Article

# The Book of Daniel - Number Thirteen

Dániel könyve – Tizenharmadik szám

The Secret of the Latter Days

Az utolsó napok titka

Author

Jeff Pippenger

Published

December 8, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel chapter two represents the second angel of Revelation fourteen. As such it represents the second of three tests, that are represented as a dietary test, followed by a visual test, and concludes with a litmus test. All three of those tests, which are also prophetic waymarks, exist in the first angel’s message of Revelation fourteen. As with the first angel of Revelation fourteen, Daniel chapter one also possesses each of those three tests.

Dániel második fejezete a Jelenések tizennegyedik fejezetének második angyalát jelképezi. Ennélfogva a három próba közül a másodikat ábrázolja, amelyeket táplálkozási próbának, azt követően vizuális próbának, végül pedig lakmuszpróbának mutat be. Mindhárom próba, amelyek egyúttal prófétai útjelzők is, jelen van a Jelenések tizennegyedik fejezetének első angyali üzenetében. Miként a Jelenések tizennegyedik fejezetének első angyala esetében, Dániel első fejezete is magában hordozza mindhárom próbát.

The second test, or the second angel’s message, begins at the end of the first test. Chapter two follows chapter one. The conclusion of the second test begins the third test back-to-back. The period of time represented by the second test was symbolized by the seventy years of Daniel’s captivity, which began with the conquering of Jehoiakim and concluded at the decree of Cyrus. As the end of those seventy years approached, Daniel recognized through God’s prophetic Word that the end was about to arrive.

A második próba, vagyis a második angyal üzenete, az első próba végén kezdődik. A második fejezet az első fejezetet követi. A második próba lezárulása közvetlenül megindítja a harmadik próbát. Az a korszak, amelyet a második próba jelképezett, Dániel fogságának hetven éve által volt szimbolizálva, amely Jójákim legyőzésével kezdődött, és Círus rendeletével zárult le. Amint e hetven esztendő vége közeledett, Dániel Isten prófétai Igéje által felismerte, hogy a vég hamarosan bekövetkezik.

> In the first year of Darius the son of Ahasuerus, of the seed of the Medes, which was made king over the realm of the Chaldeans; In the first year of his reign I Daniel understood by books the number of the years, whereof the word of the Lord came to Jeremiah the prophet, that he would accomplish seventy years in the desolations of Jerusalem. Daniel 9:1, 2.

> Ahasvérus fiának, Dáriusnak első esztendejében, aki a médek nemzetségéből való volt, és aki a káldeusok országán királlyá tétetett; uralkodásának első esztendejében én, Dániel, megértettem a könyvekből az esztendők számát, amelyek felől az Úr igéje szólt Jeremiás prófétához, hogy beteljesít hetven esztendőt Jeruzsálem pusztaságain. Dániel 9:1, 2.

Daniel is representing God’s people in the last days that recognize the symbolic meaning of the seventy years of captivity, and that recognition takes place shortly before the seventy symbolic years end. God’s people have correctly understood the seventy-year captivity, but what Daniel is representing is the understanding that those seventy years represent the prophetic period from September 11, 2001, unto the Sunday law. For Daniel, those years ended at the decree of Cyrus, which in the last days represents the Sunday law in the United States.

Dániel Istennek azokat a végidei népét jelképezi, akik felismerik a hetvenéves fogság jelképes jelentését; és ez a felismerés röviddel azelőtt történik, hogy a hetven jelképes év véget érne. Isten népe helyesen értette meg a hetvenéves fogságot, de amit Dániel jelképez, az annak a megértése, hogy ez a hetven év a 2001. szeptember 11-től a vasárnaptörvényig terjedő prófétai időszakot ábrázolja. Dániel számára ezek az évek Círusz rendeletével értek véget, ami a végidőben az Egyesült Államokban bevezetett vasárnaptörvényt jelképezi.

