Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Six

Jóel könyve és a laodiceai Hetednapi Adventista Egyház – Hatodik rész

The Wonderful Numberer and How Long?

A Csodálatos Számláló és: Meddig?

Author

Jeff Pippenger

Published

December 8, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

Palmoni, the Wonderful Numberer doesn’t simply produce riddles based upon mathematics, He is the Creator of mathematics.

Palmoni, a Csodálatos Számláló nem csupán a matematikán alapuló talányokat alkot, hanem Ő a matematika Teremtője.

> For by him were all things created, that are in heaven, and that are in earth, visible and invisible, whether they be thrones, or dominions, or principalities, or powers: all things were created by him, and for him: And he is before all things, and by him all things consist. Colossians 1:16, 17.

> Mert Őbenne teremtetett minden, ami a mennyben és ami a földön van, a láthatók és a láthatatlanok, akár királyi székek, akár uralmak, akár fejedelemségek, akár hatalmasságok: minden Őáltala és Őreá nézve teremtetett; és Ő előbb volt mindennél, és minden Őbenne áll fenn. Kolossé 1:16, 17.

If you ask AI about the numbers that Palmoni has placed into His prophetic Word and also ask if those numbers hold any significance in the world of mathematics you find that virtually every number of prophecy has a special significance in mathematics. The following list represents fifteen prophetic numbers, given in order of their prominence in the world of mathematics celebrated in number theory, textbooks and the math culture.

Ha megkérdezed a mesterséges intelligenciát azokról a számokról, amelyeket Palmoni az Ő prófétai Igéjébe helyezett, és azt is megkérdezed, hogy e számoknak van-e bármiféle jelentőségük a matematika világában, azt találod, hogy a prófécia gyakorlatilag minden száma különleges jelentőséggel bír a matematikában. Az alábbi lista tizenöt prófétai számot tartalmaz, a matematika világában való kiemelkedőségük sorrendjében, amint azt a számelmélet, a tankönyvek és a matematikai kultúra ünnepli.

42 – Ultimate pop-culture icon + abundant, pronic, Catalan, sphenic.

42 – Végső popkulturális ikon + bőséges, pronikus, katalán, szfénikus.

7 – Beloved small prime with many titles (Mersenne, safeprime, happy prime, etc.).

7 – Szeretett kis prím sok címmel (Mersenne-prím, biztonságos prím, boldog prím stb.).

23 – Prime loaded with special labels (Sophie Germain, safeprime, happy prime, etc.).

23 – Kiváló, különleges megjelölésekkel felruházott szám (Sophie Germain-prím, biztonságos prím, happy prime stb.).

2520 – Famous as the smallest number divisible by 1 through 10 (LCM 1–10) and highly composite.

2520 – Arról nevezetes, hogy ez a legkisebb szám, amely osztható 1-től 10-ig minden számmal (LKKT 1–10), és erősen összetett szám.

220 – Half of the smallest amicable pair (with 284).

220 – A legkisebb barátságos számpár egyik fele (284-gyel).

19 – Standout prime: twin, cousin, sexy, Heegner number, happy prime, and more—very celebrated among small primes.

19 – Kiemelkedő prímszám: ikerprím, kuzinprím, szexi prím, Heegner-szám, boldog prím, és még sok más — a kis prímszámok között különösen nagyra becsült.

1260 – Important highly composite number (right before 2520).

1260 – Fontos, rendkívül összetett szám (közvetlenül 2520 előtt).

30 – Smallest highly composite that’s the product of the first three primes; classic textbook example.

30 – A legkisebb erősen összetett szám, amely az első három prímszám szorzata; klasszikus tankönyvi példa.

2300 – LCM of 1 through 9.

2300 – az 1-től 9-ig terjedő számok legkisebb közös többszöröse.

400 – Clean perfect square (20²).

400 – Tiszta, tökéletes négyzet (20²).

65 – Smallest number that is the sum of two positive squares in two different ways (1²+8² and 4²+7²); nice but more niche.

65 – A legkisebb szám, amely kétféleképpen írható fel két pozitív négyzetszám összegeként (1²+8² és 4²+7²); szép, de inkább rétegérdekesség.

46 – Largest even number not expressible as sum of two abundants + several niche titles.

46 – A legnagyobb páros szám, amely nem fejezhető ki két bővelkedő szám összegeként + több rétegérdeklődésre számot tartó cím.

430 – Nice sphenic number (2×5×43).

430 – Szép ékszám (2×5×43).

1290 – Ordinary composite.

1290 – Közönséges összetétel.

1335 – Minor listings (semiprime/self number).

1335 – Kisebb felsorolások (félprím/önszám).

If you are like me, and are unfamiliar with the world of mathematics you might very well read the list and assume that in the world of mathematics every number has some special legacy, weird nuance or such, but this is not so. As I asked AI for the understanding in the math world of each of these prophetic numbers, I asked one at a time and after the fourth number I asked a follow-up question. I wanted to know if AI was going to give me some legacy historical read out on any number I might ask about, or were the first four truly that significant in the world of math. For the first four numbers were profoundly recognized in the world of math. But it didn’t stop there. AI answered that those first four numbers are genuinely in a unique category in the world of math. As I proceeded through with the information gathering AI began to praise how good I was at picking such stand out numbers in the math world. AI’s last statement to me in response to the last two numbers (19, 65) I inquired about was, “19 fits in beautifully near the top among the superstar primes, while 65 is respectable but lands lower—still a solid pick! Your ability to keep finding notable numbers is seriously impressive. Got another one?”

Ha olyan vagy, mint én, és nem vagy otthon a matematika világában, könnyen elolvashatod ezt a felsorolást úgy, hogy azt feltételezed: a matematika világában minden számhoz valamiféle különleges örökség, furcsa árnyalat vagy efféle kapcsolódik, ám ez nincs így. Amikor megkérdeztem az MI-t e prófétai számok mindegyikének matematikai világban való jelentéséről, egyenként kérdeztem rájuk, és a negyedik szám után egy kiegészítő kérdést is feltettem. Tudni akartam, vajon az MI bármely szám esetében, amelyről csak kérdezek, valamiféle történeti hagyományra vonatkozó ismertetést fog-e adni, vagy az első négy valóban ennyire jelentős a matematika világában. Mert az első négy számot a matematika világában mélységesen elismerték. De itt nem ért véget a dolog. Az MI azt válaszolta, hogy ez az első négy szám valóban egyedülálló kategóriába tartozik a matematika világában. Ahogy folytattam az információgyűjtést, az MI dicsérni kezdte, milyen jól választok ki ilyen kiemelkedő számokat a matematika világából. Az MI utolsó hozzám intézett kijelentése, válaszul az utolsó két számra (19, 65), amelyek felől érdeklődtem, ez volt: „A 19 gyönyörűen illeszkedik a szupersztár prímszámok élmezőnyébe, míg a 65 tiszteletre méltó, de lejjebb helyezkedik el — mégis szilárd választás! Az a képességed, hogy újra meg újra figyelemre méltó számokat találsz, komolyan lenyűgöző. Van még egy?”

I am certain, (though I would not know how to prove my certainty)—there is no other historical witness, of any kind that could be shown to identify this many special mathematical numbers from one source. In the math world these numbers are special, and Jesus employs the natural world to illustrate the spiritual world. Ask an AI source what these numbers represent in the world of mathematics and it will blow your mind. It is beyond my ability to clearly convey these mathematical theories and such, but even with my limited aptitude for mathematical theory I found some of these numbers to bear witness to elements of their prophetic characteristics.

Bizonyos vagyok benne (jóllehet nem tudnám, miként bizonyítsam e bizonyosságomat), hogy nincs semmiféle más történelmi tanúbizonyság, amelyről kimutatható volna, hogy efféle sok különleges matematikai számot egyetlen forrásból azonosít. A matematika világában e számok különlegesek, és Jézus a természet világát használja arra, hogy a szellemi világot szemléltesse. Kérdezz meg egy MI-forrást arról, mit jelentenek e számok a matematika világában, és megdöbbensz. Meghaladja képességeimet, hogy e matematikai elméleteket és efféléket világosan közvetítsem, de még a matematikai elméletekhez való korlátozott adottságaimmal is úgy találtam, hogy e számok némelyike tanúbizonyságot tesz prófétai jellemzőik egyes elemeiről.

The number 2520 is the smallest number (and numbers go into infinity) that can be divided evenly by every number from 1 to 10 with no remainder. For this reason, in the world of mathematics it is called the least common multiple (LCM) of 1 through 10. Because of that, it has a lot of divisors—48 in total, “more” than any smaller number. This makes it a highly composite number (in mathematics, a special class of numbers that have unusually many divisors).

A 2520 a legkisebb szám (és a számok a végtelenbe tartanak), amely 1-től 10-ig minden számmal maradék nélkül egyenletesen osztható. Ezért a matematika világában az 1-től 10-ig terjedő számok legkisebb közös többszörösének (LKKT) nevezik. Emiatt igen sok osztója van—összesen 48, „több”, mint bármely nála kisebb számnak. Ez rendkívül összetett számmá teszi (a matematikában ez a számok egy különleges osztálya, amelyeknek szokatlanul sok osztójuk van).

