Article

# The Seventy Forgotten Years of Tyre

Tírusz elfeledett hetven éve

The Seventy Forgotten Years of Tyre

Tírusz hetven elfeledett éve

Author

Jeff Pippenger

Published

August 12, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

All the prophets identify the end of the world.

Valamennyi próféta azonosítja a világ végét.

> “Each of the ancient prophets spoke less for their own time than for ours, so that their prophesying is in force for us. ‘Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ 1 Corinthians 10:11. ‘Not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.’ 1 Peter 1:12. . . .

> „Az ősi próféták mindegyike kevésbé a maga korának, mint a miénknek szólt, úgyhogy prófétálásuk számunkra van érvényben. „Mindezek pedig példaképen estek rajtok; megírattak pedig a mi intésünkre, akikhez az idők vége elérkezett.” 1Korinthus 10:11. „Akiknek megjelentetett, hogy nem magoknak, hanem nekünk szolgáltak azokkal, amik most hirdettetnek néktek azok által, akik a mennyből küldött Szentlélek által prédikálták néktek az evangyéliomot; amikbe angyalok vágyakoznak betekinteni.” 1Péter 1:12....”

> “The Bible has accumulated and bound up together its treasures for this last generation. All the great events and solemn transactions of Old Testament history have been, and are, repeating themselves in the church in these last days.” Selected Messages, book 3, 338, 339.

> „A Biblia e végső nemzedék számára halmozta fel és fogta egybe kincseit. Az ószövetségi történelem minden nagy eseménye és ünnepélyes történése megismétlődött, és e végső napokban ismétlődik az egyházban.” Selected Messages, 3. könyv, 338–339.

All the books of the Bible conclude in the book of Revelation.

A Biblia valamennyi könyve a Jelenések könyvében teljesedik be.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end.” Acts of the Apostles, 585.

> „A Jelenések könyvében találkozik és végződik a Biblia valamennyi könyve.” Az apostolok története, 585.

The final warning message for planet earth’s inhabitants is identified in Revelation eighteen.

A Föld bolygó lakói számára szóló végső figyelmeztető üzenetet a Jelenések könyvének tizennyolcadik fejezete azonosítja.

> And after these things I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. For all nations have drunk of the wine of the wrath of her fornication, and the kings of the earth have committed fornication with her, and the merchants of the earth are waxed rich through the abundance of her delicacies. Revelation 18:1–3.

> És ezek után láttam egy másik angyalt leszállani a mennyből, akinek nagy hatalma volt; és a föld megvilágosodott az ő dicsőségétől. És teljes erejéből, hatalmas szóval kiáltott, mondván: Elesett, elesett a nagy Babilon, és ördögök lakóhelyévé lett, és minden tisztátalan lélek tanyájává, és minden tisztátalan és gyűlöletes madár börtönévé. Mert az ő paráznasága haragjának borából ivott minden nemzet, és a föld királyai paráználkodtak vele, és a föld kereskedői meggazdagodtak az ő dobzódásának bőségéből. Jelenések 18:1–3.

The phrase “Babylon the great” represents the Roman Catholic church and in Isaiah chapter twenty-three “Babylon the great” is represented as Tyre.

A „nagy Babilon” kifejezés a római katolikus egyházat jelképezi, és Ézsaiás huszonharmadik fejezetében a „nagy Babilon” Tíruszként van ábrázolva.

> The burden of Tyre. Howl, ye ships of Tarshish; for it is laid waste, so that there is no house, no entering in: from the land of Chittim it is revealed to them. Be still, ye inhabitants of the isle; thou whom the merchants of Zidon, that pass over the sea, have replenished. And by great waters the seed of Sihor, the harvest of the river, is her revenue; and she is a mart of nations. Be thou ashamed, O Zidon: for the sea hath spoken, even the strength of the sea, saying, I travail not, nor bring forth children, neither do I nourish up young men, nor bring up virgins. As at the report concerning Egypt, so shall they be sorely pained at the report of Tyre. Pass ye over to Tarshish; howl, ye inhabitants of the isle. Is this your joyous city, whose antiquity is of ancient days? her own feet shall carry her afar off to sojourn. Who hath taken this counsel against Tyre, the crowning city, whose merchants are princes, whose traffickers are the honourable of the earth? The Lord of hosts hath purposed it, to stain the pride of all glory, and to bring into contempt all the honourable of the earth. Pass through thy land as a river, O daughter of Tarshish: there is no more strength. He stretched out his hand over the sea, he shook the kingdoms: the Lord hath given a commandment against the merchant city, to destroy the strong holds thereof. And he said, Thou shalt no more rejoice, O thou oppressed virgin, daughter of Zidon: arise, pass over to Chittim; there also shalt thou have no rest. Behold the land of the Chaldeans; this people was not, till the Assyrian founded it for them that dwell in the wilderness: they set up the towers thereof, they raised up the palaces thereof; and he brought it to ruin. Howl, ye ships of Tarshish: for your strength is laid waste. And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. And her merchandise and her hire shall be holiness to the Lord: it shall not be treasured nor laid up; for her merchandise shall be for them that dwell before the Lord, to eat sufficiently, and for durable clothing. Isaiah 23:1–18.

> Tírus terhe. Jajgassatok, Tarsis hajói, mert elpusztíttatott, úgyhogy nincs ház, nincs bemenetel; Kittim földjéről jelentetett ki nekik. Némuljatok el, ti sziget lakói, akiket Szidón kereskedői, akik a tengeren járnak, betöltöttek. És nagy vizeken át Sihór vetése, a folyó aratása az ő jövedelme; és ő a nemzetek vásárhelye. Szégyenülj meg, ó Szidón, mert a tenger szólott, a tenger erőssége mondván: Nem vajúdtam, nem szültem, ifjakat sem neveltem, szüzeket sem hordoztam föl. Miként Egyiptom hírére, úgy gyötrődnek majd Tírus hírére. Menjetek át Tarsisba; jajgassatok, ti sziget lakói. Hát ez a ti örvendező városotok, amelynek eredete ősidőkre nyúlik vissza? Saját lábai viszik őt messzire, hogy idegenben lakjék. Ki végezte ezt a határozatot Tírus ellen, a koronát osztó város ellen, amelynek kereskedői fejedelmek, kalmárai a föld tiszteltjei? A Seregek Ura végezte ezt, hogy megszeplősítse minden dicsőség kevélységét, és megvesse a föld minden tiszteltjét. Áradj át földeden, mint a folyó, ó Tarsis leánya; nincs többé erősség. Kinyújtotta kezét a tenger fölé, megrendítette a királyságokat; az Úr parancsot adott a kereskedő város ellen, hogy lerontassanak erősségei. És ezt mondta: Nem örvendezel többé, te meggyalázott szűz, Szidón leánya; kelj föl, menj át Kittimbe; ott sem lesz nyugtod. Ímé, a káldeusok földje! Ez a nép nem volt semmi, míg Asszíria meg nem alapította azt a pusztaság lakóinak; felállították tornyait, fölépítették palotáit, és romhalmazzá tette azt. Jajgassatok, Tarsis hajói, mert elpusztíttatott a ti erősségetek. És lészen azon a napon, hogy Tírus elfelejtetik hetven esztendeig, egy király napjai szerint; hetven esztendő elteltével pedig úgy énekel Tírus, mint a parázna. Végy hárfát, járd be a várost, te elfeledett parázna; pengess szépen, énekelj sok éneket, hogy emlékezetbe juss. És lészen hetven esztendő elteltével, hogy az Úr meglátogatja Tírust, és az visszatér béréhez, és paráználkodik a világ minden királyságával a föld színén. De az ő nyeresége és bére szentség lesz az Úrnak; nem rakják kincsbe, sem nem teszik félre, mert nyeresége azoké lesz, akik az Úr előtt lakoznak, hogy eleget egyenek, és tartós ruházatuk legyen. Ézsaiás 23:1–18.

Sister White writes: “All the great events and solemn transactions of Old Testament history have been, and are, repeating themselves in the church in these last days.”

White testvér ezt írja: „Az Ószövetség történelmének minden nagy eseménye és ünnepélyes történése megismétlődött, és megismétlődik az egyházban ezekben az utolsó napokban.”

Isaiah twenty-three addresses the prophetic relationships of the United Nations, the Papacy, the United States and Islam. In order to recognize these truths certain symbols in the chapter must be defined by Inspiration. Once the symbols are defined, the sequence of events is fairly straightforward. The symbols in the chapter that need to be defined are:

Ézsaiás huszonharmadik fejezete az Egyesült Nemzetek Szervezete, a pápaság, az Egyesült Államok és az iszlám prófétai kapcsolataival foglalkozik. Ahhoz, hogy ezeket az igazságokat felismerjük, a fejezet bizonyos jelképeit az Ihletésnek kell meghatároznia. Mihelyt a jelképek meghatározást nyernek, az események sorrendje meglehetősen egyértelmű. A fejezet azon jelképei, amelyeket meg kell határozni, a következők:

The Burden, Tyre, The harlot, The Assyrian, The land of the Chaldeans, Towers and Palaces, Tarshish, The Seed of Sihor, The Land of Chittim, Zidon, The Merchants City, The report of Egypt and the report of Tyre, The Howling, A Daughter, Seventy Years, The Days of One King, Forgetting, and Remembering

A teher, Tírusz, a parázna nő, az asszír, a káldeusok földje, tornyok és paloták, Tarsis, Sihor magva, Kittim földje, Szidón, a kereskedők városa, Egyiptom híre és Tírusz híre, a jajgatás, egy leány, hetven esztendő, egy király napjai, feledés és emlékezés

The word “burden” in verse one identifies a prophecy of doom against the kingdom of Tyre.

Az első versben a „teher” szó Tírusz királysága ellen szóló végzetes próféciát jelöl.

Burden: H4853—From H5375; a burden; specifically tribute, or (abstractly) porterage; figuratively an utterance, chiefly a doom, especially singing; mental, desire: – burden, carry away, prophecy, X they set, song, tribute.

Teher: H4853—A H5375-ből; teher; konkrétan adó, vagy (elvont értelemben) teherhordás; képletesen kijelentés, főként ítélet, különösen ének; szellemi értelemben vágy: – teher, elvinni, prófécia, X ők tesznek, ének, adó.

The burden of Tyre is one of many passages in the Bible where the final judgment of the Roman Catholic church is identified. A “burden” by use and definition is a prophecy, and primarily a prophecy of doom. There are eleven “burdens” in Isaiah and eight times the word is used to describe a burden carried on the shoulders. The eleven times the word “burden” is represented as prophecy of doom are Isaiah 13:1; 15:1; 17:1; 19:1; 21:1, 11, 13; 22:1; 30:6 and of course chapter twenty-three where we find the burden of Tyre. It is worthwhile to place all of Isaiah’s prophecies of doom together in order to evaluate which power is being represented in the last days. Eleven prophecies of doom are difficult to cover at one time, so I will give a brief definition of each doom prophecy to set the context for chapter twenty-three.

Tírus terhe egyike a Biblia ama számos szakaszának, ahol a római katolikus egyház végső ítélete azonosíttatik. A „teher” használata és meghatározása szerint prófécia, mégpedig elsősorban a végzet próféciája. Ézsaiásban tizenegy „teher” található, és a szó nyolc alkalommal a vállakon hordozott teher leírására használtatik. Az a tizenegy eset, amikor a „teher” szó a végzet próféciájaként jelenik meg: Ézsaiás 13:1; 15:1; 17:1; 19:1; 21:1, 11, 13; 22:1; 30:6, és természetesen a huszonharmadik fejezet, ahol Tírus terhét találjuk. Hasznos mindegyik ézsaiási végzetpróféciát együtt szemügyre venni annak megítélésére, hogy mely hatalom képviseltetik az utolsó napokban. Tizenegy végzetpróféciát nehéz egyszerre tárgyalni, ezért rövid meghatározást adok mindegyik végzetpróféciáról, hogy megteremtsem a huszonharmadik fejezet összefüggését.

In chapter thirteen the prophecy of doom against Babylon is modern Babylon at the end of the world, which is the whore of Rome that is also illustrated in chapter seventeen of the book of Revelation.

A tizenharmadik fejezetben a Babilon ellen szóló végzetprófécia a világ végén fennálló modern Babilonra vonatkozik, amely Róma paráznája, s amelyet a Jelenések könyvének tizenhetedik fejezete is ábrázol.

> And there came one of the seven angels which had the seven vials, and talked with me, saying unto me, Come hither; I will show unto thee the judgment of the great whore that sitteth upon many waters: With whom the kings of the earth have committed fornication, and the inhabitants of the earth have been made drunk with the wine of her fornication. So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. And the woman was arrayed in purple and scarlet colour, and decked with gold and precious stones and pearls, having a golden cup in her hand full of abominations and filthiness of her fornication: And upon her forehead was a name written, MYSTERY, BABYLON THE GREAT, THE MOTHER OF HARLOTS AND ABOMINATIONS OF THE EARTH. Revelation 17:1–5.

> És hozzám jöve a hét angyal közül egy, akinél a hét csésze vala, és szóla velem, mondván nékem: Jer ide, megmutatom néked a nagy paráznának ítéletét, aki sok vizen ül; akivel a föld királyai paráználkodtak, és a föld lakosai megrészegedtek az ő paráznaságának borától. És lélekben elvive engem a pusztába; és láték egy asszonyt ülni egy skarlátvörös fenevadon, tele káromlás neveivel, amelynek hét feje és tíz szarva vala. Az asszony pedig bíborba és skarlátba vala öltözve, és felékesítve arannyal, drágakövekkel és gyöngyökkel, kezében aranypohár vala, tele utálatosságokkal és paráznaságának tisztátalanságával; és az ő homlokára egy név vala írva: TITOK, A NAGY BABILON, A PARÁZNÁKNAK ÉS A FÖLD UTÁLATOSSÁGAINAK ANYJA. Jelenések 17:1–5.

I need to digress a little. The purpose of the study of the prophecy of Tyre is ultimately to align the prophetic history of the United States with that of the Seventh-day Adventist church. We will show that the government of the United States is one horn on the lamb-like beast of Revelation thirteen and that Protestantism that came out of the Dark Ages was the other horn. The horn of Protestantism became Millerite Adventism at the point the Protestants of the United States rejected the first angel’s message. When we have that in place, we will show that the history of the Protestant horn and the history of the Republican horn run parallel to one another and possess parallel prophetic characteristics. After all they are on the same beast representing that both horns are contemporary to one another. I will illustrate one example of this parallel of the horns of church and state in the United States. They both ‘forget’ in their own way.

