Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Fifty-Five

Dániel könyve – százötvenöt】【。json

Unveiling Daniel’s Last Vision: A Parallel Journey of the Wise Virgins

Dániel utolsó látomásának feltárása: A bölcs szüzek párhuzamos útja

Author

Jeff Pippenger

Published

March 24, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We have begun our consideration of Daniel’s last vision by identifying Daniel as a symbol of God’s last day covenant people, and we have used the first verse in conjunction with the last chapter to begin to identify the prophetic characteristics of those last day people represented by Belteshazzar. God’s last day covenant people represent the Millerites of the movement of the first angel, and the one hundred and forty-four thousand of the movement of the third angel. The Millerites fulfilled the parable of the ten virgins, and that parable is repeated to the very letter in the last days.

Dániel utolsó látomásának vizsgálatát azzal kezdtük, hogy Dánielt Isten végidei szövetséges népének jelképeként azonosítottuk, és az első verset az utolsó fejezettel összekapcsolva kezdtük felismerni azoknak a végidei embereknek a prófétai jellemzőit, akiket Baltazár képvisel. Isten végidei szövetséges népe az első angyal mozgalmának milleritáit, valamint a harmadik angyal mozgalmának száznegyvennégyezerét jelképezi. A milleriták beteljesítették a tíz szűz példázatát, és ez a példázat az utolsó napokban betű szerint megismétlődik.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Gyakran utalnak nekem a tíz szűz példázatára, akik közül öt bölcs volt, és öt balga. Ez a példázat a legteljesebb mértékben beteljesedett, és be is fog teljesedni, mert különleges alkalmazása van erre az időre, és a harmadik angyal üzenetéhez hasonlóan beteljesedett, és az idők végezetéig továbbra is jelenvaló igazság marad.” Review and Herald, 1890. augusztus 19.

The experience of both movements of the last days, is the experience of Adventism.

Az utolsó napok mindkét mozgalmának tapasztalata az adventizmus tapasztalata.

> “The parable of the ten virgins of Matthew 25 also illustrates the experience of the Adventist people.” The Great Controversy, 393.

> „A Máté 25-ben található tíz szűzről szóló példázat az advent népének tapasztalatát is szemlélteti.” A nagy küzdelem, 393.

The Millerites represented the movement of the first angel, and their experience was also represented by the church of Philadelphia. In 1856, the Philadelphian Millerite movement transitioned to the Laodicean movement, and in the rebellion of 1863, it further transitioned into the Laodicean Seventh-day Adventist church.

A milleriták az első angyal mozgalmát képviselték, és tapasztalatukat a filadelfiai gyülekezet is jelképezte. 1856-ban a filadelfiai millerita mozgalom átment a laodiceai mozgalomba, majd az 1863-as lázadás során továbbment a laodiceai Hetednapi Adventista Egyházba.

The one hundred and forty-four thousand represent the movement of the third angel, and their experience was also represented by the church of Philadelphia. In 1989, the book of Daniel was unsealed to the Laodicean Seventh-day Adventist church, and on September 11, 2001, the Laodicean Adventist movement began, and in July of 2023, the transition back to the Philadelphian movement arrived.

A száznegyvennégyezer a harmadik angyal mozgalmát jelképezi, és tapasztalatukat a filadelfiai gyülekezet is szemléltette. 1989-ben Dániel könyve feltárult a laodíceai Hetednapi Adventista egyház előtt, 2001. szeptember 11-én pedig kezdetét vette a laodíceai adventmozgalom, és 2023 júliusában elérkezett a filadelfiai mozgalomhoz való visszatérés átmenete.

Belteshazzar, or Daniel represents the Philadelphian movement of the last days, that repeats the Philadelphian movement of the Millerites “to the very letter.” The first verse of the last vision represents those last day people, and the last testimony of the last vision must agree with the first testimony of the last vision. The purification process of Daniel chapter twelve identifies the increase of knowledge, and the two classes that are thereby produced. Belteshazzar is the ultimate representation of the wise of the last days. In Daniel chapter twelve there are at least five prophetic truths that were anchors for the Millerite movement, which must be repeated in the movement of the third angel.

Bélsazár, avagy Dániel az utolsó napok filadelfiai mozgalmát jelképezi, amely a Milleriták filadelfiai mozgalmát „betű szerint a legteljesebben” megismétli. Az utolsó látomás első verse ezeket az utolsó napi embereket ábrázolja, és az utolsó látomás utolsó bizonyságtételének egybe kell hangzania az utolsó látomás első bizonyságtételével. A Dániel könyve tizenkettedik fejezetében bemutatott megtisztulási folyamat az ismeret növekedését, valamint az ezáltal létrejövő két csoportot azonosítja. Bélsazár az utolsó napok bölcseinek végső megjelenítése. Dániel könyve tizenkettedik fejezetében legalább öt olyan prófétai igazság található, amelyek a millerita mozgalom horgonyai voltak, s amelyeket a harmadik angyal mozgalmában meg kell ismételni.