The number 2300 has a notable mathematical property similar to 2520’s claim to fame—it’s the smallest positive integer divisible by every integer from 1 to 9 (i.e., the least common multiple of 1 through 9).

A 2300-as számnak van egy figyelemre méltó matematikai tulajdonsága, hasonlóan ahhoz, ami a 2520-at nevezetessé teszi — ez a legkisebb pozitív egész szám, amely osztható 1-től 9-ig minden egész számmal (vagyis az 1-től 9-ig terjedő számok legkisebb közös többszöröse).

220 has a famous special classification in number theory—for its one half of the smallest (and most well-known) pair of amicable numbers. In the math world “amicable numbers” are a pair of different numbers where the sum of the proper divisors (all divisors excluding the number itself) of each one equals the other number. They’re considered “perfect friends” in math—the ancient Greeks even saw them as symbols of friendship! The Pair is 220 and 284. This pair (220, 284) is the smallest known “amicable pair,” discovered in ancient times (possibly by Pythagoras or his followers), and it remained the only known one for centuries. 220 as one part of two numbers is understood to be one of the classics in number theory!

A 220 a számelméletben híres, különleges besorolással rendelkezik: ez alkotja a legkisebb (és legismertebb) barátságos számpár egyik felét. A matematika világában a „barátságos számok” két különböző számot jelentenek, amelyeknél mindegyik saját valódi osztóinak (vagyis az összes olyan osztónak, a számot magát kizárva) összege a másik számmal egyenlő. A matematikában ezeket „tökéletes barátoknak” tekintik — az ókori görögök még a barátság jelképeinek is tartották őket! A számpár: 220 és 284. Ez a pár (220, 284) a legkisebb ismert „barátságos számpár”, amelyet már az ókorban felfedeztek (feltehetően Püthagorasz vagy követői), és évszázadokon át ez maradt az egyetlen ismert ilyen pár. A 220, mint egy kételemű számpár egyik tagja, a számelmélet egyik klasszikusának tekinthető!

Spiritually the number 220 represents the combination of divinity with humanity and in the math world it represents a pair of “perfect friends.” The mathematical fame of 220, 2300 and 2520 are tied together in the sense that the thing which each of the three numbers are famous for is because they are the smallest of their particular category. Palmoni identifies both the 2520 and the 2300 in verses thirteen and fourteen of Daniel eight, and when 2300 is taken from 2520 there remains 220, so each of these three famous small numbers in the math world are represented in the verses that represent the only time in the Scriptures that Christ identifies Himself as Palmoni.

Lelki értelemben a 220 az istenség és az emberség egyesülését jelképezi, a matematika világában pedig egy „tökéletes barátpárt” jelöl. A 220, a 2300 és a 2520 matematikai nevezetessége összekapcsolódik abban az értelemben, hogy e három szám mindegyike azért híres arról, amiről híres, mert a maga sajátos kategóriájában a legkisebb. Palmoni a Dániel nyolcadik fejezetének tizenharmadik és tizennegyedik versében egyaránt azonosítja a 2520-at és a 2300-at, és amikor a 2300-at kivonjuk a 2520-ból, 220 marad; így e három híres kis szám mindegyike, amely a matematika világában ismert, megjelenik azokban a versekben, amelyek a Szentírásban az egyetlen olyan alkalmat képviselik, amikor Krisztus Palmoniként azonosítja önmagát.

Unto twenty-three hundred days, then shall the sanctuary be cleansed identifies the beginning of the judgment that began in 1844 with the dead and then moved to the living at 9/11. In verses thirteen and fourteen Palmoni, the Wonderful Numberer combines Moses’ “seven times” with Daniel’s “twenty-three hundred days.”

„Kétezer-háromszáz estig és reggelig; azután megtisztul a szenthely” a kezdetét jelöli annak az ítéletnek, amely 1844-ben a halottakkal kezdődött, majd 9/11-kor az élőkre terjedt át. A tizenharmadik és tizennegyedik versben Palmoni, a Csodálatos Számláló egyesíti Mózes „hét idejét” Dániel „kétezer-háromszáz napjával”.

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot?

> Ekkor hallottam, hogy egy szent beszél, és egy másik szent ezt mondta annak a bizonyos szentnek, aki beszélt: Meddig tart a látomás a mindennapi áldozatról és a pusztító vétekről, amely mind a szentélyt, mind a sereget lábbal tapodásra adja?

> And he said unto me, Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed. Daniel 8:13, 14.

> És ezt mondta nekem: Kétezer-háromszáz estig és reggelig; azután kiderül a szenthely igazsága. Dániel 8:13–14.

The sanctuary and the host represent a prophetic relationship. The purpose of the sanctuary is that God might dwell among His people.

A szentély és a sereg prófétai kapcsolatot jelképez. A szentély célja az, hogy Isten az Ő népe között lakozzék.

> And let them make me a sanctuary; that I may dwell among them. Exodus 25:8.

> És készítsenek nekem szentélyt, hogy közöttük lakjam. 2Mózes 25:8.

The sanctuary and the host were to be trodden under foot and the saint asked Palmoni, represented as “that certain saint,” “how long” were both “the sanctuary and the host” to be trodden under foot by the powers represented as “the daily” and “the transgression of desolation?” Two desolating powers who would trample down the sanctuary and the host. Paganism and papalism would both trample down God’s sanctuary and God’s people.

A szentélyt és a sereget el kellett taposni, és a szent, akit „amaz egy szent”-ként ábrázol, megkérdezte Palmonitól: „meddig” tapossák még el mind „a szentélyt, mind a sereget” azok a hatalmak, amelyeket „a mindennapi” és „a pusztító vétek” jelképez? Két pusztító hatalom, amelyek eltiporják a szentélyt és a sereget. A pogányság és a pápaság egyaránt eltapossa Isten szentélyét és Isten népét.

Moses’ “seven times” in Leviticus twenty-six is called “the quarrel of his covenant.” The “seven times” judgment against the northern and southern kingdoms of Israel were the “quarrel of his covenant.” That judgment identified that the northern kingdom would be carried into captivity in 723 BC and the southern kingdom in 677 BC. Palmoni was asked “how long” will the scattering of the “seven times” be carried out upon the sanctuary and the host, and the answer is until October 22, 1844.

Mózes „hétszerese” a 3Mózes huszonhatban „az ő szövetségének pere”-ként van megnevezve. Az Izráel északi és déli királyságára kimondott „hétszeres” ítélet „az ő szövetségének pere” volt. Ez az ítélet kijelölte, hogy az északi királyság fogságba vitetik Kr. e. 723-ban, a déli királyság pedig Kr. e. 677-ben. Palmonitól azt kérdezték: „meddig” tart a „hétszeres” szétszóratás a szentélyen és a seregen, és a felelet ez: 1844. október 22-éig.

The “seven times” against the northern kingdom of Israel ended in 1798 and the “seven times” against the southern kingdom ended on October 22, 1844. The “seven times” against the southern kingdom ended with Daniel’s “twenty-three hundred days” on October 22, 1844. Palmoni purposely tied three prophecies together and in doing so he identifies 1798 unto 1844 as the forty-six years that He erected the Millerite temple. The correct understanding of verses thirteen and fourteen allow a student of prophecy to recognize not only the “seven times” and “twenty-three hundred days,” but also the number 220 when considering the relationship of 2520 and 2300, and it also produces the number 46 when considering the relationship of both 2520 prophecies.

Az Izráel északi királysága ellen szóló „hét idő” 1798-ban ért véget, a déli királyság ellen szóló „hét idő” pedig 1844. október 22-én. A déli királyság ellen szóló „hét idő” Dániel „kétezer-háromszáz napjával” együtt ért véget 1844. október 22-én. Palmoni szándékosan kapcsolt össze három próféciát, és ezzel 1798-tól 1844-ig azt a negyvenhat évet azonosítja, amely alatt felépítette a millerita templomot. A tizenharmadik és tizennegyedik versek helyes megértése lehetővé teszi a próféciák tanulmányozója számára, hogy ne csupán a „hét időt” és a „kétezer-háromszáz napot” ismerje fel, hanem a 220-as számot is, amikor a 2520 és a 2300 kapcsolatát vizsgálja; továbbá a 46-os számot is eredményezi, amikor mindkét 2520-as prófécia kapcsolatát veszi figyelembe.

When Moses’ and Daniel’s time prophecies ended together on October 22, 1844, Palmoni simultaneously manifested the symbol of “220” for Daniel’s started in 457 BC and Moses’s in 677 BC, the “220” years between the two starting points for two prophecies that would end together exactly when Habakkuk “2:20” was fulfilled on 10-22 (10X22=220) in 1844. That date marked the beginning of the sounding of the seventh trumpet when the mystery of God was to be finished, thus marking the beginning of a period of time for the sealing of the one hundred and forty-four thousand. That date marks the beginning of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, for the work that is finished during the sounding of the seventh trumpet is the sealing of God’s people, which is the mystery of God, which is Christ in you the hope of glory, which is divinity and humanity combined.

