Article

# Laodicea - Number Three

Laodicea – Háromas szám

What are the Rules?

Mik a szabályok?

Author

Jeff Pippenger

Published

August 30, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> “We should know for ourselves what constitutes Christianity, what is truth, what is the faith that we have received, what are the Bible rules—the rules given us from the highest authority.” The 1888 Materials, 403.

> „Magunknak kell tudnunk, mi alkotja a kereszténységet, mi az igazság, mi az a hit, amelyet átvettünk, mik a bibliai szabályok — azok a szabályok, amelyeket a legfőbb tekintély adott nekünk.” The 1888 Materials, 403.

For several years Future for America has identified that the seven churches of Revelation not only represent the history of modern Israel from the time of the apostles until the end of the world, but that the seven churches also represent ancient Israel from the time of Moses until the stoning of Stephen. The pioneers of Adventism did not teach this truth, but they understood and employed the principles that establish this truth. Jesus identifies the end from the beginning and ancient Israel represents modern Israel. Therefore, any truth that is part of the prophetic characteristics of modern Israel also existed in ancient Israel.

A Future for America több éven át rámutatott arra, hogy a Jelenések könyvének hét gyülekezete nemcsak a modern Izráel történelmét jelképezi az apostolok korától a világ végéig, hanem a hét gyülekezet az ősi Izráelt is jelképezi Mózes idejétől István megkövezéséig. Az adventizmus úttörői nem tanították ezt az igazságot, de megértették és alkalmazták azokat az elveket, amelyek ezt az igazságot megalapozzák. Jézus a kezdetből jelenti ki a véget, és az ősi Izráel a modern Izráelt jelképezi. Ezért minden olyan igazság, amely a modern Izráel prófétai jellemzőinek részét képezi, az ősi Izráelben is jelen volt.

Before Millerite history the traditional Christian view of the seven churches was that they represented the actual churches in Asia minor during the time of John. The traditional view also understood that the counsel to the individual churches may also be understood to represent specific counsel to various churches throughout Christian history, and also that the very same counsel and warnings is for individual Christians. They also understood that the seven churches represent seven periods of church history from the time of the disciples until the end of the world. These perspectives pre-dated the Millerite history. Those four recognitions of the seven churches that make up the traditional view that pre-dated William Miller were and are based upon the “historicist” interpretation of the Bible. It is that methodology that God’s angels led William Miller to adopt.

A millerita történelem előtti időben a hét gyülekezetről vallott hagyományos keresztény nézet az volt, hogy azok a Kis-Ázsiában létező tényleges gyülekezeteket jelképezték János idejében. A hagyományos nézet azt is felismerte, hogy az egyes gyülekezeteknek szóló intés úgy is érthető, mint a keresztény történelem során különféle gyülekezeteknek adott sajátos tanács, továbbá hogy ugyanezek az intések és figyelmeztetések az egyes keresztényeknek is szólnak. Azt is felismerték, hogy a hét gyülekezet az egyháztörténelem hét korszakát jelképezi a tanítványok idejétől a világ végéig. Ezek a nézőpontok megelőzték a millerita történelmet. A hét gyülekezetre vonatkozó e négy felismerés, amelyek a William Miller előtti hagyományos nézetet alkották és alkotják, a Biblia „historicista” értelmezésén alapultak és alapulnak. Isten angyalai erre a módszertanra vezették rá William Millert.

> “The seven churches of Asia is a history of the church of Christ in her seven forms, in all her windings and turnings, in all her prosperity and adversity, from the days of the apostles down to the end of the world. The seven seals are a history of the transactions of the powers and kings of the earth over the church, and God’s protection of his people during the same time. The seven trumpets are a history of seven peculiar and heavy judgments sent upon the earth, or Roman kingdom. And the seven vials are the seven last plagues sent upon Papal Rome. Mixed with these are many other events, woven in like tributary streams, and filling up the grand river of prophecy, until the whole ends us in the ocean of eternity.

> „Ázsia hét gyülekezete Krisztus egyházának története annak hét alakjában, minden kanyarulatával és fordulatával, minden jólétében és nyomorúságában, az apostolok napjaitól fogva a világ végéig. A hét pecsét a föld hatalmainak és királyainak az egyházzal kapcsolatos cselekvéseinek története, valamint Isten népének ugyanazon idő alatt való oltalma. A hét trombita hét sajátos és súlyos ítélet története, amely a földre, vagyis a római birodalomra bocsáttatott. A hét pohár pedig a pápai Rómára bocsátott hét utolsó csapás. Ezek közé sok más esemény is vegyül, mellékfolyamokként szövődve beléjük, és betöltve a prófécia nagy folyamát, mígnem az egész az örökkévalóság óceánjába torkollik.”

> “This, to me, is the plan of John’s prophecy in the book of Revelation. And the man who wishes to understand this book, must have a thorough knowledge of other parts of the word of God. The figures and metaphors used in this prophecy, are not all explained in the same, but must be found in other prophets, and explained in other passages of Scripture. Therefore it is evident that God has designed the study of the whole, even to obtain a clear knowledge of any part.” William Miller, Miller’s Lectures, volume 2, lecture 12, 178.

> „Számomra ez János próféciájának terve a Jelenések könyvében. És annak az embernek, aki meg akarja érteni ezt a könyvet, alapos ismerettel kell bírnia Isten igéjének más részeiről is. Az ebben a próféciában használt jelképek és metaforák nincsenek mind ugyanebben megmagyarázva, hanem más prófétáknál kell őket megtalálni, és a Szentírás más szakaszaiban kell megmagyarázni. Ezért nyilvánvaló, hogy Isten az egész tanulmányozását rendelte el még ahhoz is, hogy annak bármely részéről világos ismeretre jussunk.” William Miller, Miller’s Lectures, 2. kötet, 12. előadás, 178.

