Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty-Nine

Dániel könyve – Száznegyvenkilencedik

The Mystery of God Revealed: Uniting Divinity and Humanity

Isten titkának kinyilatkoztatása: az istenség és az emberség egyesítése

Author

Jeff Pippenger

Published

March 21, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We have been considering the history represented in verse forty of Daniel chapter eleven. We are now addressing the internal line of history within the verse which represents the history of the Protestant horn of the earth beast. We are employing the joining of Ezekiel’s two sticks in chapter thirty-seven as the point of reference to identify the mystery of God, by Christ in joining His divinity with humanity when the third angel arrives. Line upon line, the message of the mystery of God that John identified as finishing during the sounding of the seventh trumpet, was specifically sent to Laodicea by the apostle Paul. Ezekiel, John and Paul’s testimony aligns with the same mystery of God that was represented in the message of Jones and Waggoner in 1888, which was the message to Laodicea.

Dániel könyve tizenegyedik fejezetének negyvenedik versében ábrázolt történelmet vizsgáltuk. Most a versen belüli belső történelmi vonallal foglalkozunk, amely a földi fenevad protestáns szarvának történetét jelképezi. Viszonyítási pontként Ezékiel harminchetedik fejezetében a két bot egyesítését alkalmazzuk, hogy azonosítsuk Isten titkát, amely Krisztus által nyilvánult meg akkor, amikor a harmadik angyal megérkezik, azáltal, hogy istenségét az emberiséggel egyesítette. Szabályra szabály, Isten titkának üzenete, amelyről János azt mondta, hogy a hetedik trombita szólásának idején fejeződik be, Pál apostol által kifejezetten Laodiceának küldetett. Ezékiel, János és Pál bizonyságtétele ugyanazzal az isteni titokkal áll összhangban, amely Jones és Waggoner 1888-as üzenetében is megjelent, s amely a Laodiceának szóló üzenet volt.

> For I would that ye knew what great conflict I have for you, and for them at Laodicea, and for as many as have not seen my face in the flesh; That their hearts might be comforted, being knit together in love, and unto all riches of the full assurance of understanding, to the acknowledgment of the mystery of God, and of the Father, and of Christ; In whom are hid all the treasures of wisdom and knowledge. Colossians 2:1–3.

> Mert szeretném, ha tudnátok, milyen nagy tusakodásom van érettetek, a laodiceabeliekért, és mindazokért, akik test szerint nem látták az én arcomat; hogy szívük megvigasztaltassék, szeretetben egybekapcsolódva, és eljussanak az értelem teljes bizonyosságának minden gazdagságára, az Isten, az Atya és a Krisztus titkának megismerésére; akikben van elrejtve a bölcsesség és az ismeret minden kincse. Kolossé 2:1–3.

The work of atonement, of joining the two sticks of divinity and humanity began when the third angel arrived, but Paul is addressing the final and perfect fulfillment of the joining of the two sticks which is the mystery of God. He therefore identifies the message as the message to Laodicea that first arrived in 1856, and then was repeated in 1888, and then found its perfect fulfillment on September 11, 2001. Paul identifies the temple in a twofold nature, when he presented the mystery of God, which was to be finished in the sounding of the seventh trumpet. He divides that mystery into a head and a body.

Az engesztelés munkája, az isteni és emberi természet két botjának egyesítése akkor kezdődött, amikor megérkezett a harmadik angyal, Pál azonban a két bot egyesítésének végső és tökéletes beteljesedéséről beszél, amely Isten titka. Ezért ezt az üzenetet a laodiceai üzenetként azonosítja, amely először 1856-ban érkezett meg, majd 1888-ban ismételtetett meg, végül pedig 2001. szeptember 11-én nyerte el tökéletes beteljesedését. Pál a templomot kettős természetében azonosítja, amikor bemutatta Isten titkát, amelynek a hetedik trombita szólásakor kellett bevégeztetnie. E titkot fejre és testre osztja.

> And he is the head of the body, the church: who is the beginning, the firstborn from the dead; that in all things he might have the preeminence. For it pleased the Father that in him should all fulness dwell; And, having made peace through the blood of his cross, by him to reconcile all things unto himself; by him, I say, whether they be things in earth, or things in heaven. And you, that were sometime alienated and enemies in your mind by wicked works, yet now hath he reconciled In the body of his flesh through death, to present you holy and unblameable and unreproveable in his sight: If ye continue in the faith grounded and settled, and be not moved away from the hope of the gospel, which ye have heard, and which was preached to every creature which is under heaven; whereof I Paul am made a minister; Who now rejoice in my sufferings for you, and fill up that which is behind of the afflictions of Christ in my flesh for his body’s sake, which is the church: Whereof I am made a minister, according to the dispensation of God which is given to me for you, to fulfil the word of God. Colossians 1:18–25.