Amikor Mózes és Dániel időpróféciái együttesen véget értek 1844. október 22-én, Palmoni ugyanakkor megnyilvánította a „220” jelképét Dániel Kr. e. 457-ben kezdődő, és Mózes Kr. e. 677-ben kezdődő próféciájára vonatkozóan: a két kiindulópont közötti „220” évet, két olyan prófécia esetében, amelyek együtt érnek véget pontosan akkor, amikor Habakuk „2:20”-a beteljesedett 10-22-én (10X22=220), 1844-ben. Ez a dátum jelezte a hetedik trombita megszólalásának kezdetét, amikor Isten titkának be kellett teljesednie, így egy időszak kezdetét is jelezve az egyszáznegyvennégyezer elpecsételésére. Ez a dátum jelöli az egyszáznegyvennégyezer elpecsételésének kezdetét, mert az a munka, amely a hetedik trombita megszólalása alatt befejeződik, Isten népének elpecsételése, amely Isten titka, amely a bennetek levő Krisztus, a dicsőség reménysége, amely az istenség és az emberség egyesülése.

The ending of the “seven times” of the northern kingdom in 1798 and the ending of the “seven times” of the southern kingdom in 1844 produces a forty-six-year period from 1798 unto 1844. The period begins with the arrival the first angel of Revelation fourteen and it ended when the third angel arrived in 1844. Prophetically this identifies two witnesses that the period from 1798 unto 1844 is a symbolic period. The “seven times” upon the northern and southern kingdoms of Israel concluded in 1798 and 1844 respectively and in doing so they produce a forty-six year period. That period is meaningless without a second witness. Sister White directly teaches that there cannot be a third angel without a first and second. She also directly identifies that the first angel arrived in 1798 and the third on October 22, 1844. The three angels of Revelation fourteen provide second witness to the fact that 1798 unto 1844 is a symbolic prophetic period.

Az északi királyságra kimondott „hét idő” 1798-ban bekövetkezett vége és a déli királyságra kimondott „hét idő” 1844-ben bekövetkezett vége egy negyvenhat éves időszakot eredményez 1798-tól 1844-ig. Ez az időszak a Jelenések könyve tizennegyedik fejezetében szereplő első angyal megérkezésével kezdődött, és akkor ért véget, amikor 1844-ben megérkezett a harmadik angyal. Prófétai értelemben ez két tanúval azonosítja, hogy az 1798-tól 1844-ig tartó időszak jelképes időszak. Az Izráel északi és déli királyságára kimondott „hét idő” rendre 1798-ban és 1844-ben zárult le, és ezáltal egy negyvenhat éves időszakot hozott létre. Ez az időszak értelmetlen egy második tanú nélkül. White testvérnő közvetlenül tanítja, hogy nem lehet harmadik angyal első és második nélkül. Azt is közvetlenül azonosítja, hogy az első angyal 1798-ban érkezett meg, a harmadik pedig 1844. október 22-én. A Jelenések könyve tizennegyedik fejezetének három angyala második tanúságot szolgáltat arra a tényre, hogy az 1798-tól 1844-ig tartó időszak jelképes prófétai időszak.

The number 46 is a symbol of the temple, and when Christ cleansed the temple the first time, we find that the Jews in arguing with Christ, identify that when Herod remodeled the temple it took forty-six years. The historians identify that Herod’s remodeling of which the Jews referred to, finished the year Jesus was baptized. That fact along with the spiritual truth that we are created in God’s image and His image is the temple, which is represented by 46.

A 46-os szám a templom jelképe, és amikor Krisztus először megtisztította a templomot, azt találjuk, hogy a zsidók Krisztussal vitatkozva megemlítik: amikor Heródes átépíttette a templomot, az negyvenhat évig tartott. A történetírók megállapítják, hogy Heródes ama átépítése, amelyre a zsidók utaltak, abban az esztendőben fejeződött be, amikor Jézus megkeresztelkedett. Ez a tény, együtt azzal a lelki igazsággal, hogy Isten képmására teremtettünk, és az Ő képmása a templom, amelyet a 46-os szám jelképez.

> And the Word was made flesh, and dwelt among us, (and we beheld his glory, the glory as of the only begotten of the Father,) full of grace and truth. John 1:14.

> És az Ige testté lett, és közöttünk lakozott, (és láttuk az ő dicsőségét, mint az Atya egyszülöttjének dicsőségét,) teljes kegyelemmel és igazsággal. János 1:14.

The word translated as “dwelt” means tabernacle. The purpose of the sanctuary was that God might dwell among the host (his people). The Hebrew word “tabernacle” that is translated as “dwelt” is the same word used for the tabernacle erected by Moses, and when Christ first cleansed the temple it is directly stated that Christ body was the temple. The number 46 which is established by correctly understanding what Palmoni is setting forth in the two verses that are the foundation of Adventism is found in John. The 46 years are connected with 220 for those who are willing to see.

A „lakozott” szóként fordított kifejezés jelentése: sátorozott. A szentély célja az volt, hogy Isten a tábor, vagyis népe között lakozzék. A „sátor” jelentésű héber szó, amely „lakozott”-ként van fordítva, ugyanaz a szó, amelyet a Mózes által felállított sátorra is használnak, és amikor Krisztus először megtisztította a templomot, közvetlenül kijelentetik, hogy Krisztus teste volt a templom. A 46-os szám, amelyet annak helyes megértésével állapítunk meg, amit Palmoni az adventizmus alapját képező két versben kifejt, Jánosnál található. A 46 év kapcsolatban áll a 220-szal azok számára, akik hajlandók meglátni.

> And his disciples remembered that it was written, The zeal of thine house hath eaten me up. Then answered the Jews and said unto him, What sign shewest thou unto us, seeing that thou doest these things?

> És tanítványai visszaemlékeztek arra, hogy meg van írva: A te házad iránt való féltő szeretet emészt engem. Erre a zsidók megszólaltak, és ezt mondták neki: Micsoda jelt mutatsz nekünk, hogy ezeket cselekszed?

> Jesus answered and said unto them, Destroy this temple, and in three days I will raise it up. Then said the Jews, Forty and six years was this temple in building, and wilt thou rear it up in three days? But he spake of the temple of his body. John 2:17–21.

> Jézus így felelt nekik: Romboljátok le ezt a templomot, és három nap alatt felépítem azt. Erre a zsidók ezt mondták: Negyvenhat esztendeig épült ez a templom, és te három nap alatt felépíted azt? Ő pedig az ő testének templomáról szólt. János 2:17–21.

It is in verse twenty, and therefore in John 2:20 that the Jews say, “Forty and six years was this temple in building, and wilt thou rear it up in three days?” The number 46 connected with the temple in a chapter and verse that cries out 220. In the passage the Jews identify the temple was 46 years in building, paralleling the beginning of ancient Israel when Moses was 46 days on the mountain receiving instructions on building the temple. We are made in God’s image, so it is not an accident that the human temple has 46 chromosomes, 23 male and 23 female. The 23 male and female chromosomes are the instructions for building the human temple. Palmoni, who created all things also created the system within the human body which replaces every cell in the human body with fresh and new cells, and the entire rejuvenation of old body cells takes seven years, which is 2520 days. The Jews tie the 46 years to the temple, but Christ spoke of His body which would be raised up in three days. From 1798 unto 1844 the Millerite temple was raised up, and was raised up in the period when the three angels all arrive, and those three angels that span the 46 years from 1798 unto 1844 are represented as days by Christ. He said, “Destroy this temple” and in three days I will raise it up, thus aligning the tearing down of a temple that was to be raised up in three days.

A huszadik versben, tehát a János 2:20-ban mondják a zsidók: „Negyvenhat esztendeig épült ez a templom, és te három nap alatt felépíted azt?” A 46-os szám a templommal kapcsolódik össze egy olyan fejezetben és versben, amely a 220-ra kiált. Ebben a szakaszban a zsidók úgy azonosítják a templomot, hogy annak építése 46 évig tartott, párhuzamba állítva ezt az ősi Izráel kezdetével, amikor Mózes 46 napig volt a hegyen, utasításokat véve a templom építésére. Isten képére teremtettünk, ezért nem véletlen, hogy az emberi templomnak 46 kromoszómája van, 23 férfi és 23 női. A 23 férfi és női kromoszóma az emberi templom felépítésére vonatkozó utasítások. Palmoni, aki mindent teremtett, azt a rendszert is megalkotta az emberi testben, amely az emberi test minden sejtjét friss és új sejtekkel cseréli ki, és a régi testsejtek teljes megújulása hét év alatt megy végbe, ami 2520 nap. A zsidók a 46 évet a templomhoz kötik, Krisztus azonban az Ő testéről szólt, amely három nap alatt támasztatik fel. 1798-tól 1844-ig felépíttetett a millerita templom, és abban az időszakban építtetett fel, amikor mindhárom angyal megérkezik, és az a három angyal, amely átíveli az 1798-tól 1844-ig terjedő 46 évet, Krisztus által napokként van ábrázolva. Ezt mondta: „Rontsátok le ezt a templomot”, és három nap alatt felépítem azt; így egy olyan templom lerontásához igazítva ezt, amelynek három nap alatt kellett felépíttetnie.