Shortly before the Sunday law, God’s people are awakened to the prophetic understanding represented by the symbolic seventy years. Those symbolic years began with Jehoiakim, who represents September 11, 2001, when, with the arrival of Islam of the third Woe, the mighty angel of Revelation eighteen, descended and announced the fall of Babylon. The fall of Babylon represents the second angel’s message, and on September 11, 2001, the second testing period began for those who ate the hidden book that was in the angel’s hand. That period, represented by the symbolic seventy years, continues through to the Sunday law.

Röviddel a vasárnaptörvény előtt Isten népe felébred arra a prófétai megértésre, amelyet a jelképes hetven év szemléltet. E jelképes évek Jójákimmal kezdődtek, aki 2001. szeptember 11-ét jelképezi, amikor a harmadik jaj iszlámjának megérkezésével leszállt a Jelenések könyve tizennyolcadik fejezetének hatalmas angyala, és kihirdette Babilon bukását. Babilon bukása a második angyal üzenetét jelképezi, és 2001. szeptember 11-én kezdődött meg a második próbaidő azok számára, akik megették az angyal kezében levő elrejtett könyvet. Ez az időszak, amelyet a jelképes hetven év ábrázol, egészen a vasárnaptörvényig tart.

As the end draws near, as typified by Daniel in the first year of Darius, God’s people are awakened to the test of the image of the beast. They have previously understood some of the truths associated with the test of the image of the beast, but the portion they come to understand just before the end of the prophetic period of the second angel, has been hidden in darkness. As Daniel studied God’s prophetic Word, and then became aware of the significance of the seventy years, he was led to prayer, just as he had been led to prayer when he became aware of the life-or-death threat of Nebuchadnezzar concerning his image-dream. In Daniel chapter nine, as in Daniel chapter two, as Daniel prayed, he received prophetic light.

Amint a vég közeledik, amint azt Dániel példázza Dárius első esztendejében, Isten népe felébred a fenevad képmásának próbájára. Korábban már megértettek bizonyos igazságokat, amelyek a fenevad képmásának próbájával kapcsolatosak, de annak a résznek az értelme, amelyet közvetlenül a második angyal prófétai időszakának vége előtt jutnak megérteni, sötétségben volt elrejtve. Amikor Dániel tanulmányozta Isten prófétai Igéjét, majd felismerte a hetven esztendő jelentőségét, imádságra indíttatott, miként imádságra indíttatott akkor is, amikor tudatára ébredt Nabukodonozor életre-halálra szóló fenyegetésének az ő kép-álmával kapcsolatban. Dániel kilencedik fejezetében, miként Dániel második fejezetében is, amikor Dániel imádkozott, prófétai világosságot kapott.

> Yea, whiles I was speaking in prayer, even the man Gabriel, whom I had seen in the vision at the beginning, being caused to fly swiftly, touched me about the time of the evening oblation. And he informed me, and talked with me, and said, O Daniel, I am now come forth to give thee skill and understanding. Daniel 9:21, 22.

> Még amikor az imádságban szóltam, íme, a férfiú Gábriel, akit a látomásban eleinte láttam, gyors repüléssel felém szállva, megérintett engem az esti áldozat idején. És értésemre adta, szólt velem, és ezt mondta: Dániel, most azért jöttem ki, hogy értelmet és megértést adjak neked. Dániel 9:21, 22.

The “skill and understanding” given to Daniel as he prayed aligns with his prayer in chapter two.

A Dánielnek imádkozása közben adott „bölcsesség és értelem” összhangban áll a második fejezetben elmondott imádságával.

> Then Daniel went to his house, and made the thing known to Hananiah, Mishael, and Azariah, his companions: That they would desire mercies of the God of heaven concerning this secret; that Daniel and his fellows should not perish with the rest of the wise men of Babylon. Then was the secret revealed unto Daniel in a night vision. Then Daniel blessed the God of heaven. Daniel 2:17–19.

