Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Four

Dániel könyve – Száznégy

Unveiling the Prophetic Rule: Understanding the Investigative and Executive Judgments in the Last Days

A prófétai szabály feltárása: A vizsgálati és végrehajtó ítéletek megértése az utolsó napokban

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are putting in place the prophetic rule that was identified by the Lion of the tribe of Judah in His work of unsealing the last six verses of Daniel eleven, at the “time of the end,” in 1989, when the Soviet Union was swept away by an secret alliance between Ronald Reagan and the pope of Rome. We have shown that the triple applications of Rome and the fall of Babylon identify the woman and the beast she rides upon and reigns over in Revelation seventeen.

Azon prófétai szabályt állítjuk fel, amelyet Júda törzsének Oroszlánja azonosított Dániel tizenegy utolsó hat versének felnyitására irányuló munkájában, „a vég idején”, 1989-ben, amikor a Szovjetuniót elsöpörte Ronald Reagan és Róma pápája közötti titkos szövetség. Megmutattuk, hogy Róma hármas alkalmazásai és Babilon bukása azonosítják az asszonyt és a fenevadat, amelyen ül és amely felett uralkodik a Jelenések tizenhetedik fejezetében.

The portrayal of the woman and the beast in chapters seventeen and eighteen identify the progressive judgment which God brings upon Modern Babylon, beginning at the soon-coming Sunday law and lasting until Michael stands up and human probation closes. That period of time marks the first part of God’s Executive Judgment that is accomplished with a mixture of His mercy. Then with the seven last plagues, no mercy is mixed with His judgments. The two steps have been also inferred in the Investigative Judgment, which began on October 22, 1844. The investigative judgment began with the investigation and judgment of the dead, and on September 11, 2001, the investigative judgment of the living began.

A tizenhetedik és tizennyolcadik fejezetben a nő és a fenevad ábrázolása azt a fokozatos ítéletet azonosítja, amelyet Isten a modern Babilonra hoz, a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénnyel kezdődően, és mindaddig tartva, amíg Mihály felkel, és az emberi kegyelmi idő lezárul. Ez az időszak Isten végrehajtó ítéletének első részét jelöli, amely irgalmának elegyével valósul meg. Azután pedig a hét utolsó csapással ítéleteivel már semmi irgalom nem elegyedik. E két lépés a vizsgálati ítéletben is felismerhető, amely 1844. október 22-én kezdődött. A vizsgálati ítélet a halottak megvizsgálásával és megítélésével kezdődött, és 2001. szeptember 11-én megkezdődött az élők vizsgálati ítélete.

The judgment of the living is also divided into two periods, the first beginning on September 11, 2001, with the investigation and judgment of those that are candidates to be among the one hundred and forty-four thousand, for judgment begins with the house of God. The investigative judgment of the dead was only accomplished upon those whose names had, at some time in their life, been recorded in the book of life. The names of the dead that were written and registered were then compared with the book of sins. If they had unconfessed sins their names were removed from the book of life. The investigative judgment of the Living is qualified as beginning with the house of God, whereas there needed to be no qualification in the investigative judgment of the dead.

Az élők ítélete szintén két időszakra oszlik; az első 2001. szeptember 11-én kezdődött azok kivizsgálásával és megítélésével, akik jelöltek arra, hogy a száznegyvennégyezer között legyenek, mert az ítélet Isten házán kezdődik. A halottak vizsgálati ítélete csak azokra terjedt ki, akiknek neve életük valamely időpontjában be volt írva az élet könyvébe. Azoknak a halottaknak a neveit, akik fel voltak jegyezve és nyilvántartásba voltak véve, ezután összevetették a bűnök könyvével. Ha voltak meg nem vallott bűneik, nevüket eltávolították az élet könyvéből. Az élők vizsgálati ítélete úgy van meghatározva, hogy Isten házán kezdődik, míg a halottak vizsgálati ítéleténél nem volt szükség efféle meghatározásra.

In the investigative judgment of the living, God’s Word was careful to identify that judgment during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand began at Jerusalem, which is God’s church. The Bible provides a second direct witness to this fact.