The first is the purification process that produces two classes of worshippers, and therefore fulfills the parable of the ten virgins in both the beginning and ending movements.

Az első az a megtisztulási folyamat, amely az imádók két csoportját hozza létre, és ezáltal a tíz szűz példázatát mind a kezdeti, mind a befejező szakaszban beteljesíti.

> But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased. . .. And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:4, 9, 10.

> Te pedig, Dániel, zárd be e szavakat, és pecsételd le a könyvet a vég idejéig: sokan ide-oda futnak majd, és a tudás megnövekszik.... És ezt mondta: Menj el, Dániel, mert e szavak el vannak zárva és le vannak pecsételve a vég idejéig. Sokan megtisztulnak, megfehérednek és megpróbáltatnak; de a gonoszok gonoszul cselekszenek: és a gonoszok közül senki sem érti meg; az értelmesek pedig megértik. Dániel 12:4, 9, 10.

The distinction between the wise and the wicked (foolish), is based upon their understanding (mentally dividing) the increase of knowledge that is opened up at the time of the end, either in 1798 for the Millerites, or 1989 for the one hundred and forty-four thousand. God’s people are required to know that Adventism is the experience of the parable of the ten virgins, for without that understanding they will not seek to understand when the “time of the end” for the final generation arrived, or what was the message that was then unsealed. Without the understanding that the Adventist experience is a three-step testing process, based upon a progressive development of truth, which leads to a “life-or-death” outcome it is impossible to recognize the high calling of every Seventh-day Adventist. Belteshazzar represents a people who know they went through the purification process represented as being “purified, made white, and tried.” That very three-step purification process is specifically identified as the work of the Holy Spirit.

A bölcsek és a gonoszok (balgák) közötti különbségtétel azon alapul, miként értik meg (miként választják szét értelmükben) a tudásnak azt a gyarapodását, amely a vég idején tárul fel: vagy 1798-ban a milleriták számára, vagy 1989-ben a száznegyvennégyezer számára. Isten népének tudnia kell, hogy az adventizmus a tíz szűzről szóló példázat tapasztalata, mert e megértés nélkül nem fogják keresni annak megértését, hogy a végső nemzedék számára mikor érkezett el a „vég ideje”, vagy mi volt az az üzenet, amely akkor felnyittatott. Annak megértése nélkül, hogy az adventista tapasztalat egy háromlépcsős megpróbáltatási folyamat, amely az igazság fokozatos kibontakozásán alapul, és „élet vagy halál” kimenetelhez vezet, lehetetlen felismerni minden hetednapi adventista magasztos elhívását. Baltazár egy olyan népet jelképez, amely tudja, hogy átment azon a tisztulási folyamaton, amely így van ábrázolva: „megtisztulnak, megfehéríttetnek és megpróbáltatnak”. Ez a sajátosan háromlépcsős megtisztulási folyamat kifejezetten a Szentlélek munkájaként van azonosítva.

> Nevertheless I tell you the truth; It is expedient for you that I go away: for if I go not away, the Comforter will not come unto you; but if I depart, I will send him unto you. And when he is come, he will reprove the world of sin, and of righteousness, and of judgment: Of sin, because they believe not on me; Of righteousness, because I go to my Father, and ye see me no more; Of judgment, because the prince of this world is judged. I have yet many things to say unto you, but ye cannot bear them now. Howbeit when he, the Spirit of truth, is come, he will guide you into all truth: for he shall not speak of himself; but whatsoever he shall hear, that shall he speak: and he will show you things to come. John 16:7–13.

> Mindazonáltal az igazat mondom nektek: Jobb nektek, hogy elmenjek; mert ha nem megyek el, a Vigasztaló nem jön el hozzátok; ha pedig elmegyek, elküldöm őt hozzátok. És amikor eljön, meggyőzi a világot a bűn, az igazság és az ítélet felől: a bűn felől, mert nem hisznek énbennem; az igazság felől, mert az én Atyámhoz megyek, és többé nem láttok engem; az ítélet felől pedig, mert e világ fejedelme megítéltetett. Még sok mondanivalóm van számotokra, de most nem tudjátok elhordozni. Amikor pedig eljön ő, az igazság Lelke, elvezet majd titeket minden igazságra: mert nem önmagától szól, hanem azokat mondja, amiket hall; és az eljövendő dolgokat is kijelenti nektek. János 16:7–13.

The work of the Holy Spirit in guiding the wise virgins into “all truth,” requires that He reproves, which means to admonish or convict, the world of sin, righteousness and judgment, which is the very same three steps that produces either a wise or foolish virgin in Daniel chapter twelve. The message that Jesus identified as the work of the Holy Spirit is the “oil,” that reveals the distinction between the wise and the wicked in Daniel twelve. God’s last day people must understand the increase of knowledge for their generation, and that knowledge includes their recognition that they are either foolish or wise virgins in the parable of Matthew chapter twenty-five.