Kissé el kell térnem a tárgytól. A Tíruszra vonatkozó prófécia tanulmányozásának végső célja az, hogy az Egyesült Államok prófétai történetét összhangba hozzuk a Hetednapos Adventista Egyház történetével. Meg fogjuk mutatni, hogy az Egyesült Államok kormánya a Jelenések könyve tizenharmadik fejezetében szereplő bárányszerű fenevad egyik szarva, és hogy a protestantizmus, amely a sötét középkorból jött elő, a másik szarv volt. A protestantizmus szarva millerita adventizmussá lett azon a ponton, amikor az Egyesült Államok protestánsai elutasították az első angyal üzenetét. Amikor ezt megállapítottuk, meg fogjuk mutatni, hogy a protestáns szarv története és a republikánus szarv története párhuzamosan fut egymással, és párhuzamos prófétai jellemzőkkel rendelkezik. Végül is ugyanazon a fenevadon vannak, ami azt jelképezi, hogy mindkét szarv egykorú egymással. Szemléltetni fogok egy példát az egyház és az állam szarvainak ezen párhuzamára az Egyesült Államokban. Mindkettő a maga módján „elfelejt”.

Isaiah twenty-three marks the prophetic point that the papal power is forgotten for seventy years, and in those seventy symbolic years men forget the papacy and why the Dark Ages are called the Dark Ages. The Protestant horn’s motto when they separated from the Catholic church was the Bible and the Bible alone. They forgot that the Bible informs us who the papacy really is. They forgot the message enshrined in the sacred document they were entrusted with, and professed to be the champion defenders of.

Ézsaiás huszonharmadik fejezete jelöli ki azt a prófétai időpontot, amikor a pápai hatalom hetven évre feledésbe merül, és e hetven jelképes év alatt az emberek elfeledkeznek a pápaságról és arról, miért nevezik a sötét korszakot sötét korszaknak. A protestáns szarv jelmondata, amikor elszakadt a katolikus egyháztól, ez volt: a Biblia, és egyedül a Biblia. Elfelejtették, hogy a Biblia tudatja velünk, valójában kicsoda a pápaság. Elfelejtették azt az üzenetet, amely abban a szent iratban van megörökítve, amely rájuk bízatott, és amelynek vallomásuk szerint bajnok védelmezői voltak.

> “Those who become confused in their understanding of the word, who fail to see the meaning of antichrist, will surely place themselves on the side of antichrist. There is no time now for us to assimilate with the world. Daniel is standing in his lot and in his place. The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> „Akik összezavarodnak az Ige megértésében, akik nem látják meg az antikrisztus jelentését, bizonyosan az antikrisztus oldalára állnak. Most nincs időnk arra, hogy a világhoz asszimilálódjunk. Dániel áll az ő sorsrészében és az ő helyén. Dániel és János próféciáit meg kell érteni. Magyarázzák egymást. Olyan igazságokat adnak a világnak, amelyeket mindenkinek meg kell értenie. Ezeknek a próféciáknak bizonyságul kell lenniük a világban. Az utolsó napokban való beteljesedésük által önmagukat fogják megmagyarázni.” Kress Collection, 105.

Likewise, the Republican horn representing the government of the United States was to be by the people and for the people, but the citizens of the United States have also forgotten the sacred document that they were entrusted with. That sacred document is the Constitution of the United States and the motto of the government that was designed to be for the people was the separation of church and state. They have forgotten the message of the Constitution they were entrusted with, and professed defenders of.

Hasonlóképpen, az Egyesült Államok kormányzatát jelképező republikánus szarvnak is a nép által és a népért valónak kellett lennie, ám az Egyesült Államok polgárai szintén megfeledkeztek arról a szent dokumentumról, amely rájuk bízatott. Ez a szent dokumentum az Egyesült Államok Alkotmánya, és annak a kormányzatnak a jelmondata, amelyet úgy alkottak meg, hogy a népért legyen, az egyház és az állam szétválasztása volt. Megfeledkeztek az Alkotmány üzenetéről, amely rájuk bízatott, és amelynek magukat védelmezőiknek vallották.

> “And let it be remembered, it is the boast of Rome that she never changes. The principles of Gregory VII and Innocent III are still the principles of the Roman Catholic Church. And had she but the power, she would put them in practice with as much vigor now as in past centuries. Protestants little know what they are doing when they propose to accept the aid of Rome in the work of Sunday exaltation. While they are bent upon the accomplishment of their purpose, Rome is aiming to re-establish her power, to recover her lost supremacy. Let the principle once be established in the United States that the church may employ or control the power of the state; that religious observances may be enforced by secular laws; in short, that the authority of church and state is to dominate the conscience, and the triumph of Rome in this country is assured.

> „És emlékezzünk arra, hogy Róma dicsekvése az, hogy ő soha nem változik. VII. Gergely és III. Ince alapelvei ma is a római katolikus egyház alapelvei. És ha csak hatalma volna hozzá, most is ugyanolyan eréllyel valósítaná meg azokat, mint a múlt századokban. A protestánsok alig tudják, mit cselekszenek, amikor azt javasolják, hogy elfogadják Róma segítségét a vasárnap felmagasztalásának művében. Miközben ők céljuk megvalósítására törekednek, Róma arra irányítja erőfeszítéseit, hogy újból megalapozza hatalmát, és visszaszerezze elvesztett felsőbbségét. Ha egyszer az az elv nyer megállapítást az Egyesült Államokban, hogy az egyház igénybe veheti vagy irányíthatja az állam hatalmát; hogy a vallásos gyakorlatokat világi törvényekkel lehet kikényszeríteni; röviden, hogy az egyház és az állam tekintélyének kell uralkodnia a lelkiismeret fölött, akkor Róma diadala ebben az országban biztosított.”

> “God’s word has given warning of the impending danger; let this be unheeded, and the Protestant world will learn what the purposes of Rome really are, only when it is too late to escape the snare. She is silently growing into power. Her doctrines are exerting their influence in legislative halls, in the churches, and in the hearts of men. She is piling up her lofty and massive structures in the secret recesses of which her former persecutions will be repeated. Stealthily and unsuspectedly she is strengthening her forces to further her own ends when the time shall come for her to strike. All that she desires is vantage ground, and this is already being given her. We shall soon see and shall feel what the purpose of the Roman element is. Whoever shall believe and obey the word of God will thereby incur reproach and persecution.” The Great Controversy, 581.

> „Isten Igéje figyelmeztetést adott a közelgő veszedelemről; ha ezt nem veszik figyelembe, a protestáns világ csak akkor fogja megtudni, mik is valójában Róma szándékai, amikor már túl késő lesz elmenekülni a csapdából. Ő csendben növekszik hatalomban. Tanításai kifejtik befolyásukat a törvényhozás csarnokaiban, az egyházakban és az emberek szívében. Emeli magas és hatalmas építményeit, amelyeknek titkos rejtekeiben meg fognak ismétlődni egykori üldözései. Lopakodva és gyanútlanul erősíti erőit, hogy előmozdítsa saját céljait, amikor majd eljön az ideje annak, hogy lesújtson. Mindössze kedvező helyzetre vágyik, és ez már meg is adatik neki. Hamarosan meg fogjuk látni és meg fogjuk érezni, mi a római elem szándéka. Aki csak hinni fog és engedelmeskedni Isten Igéjének, az ezáltal gyalázatot és üldözést fog elszenvedni.” A nagy küzdelem, 581.

If you can locate any dictionary that was published before 1950, and look up “scarlet colored woman” or some variation of that phrase from Revelation seventeen, every one of those pre-1950 dictionaries identifies that the Roman Catholic church is the whore of Revelation seventeen. The United States, Revelation thirteen’s two-horned earth-beast forgets its past, whether it be the horn of Protestantism or the horn of Republicanism. Both of these institutions came about from the protest against the religious tyranny of the papacy and the political tyranny of the kings that supported her, or as the Bible says, the kings that “committed fornication” with her. Before we take up Isaiah twenty-three, we will briefly give an overview of the other ten times Isaiah identifies a ‘prophecy of doom,’ for all of the eleven “burdens” are just that.

Ha fel tud kutatni bármely, 1950 előtt kiadott szótárt, és kikeresi benne a „skarlátba öltözött asszony” kifejezést, vagy e szókapcsolat valamely változatát a Jelenések könyve tizenhetedik fejezetéből, e 1950 előtti szótárak mindegyike azonosítja, hogy a római katolikus egyház a Jelenések tizenhetedik fejezetének paráznája. Az Egyesült Államok, a Jelenések tizenharmadik fejezetének kétszarvú földi fenevada, elfelejti múltját, akár a protestantizmus szarváról, akár a republikanizmus szarváról legyen is szó. Mindkét intézmény a pápaság vallási zsarnoksága és az őt támogató királyok politikai zsarnoksága elleni tiltakozásból jött létre, vagy amint a Biblia mondja, azoknak a királyoknak zsarnoksága ellen, akik „paráználkodtak” vele. Mielőtt rátérnénk Ézsaiás huszonharmadik fejezetére, röviden áttekintjük a másik tíz alkalmat, amikor Ézsaiás „jaj-próféciát” jelöl meg, mert a tizenegy „teher” mind valóban az.

Isaiah thirteen is the burden of Babylon in the “last days.” Babylon, though controlled and directed by the Catholic church in the last days is made up of three powers that lead the world to Armageddon in chapter sixteen of Revelation. In chapter thirteen’s prophecy of doom against modern Babylon there are three powers represented; Babylon, Lucifer and Assyria representing the beast (Assyria), the dragon (Lucifer) and the false prophet (Babylon). Assyria and Babylon are the two desolating powers God employed to punish ancient Israel and Assyria came first taking the northern ten tribes into captivity and thereafter Babylon took the southern two tribes of Judah.

Ézsaiás tizenharmadik fejezete Babilon terhe az „utolsó napokban”. Babilont, noha az utolsó napokban a katolikus egyház irányítja és vezérli, három hatalom alkotja, amelyek a világot az Armageddonhoz vezetik a Jelenések könyve tizenhatodik fejezetében. A tizenharmadik fejezetnek a modern Babilon ellen szóló végzetpróféciájában három hatalom jelenik meg: Babilon, Lucifer és Asszíria, amelyek a fenevadat (Asszíria), a sárkányt (Lucifer) és a hamis prófétát (Babilon) jelképezik. Asszíria és Babilon az a két pusztító hatalom, amelyet Isten az ősi Izráel megbüntetésére használt; előbb Asszíria jött, és fogságba hurcolta az északi tíz törzset, azután pedig Babilon Júda déli két törzsét.

> Israel is a scattered sheep; the lions have driven him away: first the king of Assyria hath devoured him; and last this Nebuchadnezzar king of Babylon hath broken his bones. Therefore thus saith the Lord of hosts, the God of Israel; Behold, I will punish the king of Babylon and his land, as I have punished the king of Assyria. Jeremiah 50:17, 18.

> Izráel szétszórt juh; oroszlánok űzték el: először Asszíria királya falta fel, végül pedig ez a babiloni király, Nabukodonozor törte össze csontjait. Azért így szól a Seregek Ura, Izráel Istene: Íme, meglátogatom Babilon királyát és földjét, miképpen meglátogattam Asszíria királyát. Jeremiás 50:17, 18.

First Assyria took the northern ten tribes of Israel into captivity and thereafter Babylon took the southern two tribes of Judah into captivity. Both of these captivities were fulfillment of Leviticus twenty-six’s “seven times.” The “seven times” of Leviticus was the very first “time prophecy” William Miller discovered, and it identifies that when Assyria captured the northern tribe it marked the beginning of a scattering that continued for twenty-five hundred and twenty years. That period began at their captivity in 723BC and ended at the “time of the end” in 1798. The southern tribes were taken by Babylon in 677BC, beginning the “seven times” against Judah which ended at the same point as the 2300-year prophecy of Daniel eight verse fourteen, on October 22, 1844. Assyria and Babylon fulfilled the same purpose of punishment against the rebellion of God’s people, but the punishment was first carried out by Assyria and then by Babylon.

Először Asszíria hurcolta fogságba Izráel északi tíz törzsét, majd ezt követően Babilon hurcolta fogságba Júda déli két törzsét. Mindkét fogság a 3Mózes huszonhatodik fejezetében szereplő „hétszeres” beteljesedése volt. A 3Mózesben szereplő „hétszeres” volt a legelső „időprófécia”, amelyet William Miller felfedezett, és ez azonosítja, hogy amikor Asszíria elfoglalta az északi törzset, az egy olyan szétszóratás kezdetét jelezte, amely kétezer-ötszázhúsz éven át tartott. Ez az időszak fogságba vitelükkel Kr. e. 723-ban kezdődött, és az „idő vége” idején, 1798-ban ért véget. A déli törzseket Babilon Kr. e. 677-ben vitte fogságba, ezzel kezdetét vette a Júda elleni „hétszeres”, amely ugyanazon a ponton ért véget, mint a Dániel nyolcadik fejezetének tizennegyedik versében található 2300 éves prófécia: 1844. október 22-én. Asszíria és Babilon ugyanazt a büntető célt töltötte be Isten népének lázadása miatt, de a büntetést először Asszíria, azután Babilon hajtotta végre.

In the prophetic relationship of the three powers in chapter thirteen Babylon is the image of Assyria, for she came after but did the same work against God’s people.

A tizenharmadik fejezetben szereplő három hatalom prófétai összefüggésében Babilon Asszíria képmása, mert utána következett, de ugyanazt a művet végezte Isten népe ellen.

In chapter fifteen, the burden against Moab is against the Protestant churches.

A tizenötödik fejezetben a Moáb elleni jövendölés a protestáns egyházak ellen irányul.

> “This description of Moab represents the churches that have become like Moab. They have not stood at their post of duty as faithful sentinels. They have not cooperated with the heavenly intelligences by exercising their God-given ability to do the will of God, pressing back the powers of darkness, and using every power God has given them to advance truth and righteousness in our world. They have a knowledge of the truth, but they have not practiced what they know.” Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1159.