Az élők vizsgálati ítéletében Isten Igéje gondosan megjelölte, hogy az a száznegyvennégyezer elpecsételésének idején tartott ítélet Jeruzsálemben, vagyis Isten egyházában kezdődött. A Biblia egy második közvetlen tanúbizonyságot is szolgáltat e tényre.

> For the time is come that judgment must begin at the house of God: and if it first begin at us, what shall the end be of them that obey not the gospel of God? 1 Peter 4:17.

> Mert itt az ideje, hogy az ítélet Isten házán kezdődjék el; és ha először rajtunk kezdődik, mi lesz azoknak a végük, akik nem engedelmeskednek az Isten evangéliumának? 1 Péter 4:17.

The judgment of the living begins at Jerusalem, the house of God, and there is a specific time when that judgment begins. The judgment of the living begins in Jerusalem when the writer’s inkhorn goes through Jerusalem and places a mark upon the men and women who sigh and cry for the abominations that are done in the church and also the land.

Az élők ítélete Jeruzsálemnél, az Isten házánál kezdődik, és meghatározott ideje van annak, amikor ez az ítélet kezdetét veszi. Az élők ítélete Jeruzsálemben kezdődik, amikor az íródeák tintatartója végigmegy Jeruzsálemen, és jelet tesz azokra a férfiakra és nőkre, akik sóhajtoznak és kiáltanak azokért az utálatosságokért, amelyeket az egyházban és a földön is elkövetnek.

The class that does not obey the gospel is identified in Revelation chapter seven in contrast with the one hundred and forty-four thousand, where John there identifies them as the great multitude. The great multitude represents a class of living souls that are judged during the period of the judgment of the living who have not fully obeyed God’s law, for they have been worshipping on the pope’s day of the sun. At the soon-coming Sunday law in the United States those who have been sealed by the angel with the writer’s inkhorn in Ezekiel chapter nine, which is also the sealing of Revelation chapter seven, are lifted up as an ensign. Then those who are currently not obeying the gospel will be held accountable to the seventh-day Sabbath.

Az az osztály, amely nem engedelmeskedik az evangéliumnak, a Jelenések hetedik fejezetében a száznegyvennégyezerrel szembeállítva azonosíttatik, ahol János ott nagy sokaságként nevezi meg őket. A nagy sokaság az élő lelkeknek egy olyan osztályát jelképezi, akik az élők ítéletének időszakában ítéltetnek meg, s akik nem engedelmeskedtek teljesen Isten törvényének, mert a pápa napján, a Nap napján imádkoztak. Az Egyesült Államokban hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény idején azok, akiket az Ezékiel kilencedik fejezetében szereplő íróeszközt tartó angyal pecsételt meg, ami egyúttal a Jelenések hetedik fejezetének pecsételése is, zászlóként emeltetnek fel. Akkor azok, akik jelenleg nem engedelmeskednek az evangéliumnak, felelősségre vonatnak majd a hetedik napi szombat tekintetében.

> “But Christians of past generations observed the Sunday, supposing that in so doing they were keeping the Bible Sabbath; and there are now true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion, who honestly believe that Sunday is the Sabbath of divine appointment. God accepts their sincerity of purpose and their integrity before Him. But when Sunday observance shall be enforced by law, and the world shall be enlightened concerning the obligation of the true Sabbath, then whoever shall transgress the command of God, to obey a precept which has no higher authority than that of Rome, will thereby honor popery above God. He is paying homage to Rome and to the power which enforces the institution ordained by Rome. He is worshiping the beast and his image. As men then reject the institution which God has declared to be the sign of His authority, and honor in its stead that which Rome has chosen as the token of her supremacy, they will thereby accept the sign of allegiance to Rome—‘the mark of the beast.’ And it is not until the issue is thus plainly set before the people, and they are brought to choose between the commandments of God and the commandments of men, that those who continue in transgression will receive ‘the mark of the beast.’” The Great Controversy, 449.