A Szentlélek munkája abban, hogy a bölcs szüzeket „minden igazságra” elvezesse, megköveteli, hogy megfeddje, vagyis megintse, illetve meggyőzze a világot bűn, igazság és ítélet tekintetében; ez pedig ugyanaz a három lépés, amely Dániel könyvének tizenkettedik fejezetében akár bölcs, akár balga szüzet eredményez. Az az üzenet, amelyet Jézus a Szentlélek munkájaként azonosított, az „olaj”, amely feltárja a különbséget a bölcsek és a gonoszok között Dániel tizenkettedik fejezetében. Isten utolsó napi népének meg kell értenie a tudás növekedését a maga nemzedéke számára, és e tudás magában foglalja annak felismerését is, hogy a Máté huszonötödik fejezetében található példázat szerint vagy balga, vagy bölcs szüzek.

> “John was shown these things in holy vision. He saw the company represented by the five wise virgins, with their lamps trimmed and burning, and he exclaimed in rapture, ‘Here is the patience of the saints; here are they that keep the commandments of God and the faith of Jesus. And I heard a voice from heaven saying unto me, Write, Blessed are the dead which die in the Lord from henceforth: Yea, saith the Spirit, that they may rest from their labors; and their works do follow them.’

> „Jánosnak szent látomásban mutatták meg ezeket a dolgokat. Látta azt a csoportot, amelyet az öt bölcs szűz jelképezett, felkészített és égő lámpásaikkal, és elragadtatással felkiáltott: »Itt van a szentek békességes tűrése; itt vannak azok, akik megtartják az Isten parancsolatait és a Jézus hitét. És hallék szózatot az égből, amely ezt mondta nekem: Írd meg: Boldogok a halottak, akik az Úrban halnak meg mostantól fogva. Bizony, ezt mondja a Lélek, mert megnyugosznak az ő fáradságaiktól; és cselekedeteik követik őket.«”

> “Many who heard the first and second angels’ messages thought they would live to see Christ coming in the clouds of heaven. Had all who claimed to believe the truth acted their part as wise virgins, the message would ere this have been proclaimed to every nation, kindred, tongue, and people. But five were wise and five were foolish. The truth should have been proclaimed by the ten virgins, but only five had made the provision essential to join that company who walked in the light that had come to them. The third angel’s message was needed. This proclamation was to be made. Many who went forth to meet the Bridegroom under the messages of the first and second angels, refused the third angel’s message, the last testing message to be given to the world.

> „Sokan, akik hallották az első és a második angyal üzenetét, úgy gondolták, hogy megérik Krisztus eljövetelét az ég felhőiben. Ha mindazok, akik azt vallották, hogy hisznek az igazságban, a bölcs szüzekhez méltón teljesítették volna a maguk részét, az üzenet már ez ideig hirdettetett volna minden nemzetnek, ágazatnak, nyelvnek és népnek. De öt bölcs volt, és öt balga. Az igazságot a tíz szűznek kellett volna hirdetnie, de közülük csak öten tették meg azt az előkészületet, amely nélkülözhetetlen volt ahhoz, hogy csatlakozzanak ahhoz a sereghez, amely a nekik adatott világosságban járt. Szükség volt a harmadik angyal üzenetére. Ezt a kijelentést meg kellett tenni. Sokan azok közül, akik az első és a második angyal üzenete nyomán kimentek a Vőlegény elé, visszautasították a harmadik angyal üzenetét, az utolsó próbaüzenetet, amelyet a világnak kell adni.”

> “A similar work will be accomplished when that other angel, represented in Revelation 18, gives his message. The first, second, and third angels’ messages will need to be repeated. The call will be given to the church, ‘Come out of her, My people, that ye be not partakers of her sins.’ ‘Babylon, the great, is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. For all nations have drunk of the wine of the wrath of her fornication, and the kings of the earth have committed fornication with her, and the merchants of the earth are waxed rich through the abundance of her delicacies…. Come out of her, My people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues: for her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ [Revelation 18:2–5].

> „Hasonló munka fog végbemenni, amikor az a másik angyal, akit a Jelenések 18 ábrázol, átadja üzenetét. Az első, a második és a harmadik angyal üzenetét meg kell ismételni. A gyülekezethez hangzik majd a hívás: „Fussatok ki belőle, én népem, hogy ne legyetek részesei bűneinek.” „Leomlott, leomlott Babilon, a nagy, és ördögök lakóhelyévé lett, és minden tisztátalan lélek tömlöcévé, és minden tisztátalan és gyűlöletes madár ketrecévé. Mert paráznasága haragjának borából ivott valamennyi nép, és a föld királyai paráználkodtak vele, és a föld kereskedői az ő fényűzésének gazdagságából meggazdagodtak…. Fussatok ki belőle, én népem, hogy ne legyetek részesei bűneinek, és hogy ne kapjatok csapásaiból; mert bűnei az égig felhatottak, és Isten megemlékezett gonoszságairól” [Jelenések 18:2–5].”