> Akkor Dániel hazament, és tudatta a dolgot Hananjással, Misáellel és Azarjával, az ő társaival: hogy kérjenek irgalmat a menny Istenétől e titok felől, hogy Dániel és társai el ne vesszenek Babilon többi bölcsével együtt. Akkor a titok kijelentetett Dánielnek éjjeli látomásban. Ekkor Dániel áldotta a menny Istenét. Dániel 2:17–19.

Line upon line, Daniel’s two prayers are the same prayer. Both are given during history that symbolically represents the visual test of the second angel, that transpires between September 11, 2001, and the soon-coming Sunday law. With the impending death threat of Nebuchadnezzar and the prophetic knowledge of both Jeremiah’s seventy years and the oath of Moses’ seven times, Daniel prays the Leviticus twenty-six prayer, while asking that God would reveal to him the final prophetic secret of Bible prophecy. The secret that John identifies as the Revelation of Jesus Christ.

Sorról sorra Dániel két imádsága ugyanaz az imádság. Mindkettő olyan történelmi időszakban hangzik el, amely jelképesen a második angyal szemléleti próbáját ábrázolja, s amely 2001. szeptember 11. és a hamarosan bekövetkező vasárnapi törvény között zajlik. Nabukodonozor közelgő halálos fenyegetésének terhe alatt, valamint Jeremiás hetven esztendejére és Mózes hétszeres esküjére vonatkozó prófétai ismerettel Dániel a Leviticus huszonhatodik fejezetének imádságát mondja el, miközben kéri Istent, hogy tárja fel előtte a bibliai prófécia végső prófétai titkát. A titkot, amelyet János Jézus Krisztus kijelentéseként azonosít.

In chapter nine, Daniel is located at the transition of two kingdoms. Babylon has just fallen to the Medes and Persians, for it is the first year of Darius, thus placing God’s people in the last days at the point of transition that was marked in the movement of the first angel and also the movement of the third angel.

A kilencedik fejezetben Dániel két birodalom határán áll. Babilon éppen a médek és a perzsák kezére jutott, mert Dárius első esztendeje van; ezáltal Isten népe az utolsó napokban arra az átmeneti pontra helyeztetik, amelyet az első angyal mozgása, valamint a harmadik angyal mozgása is megjelölt.

The Philadelphian Millerite movement transitioned unto Laodicea in 1856, and the Laodicean movement of Future for America, transitions to the Philadelphian movement at the end of the three and a half days of being dead in the street of Revelation chapter eleven. The test that was failed with the Philadelphian movement of the Millerites from 1856 until 1863, was in relation to the doctrine of the “seven times.”

A filadelfiai millerita mozgalom 1856-ban Laodiceába ment át, és a Future for America laodiceai mozgalma a filadelfiai mozgalomba megy át a Jelenések könyve tizenegyedik fejezetében említett, az utcán holtan fekvő három és fél nap végén. Az a próba, amelyben a milleriták filadelfiai mozgalma 1856 és 1863 között elbukott, a „hétszeres idő” tanításával volt kapcsolatos.

The test for the Laodicean movement of Future for America is in relation to the necessity of recognizing their scattered condition, and then entering into the Leviticus twenty-six prayer and experience. Daniel was at the transition time between Babylon and the Medo-Persian empires, and just before the end of the period of seventy years that is marked by the decree of Cyrus. The seventy years is the context for Daniel’s prayer, and the seventy years represents Moses’ “seven times.” Both of Daniel’s prayers align with the transition time that is marked by the “seven times” in the movement of the first angel, and also in the movement of the third angel.