> „Moábnak ez a leírása azokat az egyházakat jelképezi, amelyek Moábhoz váltak hasonlóvá. Nem álltak helyt kötelességük őrhelyén mint hűséges őrszemek. Nem működtek együtt a mennyei értelmes lényekkel azáltal, hogy gyakorolták Istentől kapott képességüket Isten akaratának cselekvésére, visszaszorították a sötétség hatalmait, és minden Istentől kapott erejüket arra használták, hogy előmozdítsák az igazságot és az igazságosságot a mi világunkban. Ismerik az igazságot, de nem cselekedték azt, amit tudtak.” Seventh-day Adventist Bible Commentary, 4. kötet, 1159.

The Protestant church that has fallen is the church that continued to walk with the Lord when the rest of Protestantism fled at the second angel’s message. Moab is Adventism, the fallen Protestant horn.

Az elbukott protestáns egyház az az egyház, amely továbbra is az Úrral járt, amikor a protestantizmus többi része a második angyal üzenetére megfutamodott. Moáb az adventizmus, az elbukott protestáns szarv.

Chapter seventeen is about Damascus, and it is identified as a city that is taken away. A city is a symbol of a kingdom and the kingdom that is taken away in the “last days” is the United States.

A tizenhetedik fejezet Damaszkuszról szól, és olyan városként van azonosítva, amely eltétetik. A város egy királyság jelképe, és az az országrész, amely az „utolsó napokban” eltétetik, az Amerikai Egyesült Államok.

Chapter nineteen is the prophecy of doom against Egypt, representing the United Nations and the whole world.

A tizenkilencedik fejezet az Egyiptom ellen szóló végzetprófécia, amely az Egyesült Nemzeteket és az egész világot jelképezi.

The next three prophecies of doom in chapter twenty-one are against the terrible desert land of the south, Dumah and Arabia. These three prophecies of doom identify Islam, in agreement with the three woes of Revelation 8:13.

A huszonegyedik fejezet következő három végzetjövendölése a dél félelmetes pusztaságföldje, Dúmá és Arábia ellen szól. E három végzetjövendölés az iszlámot azonosítja, összhangban a Jelenések 8:13 három jajával.

The prophecy of doom in chapter twenty-two portrays the separation of the Laodicean Adventists from the Philadelphian Adventists at the Sunday law.

A huszonkettedik fejezetben található végzetprófécia a laodiceai adventisták elválasztását ábrázolja a filadelfiai adventistáktól a vasárnapi törvény idején.

And then in chapter thirty we find the burden of the beasts of the south, which is a second illustration of the rebellion of Laodicean Adventists. Bringing all the burdens of Isaiah together virtually addresses every prophetic player in the “last days.” I am selecting Isaiah twenty-three in order to demonstrate that the history of the United States, as the sixth kingdom of Bible prophecy, reigns from 1798 to the Sunday law.

És azután a harmincadik fejezetben találjuk a dél állatainak terhét, amely a laodiceai adventisták lázadásának második szemléltetése. Ézsaiás valamennyi terhének együttes szemlélete gyakorlatilag megszólít minden prófétai szereplőt az „utolsó napokban”. Ézsaiás huszonharmadik fejezetét választom annak bemutatására, hogy az Egyesült Államok történelme mint a bibliai prófécia hatodik királysága 1798-tól a vasárnapi törvényig uralkodik.

Because “each of the ancient prophets spoke less for their own time than for ours, so that their prophesying is in force for us,” every prophetic utterance is addressing the events at the end of the world. This truth combined with the fact that “all the books of the Bible meet and end” in the book of Revelation, establishes the book of Revelation as the point of reference for aligning the prophetic testimony about the events at the end of the world.

Mivel „az ősi próféták mindegyike kevésbé a maga korának, mint inkább a miénknek szólt, úgyhogy prófétálásuk ránk nézve van érvényben”, minden prófétai kijelentés a világ végének eseményeit szólítja meg. Ez az igazság, egybekapcsolva azzal a ténnyel, hogy „a Biblia minden könyve a Jelenések könyvében találkozik és ott végződik”, a Jelenések könyvét teszi viszonyítási ponttá a világ végi eseményekre vonatkozó prófétai bizonyságtétel összehangolásában.

In the seventeenth chapter of Revelation, we see the great whore that commits fornication with the kings of the earth and her final judgment.

A Jelenések könyvének tizenhetedik fejezetében látjuk a nagy paráznát, aki paráználkodik a föld királyaival, valamint végső ítéletét.

> And there came one of the seven angels which had the seven vials, and talked with me, saying unto me, Come hither; I will show unto thee the judgment of the great whore that sitteth upon many waters: With whom the kings of the earth have committed fornication, and the inhabitants of the earth have been made drunk with the wine of her fornication. Revelation 17:1, 2.

> És odajött hozzám a hét angyal közül egy, akinél a hét pohár volt, és szólt velem, ezt mondva nekem: Jöjj ide; megmutatom neked a nagy parázna ítéletét, aki sok vizen ül; akivel paráználkodtak a föld királyai, és paráznaságának borától megrészegedtek a föld lakosai. Jelenések 17:1, 2.

The prophets never contradict one another.

A próféták soha nem mondanak ellent egymásnak.

> And the spirits of the prophets are subject to the prophets. For God is not the author of confusion, but of peace, as in all churches of the saints. 1 Corinthians 14:32, 33.

> A próféták lelkei a prófétáknak vannak alárendelve. Mert az Isten nem a zűrzavarnak, hanem a békességnek Istene, miként a szentek minden gyülekezetében. 1Korinthus 14:32, 33.

At the end of the world “the judgment of the great whore that sitteth upon many waters,” the great whore with “whom the kings of the earth have committed fornication,” the great whore that has made “the inhabitants of the earth” drunk “with the wine of her fornication;” is represented by Isaiah as the “harlot” who is forgotten for “the days of one king,” or seventy prophetic years. When the seventy years conclude Tyre “shall commit fornication with all the kingdoms of the world.” Isaiah’s harlot is John’s great whore. Isaiah’s harlot and John’s whore represent the Roman Catholic church, for a woman is a symbol of a church in God’s Word.

A világ végén „a nagy paráznának ítélete, aki sok vizen ül”, a nagy paráznáé, „akivel a föld királyai paráználkodtak”, a nagy paráznáé, aki „a föld lakosait” megrészegítette „az ő paráznaságának borával”; Ézsaiás úgy ábrázolja ezt, mint az „elhagyott” „paráznát”, „egy király napjainak”, vagyis hetven prófétai évnek idejére. Amikor a hetven év véget ér, Tírusz „paráználkodni fog a világ minden országával”. Ézsaiás paráznája János nagy paráznája. Ézsaiás paráznája és János paráznája a római katolikus egyházat jelképezi, mert Isten Igéjében az asszony az egyház jelképe.

> Wives, submit yourselves unto your own husbands, as unto the Lord. For the husband is the head of the wife, even as Christ is the head of the church: and he is the saviour of the body. Therefore as the church is subject unto Christ, so let the wives be to their own husbands in everything. Husbands, love your wives, even as Christ also loved the church, and gave himself for it; That he might sanctify and cleanse it with the washing of water by the word, That he might present it to himself a glorious church, not having spot, or wrinkle, or any such thing; but that it should be holy and without blemish. So ought men to love their wives as their own bodies. He that loveth his wife loveth himself. For no man ever yet hated his own flesh; but nourisheth and cherisheth it, even as the Lord the church: For we are members of his body, of his flesh, and of his bones. For this cause shall a man leave his father and mother, and shall be joined unto his wife, and they two shall be one flesh. This is a great mystery: but I speak concerning Christ and the church. Nevertheless let every one of you in particular so love his wife even as himself; and the wife see that she reverence her husband. Ephesians 5:22–33.

> Ti asszonyok, engedelmeskedjetek a ti saját férjeteknek, mint az Úrnak. Mert a férj feje a feleségnek, miképpen Krisztus is feje az egyháznak: és ő a test megtartója. Annak okáért, amiképpen az egyház engedelmes Krisztusnak, azonképpen az asszonyok is az ő férjüknek mindenben. Ti férfiak, szeressétek a ti feleségeteket, miképpen a Krisztus is szerette az egyházat, és önmagát adta azért; Hogy azt megszentelje, megtisztítván a víznek fürdőjével az ige által, Hogy majd önmaga elébe állítsa dicsőségben az egyházat, úgy hogy azon ne legyen szeplő, vagy sömörgözés, vagy valami afféle; hanem hogy legyen szent és feddhetetlen. Úgy kell a férfiaknak szeretniük az ő feleségüket, mint az ő tulajdon testüket. Aki szereti az ő feleségét, önmagát szereti. Mert soha senki az ő tulajdon testét nem gyűlölte; hanem táplálja és ápolja azt, miképpen az Úr is az egyházat: Mert az ő testének tagjai vagyunk, az ő testéből és az ő csontjaiból valók. Annak okáért elhagyja a férfiú atyját és anyját, és ragaszkodik az ő feleségéhez; és lesznek ketten egy testté. Felette nagy titok ez: de én a Krisztusról és az egyházról szólok. Hanem azért ti is egyen-egyen, ki-ki az ő feleségét úgy szeresse, mint önmagát; az asszony pedig meglássa, hogy félje a férjét. Efézus 5:22–33.

The apostle Paul identifies that the church of Christ is prophetically represented as a woman. Therefore, a woman in prophecy is a church, but Christ’s church is “holy and without blemish.” An unholy church is represented as an unholy woman, thus Isaiah identifies a harlot and John a whore. They represent the papacy as a whore and God’s church is a virgin.

Pál apostol rámutat arra, hogy Krisztus egyháza prófétai értelemben asszonyként van ábrázolva. Ennélfogva a próféciában az asszony egyházat jelképez, Krisztus egyháza pedig „szent és szeplőtelen”. A szentségtelen egyházat szentségtelen asszony szemlélteti; ezért Ézsaiás paráznát nevez meg, János pedig egy kéjnőt. Ezek a pápaságot mint kéjnőt ábrázolják, Isten egyháza pedig szűz.

> For I am jealous over you with godly jealousy: for I have espoused you to one husband, that I may present you as a chaste virgin to Christ. 2 Corinthians 11:2.

> Mert isteni féltékenységgel féltlek titeket; mert egy férjhez jegyeztelek el benneteket, hogy tiszta szűzként állíthassalak Krisztus elé. 2 Korinthus 11:2.

Not only is God’s church represented as a virgin, but she is espoused to only one husband. Tyre and John’s great whore commit fornication with the kings of the earth. The Catholic church has relations with several men, not one. Daniel informs us the kings are kingdoms.

Isten egyháza nemcsak szűzként van ábrázolva, hanem egyetlen férjnek is van eljegyezve. Tírusz és János nagy paráznája paráznaságot követ el a föld királyaival. A katolikus egyháznak több férfival van kapcsolata, nem eggyel. Dániel tudatja velünk, hogy a királyok országok.

> This is the dream; and we will tell the interpretation thereof before the king. Thou, O king, art a king of kings: for the God of heaven hath given thee a kingdom, power, and strength, and glory. And wheresoever the children of men dwell, the beasts of the field and the fowls of the heaven hath he given into thine hand, and hath made thee ruler over them all. Thou art this head of gold. And after thee shall arise another kingdom inferior to thee, and another third kingdom of brass, which shall bear rule over all the earth. And the fourth kingdom shall be strong as iron: forasmuch as iron breaketh in pieces and subdueth all things: and as iron that breaketh all these, shall it break in pieces and bruise. Daniel 2:36–40.

> Ez az álom; értelmét pedig elmondjuk a király előtt. Te, ó király, királyok királya vagy; mert a menny Istene neked adott királyságot, hatalmat, erőt és dicsőséget. És valahol csak emberek fiai laknak, a mező vadjait és az ég madarait kezedbe adta, és mindezek fölé uralkodóvá tett téged. Te vagy ez az aranyból való fej. És utánad más ország támad, alábbvaló náladnál, azután egy harmadik ország, rézből való, amely uralkodni fog az egész földön. A negyedik ország pedig erős lesz, mint a vas; amiképpen a vas mindent összetör és leigáz; és miképpen a vas, amely mindezeket szétzúzza, úgy fog az is összetörni és szétmorzsolni. Dániel 2:36–40.

In Daniel two, the kingdoms of Bible prophecy are identified and explained. As Daniel explains the dream to Nebuchadnezzar, he informs Nebuchadnezzar that he is the head of gold. The head of gold is a king, but a king represents a kingdom. The Roman Catholic church is the great harlot that commits fornication with all the kings of the earth at the end of seventy prophetic years. The kings are symbolic of men, and Tyre is an impure woman. A woman is a church, a whore is an unholy church; a man is a king and a king is a kingdom. A woman is a church and a king is a state. The unlawful relationship of these two entities represents spiritual fornication.

Dániel könyvének második fejezetében a bibliai prófécia országai azonosíttatnak és megmagyaráztatnak. Amikor Dániel megmagyarázza az álmot Nabukodonozornak, tudatja Nabukodonozorral, hogy ő az aranyból való fej. Az aranyfej király, de a király egy országot képvisel. A római katolikus egyház ama nagy parázna, amely paráználkodik a föld minden királyával a hetven prófétai év végén. A királyok férfiakat jelképeznek, Tírusz pedig tisztátalan asszony. Az asszony egyház, a parázna szentségtelen egyház; a férfi király, a király pedig ország. Az asszony egyház, a király pedig állam. E két entitás törvénytelen kapcsolata a lelki paráznaságot szemlélteti.

The Constitution of the United States is a divine document that enshrines the necessity of keeping these two entities separate. Though we are not yet finished with identifying Tyre as the Roman Catholic church, it seems appropriate at this point to address another symbol in Isaiah twenty-three that explains the symbolism of man and woman—church and state.

Az Amerikai Egyesült Államok Alkotmánya isteni eredetű dokumentum, amely szentesíti e két entitás különválasztásának szükségességét. Jóllehet még nem fejeztük be Tírusz azonosítását a római katolikus egyházzal, e ponton mégis helyénvalónak tűnik foglalkozni Ézsaiás huszonharmadik fejezetének egy másik jelképével, amely megmagyarázza a férfi és nő—egyház és állam—szimbolikáját.