Sister White agrees with and upholds the “historicist” view held by Miller, but she added a deeper insight to the book of Revelation than Miller saw, for Miller had not recognized the sanctuary as it truly is. He understood the sanctuary to be the earth. Sister White recognized that when Jesus presented the predictions represented in the book of Revelation, that Christ was doing so in conjunction with His work as the heavenly High Priest.

White testvér egyetért a Miller által vallott „historicista” nézettel, és azt fenntartja, ugyanakkor mélyebb betekintést adott A jelenések könyvébe annál, mint ameddig Miller eljutott, mert Miller nem ismerte fel a szentélyt annak valódi mivoltában. Ő a szentélyt a földnek értette. White testvér felismerte, hogy amikor Jézus előadta az A jelenések könyvében ábrázolt jövendöléseket, Krisztus ezt mennyei Főpapként végzett szolgálatával összefüggésben tette.

When John turns and sees Christ, He is walking among the candlesticks in priestly garments, and the candlesticks are located in the holy place, and therefore in the history after His ascension, but before He moved into the Most Holy Place in 1844. Miller could not have understood the significance of this reality. Neither would have Tyndale, Luther or John Wycliffe or any of the early reformers. Truth is progressive, shining brighter and still brighter unto the perfect day.

Amikor János megfordul és meglátja Krisztust, Ő papi öltözetben jár a gyertyatartók között, és a gyertyatartók a szenthelyen vannak elhelyezve, tehát ez a mennybemenetele utáni történelemre vonatkozik, de még azelőttre, hogy 1844-ben belépett volna a Szentek Szentjébe. Miller nem érthette e valóság jelentőségét. Ugyanígy Tyndale, Luther vagy John Wycliffe, illetve a korai reformátorok egyike sem érthette volna azt. Az igazság progresszív, egyre fényesebben és még fényesebben ragyog a tökéletes napig.

> “The great principle so nobly advocated by Robinson and Roger Williams, that truth is progressive, that Christians should stand ready to accept all the light which may shine from God’s holy word, was lost sight of by their descendants. The Protestant churches of America,—and those of Europe as well,—so highly favored in receiving the blessings of the Reformation, failed to press forward in the path of reform. Though a few faithful men arose, from time to time, to proclaim new truth and expose long-cherished error, the majority, like the Jews in Christ’s day or the papists in the time of Luther, were content to believe as their fathers had believed and to live as they had lived. Therefore religion again degenerated into formalism; and errors and superstitions which would have been cast aside had the church continued to walk in the light of God’s word, were retained and cherished. Thus the spirit inspired by the Reformation gradually died out, until there was almost as great need of reform in the Protestant churches as in the Roman Church in the time of Luther. There was the same worldliness and spiritual stupor, a similar reverence for the opinions of men, and substitution of human theories for the teachings of God’s word.” The Great Controversy, 297.

> „Az a nagy elv, amelyet Robinson és Roger Williams oly nemesen képviselt, hogy az igazság fokozatosan tárul fel, és hogy a keresztyéneknek készen kell állniuk elfogadni minden világosságot, amely Isten szent Igéjéből rájuk ragyoghat, utódaik szem elől tévesztették. Amerika protestáns egyházai — és Európa egyházai is —, amelyek oly nagy kiváltságban részesültek a reformáció áldásainak befogadásával, elmulasztottak előrehaladni a reform útján. Bár időről időre felkeltek néhány hűséges férfiak, hogy új igazságot hirdessenek és régóta dédelgetett tévelygéseket leleplezzenek, a többség, miként Krisztus napjaiban a zsidók vagy Luther idejében a pápisták, megelégedett azzal, hogy úgy higgyen, ahogyan atyái hittek, és úgy éljen, ahogyan ők éltek. Ezért a vallás ismét formasággá korcsosult; és azok a tévedések és babonák, amelyeket félretettek volna, ha az egyház továbbra is Isten Igéjének világosságában járt volna, megmaradtak és megbecsülésben részesültek. Így a reformáció ihlette szellem fokozatosan kihalt, mígnem a protestáns egyházakban csaknem akkora szükség támadt a reformra, mint a római egyházban Luther idejében. Ugyanaz a világiasság és lelki tompultság volt jelen, ugyanaz az emberek véleménye iránti tisztelet, és az emberi elméleteknek Isten Igéje tanításai helyébe állítása.” A nagy küzdelem, 297.

If the fact that truth develops progressively throughout history is not recognized, then the significance of any new light in this final generation may very well be impossible to recognize. Once a person ceases to understand the progressive nature of “truth,” they automatically begin to rely upon traditions, customs and fallen human guidance.

Ha nem ismerjük fel azt a tényt, hogy az igazság a történelem során fokozatosan bontakozik ki, akkor e végső nemzedék bármely új világosságának jelentőségét nagyon is lehetetlen lesz felismerni. Mihelyt valaki megszűnik megérteni az „igazság” fokozatos természetét, önkéntelenül is a hagyományokra, szokásokra és a bukott emberi vezetésre kezd támaszkodni.

The methodology that Miller employed is a waymark that runs through the entire prophetic line which presents a testimony of the development of biblical truth that began with the apostles. Yet in the waymark represented by Miller, we find a beginning that demands a counterpart at the end. Most never understand these realities, but not so with Satan.