A Future for America laodiceai mozgalmának próbatétele azzal kapcsolatos, hogy szükséges felismerniük szétszórt állapotukat, majd belépniük a 3Mózes 26 szerinti imádságba és tapasztalatba. Dániel Babilon és a méd–perzsa birodalom közötti átmenet idején élt, közvetlenül a hetven év időszakának vége előtt, amelyet Círus rendelete jelöl meg. A hetven év Dániel imádságának összefüggési kerete, és a hetven év Mózes „hétszeresét” jelképezi. Dániel mindkét imádsága összhangban áll azzal az átmeneti idővel, amelyet a „hétszeres” jelöl ki az első angyal mozgalmában, valamint a harmadik angyal mozgalmában is.

The “secret” which is revealed to Daniel is the revelation of Nebuchadnezzar’s image. The “secret” of Nebuchadnezzar’s image in the last days is that it represents eight kingdoms, not four. In the previous articles that are in the category, “The Eighth is of the Seven“, this truth has already been presented. Within that secret is the revelation of the point of transition when the eighth arrives, that is of the seven. The “secret” of the image of Nebuchadnezzar is the confirmation of the resurrection of the horn of true Protestantism and the horn of Republicanism. Both those resurrections identify that each horn is the eighth, but is of the seven; and the transition from the sixth unto the eighth of both horns takes place in the prophetic context of a test associated with Moses’ “seven times.” The transition takes place as represented by Daniel, just before the decree of Cyrus, which represents the Sunday law decree in the United States. Then at the Sunday law, in rapid movements, the deadly wound of the papacy is healed as the papacy becomes the eighth head that is of the seven, as it too, goes through a prophetic transition, as represented by Nebuchadnezzar’s image of Daniel chapter two.

A Dánielnek kijelentett „titok” Nabukodonozor állóképének kinyilatkoztatása. Nabukodonozor állóképének „titka” az utolsó napokban az, hogy az nem négy, hanem nyolc királyságot jelképez. Az előző cikkekben, amelyek „A nyolcadik a hét közül való” kategóriába tartoznak, ez az igazság már bemutatásra került. E titkon belül található annak az átmeneti pontnak a kinyilatkoztatása, amikor megérkezik a nyolcadik, amely a hét közül való. Nabukodonozor állóképének „titka” az igaz protestantizmus szarvának és a republikanizmus szarvának feltámadását erősíti meg. Mindkét feltámadás azonosítja, hogy mindegyik szarv a nyolcadik, de a hét közül való; és mindkét szarv esetében a hatodiktól a nyolcadikig való átmenet egy olyan prófétai összefüggésben megy végbe, amely Mózes „hétszeresével” kapcsolatos próbaidőhöz kötődik. Az átmenet úgy történik, amint azt Dániel ábrázolja, közvetlenül Círus rendelete előtt, amely az Egyesült Államokban a vasárnaptörvény rendeletét jelképezi. Azután a vasárnaptörvénynél, gyors események közepette, a pápaság halálos sebe meggyógyul, amint a pápaság a hét közül való nyolcadik fejjé lesz, miközben az is prófétai átmeneten megy keresztül, amint azt Dániel második fejezetének Nabukodonozor-állóképe ábrázolja.

> Therefore Daniel went in unto Arioch, whom the king had ordained to destroy the wise men of Babylon: he went and said thus unto him; Destroy not the wise men of Babylon: bring me in before the king, and I will shew unto the king the interpretation. Then Arioch brought in Daniel before the king in haste, and said thus unto him, I have found a man of the captives of Judah, that will make known unto the king the interpretation. The king answered and said to Daniel, whose name was Belteshazzar, Art thou able to make known unto me the dream which I have seen, and the interpretation thereof? Daniel 2:24–26.

> Ezért Dániel bement Arjókhoz, akit a király arra rendelt, hogy pusztítsa el Babilon bölcseit; bement hozzá, és így szólt neki: Ne pusztítsd el Babilon bölcseit; vezess engem a király elé, és én megadom a királynak a magyarázatot. Ekkor Arjók sietve bevitte Dánielt a király elé, és így szólt hozzá: Találtam egy férfit Júda foglyai közül, aki tudtára adja a királynak a magyarázatot. A király felelt, és ezt mondta Dánielnek, akinek neve Baltazár volt: Képes vagy-e tudtomra adni az álmot, amelyet láttam, és annak magyarázatát? Dániel 2:24–26.

