mondta: Jöjj és lásd. És láttam, és íme egy fekete ló; és annak, aki rajta ült, mérleg volt a kezében. És hallottam egy szót a négy élőlény közepette, amely ezt mondta: Egy mérce búza egy dénárért, és három mérce árpa egy dénárért; de az olajat és a bort ne bántsd. És amikor felnyitotta a negyedik pecsétet, hallottam a negyedik élőlény szavát, amint ezt mondta: Jöjj és lásd. És láttam, és íme egy fakó ló; és annak, aki rajta ült, a neve Halál volt, és a pokol követte őt. És hatalom adatott nékik a föld negyedrésze felett, hogy öljenek fegyverrel, éhséggel és halállal, és a föld vadállatai által. Jelenések 6:1–8.

It was Christ, represented as the Lion of the tribe of Judah, who unsealed the book sealed with seven seals in the book of Revelation, and it was the Lion of the tribe of Judah that unsealed the jewels that Miller placed upon the table, and then proclaimed for all to “come and see.”

Krisztus volt az, akit a Jelenések könyvében a Júda törzséből való Oroszlán jelképezett, aki felnyitotta a hét pecséttel lezárt könyvet; és a Júda törzséből való Oroszlán volt az, aki felnyitotta azokat az ékköveket, amelyeket Miller az asztalra helyezett, majd így hirdette meg mindenki számára: „Jöjjetek, és lássátok.”

The truths he discovered were graphically illustrated upon the 1843 pioneer chart, which Sister White said was directed by the hand of the Lord, which was the same unseen hand that had brought Miller the casket full of jewels. The three hundred charts that were produced in 1842, were a fulfillment of Habakkuk’s command to write the vision and make it plain upon tables. Miller’s table in the center of his room represented the three hundred charts (tables) the Millerite messengers took to the world in 1842 and 1843. That chart, along with the 1850 pioneer chart, were the “tables” of Habakkuk chapter two.

Az általa felfedezett igazságokat szemléletesen ábrázolta az 1843-as úttörői chart, amelyről White testvér azt mondta, hogy az Úr keze irányította; ugyanaz a láthatatlan kéz volt ez, amely Millert a drágakövekkel teli ládikához vezette. Az 1842-ben elkészített háromszáz chart Habakuk parancsának beteljesedése volt, hogy írja le a látomást, és tegye azt világossá táblákra. Miller szobájának közepén álló asztala azt a háromszáz chartot (táblát) jelképezte, amelyeket a millerita követek 1842-ben és 1843-ban vittek a világ elé. Ez a chart az 1850-es úttörői charttal együtt Habakuk második fejezetének „táblái” volt.

> “It was the united testimony of Second Advent lecturers and papers, when standing on ‘the original faith,’ that the publication of the chart was a fulfillment of Habakkuk 2:2, 3. If the chart was a subject of prophecy (and those who deny it leave the original faith), then it follows that BC 457 was the year from which to date the 2300 days. It was necessary that 1843 should be the first published time in order that ‘the vision’ should ‘tarry,’ or that there should be a tarrying time, in which the virgin band was to slumber and sleep on the great subject of time, just before they were to be aroused by the Midnight Cry.” James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, Volume 1, Number 2.

> „A Második Advent előadói és lapjai egyöntetű tanúságtétele volt az, amikor „az eredeti hiten” álltak, hogy a tábla közzététele a Habakuk 2:2–3 beteljesedése volt. Ha a tábla prófécia tárgya volt (és akik ezt tagadják, elhagyják az eredeti hitet), akkor ebből következik, hogy Kr. e. 457 volt az az év, amelytől a 2300 nap számítandó. Szükséges volt, hogy 1843 legyen az első közzétett időpont, hogy „a látomás” „késlekedjék”, vagyis hogy legyen egy késedelmi idő, amelyben a szüzek serege elszunnyadjon és elaludjék az idő nagy tárgyát illetően, közvetlenül azelőtt, hogy az Éjféli Kiáltás felébresztené őket.” James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, 1. kötet, 2. szám.

The people who began to respond to the message (jewels) that was thereafter represented on Habakkuk’s table, were at first a few, but with the confirmation of the day-for-a-year principle on August 11, 1840, the people “increased to a crowd.”

Azok az emberek, akik kezdtek reagálni az üzenetre (ékkövek), amelyet ezután Habakuk tábláján ábrázoltak, eleinte kevesen voltak, de a nap–év elv 1840. augusztus 11-én történt megerősítésével az emberek „sokasággá növekedtek.”