> „A múlt nemzedékeinek keresztényei azonban a vasárnapot tartották meg, abban a feltevésben, hogy ezáltal a Biblia szombatját őrzik meg; és ma is minden egyházban vannak igaz keresztények — a római katolikus közösséget sem kivéve —, akik őszintén hiszik, hogy a vasárnap az Istentől rendelt szombat. Isten elfogadja szándékuk őszinteségét és az előtte való becsületességüket. Ám amikor a vasárnap megtartását törvény fogja kikényszeríteni, és a világ megvilágosítást kap az igaz szombat kötelező voltáról, akkor mindaz, aki áthágja Isten parancsát, hogy engedelmeskedjék egy olyan előírásnak, amelynek nincs magasabb tekintélye Rómáénál, ezáltal a pápaságot fogja Isten fölé helyezve tisztelni. Hódolatát Rómának és annak a hatalomnak adja, amely a Róma által elrendelt intézményt kikényszeríti. Imádja a fenevadat és annak képét. Amikor tehát az emberek elvetik azt az intézményt, amelyről Isten kijelentette, hogy az az Ő hatalmának jele, és helyette azt tisztelik, amelyet Róma az ő felsőbbsége jeléül választott, akkor ezáltal elfogadják a Róma iránti hűség jelét — „a fenevad bélyegét”. És csak akkor, amikor a kérdés ily módon világosan az emberek elé tárul, és választás elé kerülnek Isten parancsolatai és emberek parancsolatai között, akkor fogják azok, akik továbbra is a törvényszegésben maradnak, megkapni „a fenevad bélyegét”. The Great Controversy, 449.

The ensign of those who are sealed are who calls those who obey not the gospel into obedience.

Azoknak a zászlaja, akik el vannak pecsételve, az, aki azokat, akik nem engedelmeskednek az evangéliumnak, engedelmességre hívja.

> And in that day there shall be a root of Jesse, which shall stand for an ensign of the people; to it shall the Gentiles seek: and his rest shall be glorious. And it shall come to pass in that day, that the Lord shall set his hand again the second time to recover the remnant of his people, which shall be left, from Assyria, and from Egypt, and from Pathros, and from Cush, and from Elam, and from Shinar, and from Hamath, and from the islands of the sea. And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:10–12.

> És lesz ama napon Isai gyökere, aki zászlóul áll a népek előtt; hozzá folyamodnak majd a pogányok, és nyugodalma dicsőséges lesz. És lesz ama napon, hogy az Úr másodszor nyújtja ki kezét, hogy visszaszerezze népének maradékát, amely megmarad Asszíriából, Egyiptomból, Pathroszból, Kúsból, Élamból, Sineárból, Hamátból és a tenger szigeteiről. És zászlót emel a nemzetek előtt, összegyűjti Izráel számkivetettjeit, és egybegyűjti Júda szétszórtjait a föld négy szegletéről. Ésaiás 11:10–12.

Those who currently do not obey not the gospel are judged while they are living, but their judgment must follow the investigative judgment of the living one hundred and forty-four thousand, for they can only be warned by seeing men and women with the seal of God during the crisis of the soon coming Sunday law.

Azok, akik jelenleg nem engedelmeskednek az evangéliumnak, életük idején ítéltetnek meg, ám ítéletüknek követnie kell az élő száznegyvennégyezer vizsgálati ítéletét, mert csak úgy kaphatnak figyelmeztetést, hogy a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény válsága idején meglátják a férfiakat és nőket Isten pecsétjével.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> „A Szentlélek munkája az, hogy meggyőzze a világot a bűnről, az igazságról és az ítéletről. A világot csak úgy lehet figyelmeztetni, ha látja, hogy azok, akik hisznek az igazságban, az igazság által megszentelődve, magasztos és szent elvek szerint cselekszenek, és emelkedett, fennkölt értelemben megmutatják a választóvonalat azok között, akik megtartják Isten parancsolatait, és azok között, akik lábbal tapodják azokat. A Lélek megszentelő munkája jelzi a különbséget azok között, akik viselik Isten pecsétjét, és azok között, akik hamis nyugalomnapot tartanak. Amikor eljön a próba, világosan megmutatkozik majd, mi a fenevad bélyege. Ez a vasárnap megtartása. Azok, akik az igazság meghallása után is továbbra is szentnek tekintik e napot, magukon viselik a bűn emberének ismertetőjegyét, aki arra gondolt, hogy megváltoztatja az időket és a törvényt.” Bible Training School, 1903. december 1.