> “Take each verse of this chapter, and read it carefully, especially the last two: ‘And the light of a candle shall shine no more at all in thee; and the voice of the bridegroom and of the bride shall be heard no more at all in thee: for thy merchants were the great men of the earth; for by thy sorceries were all nations deceived. And in her was found the blood of prophets, and of saints, and of all that were slain upon the earth.’

> „Vedd e fejezet minden egyes versét, és olvasd el figyelmesen, különösen az utolsó kettőt: »És szövétnek világa többé benned nem fénylik; és vőlegénynek és menyasszonynak szava többé benned nem hallatszik: mert a te kalmáraid voltak a föld nagyjai; mert a te varázslásaid által tévelyedett el minden nemzet. És őbenne találtatott a próféták és a szentek vére, és mindazoké, akik megölettek a földön.«”

> “The parable of the ten virgins was given by Christ Himself, and every specification should be carefully studied. A time will come when the door will be shut. We are represented either by the wise or the foolish virgins. We cannot now distinguish, nor have we authority to say, who are wise and who foolish. There are those who hold the truth in unrighteousness, and these appear outwardly like the wise.” Manuscript Releases, volume 16, 270.

> „A tíz szűzről szóló példázatot maga Krisztus adta, és minden egyes részletét gondosan tanulmányozni kell. Eljön az idő, amikor az ajtó bezáratik. Minket vagy az okos, vagy a balga szüzek jelképeznek. Most nem tudunk különbséget tenni, és nincs felhatalmazásunk arra sem, hogy megmondjuk, kik az okosak és kik a balgák. Vannak olyanok, akik az igazságot hamisságban tartják fogva, és ezek külsőleg az okosakhoz hasonlónak látszanak.” Kéziratközlések, 16. kötet, 270.

As Adventists who are to call men and women out of Babylon at the soon-coming Sunday law, we “are represented either by the wise or the foolish virgins.” The company that John saw “represented by the five wise virgins, with their lamps trimmed and burning,” who John further identified as those who possess “the patience of the saints,” and who “keep the commandments of God and the faith of Jesus” are the one hundred and forty-four thousand who are required to keep God’s commandments, exercise the faith of Jesus, and know they are the virgins in the parable of Matthew twenty-five. Not only do they need to understand that they are either wise or foolish virgins, but they must repeat the experience represented by Daniel as being “purified, made white and tried.”

Adventistákként, akiknek a hamarosan bekövetkező vasárnaptörvény idején ki kell hívniuk férfiakat és nőket Babilonból, „vagy az okos, vagy a balga szüzek képviselnek bennünket.” Az a sereg, amelyet János látott, „az öt okos szűz által jelképezve, lámpásaikkal felkészítve és égve”, amelyet János továbbá azokként azonosított, akikben megvan „a szentek békességes tűrése”, és akik „megtartják Isten parancsolatait és Jézus hitét”, az a száznegyvennégyezer, akiktől megkívántatik, hogy megtartsák Isten parancsolatait, gyakorolják Jézus hitét, és tudják, hogy ők a Máté huszonötödik fejezetében szereplő szüzek. Nemcsak azt kell megérteniük, hogy vagy okos, vagy balga szüzek, hanem meg kell ismételniük azt a tapasztalatot is, amelyet Dániel úgy ábrázol, hogy „megtisztulnak, megfehérednek és megpróbáltatnak.”

> And they sung as it were a new song before the throne, and before the four beasts, and the elders: and no man could learn that song but the hundred and forty and four thousand, which were redeemed from the earth. These are they which were not defiled with women; for they are virgins. These are they which follow the Lamb whithersoever he goeth. These were redeemed from among men, being the firstfruits unto God and to the Lamb. And in their mouth was found no guile: for they are without fault before the throne of God. Revelation 14:3–5.

> És mintegy új éneket énekeltek a trón előtt, a négy élőlény előtt és a vének előtt; és senki sem tanulhatta meg azt az éneket, csak a száznegyvennégyezer, akik megváltattak a földről. Ezek azok, akik asszonyokkal nem fertőztették meg magukat, mert szüzek. Ezek azok, akik követik a Bárányt, valahová csak megy. Ezek váltattak meg az emberek közül, zsengéül Istennek és a Báránynak. És az ő szájukban nem találtatott álnokság, mert feddhetetlenek az Isten trónja előtt. Jelenések 14:3–5.