> És ő a testnek, az egyháznak feje; ő a kezdet, az elsőszülött a halottak közül, hogy mindenben ő legyen az első. Mert úgy tetszett az Atyának, hogy őbenne lakozzék az egész teljesség; és hogy az ő keresztjének vére által békességet szerezve őáltala békéltessen meg magával mindent, akár a földön levőket, akár a mennyben levőket. Titeket is, akik egykor elidegenültek voltatok, és ellenségek gonosz cselekedeteitek miatt értelmetekben, most mégis megbékéltetett az ő emberi testében a halál által, hogy szenteknek, feddhetetleneknek és kifogástalanoknak állítson titeket maga elé: ha ugyan megmaradtok a hitben, megalapozottan és szilárdan, és el nem tántorodtok az evangélium reménységétől, amelyet hallottatok, amely hirdettetett minden teremtménynek az ég alatt; amelynek én, Pál, szolgájává lettem; aki most örvendezem a tiérettetek való szenvedéseimben, és betöltöm testemben azt, ami híja van Krisztus szenvedéseinek az ő testéért, amely az egyház; amelynek szolgájává lettem Isten ama sáfársága szerint, amely nékem adatott tiérettetek, hogy betöltsem az Isten igéjét. Kolossé 1:18–25.

Christ is the head, which is to have preeminence in all things, and His church is the body. Together the head and the body represent the combination of divinity with humanity, and another important fact is also identified. The relation of the head and the body, is that the head is to have the preeminence over the body. With mankind, who were created in God’s image, the higher powers (the head), are to have rulership over the lower powers (the body.) Together they form one being, or in the terminology of the temple which John was to measure, they represent the holy place (humanity, the body), and the Most Holy Place (divinity, the head). How these two are joined together into “one stick”, or one body is the work of “at-One-ment.” Paul continues:

Krisztus a fej, akinek mindenekben elsőbbsége kell hogy legyen, és az Ő egyháza a test. Együtt a fej és a test az istenség és az emberiség egyesülését jelképezik, és egy másik fontos tény is azonosításra kerül. A fej és a test viszonya az, hogy a fejnek elsőbbsége kell hogy legyen a test felett. Az embernél, akit Isten képmására teremtettek, a magasabb rendű képességeknek (a fejnek) uralmat kell gyakorolniuk az alacsonyabb rendű képességek (a test) felett. Együtt egyetlen lényt alkotnak, vagy annak a templomnak a szóhasználatával élve, amelyet Jánosnak meg kellett mérnie, a szenthelyet (az emberiség, a test), és a szentek szentjét (az istenség, a fej) jelképezik. E kettőnek „egy bottá”, vagy egy testté való egyesítése az „engesztelés” munkája. Pál így folytatja:

> Whereof I am made a minister, according to the dispensation of God which is given to me for you, to fulfil the word of God; Even the mystery which hath been hid from ages and from generations, but now is made manifest to his saints: To whom God would make known what is the riches of the glory of this mystery among the Gentiles; which is Christ in you, the hope of glory: Whom we preach, warning every man, and teaching every man in all wisdom; that we may present every man perfect in Christ Jesus: Whereunto I also labour, striving according to his working, which worketh in me mightily. Colossians 1:25–29.

> Amelynek szolgájává lettem az Isten sáfársága szerint, amely néktek adatott nekem, hogy betöltsem az Isten igéjét; tudniillik azt a titkot, amely el volt rejtve örök időktől és nemzedékektől fogva, most pedig nyilvánvalóvá lett az ő szentjeinek: akiknek Isten meg akarta ismertetni, hogy mi e titok dicsőségének gazdagsága a pogányok között; amely: Krisztus tibennetek, a dicsőség reménysége; akit mi hirdetünk, intvén minden embert és tanítván minden embert teljes bölcsességgel, hogy minden embert tökéletesen állítsunk elő a Krisztus Jézusban; amelyért munkálkodom is, tusakodván az ő ereje szerint, amely hatalmasan munkálkodik bennem. Kolossé 1:25–29.

The perfection of the one hundred and forty-four thousand, which presents “every man perfect in Christ” is the “mystery of God,” which is the combination of divinity with humanity, or as Paul states it, is “Christ in” humanity “the hope of glory.” In the days of the sounding of the Seventh Trumpet that mystery is accomplished. When Ezekiel identifies that joining, he employs two sticks, one for the northern kingdom and one for the southern kingdom to identify the symbolic link, which represents the temple by the number “forty-six.” The stick of the symbolic link of “forty-six,” is to be joined with the symbolic link of “two hundred and twenty.”

A száznegyvennégyezer tökéletessége, amely „minden embert tökéletessé tesz Krisztusban”, az „Isten titka”, amely az istenség és az emberség egyesítése; vagy amint Pál mondja, „Krisztus” az emberségben „a dicsőség reménysége”. A Hetedik Trombitaszó napjaiban ez a titok beteljesedik. Amikor Ezékiel azonosítja ezt az egyesítést, két botot használ, egyet az északi királyság, egyet pedig a déli királyság számára, hogy azonosítsa a jelképes kapcsolatot, amely a templomot a „negyvenhat” számmal jelképezi. A „negyvenhat” jelképes kapcsolatának botját egyesíteni kell a „kétszázhúsz” jelképes kapcsolatával.