The executive judgment, which is where the work of the third Elijah is accomplished, begins at the soon-coming Sunday law. It is two periods of time; in the first period God’s judgments are mixed with mercy for those who do not now obey the gospel, and then it is followed by the seven last plagues that are poured out without mercy.

A végrehajtó ítélet, amelyben a harmadik Illés munkája beteljesedik, a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénnyel veszi kezdetét. Két időszakból áll: az első időszakban Isten ítéletei irgalommal elegyednek azok iránt, akik most nem engedelmeskednek az evangéliumnak, ezt pedig a hét utolsó csapás követi, amelyek irgalom nélkül áradnak ki.

> “Probationary time will not continue much longer. Now God is withdrawing his restraining hand from the earth. Long has he been speaking to men and women through the agency of his Holy Spirit; but they have not heeded the call. Now he is speaking to his people, and to the world, by his judgments. The time of these judgments is a time of mercy for those who have not yet had opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; his hand is still stretched out to save. Large numbers will be admitted to the fold of safety who in these last days will hear the truth for the first time.” Review and Herald, November 22, 1906.

> „A kegyelmi idő már nem tart sokáig. Isten most visszavonja visszatartó kezét a földről. Hosszú ideig szólt férfiakhoz és nőkhöz Szentlelke eszköze által, de nem hallgattak a hívásra. Most ítéletei által szól népéhez és a világhoz. Ezen ítéletek ideje a kegyelem ideje azok számára, akiknek még nem volt alkalmuk megismerni, mi az igazság. Az Úr gyengéden tekint majd rájuk. Irgalmas szíve megindul; keze még mindig ki van nyújtva, hogy megmentsen. Nagy sokaság vétetik fel a biztonság nyájába azok közül, akik e végső napokban először hallják majd az igazságot.” Review and Herald, 1906. november 22.

Those who obey not the gospel are the “other sheep,” Jesus promised to call, and they will hear His voice when He calls.

Akik nem engedelmeskednek az evangéliumnak, azok a „más juhok”, akiket Jézus megígérte, hogy elhív, és meghallják az Ő szavát, amikor hívja őket.

> And other sheep I have, which are not of this fold: them also I must bring, and they shall hear my voice; and there shall be one fold, and one shepherd. John 10:16.

> Más juhaim is vannak nékem, amelyek nem ebből az akolból valók: azokat is elő kell hoznom, és hallani fogják az én szómat; és lészen egy akol és egy pásztor. János 10:16.

The “voice” they hear is the second “voice” of Revelation chapter eighteen, that cries loudly at the soon-coming Sunday law when the judgment of the great whore is doubled, for she has filled up her probationary cup of sin.

Az általuk hallott „hang” a Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetének második „hangja”, amely hangosan kiált a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény idején, amikor a nagy parázna ítélete megkétszereződik, mert megtöltötte bűnének kegyelmi próbaidejére mért poharát.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils’ (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, ‘teaching for doctrines the commandments of men’ (Matthew 15:9).

> „A próféta ezt mondja: »Láttam egy másik angyalt alászállni a mennyből, akinek nagy hatalma volt; és a föld megvilágosodott az ő dicsőségétől. És teljes erejéből, hatalmas szóval kiáltott, ezt mondván: Elesett, elesett a nagy Babilon, és ördögök lakóhelyévé lett« (Jelenések 18:1, 2). Ugyanez az az üzenet, amelyet a második angyal hirdetett. Babilon elesett, »mert az ő paráznasága haragjának borából adott inni minden pogány népnek« (Jelenések 14:8). Mi az a bor? — Az ő hamis tanításai. A világnak hamis szombatot adott a negyedik parancsolat szombatja helyett, és megismételte azt a hazugságot, amelyet Sátán elsőként mondott Évának az Édenben — a lélek természetes halhatatlanságát. Sok hasonló tévedést terjesztett el szerte a világon, »emberi parancsolatokat tanítván tudomány gyanánt« (Máté 15:9).”

> “When Jesus began His public ministry, He cleansed the Temple from its sacrilegious profanation. Among the last acts of His ministry was the second cleansing of the Temple. So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ (Revelation 18:4, 5).” Selected Messages, book 2, 118.