A Miller által alkalmazott módszertan olyan útjelző, amely végighúzódik az egész prófétai vonalon, és tanúságot tesz a bibliai igazság fejlődéséről, amely az apostolokkal kezdődött. Ám a Miller által jelképezett útjelzőben olyan kezdetet találunk, amely a végén megköveteli a maga megfelelő párját. E valóságokat a legtöbben soha nem értik meg, de nem így Sátán.

Satan has resisted the truth and its development from his rebellion in heaven onward. When it reached the point in history that the reformers began to distinctly understand how to study the Bible, Satan did as he always does and he introduced counterfeits. The historical evidence of his work of counterfeiting the truth identifies that Jesuits such as Ribera and Louis de Alcazar focused their counterfeit methodology specifically against the book of Revelation. The corrupted methodology that is called “preterism” began in the second and third centuries with two primary representatives of that false methodology. One was Eusebius of Caesarea (260–339), and Victorinus of Pettau (died circa 304). Both of these early historical figures promoted the methodology suggesting the book of Revelation was fulfilled during the time of the Roman Empire by such historical figures as the infamous emperor Nero.

Sátán a mennyben történt lázadásától fogva ellenállt az igazságnak és annak kibontakozásának. Amikor a történelemben elérkezett az a pont, hogy a reformátorok kezdtek világosan megérteni, miként kell tanulmányozni a Bibliát, Sátán azt tette, amit mindig is tesz: hamisítványokat vezetett be. Munkájának ama történelmi bizonyítéka, hogy meghamisította az igazságot, arra mutat rá, hogy a jezsuiták, mint például Ribera és Louis de Alcazar, hamisító módszertanukat kifejezetten a Jelenések könyve ellen összpontosították. Az a meghamisított módszertan, amelyet „preterizmusnak” neveznek, a második és harmadik században kezdődött e hamis módszertan két elsődleges képviselőjével. Az egyik Caesareai Euszebiosz (260–339), a másik Pettaui Victorinus volt (meghalt körülbelül 304-ben). Mindkét korai történelmi alak azt a módszertant támogatta, amely szerint a Jelenések könyve a Római Birodalom idején teljesedett be olyan történelmi személyek által, mint a hírhedt Néró császár.

In the nineteenth century John Darby (1800–1882) from the United Kingdom introduced another satanic methodology which was also inserted to the foot notes of the Trojan horse Bible called the Scofield Reference Bible which we have previously identified. “Dispensationalism” is a theological framework that divides history and God’s interaction with humanity into distinct periods, or ‘dispensations,’ in which God administers His plan in different ways. I note this at this point for this is one of the falsehoods that was introduced to the movement of Future for America by voices from the same area Darby had propagated his satanic ideas. Darby’s ideas that attacked Future for America were accompanied by the philosophy of the so-called modern-day “woke” movement which promotes the same anarchy represented by the French Revolution and the same licentiousness represented by Sodom and Gomorrah.

A tizenkilencedik században az Egyesült Királyságból származó John Darby (1800–1882) bevezetett egy másik sátáni módszertant, amelyet annak a trójai faló Bibliának is a lábjegyzeteibe illesztettek be, amelyet korábban Scofield Reference Bible-ként azonosítottunk. A „diszpenzacionalizmus” olyan teológiai keretrendszer, amely a történelmet és Isten emberiséggel való kapcsolatát elkülönülő korszakokra, vagyis „diszpenzációkra” osztja, amelyekben Isten különböző módokon igazgatja tervét. Ezt e ponton azért jegyzem meg, mert ez egyike azoknak a hamisságoknak, amelyeket ugyanarról a területről származó hangok vezettek be a Future for America mozgalmába, ahol Darby a maga sátáni eszméit terjesztette. Darbynak a Future for America ellen irányuló eszméi együtt jártak az úgynevezett mai „woke” mozgalom filozófiájával, amely ugyanazt az anarchiát mozdítja elő, amelyet a francia forradalom képviselt, és ugyanazt a kicsapongást, amelyet Sodoma és Gomora jelképezett.

Today the theologians of modern Adventism employ a system of dissecting the truths of the Bible based upon a two-fold system of biblical interpretation they employ to undermine and deny both the Bible and the Spirit of Prophecy. They identify men as either experts in biblical languages or as experts in biblical history. Thus, the theologians of Adventism today control the minds of Laodicean Adventism either by interpreting God’s Word based upon a fallen man’s understanding of history or fallen man’s understanding of language. These modern manifestations of error which have been often used to attack the message you are now reading will be addressed further in these articles when we consider the symbolism of the French Revolution. Satan is alive, and he knows his time is short. The last rule of Miller’s rules, number fourteen concludes with the following paragraph.

Napjaink modern adventizmusának teológusai a bibliai igazságok felboncolásának olyan rendszerét alkalmazzák, amely az általuk használt kettős bibliaértelmezési rendszeren alapul, hogy aláássák és megtagadják mind a Bibliát, mind a Prófétaság Lelkét. Az embereket vagy a bibliai nyelvek szakértőiként, vagy a bibliai történelem szakértőiként határozzák meg. Így az adventizmus mai teológusai a laodiceai adventizmus gondolkodását vagy úgy irányítják, hogy Isten Igéjét bukott ember történelemértelmezése alapján magyarázzák, vagy úgy, hogy azt bukott ember nyelvértelmezése alapján magyarázzák. A tévelygés e modern megnyilvánulásai, amelyeket gyakran használtak a most olvasott üzenet megtámadására, e cikkekben további tárgyalásra kerülnek majd, amikor a francia forradalom jelképrendszerét vizsgáljuk. Sátán él, és tudja, hogy ideje rövid. Miller szabályainak utolsó szabálya, a tizennegyedik, a következő bekezdéssel zárul.