Two hundred and twenty is the symbol of divinity combined with humanity. From the publishing of the King James Bible in 1611, unto the first presentation of Miller’s message in 1831 and thereafter the publishing of the message in 1833 in the Vermont Telegraph, is two hundred and twenty years. Miller’s message was the formalization of the increase of knowledge that was derived from the Bible, when the book of Daniel was unsealed in 1798. At the beginning date of 1611, there was a divine document published and at the ending date of 1831 there was a human publication based upon the divine truth that was unsealed in 1798.

A kétszázhúsz az istenségnek az emberséggel való egyesülésének jelképe. A King James Bible 1611-ben történt kiadásától Miller üzenetének első bemutatásáig 1831-ben, majd ezt követően az üzenet 1833-ban a Vermont Telegraphban való megjelentetéséig kétszázhúsz év telt el. Miller üzenete annak a tudásnövekedésnek a hivatalos megfogalmazása volt, amely a Bibliából eredt, amikor Dániel könyve 1798-ban felpecsételéséből felnyittatott. Az 1611-es kezdő időpontban egy isteni dokumentum került kiadásra, az 1831-es záró időpontban pedig egy emberi kiadvány jelent meg azon isteni igazság alapján, amely 1798-ban feltárult.

Those three dates represent not only two hundred and twenty years, but also the structure of the Hebrew word “Truth”, which is created by combining the first, thirteenth and last letters of the Hebrew alphabet to create the word “Truth.” A divine publication at the beginning and a human publication at the ending, and 1798 represents an increase of knowledge which would manifest a class of wicked persons who rejected that knowledge, and thus represented the thirteenth letter, which is a symbol of rebellion. That link of two hundred and twenty years was established in the movement of the first angel, and the movement of the third angel provides a second witness.

Az a három dátum nemcsak kétszázhúsz évet jelképez, hanem a héber „Igazság” szó szerkezetét is, amely a héber ábécé első, tizenharmadik és utolsó betűjének egyesítésével jön létre, hogy megalkossa az „Igazság” szót. Isteni közzététel a kezdetnél és emberi közzététel a végén, 1798 pedig a tudás növekedését jelképezi, amely nyilvánvalóvá tenne egy gonosz személyekből álló osztályt, akik elutasították azt a tudást, és így a tizenharmadik betűt képviselték, amely a lázadás jelképe. E kétszázhúsz éves kapcsolat az első angyal mozgalmában állíttatott fel, és a harmadik angyal mozgalma második tanúbizonyságot szolgáltat.

In 1776, the divine document, the Declaration of Independence, was published and two hundred and twenty years later, in 1996, a human document The Time of the End magazine was published. The human document was derived from the increase of knowledge that was produced at the time of the end in 1989, which, as with 1798, produced a rebellion to the divine message represented by the Declaration of Independence. The increase of knowledge in 1996, identified the future for America as it loses the freedom and independence it had declared in 1776 at the soon coming Sunday law. This provides a second witness that the number two hundred and twenty represents the combination of divinity with humanity, and that second witness was set forth with the signature of “Truth,” and was represented by a first witness in the history of the first angel (the first), and the second witness in the history of the third angel (the last).

1776-ban közzétették az isteni okiratot, a Függetlenségi Nyilatkozatot, és kétszázhúsz évvel később, 1996-ban közzétettek egy emberi okiratot, A vég ideje című folyóiratot. Az emberi okirat annak a tudásnövekedésnek a következménye volt, amelyet a vég idején, 1989-ben hoztak létre, és amely — miként 1798 is — lázadást idézett elő az isteni üzenettel szemben, amelyet a Függetlenségi Nyilatkozat jelképez. Az 1996-ban bekövetkezett tudásnövekedés feltárta Amerika jövőjét, amint elveszíti azt a szabadságot és függetlenséget, amelyet 1776-ban kinyilvánított, a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény idején. Ez második tanúbizonyságát adja annak, hogy a kétszázhúsz szám az isteniség és az emberség összekapcsolódását jelképezi, és ez a második tanú a „Truth” aláírással került előterjesztésre, amelyet az első angyal történetében az első tanú (az első), a harmadik angyal történetében pedig a második tanú (az utolsó) képviselt.

1776 also marked the beginning of a period that preceded the actual beginning of the earth beast as the sixth kingdom of Bible prophecy. In that preparation period the signature of truth was once again identified by 1776, marking the beginning of the United States, and 1798 marking the beginning of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy. In the middle of that beginning and ending history, 1789 marked the center letter as thirteen colonies ratified the Constitution. Each of the three dates represent the “speaking” of the United States; with the Declaration of Independence in 1776, the Constitution in 1789, and the Alien and Sedition Acts in 1798. That history represents twenty-two years, which is a tithe or a tenth of two hundred and twenty, so it also represents a symbol of the combination of Divinity with humanity.