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> „A pontosan meghatározott időben Törökország követei útján elfogadta Európa szövetséges hatalmainak védelmét, és ezáltal keresztény nemzetek ellenőrzése alá helyezte magát. Az esemény pontosan beteljesítette a jövendölést. Amikor ez köztudomásra jutott, sokaságok győződtek meg a prófétai magyarázat azon elveinek helyességéről, amelyeket Miller és társai elfogadtak, és a második advent mozgalma csodálatos lendületet nyert. Tanult és tekintélyes férfiak csatlakoztak Millerhez, mind nézeteinek hirdetésében, mind pedig kiadásában, és 1840-től 1844-ig a mű gyorsan terjedt.” A nagy küzdelem, 334, 335.

Then the crowd began to trouble the jewels. At that point Miller is going to identify the scattering of the jewels. The word “scatter” is one of the primary symbols of Leviticus twenty-six’s “seven times,” and Miller employs some variation of the word “scatter” ten times in the presentation of his dream. “Ten” is the symbol of a test, and marks the correct understanding of the symbolic meaning of Miller’s “scattered” jewels as a prophetic test for those upon whom the ends of the world are come.

Azután a sokaság zaklatni kezdte az ékszereket. Ezen a ponton Miller az ékszerek szétszóratásának azonosítására készül. A „szétszórni” szó a Leviticus huszonhat „hétszeresének” egyik elsődleges jelképe, és Miller álmának bemutatásában a „szétszórni” szó valamely változatát tízszer használja. A „tíz” a próba jelképe, és Miller „szétszórt” ékszereinek jelképes jelentése helyes megértését prófétai próbának jelöli azok számára, akikre a világ végei elérkeztek.

The rejection of the jewel of the “seven times” was the first jewel set aside by Laodicean Adventism as they failed the test of Moses’ “scattering,” which had been presented by Elijah (Miller), in 1863. From that point on the jewels were to be increasingly scattered, mixed with counterfeits and ultimately fully covered up. The covering up of the precious jewels would ultimately reach a point where the casket (the Bible) would be destroyed.

A „hétszeres” drágakövének elvetése volt az első drágakő, amelyet a laodiceai adventizmus félretett, amikor 1863-ban elbukott Mózes „szétszóratásának” próbájában, amelyet Illés (Miller) mutatott be. Ettől a ponttól kezdve a drágakövek egyre inkább szétszórattak, hamisítványokkal keveredtek, és végül teljesen elfedettek. A becses drágakövek elfedése végül odáig jutott, hogy a tok (a Biblia) megsemmisült.

In Miller’s dream there is a marked distinction between the first “seven times” the word “scatter” is employed by Miller, and the last three times he uses the word. After he mentions “scatter” “seven times,” he “became wholly discouraged and disheartened, and sat down and wept.”

Miller álmában határozott különbség van aközött az első „hét alkalom” között, amikor Miller a „szétszór” szót használja, és az utolsó három alkalom között, amikor e szót alkalmazza. Miután a „szétszór” szót „hét alkalommal” említi, „teljesen elcsüggedt és elbátortalanodott, leült, és sírt.”

Before Christ, represented as the Lion of the tribe of Judah, began his work of unsealing the book that was sealed with seven seals in the book of Revelation, John wept. John and Miller both wept when they understood the casket (God’s Word) had been buried up by counterfeit jewels.

Mielőtt Krisztus, akit a Jelenések könyvében Júda törzsének Oroszlánjaként ábrázolnak, megkezdte volna munkáját a hét pecséttel lepecsételt könyv felnyitásában, János sírt. János és Miller egyaránt sírtak, amikor megértették, hogy a koporsót (Isten Igéjét) hamis ékkövek temették be.

> And I saw in the right hand of him that sat on the throne a book written within and on the backside, sealed with seven seals. And I saw a strong angel proclaiming with a loud voice, Who is worthy to open the book, and to loose the seals thereof? And no man in heaven, nor in earth, neither under the earth, was able to open the book, neither to look thereon. And I wept much, because no man was found worthy to open and to read the book, neither to look thereon. And one of the elders saith unto me, Weep not: behold, the Lion of the tribe of Juda, the Root of David, hath prevailed to open the book, and to loose the seven seals thereof. Revelation 5:1–5.