Once Daniel has been given the secret, both his names are referenced, identifying that he represents the covenant people, who in the last days have just transitioned into the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. He manifests the character of God’s servant by asking that no one would be murdered due to their inability to understand the “secret.” His character is contrasted with Arioch, a servant of Nebuchadnezzar who seeks credit with the king for finding Daniel. Daniel then identifies the distinction between the true prophetic manifestation and that of the Babylonian wise men, when he answers Nebuchadnezzar’s question with a question, and then unlike Arioch, does not take advantage of his understanding of the “secret” to promote himself, but instead exalts the God of heaven.

Miután Dániel megkapta a titkot, mindkét nevére történik utalás, jelezve, hogy ő a szövetségi népet képviseli, amely az utolsó napokban éppen átlépett a száznegyvennégyezer filadelfiai mozgalmába. Isten szolgájának jellemét nyilvánítja ki azáltal, hogy azt kéri, senkit se öljenek meg amiatt, hogy képtelen megérteni a „titkot”. Jelleme szembeállíttatik Arjókkal, Nabukodonozor egyik szolgájával, aki igyekszik magának tulajdonítani az érdemet a király előtt azért, hogy megtalálta Dánielt. Dániel ezután azonosítja a különbséget az igaz prófétai megnyilatkozás és a babiloni bölcseké között, amikor Nabukodonozor kérdésére egy kérdéssel felel, majd Arjókkal ellentétben nem használja fel a „titok” megértését önmaga előmozdítására, hanem ehelyett a menny Istent magasztalja.

> Daniel answered in the presence of the king, and said, The secret which the king hath demanded cannot the wise men, the astrologers, the magicians, the soothsayers, shew unto the king; But there is a God in heaven that revealeth secrets, and maketh known to the king Nebuchadnezzar what shall be in the latter days. Thy dream, and the visions of thy head upon thy bed, are these. Daniel 2:27, 28.

> Dániel felelt a király előtt, és ezt mondta: A titkot, amelyet a király kíván, a bölcsek, a csillagjósok, az írástudók és a jövendőmondók nem tudják megjelenteni a királynak; De van Isten a mennyben, aki feltárja a titkokat, és tudtára adja Nabukodonozor királynak, mi lesz az utolsó napokban. A te álmod és a te fejed látomásai ágyadon ezek voltak. Dániel 2:27, 28.

Daniel starts his presentation of the “secret,” by identifying it as a “secret” that explains what shall be in the latter days. The secret of the hidden history of the seven thunders identifies what shall be in the latter days. Nebuchadnezzar’s image is an element of the latter-day secret that is unsealed just before probation closes. It is revealed just before probation closes in the transition time when both horns of the earth beast become the eighth that is of the seven, as represented by Daniel in the first year of Darius.

Dániel a „titok” bemutatását azzal kezdi, hogy azt olyan „titokként” azonosítja, amely megmagyarázza, mi lesz az utolsó napokban. A hét mennydörgés rejtett történetének titka azonosítja, mi lesz az utolsó napokban. Nabukodonozor állóképe az utolsó napokra vonatkozó titoknak olyan eleme, amely közvetlenül a kegyelemidő lezárulása előtt nyer feloldást. Közvetlenül a kegyelemidő lezárulása előtt tárul fel, az átmenet idején, amikor a földből feljövő fenevad mindkét szarva a hét közül való nyolcadikká lesz, amint azt Dániel Dárius első esztendejében ábrázolja.

> As for thee, O king, thy thoughts came into thy mind upon thy bed, what should come to pass hereafter: and he that revealeth secrets maketh known to thee what shall come to pass. But as for me, this secret is not revealed to me for any wisdom that I have more than any living, but for their sakes that shall make known the interpretation to the king, and that thou mightest know the thoughts of thy heart. Daniel 2:29, 30.