There are at least five truths represented in Daniel chapter twelve, which are truths associated with the Millerite movement of the first angel, that will be repeated and understood more fully by the movement of the one hundred and forty-four thousand. One of those truths is the three-step purification process associated with the parable of the ten virgins. The first truth William Miller understood in terms of prophetic time, was the “seven times,” of Leviticus twenty-six, and that truth is identified in Daniel twelve, and it is the first truth of Millerite history that is there mentioned.

Dániel tizenkettedik fejezetében legalább öt olyan igazság jelenik meg, amelyek az első angyal millerita mozgalmához kapcsolódó igazságok, s amelyeket a száznegyvennégyezer mozgalma meg fog ismételni, és teljesebben fog megérteni. Ezen igazságok egyike a tíz szűz példázatához kapcsolódó, háromlépcsős megtisztulási folyamat. Az első igazság, amelyet William Miller a prófétai idő szempontjából megértett, a Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetében szereplő „hét idő” volt; ez az igazság Dániel tizenkettedik fejezetében azonosítható, és ez a millerita történelem első ott említett igazsága.

> But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased. Then I Daniel looked, and, behold, there stood other two, the one on this side of the bank of the river, and the other on that side of the bank of the river. And one said to the man clothed in linen, which was upon the waters of the river, How long shall it be to the end of these wonders? And I heard the man clothed in linen, which was upon the waters of the river, when he held up his right hand and his left hand unto heaven, and sware by him that liveth for ever that it shall be for a time, times, and an half; and when he shall have accomplished to scatter the power of the holy people, all these things shall be finished. And I heard, but I understood not: then said I, O my Lord, what shall be the end of these things? And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:4–10.

> Te pedig, Dániel, zárd be ezeket az igéket, és pecsételd le a könyvet a vég idejéig: sokan ide-oda járnak majd, és a tudás megnövekedik. Akkor én, Dániel, odanéztem, és íme, még kettő állt ott, egyik a folyó partjának innenső oldalán, a másik pedig a folyó partjának túlsó oldalán. És az egyik ezt mondta a gyolcsba öltözött férfiúnak, aki a folyó vizei fölött volt: Mennyi idő lesz még e csodálatos dolgok végéig? És hallottam a gyolcsba öltözött férfiút, aki a folyó vizei fölött volt, amint felemelte jobb kezét és bal kezét az égre, és megesküdött az örökké élőre, hogy ideje, idők és fél idő múlva lesz; és amikor véghezviszi a szent nép erejének szétszórását, mindezek véget érnek. Hallottam ugyan, de nem értettem; akkor ezt mondtam: Uram, mi lesz ezeknek a vége? Ő pedig ezt mondta: Menj el, Dániel, mert ezek az igék be vannak zárva és le vannak pecsételve a vég idejéig. Sokan megtisztulnak, megfehérednek és megpróbáltatnak; a gonoszok pedig gonoszul cselekszenek, és a gonoszok közül senki sem érti meg; az értelmesek pedig megértik. Dániel 12:4–10.

This passage begins with the book of Daniel being sealed up until the time of the end, and the passage concludes with the book of Daniel being sealed up to the time of the end. Between the first and last sealings of Daniel’s words, the sworn testimony of “Him, that liveth forever,” was “that it shall be for a time, times, and an half; and when he shall have accomplished to scatter the power of the holy people, all these things shall be finished.”

Ez a szakasz azzal kezdődik, hogy Dániel könyve lepecsételtetik a vég idejéig, és azzal zárul, hogy Dániel könyve lepecsételtetik a vég idejéig. Dániel szavainak első és utolsó lepecsételése között annak esküvel megerősített bizonyságtétele hangzott el, „aki örökkön örökké él”, hogy „ideig, időkig és fél időig lesz; és amikor bevégzi a szent nép erejének szétszórását, mindezek elvégeztetnek.”

The One who provided this sworn testimony was the One who was upon the waters, clothed in linen. Daniel saw an angel on one bank of the Hiddekel River and another angel on the other bank, and one of those angel’s asked a question, which the One upon the waters answered. The question was, “How long?” This is the same first two words of the question asked in verse thirteen of Daniel chapter eight.

Aki ezt az esküvel megerősített tanúságtételt adta, az volt, aki a vizek fölött volt, gyolcsba öltözve. Dániel egy angyalt látott a Hiddekel folyó egyik partján, és egy másik angyalt a másik parton, és az angyalok közül az egyik kérdést tett fel, amelyre a vizek fölött levő válaszolt. A kérdés ez volt: „Meddig?” Ez ugyanaz a kérdés első két szava, amely Dániel könyve nyolcadik fejezetének tizenharmadik versében hangzik el.

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? And he said unto me, Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed. Daniel 8:13, 14.