> És láttam annak a jobb kezében, aki a királyi széken ült, egy könyvet, amely belül és hátul is tele volt írva, és hét pecséttel volt lepecsételve. És láttam egy erős angyalt, aki nagy szóval hirdette: Ki méltó arra, hogy megnyissa a könyvet, és feltörje annak pecsétjeit? És senki sem a mennyben, sem a földön, sem a föld alatt nem volt képes arra, hogy megnyissa a könyvet, sem arra, hogy belenézzen. És igen sírtam, mert senki sem találtatott méltónak arra, hogy megnyissa és elolvassa a könyvet, sem arra, hogy belenézzen. Ekkor egy a vének közül így szólt hozzám: Ne sírj; íme, győzött a Júda törzséből való Oroszlán, Dávid gyökere, hogy megnyissa a könyvet, és feltörje annak hét pecsétjét. Jelenések 5:1–5.

Once the escalating rejection of the jewels that Miller discovered and presented to the world reached the point where the Bible (the casket) was destroyed, then Miller wept.

Amikor a Miller által felfedezett és a világnak bemutatott ékszerek fokozódó elutasítása eljutott arra a pontra, hogy a Biblia (a ládika) elpusztult, akkor Miller sírt.

> “I then saw that among the genuine jewels and coin they had scattered an innumerable quantity of spurious jewels and counterfeit coin. I was highly incensed at their base conduct and ingratitude, and reproved and reproached them for it; but the more I reproved, the more they scattered the spurious jewels and false coin among the genuine.

> „Ekkor láttam, hogy az igazi drágakövek és pénzérmék közé megszámlálhatatlan mennyiségű hamis drágakövet és hamis pénzt szórtak szét. Mélységesen felindított aljas magatartásuk és hálátlanságuk, és megfeddtem, valamint szemrehányással illettem őket ezért; de minél inkább megfeddtem őket, annál inkább szórták szét a hamis drágaköveket és a hamis pénzt az igaziak között.”

> “I then became vexed in my physical soul and began to use physical force to push them out of the room; but while I was pushing out one, three more would enter and bring in dirt and shavings and sand and all manner of rubbish, until they covered every one of the true jewels, diamonds, and coins, which were all excluded from sight. They also tore in pieces my casket and scattered it among the rubbish. I thought no man regarded my sorrow or my anger. I became wholly discouraged and disheartened, and sat down and wept.”

> „Ekkor felindultam testi lelkemben, és fizikai erőt kezdtem alkalmazni, hogy kituszkoljam őket a szobából; de miközben egyet kitaszítottam, három másik lépett be, és koszt, forgácsot, homokot és mindenféle szemetet hordtak be, mígnem befedtek minden valódi ékszert, gyémántot és pénzérmét, úgyhogy azok teljesen eltűntek a szem elől. A ládikámat is szétszaggatták, és darabjait szétszórták a szemét között. Úgy gondoltam, senki sem veszi figyelembe sem bánatomat, sem haragomat. Teljesen elcsüggedtem és bátorságomat vesztettem, leültem és sírtam.”

At this point in his dream the word “scatter” has been employed “seven times.” The last three occurrences are distinct, from the first seven, thus placing a prophetic signature upon the seven scatterings as a symbol of the “seven times” of Leviticus twenty six. Miller’s second dream, as with Nebuchadnezzar’s second dream, symbolically identifies the “seven times.”

Álmának ezen a pontján a „szétszórni” szó „hétszer” fordult elő. Az utolsó három előfordulás különálló az első héttől, s ezáltal prófétai pecsétet helyez a hét szétszóratásra mint a 3Mózes huszonhat „hét idejének” jelképére. Miller második álma, miként Nebukadneccar második álma is, jelképesen azonosítja a „hét időt”.

As with John in Revelation chapter five, when Miller wept, the dirt brush man (the Lion of the tribe of Judah), then “opened a door” and entered the room. The visual representation of the Father holding the book which was sealed with seven seals, that no man could open, and that had caused John to weep, began in verse one of chapter four.

Amint Jánossal a Jelenések könyve ötödik fejezetében, amikor Miller sírt, a porseprűs férfi (a Júda törzséből való Oroszlán) azután „ajtót nyitott”, és belépett a szobába. Az Atya szemléletes ábrázolása, amint kezében tartja a hét pecséttel lezárt könyvet, amelyet senki sem tudott felnyitni, és amely Jánost sírásra indította, a negyedik fejezet első versében kezdődött.