1776 egyúttal annak az időszaknak a kezdetét is jelölte, amely megelőzte a földi vadállatnak a bibliai prófécia hatodik királyságaként való tényleges kezdetét. Ebben az előkészítő időszakban az igazság kézjegyét ismét 1776 azonosította, jelezve az Egyesült Államok kezdetét, míg 1798 az Egyesült Államok kezdetét mint a bibliai prófécia hatodik királyságát. Ennek a kezdő és záró történetnek a közepén 1789 jelölte a középső betűt, amikor a tizenhárom gyarmat ratifikálta az Alkotmányt. A három dátum mindegyike az Egyesült Államok „beszédét” jelképezi: a Függetlenségi Nyilatkozattal 1776-ban, az Alkotmánnyal 1789-ben, valamint az Idegenrendészeti és Lázítási Törvényekkel 1798-ban. Ez a történet huszonkét évet fog át, ami a kétszázhúsznak tizede vagy tizedrésze, ezért az istenség és az emberiség egyesülésének jelképét is hordozza.

Its representation is of the history of the earth beast who is portrayed as beginning as a lamb (divinity), and ending as a dragon (humanity). 1776 begins with the Declaration of Independence marking divinity and the Alien and Sedition Acts represent humanity, and in those twenty-two years that preceded the beginning of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy, the transition from the lamb to the dragon is typified.

Ábrázolása a földi fenevad történetét mutatja be, akit úgy jelenít meg, mint aki bárányként (istenség) kezdi, és sárkányként (emberség) végzi. Az 1776-os év a Függetlenségi Nyilatkozattal kezdődik, amely az istenséget jelöli, az Idegen- és Lázítási Törvények pedig az emberséget képviselik, és abban a huszonkét évben, amely megelőzte a földi fenevad uralmának kezdetét mint a bibliai prófécia hatodik királysága, a báránytól a sárkányig való átmenet előképeződik.

The beginning of the twenty-five hundred and twenty years of judgment against the southern kingdom of Judah, is connected with the beginning of the twenty-three hundred years of Daniel chapter eight, verse fourteen. The trampling down of the sanctuary and host in Judah began in 677 BC, and the twenty-three hundred year prophecy began two hundred and twenty years later in 457 BC. The stick of the southern kingdom of Judah is linked with the symbol of forty-six to the northern kingdom, and also linked to the twenty-three hundred years by the link of two-hundred and twenty.

A Júda déli királysága elleni kétezer-ötszázhúsz éves ítélet kezdete összefügg Dániel könyve nyolcadik fejezete tizennegyedik versének kétezer-háromszáz évének kezdetével. A szentély és a sereg megtiprása Júdában Kr. e. 677-ben kezdődött, és a kétezer-háromszáz éves prófécia kétszázhúsz évvel később, Kr. e. 457-ben vette kezdetét. Júda déli királyságának vesszeje a negyvenhat szimbóluma által kapcsolódik az északi királysághoz, és a kétezer-háromszáz évhez is kapcsolódik a kétszázhúsz kapcsa által.

Paul claimed to be the minister of the dispensation of God, and then defined the dispensation he was a minister of as the mystery of God, which is Christ in you the hope of glory. He further addresses this truth when writing to Timothy.

Pál azt állította, hogy Isten sáfárságának szolgája, majd azt a sáfárságot, amelynek szolgája volt, Isten titkaként határozta meg, amely ez: Krisztus tibennetek, a dicsőség reménysége. Ezt az igazságot Timóteusnak írva is tovább tárgyalja.

> And without controversy great is the mystery of godliness: God was manifest in the flesh, justified in the Spirit, seen of angels, preached unto the Gentiles, believed on in the world, received up into glory. 1 Timothy 3:16.

> És minden ellentmondás nélkül nagy a kegyességnek ama titka: Isten megjelent testben, megigazíttatott Lélekben, megláttatott az angyaloktól, hirdettetett a pogányok között, hittek benne e világon, felvitetett dicsőségbe. 1Timótheus 3:16.

Paul here says that the mystery of godliness is God manifest in the flesh. God is the Head, and the flesh is the body. The mystery of godliness is Christ in the believer, it is the joining of divinity with humanity. Paul also uses the metaphor of marriage as did Hosea.

Pál itt azt mondja, hogy a kegyesség titka: Isten megjelent testben. Isten a Fő, a test pedig a test. A kegyesség titka Krisztus a hívőben; az istenség és az emberség egybekapcsolása. Pál a házasság metaforáját is használja, miként Hóseás is.

> For we are members of his body, of his flesh, and of his bones. For this cause shall a man leave his father and mother, and shall be joined unto his wife, and they two shall be one flesh. This is a great mystery: but I speak concerning Christ and the church. Ephesians 5:30–32.

> Mert az ő testének tagjai vagyunk, az ő testéből és az ő csontjaiból. Annakokáért elhagyja a férfi az ő atyját és anyját, és ragaszkodik az ő feleségéhez, és lesznek ketten egy testté. Felette nagy titok ez: én pedig Krisztusról és az egyházról szólok. Efézus 5:30–32.

In chapter thirty-seven, when Ezekiel identifies the covenant of the last days, which is the renewed covenant with those identified as the one hundred and forty-four thousand, he provides an illustration of the joining of two sticks. Those two sticks, line upon line, include Hosea and Paul’s marriage metaphor. When they were joined together, they were to be no more two nations, but one nation, forever.