> Majd hallottam, hogy egy szent beszél, és egy másik szent ezt mondta annak a bizonyos szentnek, aki beszélt: Meddig tart a látomás a mindennapi áldozatról és a pusztító vétekről, amely mind a szenthelyet, mind a sereget taposásra adja? És ő így szólt hozzám: Kétezer-háromszáz estig és reggelig; azután megtisztíttatik a szenthely. Dániel 8:13, 14.

The same prophetic structure is found in both conversations, except that in chapter eight, Daniel is by the Ulai River, and not the Hiddekel River. In chapter eight an angel (saint) “said unto that certain saint which spake, how long.” The Hebrew word translated as “that certain saint,” is the Hebrew word “Palmoni,” meaning the Wonderful Numberer, or the Numberer of Secrets. In chapter eight Jesus (the Wonderful Numberer) was speaking, and another saint asked Jesus (that certain saint), “how long.”

Ugyanaz a prófétai szerkezet található meg mindkét beszélgetésben, azzal a különbséggel, hogy a nyolcadik fejezetben Dániel az Ulaj folyó mellett van, és nem a Hiddekel folyó mellett. A nyolcadik fejezetben egy angyal (szent) „így szólt ahhoz a bizonyos szenthez, aki beszélt: meddig tart”. Az a héber szó, amelyet úgy fordítanak: „az a bizonyos szent”, a héber „Palmoni”, amelynek jelentése: a Csodálatos Számláló, vagy a Titkok Számlálója. A nyolcadik fejezetben Jézus (a Csodálatos Számláló) beszélt, és egy másik szent Jézustól (attól a bizonyos szenttől) kérdezte: „meddig tart”.

In chapter twelve, the One who is standing on the water is asked by an angel who was on one of the banks of the Hiddekel River, “how long.” These two passages must be considered together, line upon line. The first question of chapter eight is “how long is the vision concerning the trampling down of the sanctuary and host, that is accomplished first by paganism, and then by papalism?” The question of chapter twelve is, “how long shall it be to the end of these wonders.” The sworn answer is then given by Palmoni, the Wonderful Numberer who was clothed in linen and standing upon the waters, “it shall be for a time, times, and an half; and when he shall have accomplished to scatter the power of the holy people, all these things shall be finished.”

A tizenkettedik fejezetben az egyik Hiddekel folyóparton álló angyal megkérdezi a vizek fölött álló Egyet: „meddig?” E két szakaszt együtt kell vizsgálni, szabályt szabályra. A nyolcadik fejezet első kérdése így hangzik: „meddig tart a látomás a szenthely és a sereg megtaposásáról, amelyet először a pogányság, majd a pápaság hajt végre?” A tizenkettedik fejezet kérdése pedig ez: „meddig tart még e csodálatos dolgok vége?” Az esküvel megerősített választ ezután Palmoni, a Csodálatos Számláló adja, aki gyolcsba volt öltözve és a vizek fölött állt: „ideig, időkig és fél időig tart; és amikor bevégzi a szent nép erejének szétszórását, mindezek a dolgok bevégeztetnek.”

The questions of the Ulai and Hiddekel Rivers are “how long shall be the vision of the scattering of God’s people that is accomplished by paganism and then papalism as they trample down the sanctuary and host?” The answer is the trampling down ends in 1798, when the work of Palmoni in raising up the Millerite temple begins, and then ends forty-six years later in 1844 when the sanctuary was to be cleansed.

Az Ulai és a Hiddekel folyók kérdései így hangzanak: „meddig tart Isten népe szétszóratásának látomása, amelyet előbb a pogányság, majd a pápaság visz véghez, miközben eltapossák a szentélyt és a sereget?” A válasz az, hogy az eltaposás 1798-ban ér véget, amikor Palmoni megkezdi a millerita templom felépítésének munkáját, majd negyvenhat évvel később, 1844-ben zárul le, amikor a szentélynek meg kellett tisztíttatnia.

In chapter twelve Daniel heard the conversation, “but I understood not.” Daniel expressed a desire to understand, as represented by him asking Christ. “O my Lord, what shall be the end of these things?” His expression of desire to understand represented the desire of the wise virgins to understand, for the entire dialogue was placed between the two references of the book of Daniel being sealed to the time of the end. Daniel represented the desire placed upon William Miller to understand the truth which was unsealed in 1798, and the first truth he was led to recognize was the trampling down of the sanctuary and host, first by paganism and then papalism during the period when the power of the holy people was scattered in fulfillment of the “seven times,” of Leviticus twenty-six.