> After this I looked, and, behold, a door was opened in heaven: and the first voice which I heard was as it were of a trumpet talking with me; which said, Come up hither, and I will show thee things which must be hereafter. Revelation 4:1.

> Ezek után látám, és ímé, egy megnyílt ajtó vala a mennyben; és az első hang, amelyet hallék, olyan vala, mint egy velem szóló trombitáé, amely ezt mondá: Jöjj fel ide, és megmutatom néked, amiknek ezután meg kell lenniük. Jelenések 4:1.

Miller wept and saw a door opened. “While I was thus weeping and mourning for my great loss and accountability, I remembered God, and earnestly prayed that He would send me help. Immediately the door opened, and a man entered the room, when the people all left it; and he, having a dirt brush in his hand, opened the windows, and began to brush the dirt and rubbish from the room.” The Lion of the tribe of Judah and the dirt brush man arrived at the opening of a door, when John and Miller wept. The opening of a door is a symbol of a dispensational change.

Miller sírt, és látta, hogy egy ajtó megnyílt. „Miközben így sírtam és gyászoltam nagy veszteségem és felelősségre vonhatóságom miatt, megemlékeztem Istenről, és buzgón imádkoztam, hogy küldjön nekem segítséget. Azonnal megnyílt az ajtó, és egy férfi lépett be a szobába, mire az emberek mind elhagyták azt; ő pedig, kezében egy porkefével, kinyitotta az ablakokat, és elkezdte kisöpörni a port és a szemetet a szobából.” Júda törzsének Oroszlánja és a porkefés férfi egy ajtó megnyílásakor érkeztek meg, amikor János és Miller sírtak. Az ajtó megnyílása egy korszakváltás jelképe.

With Miller, he wept and a door was opened, but he also prayed. “I became wholly discouraged and disheartened, and sat down and wept. While I was thus weeping and mourning for my great loss and accountability, I remembered God, and earnestly prayed that He would send me help. Immediately the door opened, and a man entered the room, when the people all left it; and he, having a dirt brush in his hand, opened the windows, and began to brush the dirt and rubbish from the room.”

Millerrel együtt sírt, és egy ajtó megnyílt, de imádkozott is. „Teljesen elcsüggedtem és elbátortalanodtam, leültem és sírtam. Miközben így sírtam és gyászoltam nagy veszteségemet és felelősségemet, megemlékeztem Istenről, és buzgón imádkoztam, hogy küldjön nekem segítséget. Azonnal megnyílt az ajtó, és egy férfi lépett be a szobába, mire az emberek mind eltávoztak onnan; ő pedig, kezében egy porkefével, kinyitotta az ablakokat, és hozzáfogott, hogy kisöpörje a szobából a port és a szemetet.”

The prayer that is a waymark in the history of the last days, is the prayer marked by Daniel and the three worthies in chapter two, and also by Daniel in chapter nine. It is the Leviticus twenty-six prayer of the “seven times,” which the two witnesses of Revelation eleven are to pray when they realize that they had been scattered. The two witnesses are to repeat what Daniel had done in chapter nine, when he recognized that he had been “scattered” in fulfillment of the curse of Moses. The two witnesses are to repeat what Miller illustrated in his dream when he reached the point where his jewels had been scattered “seven times.”

Az az imádság, amely az utolsó napok történelmének útjelzője, az az imádság, amelyet Dániel és a három méltó férfi a második fejezetben, továbbá Dániel a kilencedik fejezetben jelölt meg. Ez a Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetének a „hétszer” idejére vonatkozó imádsága, amelyet a Jelenések könyve tizenegyedik fejezetének két tanúja akkor fog imádkozni, amikor felismerik, hogy szétszórattak. A két tanúnak meg kell ismételnie azt, amit Dániel tett a kilencedik fejezetben, amikor felismerte, hogy Mózes átkának beteljesedéseként „szétszóratott”. A két tanúnak meg kell ismételnie azt, amit Miller az álmában szemléltetett, amikor eljutott arra a pontra, ahol drágakövei „hétszer” szétszórattak.

When that prayer is marked a door is opened, the dirt brush man arrives, and the room is empty. The wicked crowd were gone, and a new dispensation had arrived. Then the Lion of the tribe of Judah, whose fan is in His hand, “opened the windows, and began to brush the dirt and rubbish from the room,” and as “he brushed the dirt and rubbish, false jewels and counterfeit coin, all rose and went out of the window like a cloud, and the wind carried them away.”