> Behold the land of the Chaldeans; this people was not, till the Assyrian founded it for them that dwell in the wilderness: they set up the towers thereof, they raised up the palaces thereof; and he brought it to ruin. Isaiah 23:13.

> Íme, a káldeusok földje; ez a nép nem volt, míg az asszír meg nem alapította azt a pusztában lakók számára; felállították tornyait, felépítették palotáit; és ő romhalmazzá tette azt. Ézsaiás 23:13.

In the verse, the Assyrian founded the land of the Chaldeans and set up both “towers” and “palaces.” The Assyrian is a symbol of Nimrod, and the Chaldeans represent the religious leaders of Babylon’s mystery religions. A “tower” is a symbol of a church. When Jesus set forth the parable of the vineyard, Sister White comments on the parable as follows:

Ebben a versben az asszír megalapította a káldeusok földjét, és felállított mind „tornyokat”, mind „palotákat”. Az asszír Nimród jelképe, a káldeusok pedig Babilon misztériumvallásainak vallási vezetőit képviselik. A „torony” az egyház jelképe. Amikor Jézus előadta a szőlőskert példázatát, White testvérnő a következőképpen fűz megjegyzést a példázathoz:

> “In the parable the householder represented God, the vineyard the Jewish nation, and the hedge the divine law which was their protection. The tower was a symbol of the temple.” Desire of Ages, 596.

> „A példázatban a gazda Istent jelképezte, a szőlőskert a zsidó nemzetet, a sövény pedig az isteni törvényt, amely az ő oltalmuk volt. A torony a templom jelképe volt.” Jézus élete, 596.

The Assyrian founded the land of the Chaldeans who set up a church (tower) and a “palace.” A “palace’ represents a “king” which in turn represents a kingdom. A kingdom is also represented as a city.

Az asszír alapította a káldeusok földjét, akik egy egyházat (tornyot) és egy „palotát” emeltek. A „palota” egy „királyt” jelképez, aki viszont egy királyságot jelképez. A királyságot városként is ábrázolják.

> And they said, Go to, let us build us a city and a tower, whose top may reach unto heaven; and let us make us a name, lest we be scattered abroad upon the face of the whole earth. Genesis 11:4.

> És ezt mondták: Jertek, építsünk magunknak várost és tornyot, amelynek teteje az égig érjen; és szerezzünk magunknak nevet, hogy el ne széledjünk az egész föld színén. 1Mózes 11:4.

The “tower” and “palace” that the Assyrian founded are the “city” and “tower” which Nimrod built.

Az „erősség” és a „palota”, amelyet az asszír alapított, az a „város” és „torony”, amelyet Nimród épített.

> And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. Revelation 11:8.

> És holttesteik a nagy város utcáján hevernek majd, amelyet lelki értelemben Szodomának és Egyiptomnak neveznek, ahol a mi Urunkat is megfeszítették. Jelenések 11:8.

Inspiration informs us the “great city” in Revelation eleven represents the kingdom of France during the period of the French Revolution.

Az ihletett kijelentés tudtunkra adja, hogy a Jelenések könyve tizenegyedik fejezetében említett „nagy város” a francia forradalom idején Franciaország királyságát jelképezi.

> “‘The great city’ in whose streets the witnesses are slain, and where their dead bodies lie, is ‘spiritually’ Egypt. Of all nations presented in Bible history, Egypt most boldly denied the existence of the living God and resisted His commands. No monarch ever ventured upon more open and highhanded rebellion against the authority of Heaven than did the king of Egypt. When the message was brought him by Moses, in the name of the Lord, Pharaoh proudly answered: ‘Who is Jehovah, that I should hearken unto His voice to let Israel go? I know not Jehovah, and moreover I will not let Israel go.’ Exodus 5:2, A.R.V. This is atheism, and the nation represented by Egypt would give voice to a similar denial of the claims of the living God and would manifest a like spirit of unbelief and defiance. ‘The great city’ is also compared, ‘spiritually,’ to Sodom. The corruption of Sodom in breaking the law of God was especially manifested in licentiousness. And this sin was also to be a pre-eminent characteristic of the nation that should fulfill the specifications of this scripture.

> „A „nagy város”, amelynek utcáin a tanúkat megölik, és ahol holttesteik hevernek, „lelki értelemben” Egyiptom. A Biblia történetében szereplő nemzetek közül Egyiptom tagadta a legvakmerőbben az élő Isten létét, és szegült ellen parancsainak. Egyetlen uralkodó sem mert az ég tekintélye ellen nyíltabban és önkényesebben fellázadni, mint Egyiptom királya. Amikor Mózes az Úr nevében elvitte hozzá az üzenetet, a fáraó gőgösen így felelt: „Kicsoda az Úr, hogy szavára hallgassak, és elbocsássam Izráelt? Nem ismerem az Urat, és nem is bocsátom el Izráelt.” 2Mózes 5:2. Ez az ateizmus; és az Egyiptom által jelképezett nemzet ugyanilyen módon tagadná meg az élő Isten igényének jogosságát, és a hitetlenségnek valamint a dacos ellenszegülésnek hasonló lelkületét nyilvánítaná ki. A „nagy város” „lelki értelemben” Sodómához is hasonlíttatik. Sodoma romlottsága Isten törvényének áthágásában különösképpen a kicsapongásban nyilvánult meg. És ez a bűn is kiemelkedő jellemzője volt annak a nemzetnek, amelynek be kellett töltenie e szentírási igehely meghatározásait.”

> “According to the words of the prophet, then, a little before the year 1798 some power of satanic origin and character would rise to make war upon the Bible. And in the land where the testimony of God’s two witnesses should thus be silenced, there would be manifest the atheism of the Pharaoh and the licentiousness of Sodom.

> A próféta szavai szerint tehát, nem sokkal az 1798. év előtt valamely sátáni eredetű és természetű hatalom emelkednék fel, hogy hadat viseljen a Biblia ellen. És azon a földön, ahol Isten két tanújának bizonyságtétele ily módon elnémíttatnék, nyilvánvalóvá válnék a fáraó istentelensége és Szodoma kicsapongása.

> “This prophecy has received a most exact and striking fulfillment in the history of France. During the Revolution, in 1793, ‘the world for the first time heard an assembly of men, born and educated in civilization, and assuming the right to govern one of the finest of the European nations, uplift their united voice to deny the most solemn truth which man’s soul receives, and renounce unanimously the belief and worship of a Deity.’—Sir Walter Scott, Life of Napoleon, vol. 1, ch. 17. ‘France is the only nation in the world concerning which the authentic record survives, that as a nation she lifted her hand in open rebellion against the Author of the universe. Plenty of blasphemers, plenty of infidels, there have been, and still continue to be, in England, Germany, Spain, and elsewhere; but France stands apart in the world’s history as the single state which, by the decree of her Legislative Assembly, pronounced that there was no God, and of which the entire population of the capital, and a vast majority elsewhere, women as well as men, danced and sang with joy in accepting the announcement.’—Blackwood’s Magazine, November, 1870.” The Great Controversy, 269.

> „E prófécia a legpontosabb és legmegragadóbb beteljesedést Franciaország történetében nyerte. A forradalom idején, 1793-ban, »a világ első ízben hallott olyan férfiak gyűlését, akik a civilizációban születtek és nevelkedtek, és maguknak tulajdonították Európa egyik legkiválóbb nemzetének kormányzásához való jogot, amint egyesült hangjukat felemelték, hogy tagadják a legünnepélyesebb igazságot, melyet az ember lelke befogad, és egyhangúlag megtagadják az Istenségben való hitet és az Ő imádatát.« — Sir Walter Scott, Life of Napoleon, 1. köt., 17. fej. »Franciaország az egyetlen nemzet a világon, amelyre vonatkozóan hiteles feljegyzés maradt fenn arról, hogy nemzetként nyílt lázadásban emelte fel kezét a világegyetem Alkotója ellen. Káromlók és hitetlenek bőséggel voltak, és ma is vannak Angliában, Németországban, Spanyolországban és másutt; Franciaország azonban különáll a világtörténelemben mint az az egyetlen állam, amely törvényhozó gyűlésének rendeletével kimondta, hogy nincs Isten, és amelynek fővárosában az egész lakosság, másutt pedig a népesség túlnyomó többsége, asszonyok éppúgy, mint férfiak, örömükben táncoltak és énekeltek e kijelentés elfogadásakor.« — Blackwood’s Magazine, 1870. november.” A nagy küzdelem, 269.

The “great city” in Revelation eleven was the nation of France that passed a “decree of her Legislative Assembly” pronouncing that there was no God. The decree was an expression of atheism as represented by the rebellion of Pharaoh. A great city is a kingdom, or a “nation” or a “state.” In Revelation eleven France consists of two symbols—Egypt and Sodom.

A Jelenések könyve tizenegyedik fejezetében említett „nagy város” Franciaország nemzete volt, amely „Törvényhozó Gyűlésének rendeletével” kijelentette, hogy nincs Isten. A rendelet az ateizmus kifejeződése volt, amint azt a fáraó lázadása szemlélteti. A nagy város egy királyság, vagy egy „nemzet”, illetve egy „állam”. A Jelenések könyve tizenegyedik fejezetében Franciaország két jelképből áll: Egyiptomból és Szodomából.

We are informed, “This is atheism, and the nation represented by Egypt would give voice to a similar denial of the claims of the living God and would manifest a like spirit of unbelief and defiance. ‘The great city’ is also compared, ‘spiritually,’ to Sodom. The corruption of Sodom in breaking the law of God was especially manifested in licentiousness.”

Tájékoztatást kapunk: „Ez ateizmus, és az Egyiptom által jelképezett nemzet hasonlóképpen tagadást adna hangot az élő Isten igényeivel szemben, és a hitetlenségnek és dacos ellenszegülésnek hasonló lelkületét nyilvánítaná ki. »A nagy város« »lelki értelemben« Sodomához is hasonlíttatik. Sodoma romlottsága Isten törvényének áthágásában különösen a kicsapongásban nyilvánult meg.”

The great city or nation of France is symbolically represented by a nation (Egypt) and a city (Sodom.) Egypt “would give voice,” and the speaking of a nation represents statecraft, not churchcraft. Egypt was the state and Sodom was the church is the representation found in chapter eleven of Revelation

Francia nagy városa vagy nemzete jelképesen egy nemzet (Egyiptom) és egy város (Sodoma) által van ábrázolva. Egyiptom „hangot adna”, és egy nemzet szólása az államvezetést, nem pedig az egyházkormányzást jelképezi. A Jelenések könyvének tizenegyedik fejezetében található ábrázolás szerint Egyiptom az állam, Sodoma pedig az egyház volt.

> “The ‘speaking’ of the nation is the action of its legislative and judicial authorities.” The Great Controversy, 442.

> „A nemzet „szólása” törvényhozó és bírói hatóságainak cselekvése.” A nagy küzdelem, 442.

In Revelation eleven John sets forth the events of the French Revolution in prophetic symbolism. The actual Revolution provided ample historical evidence of the validity of John’s predictions in the chapter. John predicted, then the French Revolution fulfilled the prediction, and then in turn—both the prediction and the historical fulfillment of the prediction identify and parallel events at the end of the world, when once again a corrupt state is combined with a corrupt church. Of course, a bloodbath follows that unholy marriage. The kingdom of God is also a great city.

Jelenések könyve tizenegyedik fejezetében János a francia forradalom eseményeit prófétai jelképrendszerben tárja elénk. Maga a forradalom bőséges történelmi bizonyítékát szolgáltatta annak, hogy János e fejezetben adott jövendölései érvényesek. János előre megjövendölte, a francia forradalom pedig beteljesítette a jövendölést, majd viszont—mind a jövendölés, mind pedig a jövendölés történelmi beteljesedése azonosítja és párhuzamba állítja a világ végén bekövetkező eseményeket, amikor ismét romlott állam kapcsolódik össze romlott egyházzal. Természetesen vérfürdő követi azt a szentségtelen frigyet. Isten országa szintén nagy város.

> And he carried me away in the spirit to a great and high mountain, and showed me that great city, the holy Jerusalem, descending out of heaven from God. Revelation 21:10.

> És lélekben elvitt engem egy nagy és magas hegyre, és megmutatta nekem azt a nagy várost, a szent Jeruzsálemet, amely a mennyből, Istentől szállt alá. Jelenések 21:10.

> “The coming of the bridegroom, here brought to view, takes place before the marriage. The marriage represents the reception by Christ of His kingdom. The Holy City, the New Jerusalem, which is the capital and representative of the kingdom, is called ‘the bride, the Lamb’s wife.’ Said the angel to John: ‘Come hither, I will show thee the bride, the Lamb’s wife.’ ‘He carried me away in the spirit,’ says the prophet, ‘and showed me that great city, the holy Jerusalem, descending out of heaven from God.’ Revelation 21:9, 10.” The Great Controversy, 426.

> „A vőlegény eljövetele, amely itt szemünk elé tárul, a menyegző előtt történik. A menyegző azt jelképezi, hogy Krisztus átveszi az Ő országát. A Szent Várost, az Új Jeruzsálemet, amely az ország fővárosa és képviselője, „a menyasszonynak, a Bárány feleségének” nevezik. Az angyal ezt mondta Jánosnak: „Jer ide, megmutatom néked a menyasszonyt, a Bárány feleségét.” „És lélekben elvitt engem” — mondja a próféta — „és megmutatá nékem azt a nagy várost, a szent Jeruzsálemet, amely a mennyből, az Istentől száll alá.” Jelenések 21:9, 10.” A nagy küzdelem, 426.

Nimrod’s rebellion is represented by his building a tower and a city, which typifies the combination of church and state at the end of the world, for all the prophets spoke of the end of the world. Nimrod’s rebellion was also a continuation of the rebellion of Lucifer whose desire was to take control of both God’s church and God’s state.

Nimród lázadását egy torony és egy város építése jelképezi, ami az egyház és az állam egyesülésének előképe a világ végén, mert valamennyi próféta a világ végéről szólt. Nimród lázadása egyúttal Lucifer lázadásának folytatása is volt, akinek az volt a vágya, hogy uralma alá vonja mind Isten egyházát, mind Isten államát.