A tizenkettedik fejezetben Dániel hallotta a beszélgetést, „de nem értettem”. Dániel kifejezte vágyát a megértésre, amit az jelképez, hogy Krisztust kérdezi. „Ó, Uram, mi lesz ezeknek a vége?” A megértés iránti vágyának kifejezése a bölcs szüzek megértés iránti vágyát jelképezte, mert az egész párbeszéd Dániel könyvének a vég idejéig való lepecsételtségére utaló két hivatkozás közé lett helyezve. Dániel azt a vágyat jelképezte, amely William Millerre helyeztetett, hogy megértse azt az igazságot, amely 1798-ban felpecsételéséből feloldatott, és az első igazság, amelynek felismerésére vezettetett, a szenthely és a sereg eltiprása volt, először a pogányság, majd a pápaság által, ama időszak alatt, amikor a szent nép hatalma szétszóratott a Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetében szereplő „hét idő” beteljesedéseként.

Miller’s desire to know the truth is represented by Daniel’s desire, but Miller’s understanding was incomplete. Daniel represents Miller’s desire, and Belteshazzar represents those that have a complete understanding of the thing and the vision. There are at least five important truths that were part of the experience of the Millerites in chapter twelve of Daniel, that will find a parallel counterpart in the history of the one hundred and forty-four thousand. One is that they fulfilled and understood that they were fulfilling the parable of the ten virgins, with its three-step testing process, and the other is that they understand the foundation stone of the “seven times,” of Leviticus chapter twenty-six.

Miller igazság megismerésére irányuló vágya Dániel vágyában jut kifejezésre, Miller megértése azonban nem volt teljes. Dániel Miller vágyát jelképezi, Beltsazár pedig azokat jelképezi, akik teljes megértéssel bírnak a dolog és a látomás felől. Dániel tizenkettedik fejezetében legalább öt olyan fontos igazság van, amely a milleriták tapasztalatának részét képezte, és amelynek párhuzamos megfelelője meg fog jelenni a száznegyvennégyezer történetében. Az egyik az, hogy betöltötték, és megértették, hogy ők töltik be a tíz szűzről szóló példázatot annak háromlépcsős próbatételi folyamatával együtt; a másik pedig az, hogy megértik a „hét idő” alapkőletételét Mózes harmadik könyve huszonhatodik fejezetében.

We will continue this study in our next article.

E tanulmányt következő cikkünkben folytatjuk.

> “‘Then shall the kingdom of heaven be likened unto ten virgins, which took their lamps, and went forth to meet the bridegroom. And five of them were wise, and five were foolish. They that were foolish took their lamps, and took no oil with them; but the wise took oil in their vessels with their lamps. While the bridegroom tarried, they all slumbered and slept. And at midnight there was a cry made, Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him. Then all those virgins arose, and trimmed their lamps. And the foolish said unto the wise, Give us of your oil; for our lamps are gone out. But the wise answered, saying, Not so; lest there be not enough for us and you: but go ye rather to them that sell, and buy for yourselves. And while they went to buy, the bridegroom came; and they that were ready went in with him to the marriage: and the door was shut. Afterward came also the other virgins, saying, Lord, Lord, open to us. But he answered and said, Verily I say unto you, I know you not. Watch therefore; for ye know neither the day nor the hour wherein the Son of man cometh.’

> „Akkor hasonlatos lesz a mennyek országa tíz szűzhöz, akik vették lámpásaikat, és kimentek a vőlegény elé. Öten közülük bölcsek voltak, és öten balgák. A balgák vették lámpásaikat, de nem vittek magukkal olajat; a bölcsek pedig olajat vittek edényeikben lámpásaikkal együtt. Míg pedig a vőlegény késett, mindnyájan elszunnyadtak és elaludtak. Éjfélkor pedig kiáltás támadt: Íme, jön a vőlegény; menjetek ki elébe! Ekkor felkeltek mindazok a szüzek, és rendbe hozták lámpásaikat. A balgák pedig ezt mondták a bölcseknek: Adjatok nekünk a ti olajatokból, mert lámpásaink kialusznak. A bölcsek azonban így feleltek: Semmiképpen sem, nehogy nekünk is, nektek is kevés legyen; menjetek inkább az árusokhoz, és vegyetek magatoknak. Mialatt pedig vásárolni mentek, megjött a vőlegény; és akik készen voltak, bementek vele a menyegzőre: és bezáratott az ajtó. Később megjöttek a többi szüzek is, és ezt mondták: Uram, Uram, nyisd meg nekünk! Ő pedig felelvén ezt mondta: Bizony mondom néktek, nem ismerlek titeket. Virrasszatok azért, mert sem a napot, sem az órát nem tudjátok, amelyen az Emberfia eljön.”