A harminchetedik fejezetben, amikor Ezékiel az utolsó napok szövetségét azonosítja, vagyis a megújított szövetséget azokkal, akiket a száznegyvennégyezerként jelöl meg, a két bot egyesítésének szemléltetését adja. E két bot, sorról sorra, magában foglalja Hóseás és Pál házassági metaforáját. Amikor egyesíttettek, többé nem két nemzetnek, hanem egy nemzetnek kellett lenniük, mindörökké.

> And I will make them one nation in the land upon the mountains of Israel; and one king shall be king to them all: and they shall be no more two nations, neither shall they be divided into two kingdoms any more at all: Neither shall they defile themselves any more with their idols, nor with their detestable things, nor with any of their transgressions: but I will save them out of all their dwelling places, wherein they have sinned, and will cleanse them: so shall they be my people, and I will be their God. Ezekiel 37:22, 23.

> És egy néppé teszem őket azon a földön, Izráel hegyein; és egy király lesz mindnyájuk királya; és nem lesznek többé két nép, sem nem oszlanak többé két királyságra egyáltalán. És nem fertőztetik meg magukat többé bálványaikkal, sem utálatos dolgaikkal, sem semmiféle vétkükkel; hanem megszabadítom őket minden lakóhelyükről, ahol vétkeztek, és megtisztítom őket; és ők az én népem lesznek, én pedig Istenük leszek. Ezékiel 37:22, 23.

The joining together of Ezekiel identifies when they are no more divided, nor do they sin any longer, when they are cleansed, and when God is their only God, and they have only one king. On October 22, the Messenger of the Covenant suddenly came to the temple to “cleanse” His people. He came to receive a kingdom, whose people according to Peter were then to be a kingdom of priests and kings. On that date the bridegroom also came to the marriage, which is the mystery Paul and Hosea identify, which represents the combination of divinity with humanity. John identifies that the mystery, which Paul identifies as “Christ in you, the hope of glory,” would be finished in the days of the sounding of the seventh angel.

Ezékiel egyesítése meghatározza, mikor nem lesznek többé megosztottak, sem nem vétkeznek többé, amikor megtisztíttatnak, és amikor Isten az ő egyetlen Istenük, és csak egy királyuk van. Október 22-én a Szövetség Követe hirtelen eljött a templomba, hogy „megtisztítsa” az Ő népét. Azért jött, hogy átvegyen egy országot, amelynek népe Péter szerint akkor a papok és királyok országa volt, illetve kellett hogy legyen. Ezen a napon a vőlegény is eljött a menyegzőre, amely az a titok, amelyet Pál és Hóseás azonosít, s amely az istenség és az emberség egyesülését jelképezi. János meghatározza, hogy az a titok, amelyet Pál úgy azonosít, mint „Krisztus tibennetek, a dicsőség reménysége”, a hetedik angyal szózatának napjaiban fog bevégeztetni.

> But in the days of the voice of the seventh angel, when he shall begin to sound, the mystery of God should be finished, as he hath declared to his servants the prophets. Revelation 10:7.

> Hanem a hetedik angyal szavának napjaiban, amikor trombitálni kezd, bevégeztetik az Isten titka, amint megjelentette az ő szolgáinak, a prófétáknak. Jelenések 10:7.

The seventh angel is the third woe, which arrived on September 11, 2001. The seventh angel began to sound when the third angel arrived in the history of 1844, and onward, but the rebellion of 1863 prevented the work from being finished. The third angel arrived and the seventh trumpet began to sound again on September 11, 2001, and this time the “mystery of God” is to be “finished.” That “mystery” is the combination of divinity with humanity, which produces the one hundred and forty-four thousand, who then become God’s ensign and army. For this reason, chapter thirty-seven of Ezekiel, begins with Ezekiel being taken to a valley of dead dry bones. Those bones represent Laodicean Adventism on September 11, 2001, and for this reason Paul addresses his gospel of the mystery of God to the Laodiceans.

A hetedik angyal a harmadik jaj, amely 2001. szeptember 11-én érkezett meg. A hetedik angyal akkor kezdett trombitálni, amikor a harmadik angyal megérkezett 1844 történelmében, és attól fogva, de az 1863-as lázadás megakadályozta, hogy a munka befejeződjék. A harmadik angyal megérkezett, és a hetedik trombita 2001. szeptember 11-én ismét megszólalt, és ez alkalommal az „Isten titkának” „be kell teljesednie”. Ez a „titok” az istenség és az emberség egyesülése, amely létrehozza a száznegyvennégyezeret, akik azután Isten zászlójelévé és hadseregévé válnak. Ezért kezdődik Ezékiel harminchetedik fejezete azzal, hogy Ezékielt elviszik a halott, száraz csontok völgyébe. Ezek a csontok a laodiceai adventizmust jelképezik 2001. szeptember 11-én, és ezért intézi Pál az Isten titkáról szóló evangéliumát a laodiceabeliekhez.

> For I would that ye knew what great conflict I have for you, and for them at Laodicea, and for as many as have not seen my face in the flesh; That their hearts might be comforted, being knit together in love, and unto all riches of the full assurance of understanding, to the acknowledgment of the mystery of God, and of the Father, and of Christ; In whom are hid all the treasures of wisdom and knowledge. Colossians 2:1–3.