> Ami pedig téged illet, ó király, fekvőhelyeden olyan gondolatok támadtak benned, hogy mi fog történni ezután; és az, aki feltárja a titkokat, tudtodra adta, mi fog bekövetkezni. Ami pedig engem illet, ez a titok nem azért jelentetett ki nekem, mintha bennem több bölcsesség volna, mint bármely élőben, hanem azokért, akik a magyarázatot a királlyal tudatják, és hogy megismerd szíved gondolatait. Dániel 2:29, 30.

Daniel establishes the truth with a second witness to the fact that Nebuchadnezzar’s dream is about the latter days, when he says, “he that revealeth secrets maketh known to thee what shall come to pass,” “hereafter.” Then Daniel identifies that the secret was not given for him, or because he had any superior wisdom than any other human being, but that the “secret” was given to Nebuchadnezzar “for their sakes that shall make known the interpretation.” The “secret” was given for those who would present the “interpretation” of the dream to the spiritual king of Babylon in the last days. The secret was specifically given for the one hundred and forty-four thousand, for the “secret” is for those in the last days that proclaim the final fall of Babylon. Then Daniel reveals the image-dream that had been hidden in darkness, and that produced the life-or-death test.

Dániel egy második tanúbizonysággal erősíti meg azt az igazságot, hogy Nabukodonozor álma az utolsó napokról szól, amikor ezt mondja: „a titkok megjelentője megjelenti néked azt, ami ezután bekövetkezik”, „ezután”. Ezután Dániel kijelenti, hogy a titok nem őérte adatott, és nem azért, mintha bármely más embernél magasabb rendű bölcsessége lett volna, hanem hogy a „titok” Nabukodonozornak adatott „azokért, akik megismertetik az értelmezést”. A „titok” azokért adatott, akik az utolsó napokban az álom „értelmezését” Babilon lelki királya elé tárják. A titok kifejezetten a száznegyvennégyezer számára adatott, mert a „titok” azoknak szól az utolsó napokban, akik Babilon végső bukását hirdetik. Ezután Dániel feltárja a képmásról szóló álmot, amely addig sötétségben volt elrejtve, és amely az élet-halál próbáját idézte elő.

> Thou, O king, sawest, and behold a great image. This great image, whose brightness was excellent, stood before thee; and the form thereof was terrible. This image’s head was of fine gold, his breast and his arms of silver, his belly and his thighs of brass, His legs of iron, his feet part of iron and part of clay. Thou sawest till that a stone was cut out without hands, which smote the image upon his feet that were of iron and clay, and brake them to pieces. Then was the iron, the clay, the brass, the silver, and the gold, broken to pieces together, and became like the chaff of the summer threshingfloors; and the wind carried them away, that no place was found for them: and the stone that smote the image became a great mountain, and filled the whole earth. This is the dream; and we will tell the interpretation thereof before the king. Daniel 2:31–36.

> Te, ó király, láttál, és ímé, egy nagy képmást. Ez a nagy képmás, melynek ragyogása kiváló volt, előtted állott; és alakja rettenetes volt. Ennek a képmásnak feje színaranyból volt, melle és karjai ezüstből, hasa és combjai rézből, lábszárai vasból, lábai pedig részint vasból, részint agyagból. Nézted, míg egy kéz érintése nélkül levágott kő leszakadt, és megütötte a képmást annak vasból és agyagból való lábain, és szétzúzta azokat. Akkor egyszerre összezúzatott a vas, az agyag, a réz, az ezüst és az arany, és olyanná lettek, mint a nyári szérűk polyvája; és felkapta azokat a szél, úgyhogy helyük sem találtatott: a kő pedig, amely megütötte a képmást, nagy heggyé lett, és betöltötte az egész földet. Ez az álom; és annak magyarázatát megmondjuk a király előtt. Dániel 2:31–36.