Amikor azt az imádságot kijelölik, ajtó nyílik, megérkezik a seprűs ember, és a szoba üres. A gonosz tömeg eltűnt, és új korszak érkezett el. Ekkor Júda törzsének Oroszlánja, akinek szórólapátja kezében van, „kinyitotta az ablakokat, és elkezdte kisöpörni a szobából a port és a szemetet”, és amint „kisöpörte a port és a szemetet, a hamis drágakövek és a hamis pénz mind felemelkedtek, és felhőként kimentek az ablakon, a szél pedig elhordta őket.”

The open windows also mark a division, for as the rubbish is carried out of the window, those who have fulfilled the command found in Malachi, that directs the “priests” of the last days to, “bring ye all the tithes into the storehouse, that there may be meat in mine house, and prove me now herewith, saith the Lord of hosts, if I will not open you the windows of heaven, and pour you out a blessing, that there shall not be room enough to receive it.” The open door and the open windows represent a change in dispensation that is fulfilled at the time the wicked priests are removed, and the righteous priests are being blessed.

A nyitott ablakok is választóvonalat jeleznek, mert amint a szemetet az ablakon át kihordják, azok, akik teljesítették a Malakiásnál található parancsot, amely az utolsó napok „papjait” arra utasítja, hogy: „Hozzátok be a tizedet mind az én tárházamba, hogy legyen ennivaló az én házamban, és ezzel próbáljatok meg engem, azt mondja a Seregek Ura, ha meg nem nyitom nektek az egek csatornáit, és ha nem árasztok rátok olyan áldást, hogy be sem tudjátok fogadni.” A nyitott ajtó és a nyitott ablakok a korszakváltást jelképezik, amely akkor teljesedik be, amikor a gonosz papok eltávolíttatnak, az igaz papok pedig áldásban részesülnek.

As the dirt brush man begins to purge his floor, Miller closes his eyes for a moment. “In the bustle I closed my eyes for a moment; when I opened them, the rubbish was all gone. The precious jewels, the diamonds, the gold and silver coins, lay scattered in profusion all over the room.” The precious and the vile were then fully separated.

Amint a porseprős férfi hozzákezd padlója megtisztításához, Miller egy pillanatra lehunyja a szemét. „A nyüzsgés közepette egy pillanatra lehunytam a szememet; amikor kinyitottam őket, a szemét mind eltűnt. A drága ékkövek, a gyémántok, az arany- és ezüstpénzek bőséggel szétszórva hevertek az egész helyiségben.” Azután a becses és a hitvány teljesen elvált egymástól.

The larger casket was then placed upon the table, and the scattered jewels were cast into it. “He then placed on the table a casket, much larger and more beautiful than the former, and gathered up the jewels, the diamonds, the coins, by the handful, and cast them into the casket, till not one was left, although some of the diamonds were not bigger than the point of a pin.” Miller’s foundational truths were then brought together with not only the Bible, but with the Spirit of Prophecy, and those truths were more beautiful and brighter than they originally were.

Ezután a nagyobb ládikát az asztalra helyezték, és a szétszórt ékszereket beledobták. „Azután az asztalra helyezett egy ládikát, amely sokkal nagyobb és szebb volt az előzőnél, majd marokszámra összeszedte az ékszereket, a gyémántokat, a pénzérméket, és a ládikába dobta őket, mígnem egy sem maradt, jóllehet némelyik gyémánt nem volt nagyobb egy gombostű hegyénél.” Miller alapvető igazságai ezután egybegyűjtettek nemcsak a Bibliával, hanem a Prófétaság Lelkével is, és ezek az igazságok még szebbek és ragyogóbbak lettek, mint eredetileg voltak.

As we evaluate the vision of the Ulai River in the terms of the message that was unsealed in 1798, it is to be understood that some of those truths were limited by the framework given to Miller. It is also to be expected that some of those truths will therefore be larger and more beautiful, even though some of them might appear small or minor.

Amikor az Ulai folyóról szóló látomást az 1798-ban felnyitott üzenet összefüggésében vizsgáljuk, úgy kell értenünk, hogy e igazságok közül némelyeket korlátozott a Millernek adott keret. Az is várható tehát, hogy e igazságok közül némelyek tágasabbak és szebbek lesznek, jóllehet némelyikük kicsinek vagy jelentéktelennek tűnhet.