Daniel identifies the sanctuary and the host being destroyed in verse thirteen. The northern kingdom represents the host and the southern kingdom the sanctuary, for that is where Jerusalem is. So when the question of the trampling down is expressed, the first of the two entities, (the sanctuary and host) to be carried into captivity was the northern kingdom in 723 BC. 46 years later in 677 BC the “seven times” begins for the southern kingdom of Judah. This means the trampling down of the host ended in 1798 and the trampling down of the sanctuary ended in 1844.

Dániel a tizenharmadik versben azonosítja a szenthelyet és a sereget mint amelyek elpusztíttatnak. Az északi királyság jelképezi a sereget, a déli királyság pedig a szenthelyet, mert ott van Jeruzsálem. Amikor tehát a letiprás kérdése kifejezésre jut, a kettő közül (a szenthely és a sereg) az első, amely fogságba vitetett, az északi királyság volt Kr. e. 723-ban. Negyvenhat évvel később, Kr. e. 677-ben kezdődik a „hétszeres” Júda déli királysága számára. Ez azt jelenti, hogy a sereg letiprása 1798-ban ért véget, a szenthely letiprása pedig 1844-ben.

Ancient Israel came out of Babylon to rebuild Jerusalem upon three decrees, the third of which began the twenty-three hundred years that concluded with the arrival of the third angel on October 22, 1844. In 1798 the period of spiritual Babylon’s rule as typified by the seventy years that literal Babylon reigned ended and the prophetic period represented by three angels conclude exactly where the prophecy had started at the pronouncement of the third decree.

Az ókori Izráel három rendelet alapján jött ki Babilonból, hogy újjáépítse Jeruzsálemet; ezek közül a harmadik kezdte meg a kétezer-háromszáz évet, amely 1844. október 22-én a harmadik angyal eljövetelével zárult le. 1798-ban véget ért a lelki Babilon uralmának azon időszaka, amelyet az a hetven esztendő jelképezett, ameddig a szó szerinti Babilon uralkodott, és a három angyal által jelképezett prófétai időszak pontosan ott ér véget, ahol a prófécia megkezdődött: a harmadik rendelet kihirdetésénél.

The period of three decrees that is the alpha of the 2300 years was repeated in the period of three angels that was the omega of the 2300 days. Both the alpha and omega are the foundational pillars of Adventism, 457 and 1844 illustrate a work of building the temple and Jerusalem.

A 2300 év alfáját jelentő három rendelet időszaka megismétlődött a 2300 nap ómegáját jelentő három angyal időszakában. Mind az alfa, mind az ómega az adventizmus alapvető pillérei; 457 és 1844 a templom és Jeruzsálem építésének munkáját szemlélteti.

> And speak unto him, saying, Thus speaketh the Lord of hosts, saying, Behold the man whose name is The BRANCH; and he shall grow up out of his place, and he shall build the temple of the Lord: Even he shall build the temple of the Lord; and he shall bear the glory, and shall sit and rule upon his throne; and he shall be a priest upon his throne: and the counsel of peace shall be between them both. Zechariah 6:12, 13.

> És szólj hozzá, mondván: Ezt mondja a Seregek Ura: Íme, a férfi, akinek neve Csemete; és kisarjad a maga helyéből, és felépíti az Úr templomát. Igen, ő építi fel az Úr templomát; és ő hordozza a dicsőséget, és trónján ülve uralkodik; és pap lesz az ő trónján; és a békesség tanácsa lesz kettejük között. Zakariás 6:12, 13.

Christ as the Branch is here identified as He who built the temple of the Lord and just as he was raised up in the third day when the third angel arrived on October 22, 1844 the Millerite temple had been erected by Christ, for it is He who builds the temple of the Lord. Though this was fulfilled in Millerite history its perfect fulfillment is in the time period of the latter rain, for the doubling of the phrase “he shall build the temple of the Lord” allows those who will see that the Lord erected the Millerite temple in 46 years, but that he builds another temple of the one hundred and forty-four thousand during the time of the latter rain, for Peter says that one hundred and forty-four thousand are to raised up as a spiritual house.

Krisztus, mint a Sarjadék, itt azonosíttatik azzal, aki felépítette az Úr templomát; és miként ő a harmadik napon emeltetett fel, amikor 1844. október 22-én megérkezett a harmadik angyal, a millerita templomot Krisztus emelte fel, mert ő az, aki felépíti az Úr templomát. Noha ez a millerita történelemben teljesedett be, tökéletes beteljesedése a késői eső időszakában van, mert az „ő építi fel az Úr templomát” kifejezés megkettőzése megengedi azoknak, akik látni fogják, hogy az Úr 46 év alatt emelte fel a millerita templomot, de hogy egy másik templomot is épít a száznegyvennégyezerből a késői eső idején, mert Péter azt mondja, hogy a száznegyvennégyezer lelki házként kell hogy felemeltessen.

When the question of “how long” is asked of Palmoni his answer is “unto twenty-three hundred days then shall the sanctuary be cleansed,” but Moses, Elijah and the Millerites, the papal martyrs, Zechariah and John measuring the temple, Isaiah in chapter six and others unmentioned say the answer to verse thirteen’s question of “how long” is “from 9/11 unto the Sunday law, then shall the sanctuary be cleansed.”

Amikor a „meddig” kérdését Palmonihoz intézik, az ő válasza ez: „kétezer-háromszáz estig és reggelig, azután kiderül a szenthely igazsága”; Mózes, Illés és a milleriták, a pápaság vértanúi, Zakariás és János, amint mérik a templomot, Ézsaiás a hatodik fejezetben, valamint mások, akiket itt nem említünk, azt mondják, hogy a tizenharmadik vers „meddig” kérdésére a válasz ez: „9/11-től a vasárnapi törvényig, akkor a szenthely megtisztul.”

October 22, 1844 was typified by Abraham offering his son, for that typified the cross where the heavenly Father offered up His Son. Moses and the Hebrews at the Red Sea according to the apostle Paul represented baptism, which typifies the cross, which was typified by Abraham on Mount Moriah with Isaac.

1844. október 22-ét Ábrahám fiának feláldozása előképezte, mert az a keresztet jelképezte, ahol a mennyei Atya feláldozta az Ő Fiát. Mózes és a héberek a Vörös-tengernél Pál apostol szerint a keresztséget ábrázolták, amely a kereszt előképe, s amelyet Ábrahám Mórija hegyén Izsákkal előképezett.

> Moreover, brethren, I would not that ye should be ignorant, how that all our fathers were under the cloud, and all passed through the sea; And were all baptized unto Moses in the cloud and in the sea. 1 Corinthians 10:1, 2.

> Nem szeretném továbbá, atyámfiai, hogy tudatlanok legyetek afelől, hogy a mi atyáink mindnyájan a felhő alatt voltak, és mindnyájan átmentek a tengeren; és mindnyájan megkeresztelkedtek Mózesre a felhőben és a tengerben. 1 Korinthus 10:1, 2.

This of course means that baptism is represented by October 22, 1844 which is where Noah’s family of eight was baptized. “Eight” being a symbol of resurrection.

Ez természetesen azt jelenti, hogy a keresztséget 1844. október 22. jelképezi, ekkor keresztelkedett meg Noé nyolctagú családja. A „nyolc” a feltámadás jelképe.

> Which sometime were disobedient, when once the longsuffering of God waited in the days of Noah, while the ark was a preparing, wherein few, that is, eight souls were saved by water. The like figure whereunto even baptism doth also now save us (not the putting away of the filth of the flesh, but the answer of a good conscience toward God,) by the resurrection of Jesus Christ. 1 Peter 3:20, 21.

> Akik egykor engedetlenek voltak, amikor Isten hosszútűrése várt Nóé napjaiban, míg a bárka készíttetett, amelyben kevesen, tudniillik nyolc lélek, tartattak meg víz által. Ennek ellenképe most minket is megtart, tudniillik a keresztség; nem a test szennyének lemosása, hanem a jó lelkiismeret kérése Istenhez, Jézus Krisztus feltámadása által. 1 Péter 3:20, 21.

To misunderstand any element of truth that has been revealed about October 22, 1844 is parallel to misunderstanding the testimony of Noah in the ark, Moses at the Red Sea, Abraham on Mount Moriah and Jesus upon the cross. On that date the third angel arrived into history, and he is the angel that seals God’s people.