> “We are now living in a most perilous time, and not one of us should be tardy in seeking a preparation for the coming of Christ. Let none follow the example of the foolish virgins, and think that it will be safe to wait until the crisis comes before gaining a preparation of character to stand in that time. It will be too late to seek for the righteousness of Christ when the guests are called in and examined. Now is the time to put on the righteousness of Christ,—the wedding garment that will fit you to enter into the marriage supper of the Lamb. In the parable, the foolish virgins are represented as begging for oil, and failing to receive it at their request. This is symbolic of those who have not prepared themselves by developing a character to stand in a time of crisis. It is as if they should go to their neighbors and say, Give me your character, or I shall be lost. Those that were wise could not impart their oil to the flickering lamps of the foolish virgins. Character is not transferable. It is not to be bought or sold; it is to be acquired. The Lord has given to every individual an opportunity to obtain a righteous character through the hours of probation; but he has not provided a way by which one human agent may impart to another the character which he has developed by going through hard experiences, by learning lessons from the great Teacher, so that he can manifest patience under trial, and exercise faith so that he can remove mountains of impossibility. It is impossible to impart the fragrance of love,—to give to another gentleness, tact, and perseverance. It is impossible for one human heart to pour into another the love of God and humanity.

> „Most a legveszélyesebb időben élünk, és egyikünknek sem volna szabad késlekednie abban, hogy felkészülést keressen Krisztus eljövetelére. Senki se kövesse a balga szüzek példáját, és ne gondolja, hogy biztonságos lesz megvárni, míg eljön a válság, mielőtt megszerezné a jellemnek azt az előkészületét, amely képessé teszi arra, hogy megálljon abban az időben. Túl késő lesz Krisztus igazságosságát keresni akkor, amikor a vendégeket behívják és megvizsgálják. Most van itt az ideje felölteni Krisztus igazságosságát, a menyegzői ruhát, amely alkalmassá tesz arra, hogy belépj a Bárány menyegzői vacsorájára. A példázatban a balga szüzek úgy vannak ábrázolva, mint akik olajért könyörögnek, és kérésükre nem kapnak. Ez azokat jelképezi, akik nem készítették fel magukat azzal, hogy olyan jellemet fejlesztettek ki, amely megáll a válság idején. Mintha a szomszédaikhoz mennének, és ezt mondanák: Add nekem a te jellemedet, különben elveszek. A bölcsek nem adhatták át olajukat a balga szüzek pislákoló lámpásainak. A jellem nem átruházható. Nem megvásárolni vagy eladni kell; megszerezni kell. Az Úr minden egyes embernek alkalmat adott arra, hogy a kegyelmi idő órái alatt igaz jellemet nyerjen; de nem rendelt olyan utat, amelyen az egyik emberi eszköz átadhatná a másiknak azt a jellemet, amelyet kemény tapasztalatokon átmenve fejlesztett ki, a nagy Tanítótól tanulva leckéket, hogy türelmet tanúsíthasson a próba alatt, és hitet gyakorolhasson úgy, hogy a lehetetlenség hegyeit is elmozdítsa. Lehetetlen átadni a szeretet illatát, lehetetlen a másiknak szelídséget, tapintatot és állhatatosságot adni. Lehetetlen, hogy az egyik emberi szív a másikba árassza Isten és az emberiség iránti szeretetet.”

> “But the day is coming, and it is close upon us, when every phase of character will be revealed by special temptation. Those who remain true to principle, who exercise faith to the end, will be those who have proved true under test and trial during the previous hours of their probation, and have formed characters after the likeness of Christ. It will be those who have cultivated close acquaintance with Christ, who, through his wisdom and grace, are partakers of the divine nature. But no human being can give to another, heart-devotion and noble qualities of mind, and supply his deficiencies with moral power. We can each do much for each other by giving to men a Christlike example, thus influencing them to go to Christ for the righteousness without which they cannot stand in the judgment. Men should prayerfully consider the important matter of character-building, and frame their characters after the divine model.” The Youth Instructor, January 16, 1896.

> „De eljön a nap, és már közel van hozzánk, amikor a jellem minden vonása különleges kísértés által fog nyilvánvalóvá válni. Azok, akik hűek maradnak az elvekhez, akik mindvégig hitet gyakorolnak, azok lesznek, akik próba és megpróbáltatás alatt hűnek bizonyultak kegyelmi idejük előző szakaszaiban, és Krisztus hasonlatosságára formálták jellemüket. Azok lesznek ezek, akik szoros közösséget ápoltak Krisztussal, akik az ő bölcsessége és kegyelme által az isteni természet részeseivé lettek. De egyetlen emberi lény sem adhat a másiknak szívbéli odaszentelődést és az elme nemes tulajdonságait, sem nem pótolhatja hiányosságait erkölcsi erővel. Mindannyian sokat tehetünk egymásért azáltal, hogy krisztusi példát adunk az embereknek, és így arra befolyásoljuk őket, hogy Krisztushoz menjenek azért az igazságért, amely nélkül nem állhatnak meg az ítéletben. Az embereknek imádságos lelkülettel kell megfontolniuk a jellemépítés fontos kérdését, és a mennyei minta szerint kell alakítaniuk jellemüket.” The Youth Instructor, 1896. január 16.

Back to Articles