> “The divinity taught in our schools is always founded on some sectarian creed. It may do to take a blank mind and impress it with this kind, but it will always end in bigotry. A free mind will never be satisfied with the views of others. Were I a teacher of youth in divinity, I would first learn their capacity and mind. If these were good, I would make them study the Bible for themselves, and send them out free to do the world good. But if they had no mind, I would stamp them with another’s mind, write bigot on their forehead, and send them out as slaves!” William Miller, Miller’s Works, volume 1, 24.

> „Az iskoláinkban tanított istentan mindig valamely felekezeti hitvallásra épül. Lehet, hogy alkalmas arra, hogy egy üres elmét megragadjanak vele és ilyenné formáljanak, de mindig vakbuzgóságban végződik. A szabad elme soha nem fog megelégedni mások nézeteivel. Ha az ifjúság tanítója volnék az istentanban, először megismerném képességeiket és gondolkodásukat. Ha ezek jók volnának, arra késztetném őket, hogy maguk tanulmányozzák a Bibliát, és szabadon bocsátanám ki őket, hogy jót tegyenek a világnak. De ha nem volna saját értelmük, másvalaki értelmével bélyegezném meg őket, homlokukra írnám: vakbuzgó, és úgy küldeném ki őket, mint szolgákat!” William Miller, Miller’s Works, 1. kötet, 24.

In the period just after John the Revelator lived, and in the days of the Reformation, Satan was actively producing false prophetic methodology to confuse and destroy true biblical analysis. What is sometimes missed in these historical facts is that all those satanic methodologies were aimed directly at no other book than the book of Revelation. That was the subject of each of these promoters of satanic confusion. The book of Revelation has always been Satan’s target. Satan knows it is the book of Revelation that he must war against. When we recognize this fact, we can then recognize another unseen reality, that is obscured by another significant truth.

Abban az időszakban, közvetlenül azután, hogy János, a Jelenések írója élt, valamint a reformáció napjaiban, Sátán tevékenyen hamis prófétai módszertanokat hozott létre, hogy összezavarja és megsemmisítse az igaz bibliai értelmezést. Ami olykor elkerüli a figyelmet e történelmi tényekkel kapcsolatban, az az, hogy mindazok a sátáni módszertanok közvetlenül nem más könyv, mint a Jelenések könyve ellen irányultak. Ez volt e sátáni zűrzavar minden egyes előmozdítójának tárgya. A Jelenések könyve mindig is Sátán célpontja volt. Sátán tudja, hogy a Jelenések könyve az a könyv, amely ellen hadat kell viselnie. Amikor ezt a tényt felismerjük, akkor egy másik, láthatatlan valóságot is felismerhetünk, amelyet egy másik jelentős igazság homályosít el.

The false methodology of the Jesuits was intended to prevent a clear understanding that the pope of the Roman church is the antichrist of Bible prophecy. Every single Protestant reformer came to recognize and identify this truth. Therefore, when the accurate history of men such as Ribera and Louis de Alcazar have been publicly presented in the past through word and publication the history men such as Ribera and Louis de Alcazar was used for the purpose of demonstrating the satanic efforts to prevent a correct understanding of the “man of sin.” The written or spoken testimonies exposing the purpose of the introduction of these satanic methodologies are correct as far as they go, but Satan was attempting to cover up more than simply the biblical proofs that identify the antichrist as the pope of Rome.

A jezsuiták hamis módszertanának célja az volt, hogy megakadályozza annak világos megértését, hogy a római egyház pápája a bibliai prófécia antikrisztusa. Minden egyes protestáns reformátor eljutott e felismerésre, és azonosította ezt az igazságot. Ezért amikor a múltban olyan férfiak, mint Ribera és Louis de Alcazar hiteles történetét nyilvánosan, szóban és kiadványok útján bemutatták, az olyan férfiak, mint Ribera és Louis de Alcazar történetét arra a célra használták fel, hogy bemutassák a helyes értelmezés megakadályozására irányuló sátáni erőfeszítéseket a „bűn emberével” kapcsolatban. Azok az írott vagy szóbeli bizonyságtételek, amelyek leleplezik e sátáni módszertanok bevezetésének célját, annyiban helyesek, ameddig terjednek, de Sátán többet próbált elfedni, mint pusztán azokat a bibliai bizonyítékokat, amelyek az antikrisztust Róma pápájaként azonosítják.

There are truths in the book of Revelation that have been covered up with the confusion produced by these false systems of biblical interpretation that are outside the subject of the man whose number is six, six, six. One of those truths is most definitely the truth represented when the seven churches are understood in their fullest development. There are truths located within the seven churches that speak directly to the history that got under way on September 11, 2001 and ends in the Sunday law crisis. Satan has been seeking to keep this light buried, and he invented the satanic methodologies to obscure several gems of truth located in the book of Revelation, not only the identification of the pope of Rome as the antichrist.