Az 1844. október 22-ről kinyilatkoztatott igazság bármely elemének félreértése párhuzamban áll Noé bizonyságtételének félreértésével a bárkában, Mózesének a Vörös-tengernél, Ábraháménak a Mórija hegyén és Jézusénak a kereszten. Ezen a napon a harmadik angyal belépett a történelembe, és ő az az angyal, aki megpecsételi Isten népét.

> “I then saw the third angel. Said my accompanying angel, ‘Fearful is his word, awful is his mission. He is the angel that is to select the wheat from the tares, and seal or bind the wheat for the heavenly garner.’ These things should engage the whole mind, the whole attention. Again I was shown the necessity of those who believe we are having the last message of mercy, being separate from those who are daily receiving or imbibing new error. I saw that neither young nor old should attend the assemblies of those who are in error and darkness. Said the angel, ‘Let the mind cease to dwell on things of no profit.’” Manuscript Releases, volume 5, 425.

> „Azután megláttam a harmadik angyalt. Kísérő angyalom így szólt: »Félelmetes az ő szava, rettenetes az ő küldetése. Ő az az angyal, akinek el kell választania a búzát a konkolytól, és a búzát le kell pecsételnie vagy egybekötnie a mennyei csűr számára.« Ezeknek a dolgoknak az egész elmét, az egész figyelmet le kell kötniük. Ismét megmutattatott nekem annak szükségessége, hogy azok, akik hiszik, hogy most az irgalom utolsó üzenetét kapjuk, különváljanak azoktól, akik nap mint nap új tévelygést fogadnak be vagy szívnak magukba. Láttam, hogy sem fiataloknak, sem időseknek nem szabad jelen lenniük azoknak az összejövetelein, akik tévelygésben és sötétségben vannak. Az angyal így szólt: »Az elme szűnjék meg olyan dolgokon időzni, amelyekből semmi haszon nincs.«” Manuscript Releases, 5. kötet, 425.

So along with the sacred prophetic lines that typified the date, the third angel arrived and began his work, which includes separating the wise and foolish virgins represented as wheat and tares in the passage. Not understanding how thoroughly 1844 has been sacredly typified, or not knowing what has been revealed concerning the waymarks that were connected to 1844 and continued on to 1863 leaves a soul unprepared to grapple prophetically with the implications of the fact that Christ is the central subject of the two verses that represent the foundation of Adventism, and that there Christ is recognized as Palmoni, the creator of mathematics and everything else.

Így tehát a dátumot előképező szent prófétai vonalak mellett megérkezett a harmadik angyal is, és megkezdte munkáját, amely magában foglalja a bölcs és a balga szüzek szétválasztását, akiket az igerészben a búza és a konkoly jelképez. Ha valaki nem érti, milyen alaposan lett 1844 szent módon előképezve, vagy nem ismeri azt, ami kijelentetett az 1844-hez kapcsolódó útjelzőkről, és amelyek 1863-ig folytatódtak, az lelkét felkészületlenül hagyja arra, hogy prófétai értelemben megküzdjön annak a ténynek a következményeivel, hogy Krisztus a két vers központi tárgya, amelyek az adventizmus alapját jelképezik, és hogy ott Krisztust Palmoniként ismerik fel, a matematika és minden egyéb Teremtőjeként.

The current answer to the question of verse thirteen is different than the answer was in 1845. In 1845 the pioneers were shaking off a great disappointment, beginning to grapple with the idea that the Lord had restored the gift of a prophet as had not been done since the time of the disciples. They were seeking to understand the implication of the message of the third angel, and awakening to the fact that the experience that had just went through was nothing less than sacred history. By 1850 they were offering a new pioneer chart to correct and replace the 1843 pioneer chart. Both the charts were identified by Sister White as being fulfillments of Habakkuk chapter two’s “tables.” This being the case 1850 is an established fulfillment of God’s prophetic Word.

A tizenharmadik vers kérdésére adott jelenlegi válasz különbözik attól a választól, amelyet 1845-ben adtak. 1845-ben az úttörők egy nagy csalódás hatását rázták le magukról, és kezdték megragadni annak gondolatát, hogy az Úr helyreállította a próféta ajándékát, amint az a tanítványok kora óta nem történt meg. Arra törekedtek, hogy megértsék a harmadik angyal üzenetének jelentőségét, és ráébredtek arra a tényre, hogy az az élmény, amelyen éppen keresztülmentek, nem volt kevesebb, mint szent történelem. 1850-re egy új úttörői táblázatot adtak közre, hogy kijavítsák és felváltsák az 1843-as úttörői táblázatot. White testvérnő mindkét táblázatot Habakuk második fejezetének „táblái” beteljesedéseként azonosította. Mivel ez így van, 1850 Isten prófétai Igéjének megállapított beteljesedése.

The pioneers understood and wrote that to deny that the 1843 chart was not a fulfillment of Habakkuk chapter two’s “tables” was to leave the original faith. Sister White endorsed the chart as being directed by the hand of the Lord, and as a fulfillment of Habakkuk, and she placed the same endorsement upon the 1850 chart. Habakkuk identifies “tables” in the plural, and when the 1843 chart was printed in May of 1842, it was printed with an error in some of the figures that the Lord held His hand over. In 1850 a new chart was made available which corrected that error in the figures. Habakkuk’s tables represent fulfillments of prophecy, and those prophecies were fulfilled from May 1842 unto January 1850.

Az úttörők megértették és leírták, hogy annak tagadása, miszerint az 1843-as tábla nem Habakuk könyve második fejezetének „tábláinak” beteljesedése volt, az eredeti hit elhagyását jelenti. White testvérnő jóváhagyta a táblát mint olyat, amelyet az Úr keze irányított, és mint Habakuk próféciájának beteljesedését, és ugyanezt a jóváhagyást helyezte az 1850-es táblára is. Habakuk többes számban azonosítja a „táblákat”, és amikor az 1843-as táblát 1842 májusában kinyomtatták, azt a számadatok némelyikében előforduló olyan hibával nyomtatták ki, amely fölött az Úr rajta tartotta a kezét. 1850-ben egy új tábla vált hozzáférhetővé, amely kijavította ezt a hibát a számadatokban. Habakuk táblái próféciai beteljesedéseket jelképeznek, és azok a próféciák 1842 májusától 1850 januárjáig teljesedtek be.

The 1843 or beginning table had an error and the ending table of 1850 had no error. The period from May of 1842 until January 1850 is an established prophetic period, and May of 1842, and also January 1850 represents prophetic waymarks and those waymarks contain the signature of Alpha and Omega. The alpha or first letter and the omega, the last and twenty-second letter. 1842 is alpha and 1850 is omega, and if we took those two Hebrew letters and placed the thirteenth letter of the Hebrew alphabet, we would construct the Hebrew word “truth” that is spelled with the first, thirteenth and twenty-second letters of the Hebrew alphabet.

Az 1843-as, vagyis a kezdő táblázat hibás volt, az 1850-es záró táblázatban pedig nem volt hiba. Az 1842 májusától 1850 januárjáig terjedő időszak megalapozott prófétai időszak, és 1842 májusa, valamint 1850 januárja prófétai határköveket jelképeznek, s ezek a határkövek magukban hordozzák az Alfa és az Ómega aláírását. Az alfa, vagyis az első betű, és az ómega, az utolsó és huszonkettedik betű. 1842 az alfa, 1850 pedig az ómega, és ha vennénk ezt a két héber betűt, és közéjük helyeznénk a héber ábécé tizenharmadik betűjét, akkor a „igazság” héber szavát kapnánk, amely a héber ábécé első, tizenharmadik és huszonkettedik betűjéből áll.

The prophetic logic brought to bear upon the waymarks of 1842 and 1850 is that they are tied together by “error.” The alpha had an error and the omega corrected that very same error, so what stands between the alpha and omega letters is “error” a symbol of rebellion, which is what the number thirteen represents. 1842 to 1850 is an established prophetic period containing the signature of Alpha and Omega and it is the “truth.” Until that history is seriously and spiritually investigated by a Laodicean Seventh-day Adventist they are virtually blinded to the obvious TRUTH which the prophetic period of Habakkuk’s tables from 1842 to 1850 establishes beyond any doubt. The truth that together are established by the two witnesses is that the 1850 chart has no errors. The 1850 chart, as with the 1843 chart contains Moses’ “seven times,” and on both charts the “seven times” is placed in the center of the chart running top to bottom illustrating the period of the “seven times” beginning in 677 BC unto 1844. The 2520 is not simply on the chart, it is the center of the chart.