When the truths are restored, they are cast into a larger casket, then the call is once again made, not by Miller, but by Christ, (who is the dirt brush man, who is the Lion of the tribe of Judah) to, “come and see.” This identifies that an unsealing has just taken place, and the final unsealing is the Revelation of Jesus Christ that takes place just before probation closes, or as Sister White identifies, when the dirt brush man has entered.

Amikor az igazságok helyreállíttatnak, egy nagyobb ládába vettetnek, és akkor ismét elhangzik a felhívás — nem Miller által, hanem Krisztus által (aki a „dirt brush man”, aki Júda törzsének Oroszlánja) —: „jöjj és lásd.” Ez azonosítja, hogy éppen most történt meg egy felpecsételés alóli feloldás, és a végső feloldás Jézus Krisztus kinyilatkoztatása, amely közvetlenül a kegyelmi idő lezárulása előtt megy végbe, vagy amint White testvérnő megjelöli: amikor a „dirt brush man” belépett.

> “I looked into the casket, but my eyes were dazzled with the sight. They shone with ten times their former glory. I thought they had been scoured in the sand by the feet of those wicked persons who had scattered and trod them in the dust. They were arranged in beautiful order in the casket, everyone in its place, without any visible pains of the man who cast them in. I shouted with very joy, and that shout awoke me.” Early Writings, 83.

> „Bepillantottam a ládába, de szememet elvakította a látvány. Tízszeresével ragyogtak korábbi dicsőségüknek. Azt gondoltam, hogy a homokban csiszolódtak fényesre ama gonosz személyek lábai által, akik szétszórták és a porba tiporták őket. Gyönyörű rendben voltak elhelyezve a ládában, mindegyik a maga helyén, minden látható nyoma nélkül annak a fáradozásnak, amelyet az a férfi végzett, aki odavetette őket. Az örömtől felkiáltottam, és e kiáltás felébresztett engem.” Early Writings, 83.

The tarrying time and the first disappointment arrived on July 18, 2020, and since July of 2023, the Lion of the tribe of Judah has been unsealing the message of the Revelation of Jesus Christ. That unsealing includes the book of Daniel, and we will finish our consideration of Miller’s dream in the next article.

A késedelem ideje és az első csalódás 2020. július 18-án érkezett el, és 2023 júliusa óta a Júda törzséből való Oroszlán feltöri Jézus Krisztus kinyilatkoztatásának pecsétjeit. Ez a pecsétek feltörése magában foglalja Dániel könyvét is, és Miller álmának vizsgálatát a következő cikkben fogjuk befejezni.

The work of the dirt brush man is carried out in cooperation with the “wise priests”, and the work of those “priests”, who are the two witnesses of Revelation chapter eleven, and who are the resurrected dead bones of Ezekiel chapter thirty-seven are also represented by other lines of God’s Word. We will employ a few of those lines as second witnesses for what we have identified concerning William Miller’s second dream.

A „porseprűs ember” munkája a „bölcs papokkal” együttműködésben valósul meg, és azoknak a „papoknak” a munkáját, akik a Jelenések tizenegyedik fejezetének két tanúja, és akik Ezékiel harminchetedik fejezetének feltámadott, megszáradt csontjai, Isten Igéjének más vonalai is ábrázolják. E vonalak közül néhányat második tanúként fogunk felhasználni arra vonatkozóan, amit William Miller második álmával kapcsolatban azonosítottunk.

> “The Scriptures are given for our benefit that we may have instruction in righteousness. Precious rays of light have been obscured by the clouds of error, but Christ is ready to sweep away the mists of error and superstition, and to reveal to us the brightness of the Father’s glory, so that we shall say as did the disciples, ‘Did not our heart burn within us, while he talked with us by the way?’” Publishing Ministry, 68.

> „Az Írások a mi javunkra adattak, hogy oktatásban részesüljünk az igazságra. A világosság drága sugarait elhomályosították a tévelygés felhői, de Krisztus kész elsöpörni a tévelygés és a babona ködeit, és feltárni előttünk az Atya dicsőségének ragyogását, hogy mi is ezt mondjuk, amint a tanítványok mondták: »Avagy nem gerjedezett-é a mi szívünk mibennünk, mikor nékünk szólott az úton?«” Publishing Ministry, 68.

Back to Articles