> Mert szeretném, ha tudnátok, milyen nagy tusakodásom van értetek, és a laodiceabeliekért, és mindazokért, akik testben nem látták az én arcomat; hogy szívük megvigasztaltassék, szeretetben egybeköttetvén, és eljussanak az értelem teljes bizonyosságának minden gazdagságára, az Isten és az Atya és a Krisztus titkának megismerésére; akikben van elrejtve a bölcsesség és ismeret minden kincse. Kolossé 2:1–3.

This is also the description Sister White associates with the dead dry bones of Ezekiel.

Ez az a leírás is, amelyet White testvér Ezékiel kiszáradt, száraz csontjaival hoz összefüggésbe.

> “But not only does this simile of the dry bones apply to the world, but also to those who have been blessed with great light; for they also are like the skeletons of the valley. They have the form of men, the framework of the body; but they have not spiritual life. But the parable does not leave the dry bones merely knit together into the forms of men; for it is not enough that there is symmetry of limb and feature. The breath of life must vivify the bodies, that they may stand upright, and spring into activity. These bones represent the house of Israel, the church of God, and the hope of the church is the vivifying influence of the Holy Spirit. The Lord must breathe upon the dry bones, that they may live.

> „Ám a száraz csontok e hasonlata nemcsak a világra vonatkozik, hanem azokra is, akiket nagy világosságban részesített; mert ők is olyanok, mint a völgy csontvázai. Megvan bennük az ember alakja, a test váza; de nincs bennük lelki élet. A példázat azonban nem hagyja a száraz csontokat pusztán úgy, hogy azok emberi alakokká illeszkedjenek össze; mert nem elegendő, hogy a tagok és arcvonások összhangja meglegyen. Az élet leheletének kell megelevenítenie a testeket, hogy egyenesen állhassanak, és tevékenységre serkenjenek. E csontok Izráel házát, Isten egyházát jelképezik, és az egyház reménysége a Szentlélek megelevenítő befolyása. Az Úrnak kell rálehelnie a száraz csontokra, hogy éljenek.

> “The Spirit of God, with its vivifying power, must be in every human agent, that every spiritual muscle and sinew may be in exercise. Without the Holy Spirit, without the breath of God, there is torpidity of conscience, loss of spiritual life. Many who are without spiritual life have their names on the church records, but they are not written in the Lamb’s book of life. They may be joined to the church, but they are not united to the Lord. They may be diligent in the performance of a certain set of duties, and may be regarded as living men; but many are among those who have ‘a name that thou livest, and art dead.’

> „Isten Lelkének, az Ő éltető erejével, jelen kell lennie minden emberi eszközben, hogy minden lelki izom és ín működésben legyen. A Szentlélek nélkül, Isten lehelete nélkül a lelkiismeret eltompul, és elvész a lelki élet. Sokan, akikben nincs lelki élet, nevüket a gyülekezet nyilvántartásában viselik, de nincsenek beírva a Bárány életének könyvébe. Lehet, hogy a gyülekezethez tartoznak, de nincsenek egyesülve az Úrral. Lehetnek szorgalmasak bizonyos meghatározott kötelességek teljesítésében, és élő embereknek tekinthetik őket; de sokan azok közé tartoznak, akiknek „az a nevük, hogy élnek, pedig halottak.””

> “Unless there is genuine conversion of the soul to God; unless the vital breath of God quickens the soul to spiritual life; unless the professors of truth are actuated by heaven-born principle, they are not born of the incorruptible seed which liveth and abideth forever. Unless they trust in the righteousness of Christ as their only security; unless they copy His character, labor in His spirit, they are naked, they have not on the robe of His righteousness. The dead are often made to pass for the living; for those who are working out what they term salvation after their own ideas, have not God working in them to will and to do of His good pleasure.

> „Hacsak a lélek őszintén meg nem tér Istenhez; hacsak Isten éltető lehelete meg nem eleveníti a lelket lelki életre; hacsak az igazság hitvallóit nem a mennyből született alapelv indítja, nincsenek újjászületve a romolhatatlan magból, amely él és megmarad mindörökké. Hacsak nem Krisztus igazságában bíznak mint egyedüli biztonságukban; hacsak nem az Ő jellemét követik, nem az Ő lelkületében munkálkodnak, mezítelenek, nincs rajtuk az Ő igazságának palástja. A holtakat gyakran élőknek tüntetik fel; mert akik azt munkálják, amit saját elképzeléseik szerint üdvösségnek neveznek, azokban nem Isten munkálja mind az akarást, mind a cselekvést az Ő jókedve szerint.”

> “This class is well represented by the valley of dry bones Ezekiel saw in vision.” Review and Herald, January 17, 1893.

> „Ezt az osztályt jól szemlélteti a kiszáradt csontok völgye, amelyet Ezékiel látomásban látott.” Review and Herald, 1893. január 17.

The Laodicean message was first presented to Adventism in 1856, the very year the Lord opened up the advancing light of the “seven times” of Leviticus chapter twenty-six. The message of 1856, consisting of an internal message calling for repentance, and an external message of prophecy, was rejected in 1863. The Laodicean message of the mystery of “Christ in you, the hope of glory”, was repeated in 1888 by Elders Jones and Waggoner, and that message was also identified as the message to Laodicea by Sister White.