A Jelenések könyvében vannak olyan igazságok, amelyeket elfedett azoknak a hamis bibliaértelmezési rendszereknek a zűrzavara, amelyek kívül esnek annak az embernek a tárgykörén, akinek száma hatszázhatvanhat. Ezen igazságok egyike kétségkívül az az igazság, amely akkor tárul fel, amikor a hét gyülekezetet a maga legteljesebb kibontakozásában értjük meg. A hét gyülekezetben olyan igazságok rejlenek, amelyek közvetlenül szólnak arról a történelemről, amely 2001. szeptember 11-én vette kezdetét, és a vasárnaptörvény válságában ér véget. Sátán arra törekedett, hogy ezt a világosságot eltemetve tartsa, és ő alkotta meg azokat a sátáni módszertanokat, hogy elhomályosítson több igazsággyöngyöt is, amelyek a Jelenések könyvében találhatók, nem csupán a római pápa mint antikrisztus azonosítását.

Before “the man of sin” was revealed in 538, men such as Eusebius and Victorinus attacked the book of Revelation in an attempt to obscure the rise of the papal power. Later in history Christ fulfilled His promise to Thyatira and brought forth the morning star of the reformation (Wycliffe), and Satan thereafter brought forth two prominent historical figures to champion and carry on his satanic work. The long-drawn-out war over the development of truth that reaches its climax when the secret of the book of Revelation is unsealed, (just before the close of probation) includes light from the seven churches that Miller never recognized, nor did Sister White, but it can be easily shown that both Miller and the Spirit of Prophecy uphold the new light, for new light never contradicts old light.

Mielőtt „a bűn embere” 538-ban kijelentetett volna, olyan férfiak, mint Euszebiosz és Victorinus, megtámadták a Jelenések könyvét, hogy ily módon elhomályosítsák a pápai hatalom felemelkedését. Később a történelem folyamán Krisztus beteljesítette a Thyatirának tett ígéretét, és előhozta a reformáció hajnalcsillagát (Wycliffe-et), Sátán pedig ezután két kiemelkedő történelmi alakot támasztott, hogy képviseljék és továbbvigyék sátáni munkáját. Az igazság kibontakozása körüli, hosszúra nyúlt háború, amely akkor éri el tetőpontját, amikor a Jelenések könyvének titka feltöretik (közvetlenül a kegyelmi idő lezárulása előtt), magában foglal olyan világosságot a hét gyülekezetről, amelyet Miller soha nem ismert fel, és White testvérnő sem; mégis könnyen kimutatható, hogy mind Miller, mind a Prófétaság Lelke alátámasztja az új világosságot, mert az új világosság soha nem mond ellent a régi világosságnak.

> “It is a fact that we have the truth, and we must hold with tenacity to the positions that cannot be shaken; but we must not look with suspicion upon any new light which God may send, and say, Really, we cannot see that we need any more light than the old truth which we have hitherto received, and in which we are settled. While we hold to this position, the testimony of the True Witness applies to our cases its rebuke, ‘And knowest not that thou art wretched, and miserable, and poor, and blind, and naked.’ Those who feel rich and increased with goods and in need of nothing, are in a condition of blindness as to their true condition before God, and they know it not.” Review and Herald, August 7, 1894.

> „Tény, hogy nálunk van az igazság, és rendíthetetlen szilárdsággal kell ragaszkodnunk azokhoz az álláspontokhoz, amelyeket nem lehet megingatni; de nem szabad gyanakvással tekintenünk semmiféle új világosságra, amelyet Isten küldhet, és azt mondanunk: Valóban nem látjuk, hogy több világosságra volna szükségünk annál a régi igazságnál, amelyet mindeddig elfogadtunk, és amelyben megállapodtunk. Amíg ehhez az állásponthoz ragaszkodunk, az Igaz Tanú bizonyságtétele feddését a mi esetünkre alkalmazza: „És nem tudod, hogy te vagy a nyomorult, és nyavalyás, és szegény, és vak, és mezítelen.” Akik gazdagnak érzik magukat, és meggazdagodtak, és semmire sincs szükségük, azok a vakság állapotában vannak a tekintetben, hogy mi az ő valóságos állapotuk Isten előtt, és ezt nem tudják.” Review and Herald, 1894. augusztus 7.

The primary test for new light is whether it contradicts established truth, and whether it upholds the foundational truths.

Az új világosság elsődleges próbája az, hogy ellentmond-e a már megalapozott igazságnak, és hogy fenntartja-e az alapvető igazságokat.

> “When the power of God testifies as to what is truth, that truth is to stand forever as the truth. No after suppositions, contrary to the light God has given are to be entertained. Men will arise with interpretations of Scripture which are to them truth, but which are not truth. The truth for this time, God has given us as a foundation for our faith. He Himself has taught us what is truth. One will arise, and still another, with new light which contradicts the light that God has given under the demonstration of His Holy Spirit.” Selected Messages, book 1, 162.

> „Amikor Isten hatalma bizonyságot tesz arról, mi az igazság, annak az igazságnak örökké igazságként kell megállnia. Nem szabad helyet adni semmiféle későbbi feltevésnek, amely ellentétes azzal a világossággal, amelyet Isten adott. Férfiak támadnak majd, akiknek lesznek olyan szentírási magyarázataik, amelyek számukra igazságnak tűnnek, de valójában nem igazságok. Az erre az időre szóló igazságot Isten hitünk alapjául adta nekünk. Ő maga tanított meg bennünket arra, hogy mi az igazság. Felkel majd egyik, és utána másik is, új világossággal, amely ellentmond annak a világosságnak, amelyet Isten az Ő Szentlelke bizonyságtétele által adott.” Selected Messages, 1. könyv, 162.