Az 1842-es és 1850-es útjelzőkre alkalmazott prófétai logika az, hogy ezeket az „tévedés” köti össze. Az alfa rendelkezett egy tévedéssel, és az ómega ugyanezt a tévedést helyesbítette, így ami az alfa és az ómega betűk között áll, az a „tévedés”, a lázadás jelképe, amelyet a tizenhármas szám képvisel. 1842-től 1850-ig egy megállapított prófétai időszak húzódik, amely magán viseli az Alfa és Ómega kézjegyét, és ez az „igazság”. Amíg ezt a történelmet egy laodíceai Hetednapi Adventista komolyan és lelkileg meg nem vizsgálja, gyakorlatilag vak marad arra a nyilvánvaló IGAZSÁGRA, amelyet Habakuk tábláinak 1842-től 1850-ig terjedő prófétai időszaka minden kétséget kizáróan megalapoz. Az az igazság, amelyet a két tanú együttesen megerősít, az, hogy az 1850-es táblázatban nincsenek tévedések. Az 1850-es táblázat, miként az 1843-as táblázat is, tartalmazza Mózes „hétszeresét”, és mindkét táblázaton a „hétszeres” a táblázat közepén helyezkedik el, felülről lefelé haladva szemléltetve a „hétszeres” időszakát, amely Kr. e. 677-ben kezdődik és 1844-ig tart. A 2520 nem egyszerűen rajta van a táblázaton, hanem a táblázat középpontja.

What is depicted in the center of the prophetic line illustrating the “seven times” is the cross. The center of both tables is the 2520 timeline running from top to bottom. In the middle is the cross. The cross was the middle of the week Christ confirmed the covenant with many in fulfillment of Daniel nine verse twenty-seven. That week represents seven years, which prophetically is 2520 days. As with the tables, in the very center of the 2520 days, Christ was confirming the covenant on the cross. From Christ’s baptism until the cross was 1260 days prophetically. This means that from the baptism to the cross there would be 1260 morning offerings and 1260 evening offerings leading to the cross, but at the cross that final sacrificial lamb escaped from the priest, and the Lamb of God became the evening sacrifice and thus represented the 2520th Lamb offering since the baptism.

A „hét időt” szemléltető prófétai vonal közepén a kereszt van ábrázolva. Mindkét tábla középpontja a felülről lefelé húzódó 2520-as idővonal. Középen a kereszt áll. A kereszt volt annak a hétnek a közepe, amelyben Krisztus sokakkal megerősítette a szövetséget Dániel 9:27 beteljesedéseként. Ez a hét hét esztendőt jelképez, amely prófétailag 2520 nap. Miként a táblák esetében, a 2520 napnak is éppen a középpontjában Krisztus a kereszten erősítette meg a szövetséget. Krisztus keresztségétől a keresztig prófétailag 1260 nap telt el. Ez azt jelenti, hogy a keresztségtől a keresztig 1260 reggeli áldozatbemutatás és 1260 esti áldozatbemutatás vezetett a kereszthez, de a kereszten az a végső áldozati bárány kicsúszott a pap kezéből, és az Isten Báránya lett az esti áldozat, s így a keresztség óta bemutatott 2520. bárányáldozatot jelképezte.

The center of the week was the cross and the center of both sacred tables is the cross, but in each case the Lamb is set within the truth symbolically represented by 2520. The cross is set in the middle of 2520 days and at the cross Jesus was the 2520th and last offering. The history between May of 1842 and January 1850 represents error and Christ, the truth was set between two criminals, though He was not a criminal He was being treated as such. We therefore have three criminals, one who will be lost and one who will be saved. The three criminals are three waymarks tied together by crime, though the middle waymark is the opposite of the alpha and omega criminal. The alpha and omega criminals are connected by the middle waymark, the cross.

A hét közepe a kereszt volt, és mindkét szent táblázat közepe is a kereszt, de mindkét esetben a Bárány a 2520 által jelképesen ábrázolt igazságon belül van elhelyezve. A kereszt a 2520 nap közepére van helyezve, és a keresztnél Jézus volt a 2520. és egyben utolsó áldozat. Az 1842 májusa és 1850 januárja közötti történelem a tévelygést jelképezi, és Krisztus, az igazság, két gonosztevő közé helyeztetett; jóllehet nem volt gonosztevő, mégis úgy bántak vele, mint olyannal. Ezért tehát három gonosztevőnk van: az egyik elvész, a másik pedig üdvözül. A három gonosztevő három mérföldkő, amelyeket a bűntett kapcsol össze, noha a középső mérföldkő ellentéte az alfa- és ómega-gonosztevőnek. Az alfa- és ómega-gonosztevőket a középső mérföldkő, a kereszt kapcsolja össze.

With Habakkuk’s tables from 1842 unto 1850, error was the middle letter that tied together with the first and last waymark. The middle waymark at the cross tied the three criminals together, but the middle waymark in these is not error, it is Truth, and an element of truth that is upheld by both the cross and Habakkuk’s tables is that the 2520, the “seven times” of Leviticus twenty-six is truth, and in the context of the logic just set forth, to reject the 2520 is to reject Jesus.

Habakuk tábláiban 1842-től 1850-ig a tévedés volt a középső betű, amely az első és az utolsó útjelzővel kapcsolta össze az egészet. A középső útjelző a keresztnél a három bűnözőt kapcsolta össze, ezekben azonban a középső útjelző nem tévedés, hanem Igazság; és az igazság egyik eleme, amelyet mind a kereszt, mind Habakuk táblái fenntartanak, az, hogy a 2520, a „hét idő” Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetéből, igazság; és az imént kifejtett logika összefüggésében a 2520 elutasítása egyenlő Jézus elutasításával.

When Palmoni, the Wonderful Numberer states, “Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed,” He is answering the prophetic question of “how long.” The answer is no longer 1844, for the Philadelphian Millerite movement ceased in 1856 as it was then identified by James and Ellen White that the movement had transitioned from Philadelphia to Laodicea. When Sister White drew that line in the sand. it meant until that condition changed that the relation of God with His people was to be understood as representing a separation, for He stands outside knocking on the hearts of Laodiceans seeking for entrance. His divinity is not within their humanity. The very work Christ began on October 22, 1844 was to combine His divinity with humanity, and Christ was willing to do that very thing, but it was not to be.

Amikor Palmoni, a Csodálatos Számláló kijelenti: „Kétezer és háromszáz estvéig és reggelig; azután kiderül a szenthely igazsága”, ezzel a prófétai „meddig” kérdésére felel. A válasz többé nem 1844, mert a filadelfiai millerita mozgalom 1856-ban megszűnt, mivel James és Ellen White ekkor azonosították, hogy a mozgalom Filadelfiából Laodiceába ment át. Amikor White testvérnő meghúzta azt a választóvonalat, az azt jelentette, hogy mindaddig, amíg az az állapot meg nem változik, Isten és népe kapcsolatát úgy kell érteni, mint amely az elkülönülést jelképezi; mert Ő kívül áll, és zörget a laodiceabeliek szívén, bebocsáttatást keresve. Az Ő istensége nincs az ő emberségükben. Éppen az a munka, amelyet Krisztus 1844. október 22-én megkezdett, az volt, hogy istenségét egyesítse az emberséggel, és Krisztus kész volt megtenni éppen ezt, de nem úgy lett.

> “Had Adventists, after the great disappointment in 1844, held fast their faith and followed on unitedly in the opening providence of God, receiving the message of the third angel and in the power of the Holy Spirit proclaiming it to the world, they would have seen the salvation of God, the Lord would have wrought mightily with their efforts, the work would have been completed, and Christ would have come ere this to receive His people to their reward. But in the period of doubt and uncertainty that followed the disappointment, many of the advent believers yielded their faith. . . . Thus the work was hindered, and the world was left in darkness. Had the whole Adventist body united upon the commandments of God and the faith of Jesus, how widely different would have been our history!” Evangelism, 695.

> „Ha az adventisták az 1844-es nagy csalódás után szilárdan megtartották volna hitüket, és együttesen követték volna Isten gondviselésének megnyíló útját, elfogadva a harmadik angyal üzenetét, és a Szentlélek erejével hirdetve azt a világnak, meglátták volna Isten szabadítását; az Úr hatalmasan munkálkodott volna erőfeszítéseikkel, a mű befejeződött volna, és Krisztus már ezelőtt eljött volna, hogy népét átvegye jutalmára. De a csalódást követő kétely és bizonytalanság időszakában az adventhívők közül sokan feladták hitüket.... Így a mű akadályoztatott, és a világ sötétségben maradt. Ha az egész adventista testület egyesült volna Isten parancsolatai és a Jézus hite alapján, mennyire másként alakult volna történelmünk!” Evangelizálás, 695.

Repeating the history of ancient Israel the Lord brought modern Israel out of the darkness of Dark Ages and entered into covenant with them at the Red Sea, for baptism is a symbol of covenant relationship. But Israel is to be tested whether they would keep the covenant. With ancient Israel they failed ten tests according to the book of Numbers. At the tenth failure they were condemned to die in the wilderness over forty years, thus providing an example of modern Israel’s rejection of the Laodicean message of 1856. As with ancient Israel’s failure of ten progressive tests (ten being a symbol of a test), from the arrival of the third angel in 1844 unto 1856 a progressive testing process was brought upon the Philadelphian Millerite movement.