> How art thou fallen from heaven, O Lucifer, son of the morning! how art thou cut down to the ground, which didst weaken the nations! For thou hast said in thine heart, I will ascend into heaven, I will exalt my throne above the stars of God: I will sit also upon the mount of the congregation, in the sides of the north: I will ascend above the heights of the clouds; I will be like the most High. Isaiah 14:12–14.

> Miként estél alá az égből, ó, Lucifer, hajnal fia! Miként vágtak le a földre téged, aki megrontottad a nemzeteket! Hiszen ezt mondtad szívedben: Fölmegyek az égbe, Isten csillagai fölé emelem trónomat; odaülök a gyülekezet hegyére, észak messze részein; fölébe megyek a felhők magasságainak, hasonló leszek a Magasságoshoz. Ézsaiás 14:12–14.

As Isaiah reveals Lucifer’s secret heart-desires to be “like the most High,” he points out that Lucifer is seeking to be seated in two distinctly different chairs. He wishes to “exalt” his “throne above the stars of God” and to “sit also upon the mount of the congregation, in the sides of the north.”

Amint Ézsaiás feltárja Lucifer titkos szívbeli vágyait, hogy „hasonló legyen a Magasságoshoz”, rámutat arra, hogy Lucifer arra törekszik, hogy két, egymástól határozottan különböző székben foglaljon helyet. Azt kívánja, hogy „felmagasztalja” „királyi székét az Isten csillagai fölé”, és hogy „üljön a gyülekezet hegyén is, észak felől”.

The throne is a symbol of the king’s authority—or state authority and “the sides of the north” is God’s church.

A trón a király tekintélyének — illetve az állami hatalomnak — a jelképe, „az észak oldalai” pedig Isten egyháza.

> A Song and Psalm for the sons of Korah. Great is the Lord, and greatly to be praised in the city of our God, in the mountain of his holiness. Beautiful for situation, the joy of the whole earth, is mount Zion, on the sides of the north, the city of the great King. God is known in her palaces for a refuge. Psalm 48:1–3.

> Ének és zsoltár Kóráh fiainak. Nagy az Úr, és igen dicséretes a mi Istenünk városában, az ő szentségének hegyén. Szépen emelkedik, az egész föld öröme a Sion hegye, észak felől a nagy Király városa. Isten menedékül ismertetik palotáiban. Zsoltárok 48:1–3.

Jerusalem is “the city of the great King,” thus marking the political throne of God, and Jerusalem is also “the mountain of his holiness,” “on the sides of the north,” thus marking the religious throne of God. From the beginning Satan’s rebellion and warfare are portrayed within the context of his desire to rule over both God’s church and God’s state. Satan thereafter led in the rebellion of Nimrod and the land that he founded for the Chaldeans is represented as a land where Nimrod built both a tower and a city—church and state.

Jeruzsálem „a nagy Király városa”, s ezáltal Isten politikai trónját jelöli; Jeruzsálem továbbá „az ő szentségének hegye”, „észak oldalain”, s ezáltal Isten vallási trónját jelöli. Kezdettől fogva Sátán lázadása és hadviselése annak az összefüggésében kerül ábrázolásra, hogy uralkodni kívánt mind Isten egyháza, mind Isten állama fölött. Ezt követően Sátán vezetett Nimród lázadásában, és a föld, amelyet a káldeusok számára alapított, úgy jelenik meg, mint olyan föld, ahol Nimród tornyot és várost egyaránt épített — egyházat és államot.

Therefore, when Isaiah’s harlot and John’s great whore commit fornication with the kings of the earth, prophecy is marking that an unholy relationship takes place between the Roman Catholic church and the kings of the earth at the end of seventy prophetic years.

Ezért amikor Ézsaiás paráznája és János nagy paráznája paráználkodik a föld királyaival, a prófécia azt jelzi, hogy a hetven prófétai év végén szentségtelen kapcsolat jön létre a római katolikus egyház és a föld királyai között.

Isaiah’s line of prophecy describes the judgment of the harlot Tyre in chapter twenty-three and John describes the same judgment with the symbol of a scarlet-colored woman who is identified as “Babylon the great.” A third witness to the same judgment of the same whore is as follows:

Ézsaiás prófétai kijelentésének sora a huszonharmadik fejezetben a parázna Tírusz ítéletét írja le, János pedig ugyanezt az ítéletet egy skarlátvörös asszony jelképe által ábrázolja, akit „a nagy Babilon”-ként azonosítanak. Ugyanennek az ítéletnek ugyanazon paráznáról szóló harmadik tanúbizonysága a következő:

> “The woman (Babylon) of Revelation 17 is described as ‘arrayed in purple and scarlet color, and decked with gold and precious stones and pearls, having a golden cup in her hand full of abominations and filthiness: . . . and upon her forehead was a name written, Mystery, Babylon the Great, the mother of harlots.’ Says the prophet: ‘I saw the woman drunk with the blood of the saints, and with the blood of the martyrs of Jesus.’ Babylon is further declared to be ‘that great city, which reigneth over the kings of the earth.’ Revelation 17:4–6, 18. The power that for so many centuries maintained despotic sway over the monarchs of Christendom is Rome.” The Great Controversy, 382.

> „A Jelenések 17. fejezetében szereplő asszonyt (Babilont) így írja le: „Bíborba és skarlátba vala öltözve, és felékesítve arannyal, drágakövekkel és gyöngyökkel, kezében aranypohár vala, tele utálatosságokkal és paráznaságának tisztátalanságával: ... és homlokára egy név vala felírva: Titok; a nagy Babilon, a paráznák anyja.” Így szól a próféta: „Látám, hogy az asszony részeg a szentek vérétől és a Jézus vértanúinak vérétől.” Babilonról továbbá kijelentetik, hogy „ama nagy város, amely uralkodik a föld királyain.” Jelenések 17:4–6, 18. Az a hatalom, amely oly sok századon át zsarnoki uralmat gyakorolt a kereszténység uralkodói felett, Róma.” A nagy küzdelem, 382.

Tyre is the Roman Catholic church in the “last days.” At that time the papacy will go forth and sing her seductive songs to the kings of the earth, thus leading the kings into the act of fornication, which is prophetically the combination of church and state.

Tírusz a „végső napokban” a római katolikus egyház. Abban az időben a pápaság előlép, és elhangozza csábító énekeit a föld királyainak, ily módon a királyokat paráznaságra vezetve, amely prófétai értelemben az egyház és az állam összekapcsolódása.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Isaiah 23:15.

> És azon a napon Tírusz hetven esztendeig feledésbe merül, egy király napjainak mértéke szerint; hetven esztendő elmúltával pedig Tírusz úgy énekel majd, mint a parázna. Ézsaiás 23:15.

A king is a kingdom in Bible prophecy, so Tyre shall be forgotten during the time when a prophetic kingdom rules for seventy years.

A király a bibliai próféciában királyságot jelent, így Tírusz feledésbe merül ama idő alatt, amikor egy prófétai királyság hetven évig uralkodik.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. Isaiah 23:15–17.

> És azon a napon Tírusz hetven esztendeig feledésben marad, egy király napjainak mértéke szerint; a hetven esztendő végén pedig úgy énekel Tírusz, mint a paráznanő. Végy hárfát, járd be a várost, te elfeledett paráznanő; pengess édes dallamokat, énekelj sok éneket, hogy emlékezzenek rád. És lészen a hetven esztendő végén, hogy az Úr meglátogatja Tíruszt, és az visszatér béréhez, és paráználkodik a föld színén levő világ minden országával. Ézsaiás 23:15–17.

During the days of one kingdom that rules for seventy prophetic years the Roman Catholic church will be forgotten. At the end of the seventy years, the papal power will “make sweet melody, sing many songs.” Prophetically a “song” represents “experience.”

Annak az egy királyságnak napjaiban, amely hetven prófétai esztendeig uralkodik, a római katolikus egyház feledésbe merül. A hetven esztendő végén a pápai hatalom „kedves dallamot penget, sok éneket zeng”. Prófétai értelemben az „ének” a „tapasztalatot” jelképezi.

> “Upon the crystal sea before the throne, that sea of glass as it were mingled with fire,—so resplendent is it with the glory of God,—are gathered the company that have ‘gotten the victory over the beast, and over his image, and over his mark, and over the number of his name.’ With the Lamb upon Mount Zion, ‘having the harps of God,’ they stand, the hundred and forty and four thousand that were redeemed from among men; and there is heard, as the sound of many waters, and as the sound of a great thunder, ‘the voice of harpers harping with their harps.’ And they sing ‘a new Song’ before the throne, a song which no man can learn save the hundred and forty and four thousand. It is the song of Moses and the Lamb—a song of deliverance. None but the hundred and forty-four thousand can learn that song; for it is the song of their experience—an experience such as no other company have ever had. ‘These are they which follow the Lamb whithersoever He goeth.’ These, having been translated from the earth, from among the living, are counted as ‘the first fruits unto God and to the Lamb.’ Revelation 15:2, 3; 14:1-5. ‘These are they which came out of great tribulation;’ they have passed through the time of trouble such as never was since there was a nation; they have endured the anguish of the time of Jacob’s trouble; they have stood without an intercessor through the final outpouring of God’s judgments. But they have been delivered, for they have ‘washed their robes, and made them white in the blood of the Lamb.’ ‘In their mouth was found no guile: for they are without fault’ before God. ‘Therefore are they before the throne of God, and serve Him day and night in His temple: and He that sitteth on the throne shall dwell among them.’ They have seen the earth wasted with famine and pestilence, the sun having power to scorch men with great heat, and they themselves have endured suffering, hunger, and thirst. But ‘they shall hunger no more, neither thirst any more; neither shall the sun light on them, nor any heat. For the Lamb which is in the midst of the throne shall feed them, and shall lead them unto living fountains of waters: and God shall wipe away all tears from their eyes.’ Revelation 7:14-17.” The Great Controversy, 648.

> „A trón előtt levő kristálytengeren, azon az üvegtengeren, amely mintegy tűzzel elegyült — oly ragyogó Isten dicsőségétől — gyülekezik azok serege, akik „diadalt vettek a fenevadon, és annak képén, és bélyegén, és nevének számán”. A Báránnyal a Sion hegyén állnak, „az Isten hárfáival” a kezükben, az a száznegyvennégyezer, akik az emberek közül váltattak meg; és hallatszik, mint sok vizek zúgása és mint nagy mennydörgés szava, „a hárfások szava, akik hárfáikon játszanak”. És „új éneket” énekelnek a trón előtt, olyan éneket, amelyet senki sem tanulhat meg, csak a száznegyvennégyezer. Ez Mózesnek és a Báránynak éneke — a szabadulás éneke. Senki más, csak a száznegyvennégyezer tanulhatja meg azt az éneket; mert az az ő tapasztalatuk éneke — olyan tapasztalaté, amilyenben más seregnek soha nem volt része. „Ezek azok, akik követik a Bárányt, valahová megy.” Ők, akik a földről, az élők közül ragadtattak el, „Istennek és a Báránynak zsengéinek” számíttatnak. Jelenések 15:2, 3; 14:1-5. „Ezek azok, akik a nagy nyomorúságból jöttek”; átmentek a nyomorúság idején, amilyen nem volt, mióta nép van; elszenvedték Jákób nyomorúságának gyötrelmét; közbenjáró nélkül álltak meg Isten ítéleteinek végső kiáradása alatt. De megszabadultak, mert „megmosták ruháikat, és megfehérítették a Bárány vérében”. „Az ő szájukban nem találtatott álnokság, mert feddhetetlenek” Isten előtt. „Ezért vannak az Isten trónja előtt, és szolgálnak neki éjjel és nappal az ő templomában; és a trónon ülő lakozik közöttük.” Látták a földet pusztulni éhségtől és döghaláltól, a napot, amint nagy hévvel perzseli az embereket, és ők maguk is elszenvedték a szenvedést, az éhséget és a szomjúságot. De „nem éheznek többé, sem nem szomjúhoznak többé; sem a nap nem tűz rájuk, sem semmi hőség. Mert a Bárány, aki a trón közepette van, legelteti őket, és elvezeti őket az élő vizek forrásaihoz: és Isten letöröl szemükről minden könnyet.” Jelenések 7:14-17.” A nagy küzdelem, 648.

> “‘In His temple doth everyone speak of His glory’ (Psalm 29:9), and the song which the ransomed ones will sing—the song of their experience—will declare the glory of God: ‘Great and marvelous are Thy works, O Lord God, the Almighty; righteous and true are Thy ways, Thou King of the ages. Who shall not fear, O Lord, and glorify Thy name? for Thou only art holy.’ Revelation 15:3, 4, R.V.” Education, 308.

> „Az Ő templomában mindenki az Ő dicsőségéről szól” (Zsoltárok 29:9), és az ének, amelyet a megváltottak fognak énekelni — tapasztalatuk éneke — Isten dicsőségét fogja hirdetni: „Nagyok és csodálatosak a Te műveid, mindenható Úr Isten; igazságosak és igazak a Te útjaid, örökkévalóság Királya. Ki ne félne Téged, Uram, és ki ne dicsőítené a Te nevedet? mert egyedül Te vagy szent.” Jelenések 15:3, 4, R.V.” Nevelés, 308.

At the end of seventy prophetic years the papacy will “make sweet melody, sing many songs, that” she “mayest be remembered.” At the end of the kingdom that rules for seventy prophetic years the Roman Catholic church will remind the world of the experience of her past history. In that history she ruled as the moral authority in a relationship between her and the kings of Europe. That history is rightly identified as the Dark Ages, and all the darkness that might in any way be associated with the history where the Papacy ruled over the kings of Europe can be attributed to the very foundational action that produced all the following darkness. That action was the combination of church and state, the combination of the kings of Europe and the Catholic church. In a biblical marriage the man is to rule over the woman, but the fornication that took place in that history was upside down from the true order of the relationship of man and woman.