A laodiceai üzenet először 1856-ban táratott az adventizmus elé, éppen abban az esztendőben, amikor az Úr feltárta Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetének „hétszeres” próféciájából előrehaladó világosságot. Az 1856-os üzenetet, amely egy bűnbánatra szólító belső üzenetből és a prófécia külső üzenetéből állt, 1863-ban elvetették. A „Krisztus tibennetek, a dicsőség reménysége” titkáról szóló laodiceai üzenetet Jones és Waggoner vének 1888-ban megismételték, és Sister White azt az üzenetet is a Laodiceához szóló üzenetként azonosította.

Line upon line, Ezekiel chapter thirty-seven begins with Ezekiel being spiritually conveyed to September 11, 2001, where he is given a view of Laodicean Adventism, who are dead in sins and trespasses. He is told to give two distinct prophetic messages. The first produces a joining together, but the bodies are still dead. The second prophecy calls for the message of the “four winds” to breathe life into the bones. The message of the four winds is the sealing message of the one hundred and forty-four thousand which identifies four angels holding the four winds. Sister White identifies those four winds as an “angry horse”, seeking to break loose, for it is being restrained. The angry horse of Islam is seeking to break loose and bring death and destruction in its path, as it did on September 11, 2001, and it will be released again at the soon coming Sunday law.

Soronként haladva Ezékiel könyve harminchetedik fejezete azzal kezdődik, hogy Ezékielt lélekben 2001. szeptember 11-éhez viszik, ahol betekintést kap a laodíceai adventizmus állapotába, amely vétkekben és bűnökben halott. Azt a megbízást kapja, hogy két különálló prófétai üzenetet hirdessen. Az első összekapcsolódást eredményez, de a testek még mindig halottak. A második prófécia arra szólít fel, hogy a „négy szél” üzenete leheljen életet a csontokba. A négy szél üzenete a száznegyvennégyezer pecsételési üzenete, amely azonosítja a négy szelet tartó négy angyalt. White testvérnő e négy szelet „haragos lónak” nevezi, amely ki akar törni, mert vissza van tartva. Az iszlám haragos lova ki akar törni, és halált meg pusztulást akar hozni útjába, amint azt 2001. szeptember 11-én tette, és ismét szabadon lesz bocsátva a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvénynél.

That message brings the dead bodies into a unified army that is standing upon its feet. That unified army is brought to its feet in response to the message of the seventh angel, for in the days of the sounding of the seventh angel, the mystery of the one hundred and forty-four thousand’s marriage with Christ will be accomplished.

Az az üzenet az élettelen testeket egyesült sereggé hozza, amely megáll a lábán. Az az egyesült sereg a hetedik angyal üzenetére válaszul áll talpra, mert a hetedik angyal harsonaszavának napjaiban beteljesedik a száznegyvennégyezer Krisztussal való házasságának titka.

Then Ezekiel is shown the joining of two sticks that become one nation. Those two sticks are the northern kingdom of Israel, and the southern kingdom of Judah, which are joined together as one nation at the conclusion of their mutual scattering periods of twenty-five hundred and twenty years. Their mutual conclusion produces a spiritual temple, represented by the forty-six years at the beginning and at the ending of the mutual scattering times.

Ezékielnek ezután megmutattatik két bot egyesítése, amelyek egy nemzetté lesznek. Ez a két bot Izráel északi királysága és Júda déli királysága, amelyek egy nemzetté kapcsoltatnak össze kölcsönös, kétezer-ötszázhúsz éves szétszóratásuk időszakának végén. Kölcsönös végpontjuk egy szellemi templomot eredményez, amelyet a negyvenhat esztendő jelképez a kölcsönös szétszóratás idejének kezdetén és végén.

We will continue this study in the next article.

Ezt a tanulmányt a következő cikkben folytatjuk.

> “‘And they rose early in the morning, and went forth into the wilderness of Tekoa: and as they went forth, Jehoshaphat stood and said, Hear me, O Judah, and ye inhabitants of Jerusalem; Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper. 2 Chronicles 20:20.’

> „És kora reggel felkeltek, és kimentek Tekóa pusztájába; és amikor kivonultak, Jósafát előállt, és ezt mondta: Hallgassatok meg engem, Júda és Jeruzsálem lakosai! Higgyetek az ÚRnak, a ti Isteneteknek, és megerősíttettek; higgyetek az ő prófétáinak, és jó szerencsések lesztek. 2Krónikák 20:20.”

> ““Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper.’

> „Higgyetek az Úrban, a ti Istenetekben, és megerősíttettek; higgyetek az ő prófétáinak, és jó szerencsések lesztek.”

> “Isaiah 8:20. ‘To the law and to the testimony; if they speak not according to this word, it is because there is no light in them.’

> „Ézsaiás 8:20. „A törvényhez és a bizonyságtételhez! Ha nem e beszéd szerint szólnak, úgy nincs bennük világosság.””