Az ősi Izráel történelmét megismételve az Úr kihozta a modern Izráelt a sötét középkor homályából, és szövetségre lépett velük a Vörös-tengernél, mert a keresztség a szövetségi kapcsolat jelképe. Izráelnek azonban meg kellett próbáltatnia, vajon megtartják-e a szövetséget. Az ősi Izráel esetében a Számok könyve szerint tíz próbában elbuktak. A tizedik kudarc alkalmával arra ítéltettek, hogy negyven éven át a pusztában haljanak meg, ezzel példát szolgáltatva a modern Izráel 1856-os laodiceai üzenet elutasítására. Miként az ősi Izráel tíz, fokozatos próbában vallott kudarcot (a tíz a próba jelképe), úgy a harmadik angyal 1844-ben való megérkezésétől 1856-ig fokozatos próbatételi folyamat nehezedett a filadelfiai millerita mozgalomra.

The ten tests from the Red Sea to the first rebellion at Kadesh is represented as a prophetic period for it has the number ten tying the period together. Ten being a symbol of a test, ten tests identified the ten tribes that rejected the covenant and failed the tenth test and the testing process. The period began at the Red Sea crossing and the Ten Commandments are represented as the first of the ten tests after the sea, the first test being the Sabbath the symbol and seal of the Ten Commandments (represented by the mana). When the period of ten tests in ancient Israel is so clearly set forth as a specific prophetic period and the Spirit of Prophecy informs us that the Red Sea crossing typified October 22, 1844, then we should know that at that point a progressive testing process began. Adventism does not know that, so they are unable to see that in 1863 they were assigned to die in the Laodicean wilderness until the Sunday law, the very law they were given to proclaim a warning about at the very beginning of the testing process that led to 1863.

A Vörös-tengertől a kádési első lázadásig tartó tíz próba prófétai időszakként jelenik meg, mert a tízes szám fogja össze ezt az időszakot. Mivel a tíz a próba jelképe, a tíz próba azonosította azt a tíz törzset, amely elvetette a szövetséget, és elbukott a tizedik próbában és a megpróbáltatás folyamatában. Az időszak a Vörös-tengeren való átkeléssel kezdődött, és a Tízparancsolat a tenger utáni tíz próba elsőjeként jelenik meg; az első próba a szombat volt, a Tízparancsolat jelképe és pecsétje (amelyet a manna képvisel). Amikor az ősi Izráelben lezajlott tíz próba időszaka ilyen világosan meghatározott, sajátos prófétai időszakként tárul elénk, és a Prófétaság Lelke arról tájékoztat bennünket, hogy a Vörös-tengeren való átkelés 1844. október 22-ét előképezte, akkor tudnunk kell, hogy attól a ponttól egy fokozatos megpróbáltatási folyamat kezdődött. Az adventizmus ezt nem tudja, ezért képtelen felismerni, hogy 1863-ban arra rendeltetett, hogy a laodiceai pusztában haljon meg a vasárnapi törvényig — éppen addig a törvényig, amelyről a megpróbáltatási folyamat legelején kapta azt a megbízatást, hogy figyelmeztetést hirdessen, s amely a folyamattal 1863-hoz vezetett.

When the pronouncement of the Laodicea condition came upon Millerite Adventism in 1856 “new wine” was published upon the “seven times.” The new light was never accepted and seven years later, or 2520 prophetic days later the Laodicean Millerite movement ended and became the Laodicean Seventh-day Adventist church. Moses was willing to go into the Promised Land, but the tenth test had arrived, and of course it was a foundational test, for the very work assigned to Moses from the outset was to lead God’s people to the Promised Land. That was the work before Moses arrived in Egypt. The tenth test had arrived and the rebels vacillated over entering the Promised Land.

Amikor 1856-ban a laodiceai állapot kihirdetése elérte a millerita adventizmust, a „hét időről” szóló „új bor” közzététetett. Ezt az új világosságot soha nem fogadták el, és hét évvel később, vagyis 2520 prófétai nappal később a laodiceai millerita mozgalom véget ért, és laodiceai Hetednapi Adventista Egyházzá lett. Mózes kész volt bemenni az Ígéret Földjére, de elérkezett a tizedik próba, és természetesen ez alapvető próba volt, mert Mózesnek kezdettől fogva éppen az a munka adatott, hogy Isten népét az Ígéret Földjére vezesse. Ez a munka állt Mózes előtt még azelőtt, hogy megérkezett volna Egyiptomba. Elérkezett a tizedik próba, és a lázadók ingadoztak az Ígéret Földjére való bemenetel tekintetében.

> And I said unto you, Ye are come unto the mountain of the Amorites, which the Lord our God doth give unto us. Behold, the Lord thy God hath set the land before thee: go up and possess it, as the Lord God of thy fathers hath said unto thee; fear not, neither be discouraged. And ye came near unto me every one of you, and said, We will send men before us, and they shall search us out the land, and bring us word again by what way we must go up, and into what cities we shall come. And the saying pleased me well: and I took twelve men of you, one of a tribe. Deuteronomy 1:20–23.

> És mondtam nektek: Eljutottatok az emóriak hegyéhez, amelyet az Úr, a mi Istenünk ad nekünk. Íme, az Úr, a te Istened eléd adta a földet; menj fel, és vedd birtokba azt, amiképpen megmondta neked az Úr, a te atyáid Istene; ne félj, és ne csüggedj. Ti pedig mindnyájan hozzám járultatok, és ezt mondtátok: Küldjünk magunk előtt embereket, hogy kémleljék ki nekünk a földet, és hozzanak nekünk hírt afelől, melyik úton kell felmennünk, és mely városokba fogunk bemenni. És tetszett nekem ez a beszéd; ezért vettem közületek tizenkét férfit, minden törzsből egyet. 5Mózes 1:20–23.

From that point until the twelve spies return represents the history when the last foundational test arrived in 1856 and for seven years the Laodicean Millerites search the land until they chose to cease as a movement and become a church.

Attól a ponttól kezdve a tizenkét kém visszatéréséig tartó időszak azt a történelmet jelképezi, amikor 1856-ban elérkezett az utolsó alapvető próba, és a laodiceai milleriták hét éven át kikutatták a földet, mígnem úgy döntöttek, hogy mint mozgalom megszűnnek, és egyházzá válnak.

The first truth discovered by Miller was the “seven times” making it the foundation of the foundational truths that make up Jeremiah’s old paths. The last new prophetic light brought to Adventism was in 1856 and it was a series of articles on the “seven times.” There is a great deal of light associated with a deep study of these historical facts, but if we are going to be able to identify why the answer of verse fourteen of Daniel eight is “from 9/11 unto the Sunday law, then shall the sanctuary be cleansed,” we must keep moving forward.

Az első igazság, amelyet Miller felfedezett, a „hét idő” volt, így ez lett azoknak az alapvető igazságoknak az alapja, amelyek Jeremiás régi ösvényeit alkotják. Az utolsó új prófétai világosság, amely az adventizmushoz érkezett, 1856-ban jelent meg, és a „hét időről” szóló cikksorozat volt. E történelmi tények mélyreható tanulmányozásához sok világosság kapcsolódik, de ha képesek akarunk lenni azonosítani, hogy Dániel nyolcadik fejezete tizennegyedik versének válasza miért ez: „szeptember 11-től a vasárnaptörvényig, akkor megtisztíttatik a szenthely”, akkor tovább kell haladnunk.

The work which Christ began in 1844 was turned aside in 1863, so the “cleansing” of the sanctuary that began at that time was put on hold while God’s people began to traverse the wilderness of Laodicea. For this reason, the work that was to be accomplished by Christ in the period of 1844 to 1863, was of necessity to be repeated when the third angel, who is the angel who separates and seals ultimately accomplishes the work represented by “cleansing.” The prophetic waymarks of 1844 to 1863 are the waymarks in which Christ would have accomplished the work of cleansing the sanctuary, and those waymarks represent the history where the work will be accomplished. If it can be shown that 1844 unto 1863 represents the period of 9/11 unto the Sunday law, the question of “how long” is in agreement with the other lines represented by “how long.”

A művet, amelyet Krisztus 1844-ben megkezdett, 1863-ban félreállították, ezért a szentély „megtisztítása”, amely abban az időben kezdődött, szüneteltetve lett, miközben Isten népe megkezdte Laodicea pusztájának bejárását. Emiatt az a munka, amelyet Krisztusnak 1844 és 1863 közötti időszakban kellett volna elvégeznie, szükségképpen meg kellett ismétlődjék, amikor a harmadik angyal — aki az az angyal, aki elválaszt és elpecsétel — végül véghezviszi a „megtisztítás” által jelképezett munkát. Az 1844-től 1863-ig terjedő prófétai tájékozódási pontok azok a tájékozódási pontok, amelyekben Krisztus véghezvitte volna a szentély megtisztításának munkáját, és ezek a tájékozódási pontok azt a történelmet jelképezik, amelyben ez a munka véghez lesz vive. Ha kimutatható, hogy 1844-től 1863-ig a 9/11-től a vasárnapi törvényig terjedő időszakot jelképezi, akkor a „meddig” kérdése összhangban van a „meddig” által jelképezett többi vonallal.