A hetven prófétai év végén a pápaság „édes énekkel zeng, sok éneket énekel, hogy” „emlékezetbe jöjjön.” Annak az országnak a végén, amely hetven prófétai évig uralkodik, a római katolikus egyház emlékeztetni fogja a világot múltbeli történelmének tapasztalatára. Abban a történelemben ő erkölcsi tekintélyként uralkodott a közte és Európa királyai közötti kapcsolatban. Ezt a történelmet helyesen azonosítják a sötét középkorral, és mindaz a sötétség, amely bármilyen módon kapcsolatba hozható azzal a történelemmel, amelyben a pápaság Európa királyai felett uralkodott, magának annak az alapvető cselekedetnek tulajdonítható, amely minden ezt követő sötétséget előidézett. Ez a cselekedet az egyház és az állam egyesítése volt, Európa királyainak és a katolikus egyháznak az egyesítése. A bibliai házasságban a férfinak kell uralkodnia a nő felett, de a paráznaság, amely ebben a történelemben végbement, a férfi és a nő kapcsolatának igaz rendjéhez képest fordított volt.

At the end of seventy years there will be a great crisis when the kingdom of Bible prophecy that rules the world during the period of time when the Papacy is prophetically forgotten comes to a conclusion. The worldwide crisis produced by the collapse of that kingdom opens the door for the Catholic church to begin to inform the world that in order to navigate the troublous times produced by the collapse of that kingdom, the world must submit to the moral authority of the Roman Catholic church, as illustrated in the history of the Dark Ages.

A hetven év végén nagy válság következik be, amikor véget ér a bibliai próféciák azon királysága, amely a világot uralja abban az időszakban, amikor a pápaság prófétai értelemben feledésbe merül. Az e királyság összeomlása által előidézett világméretű válság megnyitja az utat a katolikus egyház előtt, hogy elkezdje tudatni a világgal: ahhoz, hogy az emberiség eligazodjék az e királyság összeomlása nyomán támadt nyomorúságos időkben, a világnak alá kell vetnie magát a római katolikus egyház erkölcsi tekintélyének, miként azt a sötét középkor történelme szemlélteti.

When the kingdom ends and the papacy sings the song of her past experience, an experience that historians label as darkness; so how could that dark history possibly be a message for the papacy to share with the kings of the earth that would convince them to commit fornication with her? In a great crisis why would the experience of the past ages, (her song) her experience before she was forgotten prophetically, provide the logic for the kings of the earth to accept the experience of darkness as the solution for their great crisis?

Amikor a királyság véget ér, és a pápaság elmúlt tapasztalatának énekét zengi — annak a tapasztalatnak az énekét, amelyet a történészek sötétségként jelölnek meg —, miként lehetne hát az a sötét történelem olyan üzenet, amelyet a pápaság a föld királyaival megoszthatna, s amely meggyőzné őket, hogy paráználkodjanak vele? Egy nagy válság idején miért szolgáltatná a múlt korszakainak tapasztalata (az ő éneke), az a tapasztalata, amely még azelőtt volt az övé, hogy prófétai értelemben feledésbe merült, azt a logikát a föld királyai számára, hogy a sötétség tapasztalatát fogadják el nagy válságuk megoldásaként?

> “A large class, even of those who look upon Romanism with no favor, apprehend little danger from her power and influence. Many urge that the intellectual and moral darkness prevailing during the Middle Ages favored the spread of her dogmas, superstitions, and oppression, and that the greater intelligence of modern times, the general diffusion of knowledge, and the increasing liberality in matters of religion forbid a revival of intolerance and tyranny. The very thought that such a state of things will exist in this enlightened age is ridiculed. It is true that great light, intellectual, moral, and religious, is shining upon this generation. In the open pages of God’s Holy Word, light from heaven has been shed upon the world. But it should be remembered that the greater the light bestowed, the greater the darkness of those who pervert and reject it.

> „Még azoknak is nagy csoportja, akik semmi rokonszenvvel nem viseltetnek a romanizmus iránt, alig fog fel valami veszélyt annak hatalmából és befolyásából. Sokan azt állítják, hogy a középkorban uralkodó értelmi és erkölcsi sötétség kedvezett dogmáinak, babonáinak és elnyomásának terjedésének, és hogy az újkor nagyobb műveltsége, az ismeretek általános elterjedése, valamint a vallási kérdésekben növekvő szabadelvűség kizárja az türelmetlenség és zsarnokság újjáéledését. Már magát a gondolatot is kinevetik, hogy a dolgok ilyen állapota ebben a felvilágosult korban fennállhatna. Igaz, hogy nagy világosság — értelmi, erkölcsi és vallási világosság — ragyog e nemzedékre. Isten szent Igéjének nyitott lapjairól mennyei világosság árad a világra. De emlékeznünk kell arra, hogy minél nagyobb a kapott világosság, annál nagyobb azoknak a sötétsége, akik azt elferdítik és elutasítják.”

> “A prayerful study of the Bible would show Protestants the real character of the papacy and would cause them to abhor and to shun it; but many are so wise in their own conceit that they feel no need of humbly seeking God that they may be led into the truth. Although priding themselves on their enlightenment, they are ignorant both of the Scriptures and of the power of God. They must have some means of quieting their consciences, and they seek that which is least spiritual and humiliating. What they desire is a method of forgetting God which shall pass as a method of remembering Him. The papacy is well adapted to meet the wants of all these. It is prepared for two classes of mankind, embracing nearly the whole world—those who would be saved by their merits, and those who would be saved in their sins. Here is the secret of its power.

> „A Biblia imádságos lelkülettel végzett tanulmányozása feltárná a protestánsok előtt a pápaság valódi jellegét, és arra késztetné őket, hogy megutálják és kerüljék azt; sokan azonban oly bölcsek a maguk szemében, hogy nem érzik szükségét annak, hogy alázatosan keressék Istent, hogy az igazságra vezesse őket. Noha dicsekednek felvilágosultságukkal, nem ismerik sem az Írásokat, sem Isten hatalmát. Szükségük van valamire, amivel megnyugtathatják lelkiismeretüket, és azt keresik, ami a legkevésbé lelki és megalázó. Arra vágynak, hogy legyen egy módja Isten elfelejtésének, amely mégis úgy tűnik, mintha az Ő megemlékezésének módja volna. A pápaság kiválóan alkalmas arra, hogy mindezek igényeinek megfeleljen. Az emberiség két osztálya számára készült, amely csaknem az egész világot magában foglalja — azok számára, akik érdemeik által akarnak üdvözülni, és azok számára, akik bűneikben akarnak üdvözülni. Ebben rejlik hatalmának titka.”

> “A day of great intellectual darkness has been shown to be favorable to the success of the papacy. It will yet be demonstrated that a day of great intellectual light is equally favorable for its success. In past ages, when men were without God’s word and without the knowledge of the truth, their eyes were blindfolded, and thousands were ensnared, not seeing the net spread for their feet. In this generation there are many whose eyes become dazzled by the glare of human speculations, ‘science falsely so called;’ they discern not the net, and walk into it as readily as if blindfolded. God designed that man’s intellectual powers should be held as a gift from his Maker and should be employed in the service of truth and righteousness; but when pride and ambition are cherished, and men exalt their own theories above the word of God, then intelligence can accomplish greater harm than ignorance. Thus the false science of the present day, which undermines faith in the Bible, will prove as successful in preparing the way for the acceptance of the papacy, with its pleasing forms, as did the withholding of knowledge in opening the way for its aggrandizement in the Dark Ages.” The Great Controversy, 572.

> „A nagy értelmi sötétség napja kedvezőnek bizonyult a pápaság sikerére nézve. Még be fog bizonyosodni, hogy a nagy értelmi világosság napja ugyanilyen kedvező a sikere számára. A múlt korszakokban, amikor az emberek Isten Igéje és az igazság ismerete nélkül éltek, szemük be volt kötve, és ezrek estek tőrbe, mert nem látták a lábuk elé kifeszített hálót. Ebben a nemzedékben sokak szemét elkápráztatja az emberi találgatások fénye, a „hamisan tudománynak nevezett” tudományé; nem ismerik fel a hálót, és éppoly készségesen belesétálnak, mintha bekötött szemmel volnának. Isten úgy rendelte, hogy az ember értelmi képességeit Teremtőjétől kapott ajándékként tartsa számon, és az igazság és igazságosság szolgálatában használja fel; de amikor a kevélységet és a becsvágyat táplálják, és az emberek saját elméleteiket Isten Igéje fölé emelik, akkor az értelem nagyobb kárt vihet véghez, mint a tudatlanság. Így a jelenkor hamis tudománya, amely aláássa a Biblia iránti hitet, éppoly sikeresnek fog bizonyulni a pápaság elfogadásához vezető út előkészítésében, annak tetszetős formáival együtt, mint amilyen sikeres volt a tudás visszatartása a középkor sötét évszázadaiban a pápaság felmagasztosulása előtt az út megnyitásában.” A nagy küzdelem, 572.

> “Roman Catholics acknowledge that the change in the Sabbath was made by their church, and they cite this very change as evidence of the supreme authority of the church. They declare that by observing the first day of the week as the Sabbath, Protestants are recognizing her power to legislate in divine things. The Roman church has not relinquished her claim to infallibility; and when the world and the Protestant churches accept a spurious Sabbath of her creating, while they reject the Sabbath of Jehovah, they virtually acknowledge this claim. They may cite the authority for this change, but the fallacy of their reasoning is easily discerned. The papist is sharp enough to see that Protestants are deceiving themselves, willingly closing their eyes to the facts in the case. As the Sunday institution gains favor, he rejoices, feeling assured that it will eventually bring the whole Protestant world under the banner of Rome.

> „A római katolikusok elismerik, hogy a szombat megváltoztatását az ő egyházuk tette, és éppen e változtatást hozzák fel az egyház legfőbb tekintélyének bizonyítékául. Kijelentik, hogy amikor a protestánsok a hét első napját tartják meg szombatként, elismerik az ő hatalmát arra, hogy isteni dolgokban törvényt hozzon. A római egyház nem mondott le tévedhetetlenségi igényéről; és amikor a világ és a protestáns egyházak elfogadnak egy általa alkotott hamis szombatot, miközben elvetik Jehova szombatját, ezzel valójában elismerik ezt az igényét. Hivatkozhatnak ugyan a változtatás tekintélyére, de érvelésük hamissága könnyen felismerhető. A pápista elég éleselméjű ahhoz, hogy lássa: a protestánsok önmagukat ámítják, készségesen hunyva szemet az ügy tényei előtt. Ahogy a vasárnap intézménye egyre nagyobb kedvezésre talál, ő örvendezik, abban a bizonyosságban, hogy végül az egész protestáns világot Róma zászlaja alá fogja vonni.”

> “The change of the Sabbath is the sign or mark of the authority of the Roman church. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false Sabbath in the place of the true, are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. The mark of the beast is the papal Sabbath, which has been accepted by the world in the place of the day of God’s appointment.

> „A szombat megváltoztatása a római egyház tekintélyének jele vagy bélyege. Azok, akik a negyedik parancsolat igényének megértése mellett úgy döntenek, hogy az igaz helyett a hamis szombatot tartják meg, ezáltal hódolatukat annak a hatalomnak adják, amely egyedül rendelte el azt. A fenevad bélyege a pápai szombat, amelyet a világ Isten rendelése szerinti nap helyett fogadott el.

> “But the time to receive the mark of the beast, as designated in prophecy, has not yet come. The testing time has not yet come. There are true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion. None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit Sabbath, and when the loud cry of the third angel shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast in their foreheads or in their hands.

> „Ám a fenevad bélyegének felvételére kijelölt idő, amint azt a prófécia meghatározza, még nem jött el. A megpróbáltatás ideje még nem érkezett el. Minden egyházban vannak igaz keresztények, a római katolikus közösséget sem kivéve. Senki sincs elítélve addig, amíg világosságot nem kapott, és meg nem látta a negyedik parancsolat kötelező voltát. Ám amikor kiadják majd azt a rendeletet, amely a hamis szombat megtartását kikényszeríti, és amikor a harmadik angyal hangos kiáltása figyelmezteti az embereket a fenevad és képmása imádására, akkor világosan meghúzódik majd a határ a hamis és az igaz között. Akkor azok, akik továbbra is a törvényszegésben maradnak, homlokukon vagy kezükön veszik fel a fenevad bélyegét.”

> “With rapid steps we are approaching this period. When Protestant churches shall unite with the secular power to sustain a false religion, for opposing which their ancestors endured the fiercest persecution, then will the papal Sabbath be enforced by the combined authority of church and state. There will be a national apostasy, which will end only in national ruin.” Bible Training School, February 2, 1913.

> „Gyors léptekkel közeledünk ehhez az időszakhoz. Amikor a protestáns egyházak egyesülnek a világi hatalommal, hogy egy hamis vallást fenntartsanak, amelynek ellenzése miatt őseik a leghevesebb üldöztetést szenvedték el, akkor a pápai szombatot az egyház és az állam egyesített tekintélyével fogják kikényszeríteni. Országos hitehagyás következik be, amely csak országos romlásban ér véget.” Bible Training School, 1913. február 2.

We have now touched upon five of the symbols we are seeking to identify before we fully address the chapter itself. A city is a kingdom in Bible prophecy and in Isaiah twenty-three there are two kingdoms that are closely related, but distinctly different. The first is the “crowning city” and the other is the “merchant city.” In the last days the power who is in control of the three-fold union of the dragon, beast and false prophet is the papacy. It is the kingdom that has the crown.

Most már érintettük annak az öt jelképe közül ötöt, amelyeket azonosítani igyekszünk, mielőtt magával a fejezettel teljes mértékben foglalkoznánk. A város a bibliai próféciában egy királyságot jelent, és Ésaiás huszonharmadik fejezetében két olyan királyság szerepel, amelyek szorosan kapcsolódnak egymáshoz, mégis határozottan különböznek. Az első a „koronázó város”, a másik pedig a „kereskedő város”. Az utolsó napokban annak a hatalomnak, amely a sárkány, a fenevad és a hamis próféta hármas szövetségét irányítja, a pápaság áll az élén. Ez az a királyság, amelynél a korona van.

> “As we approach the last crisis, it is of vital moment that harmony and unity exist among the Lord’s instrumentalities. The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses. This union is cemented by the great apostate. While he seeks to unite his agents in warring against the truth he will work to divide and scatter its advocates. Jealousy, evil surmising, evilspeaking, are instigated by him to produce discord and dissension.” Testimonies, volume 7, 182.