> „Amikor Jézus megkezdte nyilvános szolgálatát, megtisztította a Templomot annak szentségtörő meggyalázásától. Szolgálatának utolsó cselekedetei között volt a Templom második megtisztítása. Így a világ figyelmeztetésére végzendő utolsó munkában is két különálló felhívás hangzik el az egyházakhoz. A második angyal üzenete ez: „Leomlott, leomlott Babilon, ama nagy város, mert paráznasága haragjának borából adott inni minden népnek” (Jelenések 14:8). És a harmadik angyal üzenetének hangos kiáltásában egy szózat hallatszik a mennyből, amely ezt mondja: „Fussatok ki belőle, én népem, hogy ne legyetek részesek az ő bűneiben, és hogy az ő csapásaiból ne kapjatok. Mert bűnei az égig hatottak, és megemlékezett Isten az ő hamisságairól” (Jelenések 18:4, 5).” Selected Messages, 2. könyv, 118.

At the soon coming Sunday law in the United States the progressive executive judgment upon Modern Babylon commences, and the last period of the judgment of the living begins as the two judgments overlap. The third messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant work represents the work during the time of the judgment of the living that began on September 11, 2001, and ends when the last of those who currently do not obey the gospel hear the second voice of Revelation chapter eighteen, and come out of Babylon. That work identifies the purification and purging of the temple of the one hundred and forty-four thousand at the beginning of the ministry of the messenger who prepares the way, and then a purging and purification of the temple of the great multitude at the ending of the ministry of the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant.

Az Egyesült Államokban hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénnyel kezdetét veszi a progresszív végrehajtó ítélet a modern Babilon felett, és az élők ítéletének utolsó időszaka megkezdődik, mivel a két ítélet átfedi egymást. A harmadik hírnök, aki az útját készíti az Úr Szövetsége Hírnöke munkájának, azt a munkát jelképezi az élők ítéletének ideje alatt, amely 2001. szeptember 11-én kezdődött, és akkor ér véget, amikor azok közül az utolsók is, akik jelenleg nem engedelmeskednek az evangéliumnak, meghallják Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetének második hangját, és kijönnek Babilonból. Ez a munka az útját készítő hírnök szolgálatának kezdetén az egyszáznegyvennégyezer templomának megtisztítását és megtisztulását azonosítja, majd az Úr Szövetsége Hírnöke számára utat készítő hírnök szolgálatának végén a nagy sokaság templomának megtisztítását és megtisztulását.

At the soon coming Sunday law the manifestation of the power of God that occurred at Pentecost is repeated.

A hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény idején megismétlődik Isten hatalmának az a megnyilatkozása, amely pünkösdkor történt.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost. . . .

> „Egyikünk sem fogja valaha is megkapni Isten pecsétjét, amíg jellemünkön akár egyetlen folt vagy szenny marad. Ránk van bízva, hogy kijavítsuk jellemünk fogyatkozásait, hogy a lélek templomát minden tisztátalanságtól megtisztítsuk. Akkor hull ránk a késői eső, miként a korai eső hullott a tanítványokra pünkösd napján....”

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 214, 216.

> „Mit tesztek, testvéreim, az előkészület e nagy munkájában? Akik egyesülnek a világgal, a világi formát veszik magukra, és a fenevad bélyegére készülnek. Akik bizalmatlanok önmagukkal szemben, akik megalázzák magukat Isten előtt, és a lélek megtisztításával, az igazságnak való engedelmesség által — ezek a mennyei formát veszik magukra, és arra készülnek, hogy homlokukon viseljék Isten pecsétjét. Amikor a rendelet kiadatik, és a bélyeg rányomatik, jellemük tiszta és szeplőtelen marad örökkévalóságig.” Bizonyságtételek, 5. kötet, 214, 216.

It is here that a seeming discrepancy in the prophetic Word might be stumbled over, though it is not necessary to do so. At Pentecost in the time of the disciples the message that was empowered was not carried to the Gentiles, which are those who do not obey the gospel at the soon-coming Sunday law. The message that was empowered at Pentecost was carried to ancient Israel, that for another three and a half years were still in their final probationary time.