Nebuchadnezzar’s dream identified the kingdoms of Bible prophecy from his time until the last days, when the one hundred and forty-four thousand, represented by Daniel in his presentation to Nebuchadnezzar, and by the stone that was cut out without hands, that destroy the earthly kingdoms represented in the image, which then becomes a mountain that fills the whole earth. The dream was about the latter days, at the prophetic transition point when the one hundred and forty-four thousand have the last prophetic secret revealed unto them.

Nabukodonozor álma a bibliai prófécia királyságait az ő idejétől egészen az utolsó napokig azonosította, amikor a száznegyvennégyezer – akiket Dániel képviselt a Nabukodonozor előtt tett előterjesztésében, valamint a kéz érintése nélkül levágott kő, amely elpusztítja a földi királyságokat, melyeket a képmás jelképez, majd hegynyé lesz, amely betölti az egész földet. Az álom az utolsó napokról szólt, annál a prófétai átmeneti pontnál, amikor a száznegyvennégyezernek kijelentetik az utolsó prófétai titok.

As the ensign of the true Protestant horn, they then carry the message of the third angel to a dying world. That message swells to a loud cry at the Sunday law in the United States, when the mark of the beast is enforced. Before that decree, those represented by Daniel in the latter days, are to be confronted by the image of the beast test. That test is a visual test, and requires that the movements that produce the Sunday law decree be seen by those represented by Daniel. They are tested to find out if they have chosen the divine methodology which allows them to see the image test that is hidden in darkness. Their test involves personal humiliation and confession. It involves an acknowledgment that Daniel was given understanding in dreams and visions, for if they refuse to hear Daniel’s voice crying in the wilderness, it is as those who in Christ’s days rejected the message of John the Baptist.

Mint az igaz protestáns szarv zászlóvivői, akkor a harmadik angyal üzenetét viszik egy haldokló világnak. Ez az üzenet hangos kiáltássá duzzad az Egyesült Államokban bevezetett vasárnaptörvény idején, amikor a fenevad bélyegét kikényszerítik. E rendelet előtt azoknak, akiket Dániel jelképez az utolsó napokban, szembe kell kerülniük a fenevad képmásának próbájával. Ez a próba látási próba, és megköveteli, hogy azok, akiket Dániel jelképez, lássák azokat a mozgalmakat, amelyek a vasárnaptörvényt elrendelő rendelethez vezetnek. Azért tétetnek próbára, hogy kiderüljön, vajon azt az isteni módszertant választották-e, amely lehetővé teszi számukra, hogy meglássák a sötétségben rejtőző képmáspróbát. Próbájuk személyes megalázkodással és bűnvallással jár. Magában foglalja annak elismerését, hogy Dánielnek álmokban és látomásokban adatott meg az értelem; mert ha megtagadják, hogy meghallják Dániel pusztában kiáltó szavát, olyanok lesznek, mint azok, akik Krisztus napjaiban elutasították Keresztelő János üzenetét.

Sister White informs us that the books of Daniel and Revelation complement each other, and the word “complement” which she uses means to bring to perfection. At the end of July, 2023, the Lion of the tribe of Judah began unsealing the Revelation of Jesus Christ as He had promised to do just before probation closed. In doing so, He identified biblical truths that had previously been correctly understood, but that now were to be understood in the setting of the last days.

White testvér arról tájékoztat bennünket, hogy Dániel és a Jelenések könyve kiegészíti egymást, és az általa használt „kiegészíti” szó azt jelenti: tökéletességre vinni. 2023 júliusának végén Júda törzsének Oroszlánja megkezdte Jézus Krisztus kijelentésének pecsétjeit feltörni, amint megígérte, hogy közvetlenül a kegyelmi idő lezárulta előtt megteszi. E cselekedetével olyan bibliai igazságokat azonosított, amelyeket korábban helyesen értettek, most azonban az utolsó napok összefüggésében kellett megérteni.