> „Amint közeledünk az utolsó válsághoz, létfontosságú jelentőségű, hogy összhang és egység uralkodjék az Úr eszközei között. A világ tele van viharral, háborúval és viszállyal. Mégis egy fő alatt — a pápai hatalom alatt — az emberek egyesülni fognak, hogy Isten ellen szegüljenek az Ő tanúinak személyében. Ezt az egységet a nagy hitehagyott szilárdítja meg. Miközben arra törekszik, hogy ügynökeit egyesítse az igazság elleni harcban, azon fog munkálkodni, hogy annak képviselőit megossza és szétszórja. Az irigységet, a gonosz gyanúsítgatást és a rágalmazást ő szítja, hogy egyenetlenséget és viszálykodást idézzen elő.” Testimonies, 7. kötet, 182.

The kingdom with the crown is Tyre, which means, “a rock.” In this chapter Tyre represents the papacy that works to counterfeit Christ, for the papacy is antichrist. The word “anti” in antichrist means “in place of.” The papacy seeks to counterfeit Christ at every level, and the name Tyre means rock, for the papacy is a counterfeit of the “Rock of Ages.”

A koronával rendelkező királyság Tírusz, amelynek jelentése: „szikla”. Ebben a fejezetben Tírusz a pápaságot jelképezi, amely Krisztus meghamisításán munkálkodik, mert a pápaság antikrisztus. Az „anti” szó az antikrisztus kifejezésben azt jelenti: „valaki helyébe lépve”. A pápaság minden szinten Krisztus meghamisítására törekszik, és a Tírusz név jelentése szikla, mert a pápaság a „Korok Sziklája” hamisítványa.

> Who hath taken this counsel against Tyre, the crowning city, whose merchants are princes, whose traffickers are the honourable of the earth? The Lord of hosts hath purposed it, to stain the pride of all glory, and to bring into contempt all the honourable of the earth. Pass through thy land as a river, O daughter of Tarshish: there is no more strength. He stretched out his hand over the sea, he shook the kingdoms: the Lord hath given a commandment against the merchant city, to destroy the strong holds thereof. Isaiah 23:8–11.

> Ki hozta ezt a határozatot Tírusz ellen, a koronás város ellen, amelynek kereskedői fejedelmek, és kalmárai a föld tiszteltjei? A Seregek Ura végezte ezt, hogy megszeplősítse minden dicsőség kevélységét, és megvesse a föld minden tiszteltjét. Ömölj át földeden, mint a folyó, Tarsis leánya: nincs többé erősség. Kinyújtotta kezét a tenger fölé, megrengette a királyságokat; az Úr parancsot adott a kereskedő város ellen, hogy elpusztítsa annak erősségeit. Ézsaiás 23:8–11.

We intend to show upon many witnesses that “the shaking of the kingdoms” is accomplished by God, through Islam. Islam is the power that angers the nations and is used to shake the nations. At this point we are identifying that the Lord has determined to bring into contempt “all the honorable of earth,” who are the “merchants” and “traffickers” whose “strong holds” are to be destroyed. The merchant city and the crowning city “have provoked the displeasure of heaven” and the Lord has purposed to destroy their “strong holds” and that represents the economy. The collapse of the economy occurs before the Sunday law in the United States, for before the Sunday law the citizens of the United States are demanding to be returned “to divine favor and temporal prosperity.” Their argument is that the judgments of God will not end until Sunday is “strictly enforced.” Several Bible witnesses agree that we are on the verge of a tremendous crash in the economy of the world. That crash occurs before the Sunday law, just as the crash of 1837, occurred before October 22, 1844.

Sok tanúbizonyság alapján kívánjuk bemutatni, hogy „az országok megrendítése” Isten által, az iszlám révén megy végbe. Az iszlám az a hatalom, amely haragra indítja a nemzeteket, és amelyet felhasznál a nemzetek megrendítésére. E ponton azt azonosítjuk, hogy az Úr elhatározta, hogy megvetés tárgyává teszi „a föld minden előkelőjét”, akik azok a „kereskedők” és „árusok”, akiknek „erősségeit” el kell pusztítani. A kereskedő város és a koronát osztó város „kiváltotta a menny nemtetszését”, és az Úr elvégezte, hogy elpusztítja azok „erősségeit”, s ez a gazdaságot jelképezi. A gazdaság összeomlása az Egyesült Államokban a vasárnaptörvény előtt következik be, mert a vasárnaptörvény előtt az Egyesült Államok polgárai azt követelik, hogy visszajussanak „az isteni kegybe és időleges jólétbe”. Érvelésük szerint Isten ítéletei addig nem érnek véget, amíg a vasárnapot „szigorúan nem kényszerítik ki”. A Biblia több tanúbizonysága egyetért abban, hogy a világgazdaság mérhetetlen összeomlásának küszöbén állunk. Ez az összeomlás a vasárnaptörvény előtt következik be, miként az 1837-es összeomlás is 1844. október 22-e előtt következett be.

> “And then the great deceiver will persuade men that those who serve God are causing these evils. The class that have provoked the displeasure of Heaven will charge all their troubles upon those whose obedience to God’s commandments is a perpetual reproof to transgressors. It will be declared that men are offending God by the violation of the Sunday sabbath; that this sin has brought calamities which will not cease until Sunday observance shall be strictly enforced; and that those who present the claims of the fourth commandment, thus destroying reverence for Sunday, are troublers of the people, preventing their restoration to divine favor and temporal prosperity. Thus the accusation urged of old against the servant of God will be repeated and upon grounds equally well established: ‘And it came to pass, when Ahab saw Elijah, that Ahab said unto him, Art thou he that troubleth Israel? And he answered, I have not troubled Israel; but thou, and thy father’s house, in that ye have forsaken the commandments of the Lord, and thou hast followed Baalim.’ 1 Kings 18:17, 18. As the wrath of the people shall be excited by false charges, they will pursue a course toward God’s ambassadors very similar to that which apostate Israel pursued toward Elijah.” The Great Controversy, 590.

> „És akkor a nagy csaló elhiteti az emberekkel, hogy azok, akik Istent szolgálják, okozzák ezeket a bajokat. Az a csoport, amely kivívta a Menny nemtetszését, minden nyomorúságát azokra fogja hárítani, akik Isten parancsolatainak való engedelmességükkel állandó feddést jelentenek a törvényszegők számára. Ki fogják jelenteni, hogy az emberek a vasárnapi szombat megsértésével megbántják Istent; hogy ez a bűn hozta azokat a csapásokat, amelyek mindaddig nem szűnnek meg, amíg a vasárnap megtartását szigorúan ki nem kényszerítik; és hogy azok, akik a negyedik parancsolat igényeit képviselik, s ezáltal lerombolják a vasárnap iránti tiszteletet, a nép megháborítói, akik megakadályozzák annak visszajutását az isteni kegybe és a földi jólétbe. Így megismétlődik majd az a vád, amelyet hajdan Isten szolgája ellen emeltek, mégpedig ugyanilyen alaposnak látszó alapon: „És lőn, amikor Akháb meglátta Illést, monda Akháb néki: Te vagy-é az, aki megháborítod Izráelt? Ő pedig felele: Nem én háborítottam meg Izráelt, hanem te és a te atyád háza, azzal, hogy elhagytátok az Úr parancsolatait, és a Baálokat követted.” 1Királyok 18:17, 18. Amint a nép haragját hamis vádakkal felingerlik, Isten követei iránt nagyon hasonló magatartást fognak tanúsítani ahhoz, amelyet a hitehagyott Izráel tanúsított Illéssel szemben.” A nagy küzdelem, 590.

Elijah confronting the prophets of Baal and the priests of the grove on Mount Carmel represents the Sunday law. The message for the church was “choose this day whom you will serve.” When this history is repeated at the Sunday law the question is “which day are you going to choose, for the day you pick indicates whom you serve.” Before Mount Carmel was three and a half years of severe drought. Before the Sunday law there is a series of Sunday laws, but they have not been “strictly enforced.” The principle associated with a Sunday law is that national apostacy is followed by national ruin. The example of that is Constantine in the year 321 passed a Sunday law and shortly thereafter the first four trumpets of Revelation chapter eight began to bring Western Rome to its conclusion by the year 476. The story of Constantine is important for it included a progressive exalting of Sunday, and simultaneous progressive restrictions on the seventh-day Sabbath. The progressive history reached its conclusion when the citizens were forced to observe Sunday or be persecuted for keeping the Sabbath. That is also the conclusion of the escalating Sunday legislation in the United States. One principle associated with Sunday worship enforcement is “national apostasy is followed by national ruin.” This principle means escalating Sunday law enforcements, produces an escalation of God’s judgments, before the actual Sunday law of Revelation thirteen verse eleven. Every enactment will bring a corresponding ruin. The judgments the citizens are accusing the Sabbath-keepers of producing are actually produced by the escalating enforcement of Sunday legislation. We have included a passage from The Great Controversy, which I titled Sunday Progression. I would recommend that you read that once again. It is in the category entitled The Spirit of Prophecy.

Illés szembeszállása a Baál prófétáival és a berek papjaival a Kármel hegyén a vasárnaptörvényt jelképezi. Az egyháznak szóló üzenet ez volt: „válasszátok ki még ma, kit akartok szolgálni.” Amikor ez a történet megismétlődik a vasárnaptörvény idején, a kérdés ez: „melyik napot fogjátok választani, mert az a nap, amelyet választotok, megmutatja, kit szolgáltok.” A Kármel hegye előtt három és fél évig tartó súlyos szárazság volt. A vasárnaptörvény előtt a vasárnaptörvények egy sorozata áll, de ezeket még nem „szigorúan hajtották végre”. A vasárnaptörvénnyel kapcsolatos elv az, hogy a nemzeti hitehagyást nemzeti romlás követi. Ennek példája, hogy Nagy Konstantin Kr. u. 321-ben vasárnaptörvényt hozott, és röviddel ezután A jelenések könyve nyolcadik fejezetének első négy trombitája megkezdte Nyugat-Róma végét, amely Kr. u. 476-ra teljesedett be. Konstantin története fontos, mert magában foglalta a vasárnap fokozatos felmagasztalását, és ezzel egyidejűleg a hetedik napi szombat fokozatos korlátozását. Ez a fokozatos történelmi folyamat akkor érte el végkifejletét, amikor a polgárokat arra kényszerítették, hogy megtartsák a vasárnapot, vagy üldöztetést szenvedjenek el a szombat megtartásáért. Ugyanez a végkifejlete a vasárnapi törvénykezés fokozódásának az Egyesült Államokban is. A vasárnapi istentisztelet kikényszerítésével kapcsolatos egyik alapelv ez: „a nemzeti hitehagyást nemzeti romlás követi.” Ez az elv azt jelenti, hogy a vasárnaptörvények egyre fokozottabb érvényesítése Isten ítéleteinek fokozódását idézi elő még A jelenések könyve tizenharmadik fejezete tizenegyedik versében szereplő tényleges vasárnaptörvény előtt. Minden egyes rendelkezés ennek megfelelő romlást von maga után. Azokat az ítéleteket, amelyek előidézésével a polgárok a szombatőrzőket vádolják, valójában a vasárnapi törvénykezés fokozódó kikényszerítése idézi elő. Mellékeltünk egy részletet A nagy küzdelem című műből, amelynek a Vasárnapi fokozódás címet adtam. Javaslom, hogy azt olvassátok el még egyszer. Ez A prófécia lelke című kategóriában található.

> “God has revealed what is to take place in the last days, that His people may be prepared to stand against the tempest of opposition and wrath. Those who have been warned of the events before them are not to sit in calm expectation of the coming storm, comforting themselves that the Lord will shelter His faithful ones in the day of trouble. We are to be as men waiting for their Lord, not in idle expectancy, but in earnest work, with unwavering faith. It is no time now to allow our minds to be engrossed with things of minor importance. While men are sleeping, Satan is actively arranging matters so that the Lord’s people may not have mercy or justice. The Sunday movement is now making its way in darkness. The leaders are concealing the true issue, and many who unite in the movement do not themselves see whither the undercurrent is tending. Its professions are mild and apparently Christian, but when it shall speak it will reveal the spirit of the dragon. It is our duty to do all in our power to avert the threatened danger. We should endeavor to disarm prejudice by placing ourselves in a proper light before the people. We should bring before them the real question at issue, thus interposing the most effectual protest against measures to restrict liberty of conscience. We should search the Scriptures and be able to give the reason for our faith. Says the prophet: ‘The wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand.’” Testimonies, volume 5, 452.

> „Isten kinyilatkoztatta, minek kell bekövetkeznie az utolsó napokban, hogy népe felkészülhessen az ellenállás és harag viharával szembeni helytállásra. Azok, akiket figyelmeztettek az előttük álló eseményekre, nem ülhetnek nyugodt várakozásban a közelgő viharra számítva, azzal vigasztalva magukat, hogy az Úr a nyomorúság napján oltalmat nyújt hűségeseinek. Olyanoknak kell lennünk, mint akik Urukat várják, nem tétlen várakozásban, hanem buzgó munkában, rendíthetetlen hittel. Most nincs itt az ideje annak, hogy értelmünket jelentéktelen dolgok foglalják le. Mialatt az emberek alszanak, Sátán tevékenyen rendezi úgy a dolgokat, hogy az Úr népe se irgalmat, se igazságot ne nyerjen. A vasárnapi mozgalom most a sötétségben tör előre. A vezetők elrejtik az igazi kérdést, és sokan azok közül, akik csatlakoznak a mozgalomhoz, maguk sem látják, merre tart az alatta húzódó áramlat. Hitvallásai szelídek és látszólag keresztényiek, de amikor majd megszólal, feltárja a sárkány lelkületét. Kötelességünk, hogy minden tőlünk telhetőt megtegyünk a fenyegető veszedelem elhárítására. Arra kell törekednünk, hogy lefegyverezzük az előítéletet azáltal, hogy a nép előtt helyes világosságba állítjuk magunkat. Az eléjük kell tárnunk a valódi vitakérdést, ily módon emelve a leghatásosabb tiltakozást a lelkiismereti szabadság korlátozására irányuló intézkedésekkel szemben. Kutatnunk kell az Írásokat, és képeseknek kell lennünk számot adni hitünkről. A próféta így szól: »Az istentelenek istentelenül cselekszenek; és az istentelenek közül senki sem érti meg; de az értelmesek megértik.«” Testimonies, 5. kötet, 452.