Itt lehetne fennakadni a prófétai Igében mutatkozó látszólagos ellentmondáson, noha erre nincs szükség. A tanítványok idejében, Pünkösdkor felhatalmazott üzenet nem jutott el a pogányokhoz, akik azok, akik nem engedelmeskednek az evangéliumnak a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény idején. Az a Pünkösdkor felhatalmazott üzenet az ősi Izráelhez jutott el, amely még további három és fél évig végső kegyelmi idejében volt.

> Seventy weeks are determined upon thy people and upon thy holy city, to finish the transgression, and to make an end of sins, and to make reconciliation for iniquity, and to bring in everlasting righteousness, and to seal up the vision and prophecy, and to anoint the most Holy. Daniel 9:24.

> Hetven hét rendeltetett a te népedre és a te szent városodra, hogy véget vessenek a törvényszegésnek, és befejezzék a bűnt, és engesztelést szerezzenek a hamisságért, és elhozzák az örök igazságot, és pecséttel megerősítsék a látomást és a próféciát, és felkenjék a Szentek Szentjét. Dániel 9:24.

The message that was empowered at Pentecost would not be carried to those who obeyed not the gospel until Stephen was stoned in the year 34. Sister White often identifies this fact.

A pünkösdkor erővel felruházott üzenet csak Istvánnak a 34. évben történt megkövezése után jutott el azokhoz, akik nem engedelmeskedtek az evangéliumnak. White testvérnő gyakran utal erre a tényre.

> “Then, said the angel, ‘He shall confirm the covenant with many for one week [seven years].’ For seven years after the Saviour entered on His ministry, the gospel was to be preached especially to the Jews; for three and a half years by Christ Himself; and afterward by the apostles. ‘In the midst of the week He shall cause the sacrifice and the oblation to cease.’ Daniel 9:27. In the spring of A. D. 31, Christ the true sacrifice was offered on Calvary. Then the veil of the temple was rent in twain, showing that the sacredness and significance of the sacrificial service had departed. The time had come for the earthly sacrifice and oblation to cease.

> „Azután így szólt az angyal: »És egy héten át [hét évig] sokakkal megerősíti a szövetséget.« A Megváltó szolgálatának megkezdése után hét éven át az evangéliumot különösképpen a zsidóknak kellett hirdetni; három és fél évig maga Krisztus által, azután pedig az apostolok által. »A hét közepén véget vet a véresáldozatnak és az ételáldozatnak.« Dániel 9:27. Kr. u. 31 tavaszán Krisztus, az igazi áldozat, feláldoztatott a Golgotán. Ekkor a templom kárpitja kettéhasadt, jelezve, hogy az áldozati szolgálat szentsége és jelentősége megszűnt. Elérkezett az ideje annak, hogy a földi véresáldozat és ételáldozat véget érjen.

> “The one week—seven years—ended in A. D. 34. Then by the stoning of Stephen the Jews finally sealed their rejection of the gospel; the disciples who were scattered abroad by persecution ‘went everywhere preaching the word’ (Acts 8:4); and shortly after, Saul the persecutor was converted, and became Paul, the apostle to the Gentiles.” The Desire of Ages, 233.

> „Az az egy hét — hét esztendő — Kr. u. 34-ben ért véget. Ekkor István megkövezése által a zsidók véglegesen megpecsételték az evangélium elutasítását; a tanítványok pedig, akik az üldözés következtében szétszóródtak, »mindenfelé jártak, hirdetve az igét« (ApCsel 8:4); és röviddel ezután Saul, az üldöző, megtért, és Pállá lett, a pogányok apostolává.” Jézus élete, 233.

The message which was empowered at Pentecost, fifty days after Christ’s resurrection, aligns with the Sunday law where the gospel calls Christ’s other flock out of Babylon, yet it was not for three and a half years after the cross that the Jews “sealed their rejection of the gospel,” and the message then went to the Gentiles, who are those who then did not obey the gospel. The seeming contradiction is magnified by the identification that in 34 AD the Jews sealed their rejection of the gospel, for Sister White says otherwise.