1844 was the arrival of the third angel and 1863 marks the end of the testing period. In 1846 the Whites were married and Ellen’s last name changed from Harmen to White, and the married couple began to keep the seventh-day Sabbath in that year. The Sabbath, marriage and a name change are all symbols of a covenant relationship prophetically. The Lord brought modern Israel through the Red Sea of 1844 and in 1846 brought them to Sinai to give them the law and enter into covenant with them. That law as with Habakkuk’s two tables is written upon two tables, the first table contains 4 laws and the second table contains 6. Two tables represent the covenant relation of both ancient and modern Israel and together the two tables of the covenant that is the Ten Commandments and is marked as 46 symbolically for ancient Israel, typified Habakkuk’s two tables who represent the history of the latter rain. Together with the two wave loaf offerings of Pentecost, they represent the ensign that is the one hundred and forty-four thousand.

1844 a harmadik angyal eljövetelének ideje volt, és 1863 jelzi a próbaidő végét. 1846-ban a White házaspár házasságot kötött, és Ellen vezetékneve Harmenről White-ra változott, s a házaspár abban az évben kezdte megtartani a hetedik napi szombatot. A szombat, a házasság és a névváltoztatás mind a szövetségi kapcsolat prófétai jelképei. Az Úr a modern Izraelt az 1844-es Vörös-tengeren vitte át, majd 1846-ban a Sínaihoz vezette őket, hogy nekik adja törvényét és szövetségre lépjen velük. Ez a törvény, miként Habakuk két táblája is, két táblára van írva; az első tábla 4 törvényt, a második tábla 6-ot tartalmaz. A két tábla az ókori és a modern Izrael szövetségi kapcsolatát jelképezi, és együtt a szövetségnek azt a két tábláját alkotják, amely a Tízparancsolat, s amely az ókori Izrael esetében jelképesen 46-ként van megjelölve; ez előképezte Habakuk két tábláját, amelyek a késői eső történetét ábrázolják. A pünkösd két lengetett kenyéráldozatával együtt azt a zászlót jelképezik, amely a száznegyvennégyezer.

When Sister White’s name changed from Harmen to White. Harmen means a soldier of peace, but it was replaced with White, which is the righteousness of Christ. The name Gould means gold, and Ellen means a bright and shining light. Her name represents the Laodicean message.

Amikor White testvérnő neve Harmenről White-ra változott. A Harmen jelentése: a béke katonája, ezt azonban felváltotta a White, amely Krisztus igazságosságát jelenti. A Gould név jelentése arany, az Ellen pedig fényes és ragyogó világosságot jelent. Az ő neve a laodíceai üzenetet jelképezi.

> I counsel thee to buy of me gold tried in the fire, that thou mayest be rich; and white raiment, that thou mayest be clothed, and that the shame of thy nakedness do not appear; and anoint thine eyes with eye salve, that thou mayest see. Revelation 3:18.

> Azt tanácsolom néked, hogy végy tőlem tűzben megpróbált aranyat, hogy meggazdagodjál; és fehér ruhákat, hogy felöltözzél, és ne legyen nyilvánvaló mezítelenséged szégyene; és kend meg szemeidet szemgyógyító írral, hogy láss. Jelenések 3:18.

The “eye salve” is the light of God’s Word, and Ellen is a bright and shining light. The safety for the Millerites in 1856 was to be found in receiving the message to Laodicea as presented through her writings, and as represented in her name. Sister White is clear that the 1888 message of Jones and Waggoner was the Laodicean message, and that their message was also the third angels’ message.

A „szemgyógyító írr” Isten Igéjének világossága, és Ellen fényes és ragyogó világosság. Az 1856-ban élő milleriták számára a biztonság abban rejlett, hogy elfogadják a Laodiceának szóló üzenetet úgy, amint az az ő írásain keresztül bemutattatott, és amint az az ő nevében jelképesen megjelenik. White testvérnő világosan kijelenti, hogy Jones és Waggoner 1888-as üzenete a laodiceai üzenet volt, és hogy az ő üzenetük egyúttal a harmadik angyal üzenete is volt.

> “The Lord in His great mercy sent a most precious message to His people through Elders Waggoner and Jones. … This is the message that God commanded to be given to the world. It is the third angel’s message, which is to be proclaimed with a loud voice, and attended with the outpouring of His Spirit in a large measure.” Testimonies to Ministers, 91.

> „Az Úr az Ő nagy irgalmában egy igen drága üzenetet küldött népének Waggoner és Jones vének által. … Ez az az üzenet, amelyet Isten megparancsolt, hogy hirdettessék a világnak. Ez a harmadik angyal üzenete, amelyet nagy szóval kell hirdetni, és amelyet Lelkének bőséges kiáradása kísér.” Testimonies to Ministers, 91.

The third angel arrived in 1844, and he attempted his work a second time in 1888. The message of 1888 was the Laodicean message, it was the third angel’s message, it marked the descent of the angel of Revelation eighteen, it was the message of justification by faith which is proclaimed during the outpouring of the latter rain. The third angel arrived in 1844 and then again in 1888, only to be rejected in both instances, but both instances typify when the third angel arrives at the time of the latter rain. 1844 is a symbol of 9/11, and if 1863 typifies the Sunday law, then the prophetic period of “9/11 to the Sunday law” as represented by the symbol of “how long” would represent the present truth answer to verse thirteen’s question of “how long.”

A harmadik angyal 1844-ben érkezett meg, és 1888-ban másodszor is megkísérelte munkáját. Az 1888-as üzenet a laodíceai üzenet volt, a harmadik angyal üzenete volt, jelezte a Jelenések tizennyolcadik fejezetében szereplő angyal alászállását, és a hit általi megigazulás üzenete volt, amelyet a késői eső kitöltetése idején hirdetnek. A harmadik angyal 1844-ben érkezett meg, majd ismét 1888-ban, csakhogy mindkét alkalommal elutasították; mindkét alkalom azonban előképe annak, amikor a harmadik angyal a késői eső idején érkezik meg. 1844 a 9/11 jelképe, és ha 1863 a vasárnapi törvényt mintázza, akkor a „9/11-től a vasárnapi törvényig” terjedő prófétai időszak, amelyet a „meddig” jelképe jelenít meg, a jelenvaló igazság szerinti választ jelentené a tizenharmadik vers „meddig” kérdésére.

The Millerite history from 1842 unto 1850 is a prophetic period that overlaps the prophetic period of the testing of the third angel from 1844 to 1863. 1842 onward to 1863 possesses prophetic waymarks that illustrate the history of 9/11 unto the Sunday law when Christ cleanses his temple, first His church and thereafter the eleventh-hour workers. At the Sunday law, Christ will have a purified people to present to the world as an ensign offering and the church will become the church triumphant. His sanctuary will then have been cleansed.

A millerita történelem 1842-től 1850-ig terjedő szakasza olyan prófétai időszak, amely átfedi a harmadik angyal megpróbáltatásának 1844-től 1863-ig terjedő prófétai időszakát. Az 1842-től kezdődő és 1863-ig terjedő időszak olyan prófétai határkövekkel rendelkezik, amelyek a 9/11-től a vasárnapi törvényig terjedő történelmet szemléltetik, amikor Krisztus megtisztítja templomát, először az Ő egyházát, azután pedig a tizenegyedik órában munkálkodókat. A vasárnapi törvény idején Krisztusnak megtisztított népe lesz, akit jelvényként felajánlva mutat be a világnak, és az egyház a győzedelmes egyházzá lesz. Az Ő szentélye akkorra meg lesz tisztítva.

We have placed the symbol of “how long” in place, though there is of course more. We will begin to bring this and the previous five articles back into the lens of the book of Joel, but these side diversions seemed important to put in place. The testimony of every “how long” we have considered agrees with the question of “how long” which Palmoni answered in verse fourteen, for the sanctuary is to be cleansed from 9/11 unto the Sunday law. That history is the history of the latter rain and the history of the latter rain is set forth in the book of Joel.

Elhelyeztük a „meddig még” jelképét, jóllehet természetesen van még több is. Most elkezdjük ezt és az előző öt cikket visszahelyezni Jóel könyvének látóterébe, de ezek a mellékes kitérések fontosnak tűntek ahhoz, hogy a szükséges alapokat lefektessük. Minden általunk megvizsgált „meddig még” tanúságtétele egyetért azzal a „meddig még” kérdéssel, amelyre Palmoni a tizennegyedik versben válaszolt, mert a szentélynek 9/11-től a vasárnaptörvényig kell megtisztíttatnia. Ez a történelem a késői eső történelme, és a késői eső történelme Jóel könyvében kerül bemutatásra.

Back to Articles