Satan has had the book of Revelation as his target of attack from the time John recorded the messages contained therein. Jesus said:

Sátánnak a Jelenések könyve volt támadásának célpontja attól az időtől fogva, hogy János feljegyezte az abban foglalt üzeneteket. Jézus ezt mondta:

> But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them. Matthew 13:16, 17.

> A ti szemeitek pedig áldottak, mert látnak; és a ti füleitek, mert hallanak. Mert bizony mondom néktek, hogy sok próféta és igaz ember kívánta látni azokat, amiket ti láttok, és nem látták; és hallani azokat, amiket ti hallotok, és nem hallották. Máté 13:16–17.

The blessing attached to seeing and hearing is the blessing of understanding the message of the Revelation of Jesus Christ. When John represented those in the “last days” who see and hear the message he fell down to worship the angel Gabriel, who immediately informed John not to do it.

A látáshoz és halláshoz kapcsolódó áldás Jézus Krisztus kijelentésének üzenete megértésének áldása. Amikor János azokat képviselte, akik az „utolsó napokban” látják és hallják az üzenetet, leborult, hogy imádja Gábriel angyalt, aki azonnal figyelmeztette Jánost, hogy ezt ne tegye.

> And I John saw these things, and heard them. And when I had heard and seen, I fell down to worship before the feet of the angel which showed me these things. Then saith he unto me, See thou do it not: for I am thy fellowservant, and of thy brethren the prophets, and of them which keep the sayings of this book: worship God. Revelation 22:8, 9.

> És én, János, láttam ezeket, és hallottam ezeket. És amikor hallottam és láttam, leborultam, hogy imádjam annak az angyalnak lábai előtt, aki ezeket megmutatta nekem. Akkor így szólt hozzám: Meglásd, ezt ne tedd; mert szolgatársad vagyok, és a te atyádfiaié, a prófétáké, és azoké, akik megtartják e könyv mondásait: az Istent imádd. Jelenések 22:8, 9.

Gabriel and John are both created beings, who are only to worship the Creator. Many prophets and righteous men, including angels have desired to “see” and “hear” the message of the Midnight Cry when it is repeated at the end of the world.

Gábriel és János egyaránt teremtett lények, akiknek kizárólag a Teremtőt szabad imádniuk. Sok próféta és igaz ember, beleértve az angyalokat is, kívánta „látni” és „hallani” az Éjféli Kiáltás üzenetét, amikor az a világ végén ismételten elhangzik.

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> „Krisztus ezt mondta: »Boldogok a ti szemeitek, mert látnak; és a ti füleitek, mert hallanak. Mert bizony mondom néktek, hogy sok próféta és igaz ember kívánta látni azokat, amiket ti láttok, és nem látták; és hallani azokat, amiket ti hallotok, és nem hallották« [Máté 13:16, 17]. Boldogok a szemek, amelyek látták azokat a dolgokat, amelyek 1843-ban és 1844-ben láthatók voltak.

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.” Manuscript Releases, volume 21, 437.

> „Az üzenet adatott. És ne legyen késedelem az üzenet megismétlésében, mert az idők jelei teljesednek; a befejező munkát el kell végezni. Rövid idő alatt nagy mű fog végbemenni. Hamarosan Isten rendelése szerint olyan üzenet adatik, amely hangos kiáltássá duzzad. Akkor Dániel megáll az ő sorsrészében, hogy bizonyságot tegyen.” Manuscript Releases, 21. kötet, 437.

What righteous men (John) and their fellow servants (angels) desired to see was the final fulfillment of the Midnight Cry at the end of Adventism when the earth would be lightened by God’s glory. That final manifestation of power in the latter rain is brought about by the unsealing of the Revelation of Jesus Christ.

Amit az igaz emberek (János) és szolgatársaik (az angyalok) látni kívántak, az az Adventizmus végén felhangzó Éjféli Kiáltás végső beteljesedése volt, amikor a földet beragyogja Isten dicsősége. A késői esőben megnyilvánuló hatalomnak ezt a végső megjelenését a Jézus Krisztus kijelentésének felnyitása idézi elő.

> Of which salvation the prophets have inquired and searched diligently, who prophesied of the grace that should come unto you: Searching what, or what manner of time the Spirit of Christ which was in them did signify, when it testified beforehand the sufferings of Christ, and the glory that should follow. Unto whom it was revealed, that not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into. Wherefore gird up the loins of your mind, be sober, and hope to the end for the grace that is to be brought unto you at the revelation of Jesus Christ. 1 Peter 1:10–13.

> E felől az üdvösség felől tudakozódtak és szorgalmasan kutattak a próféták, akik a nektek szánt kegyelemről prófétáltak: kutatva, hogy mely vagy milyen időre mutatott a bennük levő Krisztus Lelke, amikor előre bizonyságot tett Krisztus szenvedéseiről és az azokat követő dicsőségről. Akiknek kijelentetett, hogy nem maguknak, hanem nekünk szolgáltak azokkal, amiket most hirdettek nektek azok, akik a mennyből küldött Szentlélek által prédikálták nektek az evangéliumot; amelyekbe az angyalok vágyakoznak betekinteni. Annakokáért felövezvén elmétek derekait, legyetek józanok, és teljes reménységgel várjátok azt a kegyelmet, amelyet Jézus Krisztus megjelenésekor hoznak majd el nektek. 1 Péter 1:10–13.