Az az üzenet, amely Krisztus feltámadása után ötven nappal, pünkösdkor nyert erőt, összhangban áll a vasárnaptörvénnyel, amikor az evangélium Babilonból hívja ki Krisztus másik nyáját; mégsem a kereszttől számított három és fél évig történt meg, hogy a zsidók „végleg megpecsételték az evangélium elutasítását”, és az üzenet ezután a pogányokhoz ment, akik akkor azok voltak, akik nem engedelmeskedtek az evangéliumnak. A látszólagos ellentmondást tovább fokozza az azonosítás, miszerint Kr. u. 34-ben a zsidók megpecsételték az evangélium elutasítását, mert White testvérnő másként mondja.

> “Since the whole ritual economy was symbolical of Christ, it had no value apart from Him. When the Jews sealed their rejection of Christ by delivering Him to death, they rejected all that gave significance to the temple and its services. Its sacredness had departed. It was doomed to destruction. From that day sacrificial offerings and the service connected with them were meaningless. Like the offering of Cain, they did not express faith in the Saviour. In putting Christ to death, the Jews virtually destroyed their temple. When Christ was crucified, the inner veil of the temple was rent in twain from top to bottom, signifying that the great final sacrifice had been made, and that the system of sacrificial offerings was forever at an end.” The Desire of Ages, 165.

> „Mivel az egész szertartási rend Krisztus jelképe volt, Nélküle semmi értéke sem volt. Amikor a zsidók Krisztus elutasítását azzal pecsételték meg, hogy halálra adták Őt, elvetettek mindent, ami a templomnak és szolgálatainak jelentőséget adott. Szent volta eltávozott. Pusztulásra volt ítélve. Attól a naptól fogva az áldozati felajánlások és a velük kapcsolatos szolgálat értelmetlenné váltak. Káin áldozatához hasonlóan nem fejeztek ki hitet a Megváltóban. Amikor a zsidók Krisztust halálra adták, valójában lerombolták templomukat. Amikor Krisztust megfeszítették, a templom belső kárpitja felülről az aljáig kettéhasadt, jelezve, hogy a nagy, végső áldozat megtörtént, és hogy az áldozati felajánlások rendszere örökre véget ért.” Jézus élete, 165.

Did the Jews seal their rejection of the gospel at the stoning of Stephen or the cross of Christ? This seeming contradiction is associated with the seeming contradiction of identifying the manifestation of the power of God at Pentecost to the soon-coming Sunday law.

A zsidók István megkövezésekor, vagy Krisztus keresztjénél pecsételték meg az evangélium elutasítását? Ez a látszólagos ellentmondás összefügg azzal a látszólagos ellentmondással, amely Isten hatalmának pünkösdkor történt megnyilvánulását a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvénnyel azonosítja.

We intend to sort the seeming contradiction out in the next article, but I wish to remind us that the purpose of this particular consideration is based upon the fact that is identified by the prophets that God’s Laodicean people in the last days do not understand the judgment. We have taken time to review the various periods and purposes of the judgment in order to be clear about how the investigative and executive judgments both meet at the soon-coming Sunday law. In order to see the revelation associated with the seeming contradictions we have just raised these elements needed to be reviewed.

A következő cikkben szándékozunk tisztázni ezt a látszólagos ellentmondást, de szeretném emlékeztetni magunkat arra, hogy e jelen vizsgálódás célja azon a tényen alapul, amelyet a próféták azonosítanak, nevezetesen hogy Isten végidei laodiceai népe nem érti az ítéletet. Időt szántunk arra, hogy áttekintsük az ítélet különböző időszakait és céljait, hogy világosan lássuk, miként találkozik egymással a vizsgálati és a végrehajtó ítélet a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénynél. Ahhoz, hogy meglássuk a most felvetett látszólagos ellentmondásokhoz kapcsolódó kinyilatkoztatást, szükséges volt ezen elemeket áttekinteni.

We will continue this study in the next article.

E tanulmányt a következő cikkben folytatjuk.