One of those truths is the two witnesses of Revelation eleven. Another is the history that is the perfect fulfillment of the “seven thunders” of Revelation ten. He has brought forth truths from the sacred reform lines that speak to the disappointment of July 18, 2020. He has used the four waymarks that are in each of the sacred reform lines, that illustrate the history of the empowerment of the first message until the judgment, in a fashion that heretofore was never recognized. Daniel chapter two brings many of these concepts to perfection, though these profound truths are hidden in darkness to those who refuse to eat the methodology identified as Alpha and Omega.

Ezen igazságok egyike a Jelenések könyve tizenegyedik fejezetének két tanúja. Egy másik az a történelem, amely a Jelenések könyve tizedik fejezetének „hét mennydörgését” tökéletesen beteljesíti. Előhozott igazságokat a szent reformvonalakból, amelyek 2020. július 18-a csalódásáról szólnak. Felhasználta azt a négy határjelet, amelyek a szent reformvonalak mindegyikében megtalálhatók, és amelyek az első üzenet megerősítésének történetét az ítéletig szemléltetik, mégpedig olyan módon, amelyet ez idáig soha nem ismertek fel. Dániel könyvének második fejezete e fogalmak közül sokat teljességre visz, jóllehet e mélységes igazságok sötétségben rejtve maradnak azok előtt, akik megtagadják, hogy magukhoz vegyék az Alfa és Omega néven azonosított módszertant.

In closing out this study of Daniel chapter two, we will summarize and connect some of the truths and waymarks that are brought to perfection by Daniel chapter two. In doing so, we are identifying that the secret that was revealed to Daniel in the night vision represents these very truths.

Dániel könyve második fejezetének e tanulmányát lezárva összefoglaljuk és összekapcsoljuk azokat az igazságokat és útjelzőket, amelyeket Dániel második fejezete visz tökéletességre. Ezzel azt azonosítjuk, hogy a titok, amely az éjjeli látomásban nyilatkoztatott ki Dánielnek, éppen ezeket az igazságokat jelképezi.

We will set forth the summary and conclusion in the next article.

A következő cikkben fogjuk előterjeszteni az összefoglalást és a következtetést.

> “The Lord has His appointed agencies to meet men in their errors and backslidings. His messengers are sent to bear a plain testimony to arouse them from their sleepy condition and to open the precious words of life, the Holy Scriptures, to their understanding. These men are not to be preachers merely, but ministers, light bearers, faithful watchmen, who will see the threatened danger and warn the people. They must resemble Christ in their earnest zeal, in their thoughtful tact, in their personal efforts—in short, in all their ministry. They are to have a vital connection with God, and are to become so familiar with the prophecies and the practical lessons of the Old and the New Testament that they may bring from the treasure house of God’s word things new and old.” Testimonies, volume 5, 251.

> „Az Úrnak megvannak a maga rendelt eszközei, hogy az emberekkel tévedéseikben és eltévelyedéseikben találkozzék. Hírnökeit azért küldi, hogy egyenes bizonyságtételt tegyenek, felrázzák őket álmos állapotukból, és megnyissák értelmük előtt az élet drága igéit, a Szentírást. Ezek az emberek nem csupán prédikátorok, hanem szolgák, világossághordozók, hűséges őrállók kell hogy legyenek, akik felismerik a fenyegető veszedelmet, és figyelmeztetik a népet. Krisztushoz kell hasonlítaniuk buzgó komolyságukban, megfontolt tapintatukban, személyes erőfeszítéseikben – röviden, egész szolgálatukban. Élő kapcsolatban kell lenniük Istennel, és olyannyira otthonossá kell válniuk a próféciákban, valamint az Ó- és Újszövetség gyakorlati tanításaiban, hogy Isten igéjének tárházából újat és régit hozhassanak elő.” Testimonies, 5. kötet, 251.

Back to Articles