> “Two texts are here set before God’s people: two conditions for success. The law spoken by Jehovah himself, and the spirit of prophecy, are the two sources of wisdom to guide His people in every experience. Deuteronomy 4:6. ‘This is your wisdom and your understanding in the sight of the nations, who shall say, Surely this great nation is a wise and understanding people.’

> „Itt két szöveg áll Isten népe elé: a siker két feltétele. A törvény, amelyet maga Jehova mondott ki, és a prófétaság lelke: ez a bölcsesség két forrása, amely népét minden tapasztalatban vezeti. 5Mózes 4:6. „Ez a ti bölcsességetek és értelmetek a népek szeme láttára, akik ezt mondják majd: Bizony, ez a nagy nemzet bölcs és értelmes nép.””

> “The law of God and the Spirit of Prophecy go hand in hand to guide and counsel the church, and whenever the church has recognized this by obeying His law, the spirit of prophecy has been sent to guide her in the way of truth.

> „Isten törvénye és a prófétaság Lelke kéz a kézben járnak, hogy vezessék és tanáccsal lássák el az egyházat; és valahányszor az egyház ezt elismerte azáltal, hogy engedelmeskedett az Ő törvényének, a prófétaság Lelke elküldetett, hogy az igazság útján vezesse őt.”

> “Revelation 12:17. ‘And the dragon was wroth with the woman, and went to make war with the remnant of her seed, which keep the commandments of God, and have the testimony of Jesus Christ.’ This prophecy points out clearly that the remnant church will acknowledge God in His law and will have the prophetic gift. Obedience to the law of God, and the spirit of prophecy has always distinguished the true people of God, and the test is usually given on present manifestations.

> „Jelenések 12:17. „Megharaguvék azért a sárkány az asszonyra, és elméne, hogy hadakozzék az ő magvának maradékával, akik megtartják az Isten parancsolatait, és akiknél vala a Jézus Krisztus bizonyságtétele.” E prófécia világosan rámutat arra, hogy a maradék egyház Istenét az Ő törvényében fogja elismerni, és birtokában lesz a prófétálás ajándékának. Az Isten törvénye iránti engedelmesség és a prófétaság Lelke mindenkor megkülönböztette Isten igaz népét, és a próba rendszerint a jelenvaló megnyilatkozások alapján adatik.”

> “In Jeremiah’s day the people had no question about the message of Moses, Elijah, or Elisha, but they did question and put aside the message sent of God to Jeremiah until its force and power was wasted and there was no remedy but for God to carry them away into captivity.

> Jeremiás napjaiban a népnek semmi kétsége nem volt Mózes, Illés vagy Elizeus üzenetét illetően, ám kétségbe vonták és félretették az Istentől Jeremiásnak küldött üzenetet, mígnem annak ereje és hatása kárba veszett, és nem maradt más orvosság, mint hogy Isten fogságba vigye őket.

> “Likewise in the days of Christ the people had learned that Jeremiah’s message was true, and they persuaded themselves to believe that if they had lived in the days of their fathers they would have accepted his message, but at the same time they were rejecting Christ’s message, of whom all the prophets had written.

> „Hasonlóképpen Krisztus napjaiban a nép megtanulta, hogy Jeremiás üzenete igaz volt, és meggyőzték magukat arról, hogy ha atyáik napjaiban éltek volna, elfogadták volna az ő üzenetét; ugyanakkor azonban elvetették Krisztus üzenetét, akiről valamennyi próféta írt.

> “As the third angel’s message arose in the world, which is to reveal the law of God to the church in its fullness and power, the prophetic gift was also immediately restored. This gift has acted a very prominent part in the development and carrying forward of this message.

> „Amikor a harmadik angyal üzenete feltámadt a világban, amelynek az a rendeltetése, hogy Isten törvényét teljességében és erejében kijelentse az egyháznak, a prófétaság ajándéka is azonnal helyreállíttatott. Ez az ajándék igen kiemelkedő szerepet töltött be ennek az üzenetnek a kibontakozásában és előrehaladásában.

> “As differences of opinion have arisen in reference to interpretations of Scriptures and methods of labor, calculated to unsettle the faith of believers in the message and lead to disunion in the work, the spirit of prophecy has always thrown light on the situation. It has always brought union of thought and harmony of action to the body of believers. In every crisis that has arisen in the development of the message and the growth of the work, those who have stood firmly by the law of God and the light of the Spirit of prophecy have triumphed and the work has prospered in their hands.” Loma Linda Messages, 34.

> „Amikor a Szentírás értelmezésére és a munka módszereire vonatkozó véleménykülönbségek támadtak, amelyek alkalmasak voltak arra, hogy megingassák az üzenetben hívők hitét, és meghasonlást idézzenek elő a munkában, a prófétaság lelke mindig világosságot vetett a helyzetre. Mindig a gondolkodás egységét és a cselekvés összhangját hozta el a hívők közössége számára. Az üzenet kibontakozásának és a munka növekedésének minden válságában azok, akik szilárdan kitartottak Isten törvénye és a prófétaság Lelkének világossága mellett, diadalmaskodtak, és kezükben a munka gyarapodott.” Loma Linda Messages, 34.

Back to Articles