> “Roman Catholics acknowledge that the change in the Sabbath was made by their church, and they cite this very change as evidence of the supreme authority of the church. They declare that by observing the first day of the week as the Sabbath, Protestants are recognizing her power to legislate in divine things. The Roman church has not relinquished her claim to infallibility; and when the world and the Protestant churches accept a spurious Sabbath of her creating, while they reject the Sabbath of Jehovah, they virtually acknowledge this claim. They may cite the authority for this change, but the fallacy of their reasoning is easily discerned. The papist is sharp enough to see that Protestants are deceiving themselves, willingly closing their eyes to the facts in the case. As the Sunday institution gains favor, he rejoices, feeling assured that it will eventually bring the whole Protestant world under the banner of Rome.

> A római katolikusok elismerik, hogy a szombat megváltoztatását az ő egyházuk vitte véghez, és éppen erre a változtatásra hivatkoznak az egyház legfőbb tekintélyének bizonyítékaként. Kijelentik, hogy amikor a protestánsok a hét első napját ünneplik szombatként, ezzel elismerik az egyház hatalmát arra, hogy isteni dolgokban törvényeket hozzon. A római egyház nem mondott le tévedhetetlenségre vonatkozó igényéről; és amikor a világ és a protestáns egyházak elfogadnak egy hamis szombatot, amelyet ő alkotott, miközben elvetik Jehova szombatját, ezzel valójában elismerik ezt az igényt. Hivatkozhatnak ugyan e változtatás tekintélyére, de érvelésük hamissága könnyen felismerhető. A pápista elég éleslátó ahhoz, hogy észrevegye: a protestánsok önmagukat ámítják, készakarva hunyva szemet az ügy tényei fölött. Amint a vasárnap intézménye egyre nagyobb kedvezésre talál, ő örvendezik, abban a bizonyosságban, hogy az végül az egész protestáns világot Róma zászlaja alá fogja hozni.

> “The change of the Sabbath is the sign or mark of the authority of the Roman church. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false Sabbath in the place of the true, are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. The mark of the beast is the papal Sabbath, which has been accepted by the world in the place of the day of God’s appointment.

> „A szombat megváltoztatása a római egyház tekintélyének jele vagy bélyege. Azok, akik a negyedik parancsolat igényeit megértve úgy döntenek, hogy az igaz helyett a hamis szombatot tartják meg, ezáltal hódolatot adnak annak a hatalomnak, amely egyedül rendelte el azt. A fenevad bélyege a pápai szombat, amelyet a világ Isten által rendelt napja helyett elfogadott.

> “But the time to receive the mark of the beast, as designated in prophecy, has not yet come. The testing time has not yet come. There are true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion. None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit Sabbath, and when the loud cry of the third angel shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast in their foreheads or in their hands.

> „Ám a vadállat bélyegének felvételére kijelölt idő, amint azt a prófécia meghatározza, még nem érkezett el. A próbatétel ideje még nem jött el. Minden egyházban vannak igaz keresztények, beleértve a római katolikus közösséget is. Senki sem kárhoztatik addig, míg világosságot nem kapott, és meg nem látta a negyedik parancsolat kötelező voltát. Ám amikor kibocsáttatik a hamis szombat megtartását kikényszerítő rendelet, és amikor a harmadik angyal hangos kiáltása figyelmezteti az embereket a vadállat és képmása imádására, a választóvonal világosan megvonatik a hamis és az igaz között. Akkor azok, akik továbbra is a törvényszegésben maradnak, homlokukon vagy kezükön veszik fel a vadállat bélyegét.”

> “With rapid steps we are approaching this period. When Protestant churches shall unite with the secular power to sustain a false religion, for opposing which their ancestors endured the fiercest persecution, then will the papal Sabbath be enforced by the combined authority of church and state. There will be a national apostasy, which will end only in national ruin.” Bible Training School, February 2, 1913.

> „Gyors léptekkel közeledünk ehhez az időszakhoz. Amikor a protestáns egyházak a világi hatalommal egyesülnek, hogy egy hamis vallást támogassanak, amelynek ellenzése miatt őseik a leghevesebb üldöztetést szenvedték el, akkor a pápai szombatot egyház és állam egyesített tekintélyével fogják kikényszeríteni. Nemzeti hitehagyás következik be, amely csak nemzeti pusztulásban ér véget.” Bible Training School, 1913. február 2.

Back to Articles