The prophets, righteous men and angels have desired to live in the time when the “grace” or the power of God, is poured out during the final fulfillment of the Midnight Cry. That “grace,” which is God’s creative power is brought to men when the Revelation of Jesus Christ is unsealed. Satan knows that the avenue to convey the creative power of God unto His people is accomplished by the message that is unsealed in the book of Revelation, and it has therefore been his supreme effort to confuse, suppress and cover up the light contained in the book of Revelation. That light is not simply the identification of the man of sin, for that truth has been fully documented by all the Protestant reformers centuries ago.

A próféták, az igaz emberek és az angyalok vágyakoztak arra, hogy abban az időben éljenek, amikor a „kegyelem”, vagyis Isten hatalma, kiárad az Éjféli Kiáltás végső beteljesedése során. Az a „kegyelem”, amely Isten teremtő hatalma, akkor jut el az emberekhez, amikor Jézus Krisztus Jelenése feltöretik. Sátán tudja, hogy az az út, amelyen Isten teremtő hatalma közöltetik az Ő népével, a Jelenések könyvében feltöretett üzenet által valósul meg, ezért legfőbb törekvése az volt, hogy összezavarja, elnyomja és elfedje a Jelenések könyvében foglalt világosságot. Az a világosság nem pusztán a bűn emberének azonosítása, mert azt az igazságot valamennyi protestáns reformátor már évszázadokkal ezelőtt teljes mértékben dokumentálta.

> I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet, Saying, I am Alpha and Omega, the first and the last: and, What thou seest, write in a book, and send it unto the seven churches which are in Asia; unto Ephesus, and unto Smyrna, and unto Pergamos, and unto Thyatira, and unto Sardis, and unto Philadelphia, and unto Laodicea. And I turned to see the voice that spake with me. And being turned, I saw seven golden candlesticks; And in the midst of the seven candlesticks one like unto the Son of man, clothed with a garment down to the foot, and girt about the paps with a golden girdle. His head and his hairs were white like wool, as white as snow; and his eyes were as a flame of fire; And his feet like unto fine brass, as if they burned in a furnace; and his voice as the sound of many waters. And he had in his right hand seven stars: and out of his mouth went a sharp twoedged sword: and his countenance was as the sun shineth in his strength. And when I saw him, I fell at his feet as dead. And he laid his right hand upon me, saying unto me, Fear not; I am the first and the last: I am he that liveth, and was dead; and, behold, I am alive for evermore, Amen; and have the keys of hell and of death. Write the things which thou hast seen, and the things which are, and the things which shall be hereafter. Revelation 1:10–19.

> Lélekben valék az Úrnak napján, és hallék hátam mögött nagy szót, mint egy trombitáét, amely ezt mondta: Én vagyok az Alfa és az Omega, az első és az utolsó; és: Amit látsz, írd meg könyvben, és küldd el az Ázsiában levő hét gyülekezetnek: Efézusba, Smirnába, Pergámumba, Tiatirába, Szárdiszba, Filadelfiába és Laodiceába. És megfordulék, hogy lássam a szót, amely velem beszélt. És megfordulván, láték hét arany gyertyatartót; és a hét gyertyatartó között hasonlót az Ember Fiához, bokáig érő ruhába öltözve, és mellén aranyövvel körülövezve. Feje pedig és haja fehérek valának, mint a fehér gyapjú, mint a hó; és szemei olyanok, mint a tűzláng; és lábai hasonlók valának az izzó kemencében meghevített fényes érchez; és szava olyan, mint sok vizek zúgása. És jobb kezében hét csillag vala; és szájából kétélű éles kard jött ki; és orcája olyan volt, mint a nap, amikor fénylik az ő erejében. És mikor láttam őt, lábaihoz estem, mint egy halott. És reám veté jobb kezét, mondván nékem: Ne félj; én vagyok az első és az utolsó, és az élő; pedig halott valék, és ímé élek örökkön-örökké, Ámen; és nálam vannak a pokolnak és a halálnak kulcsai. Írd meg, amiket láttál, és amik vannak, és amik ezek után lesznek. Jelenések 1:10–19.

While Adventism upheld the “historicist” methodology they recognized that all the churches of Revelation two and three are repeated in the final church. Unfortunately, at the end of the nineteenth century Satan was already closing Adventism’s eyes to the sacred methodology, the protection of, and the practice of being an essential part of their responsibility as “the depositaries of the great truths of prophecy.” Even as the methodology was being set aside in Adventism, there were still those who applied the sacred methodology. We use the book, Story of the Seer of Patmos as a witness to the fact that applying all the churches to the history of Laodicea is a valid application of prophecy. The following are excerpts from that book that make the point I am referring to.

Miközben az adventizmus fenntartotta a „historicista” módszertant, felismerték, hogy a Jelenések könyve második és harmadik fejezetében szereplő összes gyülekezet megismétlődik a végső gyülekezetben. Sajnálatos módon a tizenkilencedik század végére Sátán már elhomályosította az adventizmus szemét a szent módszertan, annak védelme, valamint annak gyakorlása iránt, jóllehet ezek felelősségük lényeges részét képezték mint „a prófécia nagy igazságainak letéteményesei”. Még akkor is, amikor az adventizmusban félretették a módszertant, voltak még olyanok, akik alkalmazták a szent módszertant. A Patmosz látójának története című könyvet tanúként használjuk annak bizonyítására, hogy az összes gyülekezet Laodicea történetére való alkalmazása a prófécia érvényes alkalmazása. Az alábbiak e könyvből vett részletek, amelyek azt a gondolatot támasztják alá, amelyre utalok.

> “It should be remembered that, as the experience of Ephesus, Smyrna, and Pergamos, will be repeated in the last church before the second coming of Christ, so the history of Thyatira will have its counterpart in the last generation.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 69.

> „Emlékezetben kell tartani, hogy miként Efezus, Szmirna és Pergamon tapasztalata meg fog ismétlődni az utolsó egyházban Krisztus második eljövetele előtt, úgy Thyatira történetének is meglesz a maga megfelelője az utolsó nemzedékben.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 69.

Haskell correctly points out that the experience of the first four churches is repeated, or as he says, “will have its counterpart in the last generation.”

Haskell helyesen mutat rá arra, hogy az első négy egyház tapasztalata megismétlődik, vagy amint ő mondja: „megtalálja majd a maga megfelelőjét az utolsó nemzedékben.”

> “He applied the test, but all pointed forward to the year 1843 as the time when the world must welcome its Saviour. The condition of the people at the first advent of Christ was now repeated.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 75.

> „Alkalmazta a próbát, de minden az 1843. esztendőre mutatott előre mint arra az időre, amikor a világnak üdvözölnie kell Üdvözítőjét. A nép állapota Krisztus első adventjekor most megismétlődött.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 75.

Haskell was speaking of William Miller identifying 1843 as the Second Coming of Christ, and identifies that the conditions of the first advent was repeated in the time of the Millerites. Haskell was correct, and Sister White confirms that Miller himself was represented by John the Baptist.

Haskell arról beszélt, hogy William Miller 1843-at Krisztus második eljövetelének időpontjaként azonosította, és rámutat arra, hogy az első advent feltételei megismétlődtek a milleriták idejében. Haskellnek igaza volt, és White testvérnő megerősíti, hogy magát Millert Keresztelő János képviselte.

> “As John the Baptist heralded the first advent of Jesus and prepared the way for His coming, so William Miller and those who joined with him proclaimed the second advent of the Son of God.” Early Writings, 229.

> „Amint Keresztelő János hirdette Jézus első eljövetelét, és előkészítette az utat az Ő eljövetelére, úgy William Miller és azok, akik csatlakoztak hozzá, Isten Fiának második eljövetelét hirdették.” Early Writings, 229.

Haskel even identifies that during the history of Pergamos, (the third church representing the compromise of Christianity with idolatry), the history of Sardis, the fifth church was repeated.

Haskel még azt is azonosítja, hogy Pergamos történelmének idején (a harmadik egyházéban, amely a kereszténység bálványimádással való megalkuvását jelképezi) megismétlődött Sardis, az ötödik egyház történelme.

> “There was a time in the history of Pergamos, when Christianity thought Paganism was dead; but in reality, the religion which was apparently vanquished, had conquered. Paganism baptized, stepped into the church. In the days of Sardis this history was repeated.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 75, 76.

> „Pergámosz történetében volt egy idő, amikor a kereszténység azt hitte, hogy a pogányság halott; valójában azonban a látszólag legyőzött vallás győzött. A megkeresztelt pogányság belépett az egyházba. Szárdisz napjaiban ez a történelem megismétlődött.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 75, 76.

Sardis was the church of the Reformation that woke up and protested against the satanic fallacies of the papacy, but before their work was finished, they had already began returning to Rome. They thought as did the church of Pergamos that papalism was dead, but in reality, it was still living. Haskell also identifies that upon the remnant church shines “the accumulated rays of all past ages.”

Szárdisz az a reformáció kori egyház volt, amely felébredt, és tiltakozott a pápaság sátáni tévedései ellen, ám mielőtt munkája befejeződött volna, máris visszaindult Róma felé. Úgy vélték, miként Pergamosz egyháza is, hogy a pápaság halott, valójában azonban még mindig élt. Haskell arra is rámutat, hogy a maradék egyházra „az elmúlt korszakok összegyűlt fénysugarai” ragyognak.

> “Upon this last church—the remnant,—shine the accumulated rays of all past ages.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 69.

> „E végső egyházra — a maradékra — ragyognak az elmúlt korszakok mind felhalmozódott sugarai.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 69.

I am not suggesting that Haskell recognized that the progressive history represented by the seven churches, was also fulfilled in the history of ancient Israel, but he certainly upholds that truth when he writes that “the accumulated rays of all past ages” “shine” upon “the last church.” Ancient Israel is included in the “rays of” “past ages.” And though he upholds the principles necessary to recognize the symbolism of the seven churches in ancient Israel’s history, I am uncertain how deeply he recognized the parallels represented in those symbols. I am also certain he did not recognize an even more important aspect of the histories represented by the seven churches, an aspect we are leading to.

Nem azt állítom, hogy Haskell felismerte volna: a hét gyülekezet által ábrázolt fokozatos történelem az ókori Izráel történetében is beteljesedett; de ezt az igazságot kétségtelenül fenntartja, amikor azt írja, hogy „minden elmúlt korszak összegyűlt sugarai” „ragyognak” „az utolsó gyülekezetre”. Az ókori Izráel is beletartozik az „elmúlt korszakok” „sugaraiba”. És noha fenntartja azokat az elveket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a hét gyülekezet szimbolikáját felismerjük az ókori Izráel történetében, bizonytalan vagyok afelől, milyen mélységben ismerte fel az e jelképekben ábrázolt párhuzamokat. Abban is bizonyos vagyok, hogy nem ismerte fel a hét gyülekezet által ábrázolt történelmek egy még fontosabb vonatkozását, azt a vonatkozást, amely felé most haladunk.

We will address this truth in our next article.

Ezzel az igazsággal a következő cikkünkben foglalkozunk.

Back to Articles