It is difficult to recognize the movement for Sunday legislation, for it is making its way in “darkness” and the papacy is “stealthily and unsuspectedly” “strengthening her forces to further her own ends.” It is a fact that the work to pass Sunday legislation in darkness is a central issue in the testing process of the one hundred and forty-four thousand. “None of the wicked shall understand” according to Daniel and Sister White. The “wicked” in Daniel are Matthew’s “foolish virgins,” who Sister White identifies as Laodiceans. The wise will understand the events that are now taking place, even if the history around us appears to contradict God’s word. Do we believe God’s word or what is happening around us? Yet we have been forewarned that the end would be as the days of Noah.

Nehéz felismerni a vasárnapi törvényhozásért folyó mozgalmat, mert az „sötétségben” tör utat magának, és a pápaság „lopva és gyanútlanul” „erősíti erőit, hogy előmozdítsa saját céljait”. Tény, hogy a vasárnapi törvényhozás sötétségben való keresztülvitelének munkája központi kérdés a száznegyvennégyezer megpróbáltatásának folyamatában. „A gonoszok közül senki sem érti meg” Dániel és White testvérnő szerint. Dániel „gonoszai” Máté „balga szüzei”, akiket White testvérnő laodíceabeliekként azonosít. A bölcsek meg fogják érteni a most végbemenő eseményeket, még akkor is, ha a körülöttünk zajló történelem látszólag ellentmond Isten szavának. Isten szavának hiszünk, vagy annak, ami körülöttünk történik? Mégis előre figyelmeztetést kaptunk arra, hogy a vég olyan lesz, mint Noé napjai.

> “The world, full of rioting, full of godless pleasure, is asleep, asleep in carnal security. Men are putting afar off the coming of the Lord. They laugh at warnings. The proud boast is made, ‘All things continue as they were from the beginning.’ ‘Tomorrow shall be as this day, and much more abundant.’ 2 Peter 3:4; Isaiah 56:12. We will go deeper into pleasure loving. But Christ says, ‘Behold, I come as a thief.’ Revelation 16:15. At the very time when the world is asking in scorn, ‘Where is the promise of His coming?’ the signs are fulfilling. While they cry, ‘Peace and safety,’ sudden destruction is coming. When the scorner, the rejecter of truth, has become presumptuous; when the routine of work in the various money-making lines is carried on without regard to principle; when the student is eagerly seeking knowledge of everything but his Bible, Christ comes as a thief.

> „A világ, tele tobzódással, tele istentelen gyönyörrel, alszik, alszik testi biztonságban. Az emberek távolra helyezik az Úr eljövetelét. Nevetnek a figyelmeztetéseken. A kevély dicsekvés így hangzik: »Mindenek azonképpen maradnak a teremtés kezdetétől fogva.« »Holnap olyan lesz, mint a mai nap, sőt még sokkal bőségesebb.« 2 Péter 3:4; Ézsaiás 56:12. Még mélyebbre merülünk a gyönyörök szeretetében. De Krisztus ezt mondja: »Ímé, eljövök, mint a tolvaj.« Jelenések 16:15. Éppen abban az időben, amikor a világ gúnyosan kérdezi: »Hol van az ő eljövetelének ígérete?«, a jelek teljesednek. Miközben ezt kiáltják: »Békesség és biztonság«, hirtelen veszedelem közeleg. Amikor a csúfolódó, az igazság elvetője vakmerővé lett; amikor a munka megszokott rendje a különféle pénzszerző foglalkozásokban az elvek iránti tekintet nélkül folyik; amikor a tanuló buzgón keresi minden másnak az ismeretét, csak a Bibliájáét nem, Krisztus úgy jön el, mint a tolvaj.”

> “Everything in the world is in agitation. The signs of the times are ominous. Coming events cast their shadows before. The Spirit of God is withdrawing from the earth, and calamity follows calamity by sea and by land. There are tempests, earthquakes, fires, floods, murders of every grade. Who can read the future? Where is security? There is assurance in nothing that is human or earthly. Rapidly are men ranging themselves under the banner they have chosen. Restlessly are they waiting and watching the movements of their leaders. There are those who are waiting and watching and working for our Lord’s appearing. Another class are falling into line under the generalship of the first great apostate. Few believe with heart and soul that we have a hell to shun and a heaven to win.

> „Minden a világon nyugtalanságban van. Az idők jelei baljóslatúak. Az eljövendő események előre vetik árnyékukat. Isten Lelke visszavonul a földről, és csapást csapás követ tengeren és szárazföldön. Viharok, földrengések, tüzek, árvizek, gyilkosságok vannak mindenféle fokon. Ki tudja olvasni a jövőt? Hol van biztonság? Semmi emberi vagy földi dologban nincs bizonyosság. Az emberek gyorsan felsorakoznak az általuk választott zászló alá. Nyugtalanul várják és figyelik vezetőik mozdulatait. Vannak, akik Urunk megjelenésére várnak, figyelnek és munkálkodnak. Egy másik csoport az első nagy hitehagyott vezérlete alatt sorakozik fel. Kevesen hiszik szívvel-lélekkel, hogy van pokol, amelyet el kell kerülnünk, és menny, amelyet el kell nyernünk.”

> “The crisis is stealing gradually upon us. The sun shines in the heavens, passing over its usual round, and the heavens still declare the glory of God. Men are still eating and drinking, planting and building, marrying, and giving in marriage. Merchants are still buying and selling. Men are jostling one against another, contending for the highest place. Pleasure lovers are still crowding to theaters, horse races, gambling hells. The highest excitement prevails, yet probation’s hour is fast closing, and every case is about to be eternally decided. Satan sees that his time is short. He has set all his agencies at work that men may be deceived, deluded, occupied and entranced, until the day of probation shall be ended, and the door of mercy be forever shut.

> „A válság fokozatosan lopakodik ránk. A nap ragyog az égen, megszokott pályáján haladva, és az egek még mindig Isten dicsőségét hirdetik. Az emberek még mindig esznek és isznak, ültetnek és építenek, házasodnak és férjhez mennek. A kereskedők még mindig vásárolnak és eladnak. Az emberek még mindig tolonganak egymás ellen, a legmagasabb helyért versengve. Az élvezetek kedvelői még mindig színházakba, lóversenyekre, játékbarlangokba tódulnak. A legnagyobb izgalom uralkodik, mégis a kegyelmi idő órája gyorsan lezárul, és minden egyes eset örökre eldőlni készül. Sátán látja, hogy ideje rövid. Minden eszközét működésbe hozta, hogy az emberek megtévesztessenek, félrevezettessenek, lefoglaltassanak és megbabonáztassanak, míg a kegyelmi idő napja véget nem ér, és az irgalom ajtaja örökre be nem zárul.”

> “Solemnly there come to us down through the centuries the warning words of our Lord from the Mount of Olives: ‘Take heed to yourselves, lest at any time your hearts be overcharged with surfeiting, and drunkenness, and cares of this life, and so that day come upon you unawares.’ ‘Watch ye therefore, and pray always, that ye may be accounted worthy to escape all these things that shall come to pass, and to stand before the Son of man.’” Desire of Ages, 635, 636.

> „Ünnepélyesen hangzanak felénk az évszázadokon át Urunk figyelmeztető szavai az Olajfák hegyéről: »Vigyázzatok magatokra, hogy valamikor meg ne nehezedjék a ti szívetek tobzódás, részegség és az élet gondjai miatt, és váratlanul rátok ne törjön az a nap.« »Vigyázzatok azért mindenkor, és imádkozzatok, hogy méltókká tétessetek arra, hogy elkerüljétek mindazokat, amik bekövetkeznek, és megállhassatok az Emberfia előtt.«” Jézus élete, 635, 636.

In chapter twenty-three of Isaiah Zidon is the United States and Tyre is the papacy. Tyre and Zidon were ancient contemporary Phoenician cities located on the Mediterranean coast. They were known for their maritime trade, wealth, and influence in the ancient world. Zidon and its “merchants” replenished Tarshish in the passage. Zidon’s merchants trafficked the “seed of Sihor,” which is “the harvest of a river,” and is the fruit “of the river,” and it is “her revenue,” for she is the “mart of nations.” All the prophets speak of the end of the world, so who is the mart of nations at the end of the world? It’s the USA.

Ézsaiás huszonharmadik fejezetében Cidón az Amerikai Egyesült Államok, Tírusz pedig a pápaság. Tírusz és Cidón az ókorban egymással egykorú föníciai városok voltak a Földközi-tenger partvidékén. Tengeri kereskedelmükről, gazdagságukról és az ókori világban gyakorolt befolyásukról voltak ismertek. A szakaszban Cidón és annak „kereskedői” látják el Tarsist. Cidón kereskedői „Sihór magvával” kereskedtek, amely „egy folyó aratása”, és a folyó „gyümölcse”, és ez „az ő jövedelme”, mert ő „a nemzetek vásárhelye”. Minden próféta a világ végéről beszél, tehát ki a nemzetek vásárhelye a világ végén? Az az USA.

Sihor is a river in Egypt (likely the Nile delta) and is used to represent the wealth of the world, for Egypt is the world. Zidon’s “virgin daughter” represents the last generation of the USA, and she is oppressed from the martial law that accompanies the Sunday law and the national ruin that immediately follows. Those virgins of Zidon are rebuked by the question concerning Tyre saying, “is this your joyous city” (kingdom) that the USA rejoiced in? Is “this the kingdom “whose antiquity is of ancient days,” when according to the passage it was founded by Nimrod, just after the flood?

Sihor egy egyiptomi folyó (valószínűleg a Nílus deltája), és a világ gazdagságának jelképeként szolgál, mert Egyiptom a világot jelképezi. Sidon „szűz leánya” az Egyesült Államok utolsó nemzedékét jelképezi, és elnyomás alá kerül a vasárnaptörvényt kísérő hadiállapot, valamint a közvetlenül azt követő nemzeti romlás miatt. Sidon ama szüzeit Tírusra vonatkozó kérdéssel feddik meg, amely ezt mondja: „ez a ti vigadozó városotok” (országotok), amelyben az Egyesült Államok örvendezett? Vajon „ez az az ország, amelynek eredete az ősi időkből való”, amikor a szakasz szerint Nimród alapította azt, közvetlenül az özönvíz után?

God has determined and “purposed” for “Tyre, the crowning city,” to punish her. The papacy’s punishment includes the collapse of the financial structure of the world, for “the Lord hath given” “a commandment against” “Zidon” “the merchant city,” (the United States.) His commandment “to destroy the strong holds,” or the economy of the United States is the Sabbath commandment, for national apostasy is followed by national ruin.

Isten elhatározta és „elvégezte”, hogy megbünteti „Tíruszt, a koronákat osztogató várost”. A pápaság büntetése magában foglalja a világ pénzügyi szerkezetének összeomlását, mert „az Úr parancsolt” „Czidon” ellen, „a kereskedő város” ellen (az Egyesült Államok ellen). Az Ő parancsolata, „hogy elpusztítsa az erősségeket”, vagyis az Egyesült Államok gazdaságát, a szombat parancsolata, mert a nemzeti hitehagyást nemzeti romlás követi.

The punishment of the papacy begins with the economic collapse of the entire world in response to the economy of the United States being destroyed. Zidon has a “house” associated with its economy, thus representing a financial structure that is destroyed, for you can no longer enter in. No more investments or profits from that “house,” for it is destroyed. The destruction takes place at the Sunday law, even though prior to the Sunday law there are already escalating judgments. When the collapse hits, the papacy, the USA with its merchant princes and honorable traffickers and the ships of Tarshish are going to “howl.”

A pápaság büntetése az egész világ gazdasági összeomlásával kezdődik, válaszul arra, hogy az Egyesült Államok gazdasága megsemmisül. Szidónhoz egy „ház” kapcsolódik a gazdaságával összefüggésben, így egy olyan pénzügyi struktúrát jelképez, amely elpusztul, mert oda többé nem lehet bemenni. Abból a „házból” többé nincs befektetés vagy nyereség, mert elpusztult. A pusztulás a vasárnaptörvény idején következik be, jóllehet a vasárnaptörvényt megelőzően már fokozódó ítéletek vannak. Amikor az összeomlás bekövetkezik, a pápaság, az USA a maga kereskedő fejedelmeivel és tiszteletreméltó kalmáraival, valamint Tarsís hajói „jajgatni” fognak.

The location of “Tarshish” in the passage is associated with wealth in antiquity, and the ships of Tarshish in the Bible are the premier symbol of economic strength.

A szövegben említett „Társis” fekvése az ókorban a gazdagsággal áll kapcsolatban, és a Bibliában Társis hajói a gazdasági erő legkiválóbb jelképei.

> For the king’s ships went to Tarshish with the servants of Huram: every three years once came the ships of Tarshish bringing gold, and silver, ivory, and apes, and peacocks. And king Solomon passed all the kings of the earth in riches and wisdom. 2 Chronicles 9:21, 22.

> Mert a király hajói Húrám szolgáival Tarsisba jártak; a tarsisi hajók háromévenként egyszer tértek vissza, aranyat, ezüstöt, elefántcsontot, majmokat és pávákat hozva. És Salamon király gazdagságban és bölcsességben felülmúlta a föld minden királyát. 2Krónikák 9:21, 22.

Ships represent economic strength, and Tarshish is the leading economic ship in Bible prophecy. The final generation of Tarshish, represented by the “daughter” of Tarshish is told to “pass through thy land as a river,” and what she finds is that her land has “no more strength,” and can no longer “rejoice” over the kingdom of Tyre. The strength they were looking for was the former economic strength of Zidon, but it was gone for the sea had spoken “saying, I travail not, nor bring forth children, neither do I nourish up young men, nor bring up virgins,” thus identifying the final generation of the sea, which is the peoples of the world lamenting the destruction of the economy of the world and at which point the people of the world wake up to the reality that they are the last generation of earth’s history, and its too late to prepare for eternal life.

A hajók a gazdasági erőt jelképezik, és Tarsis a vezető gazdasági hajó a bibliai próféciában. Tarsis utolsó nemzedéke, amelyet Tarsis „leánya” jelképez, azt a parancsot kapja, hogy „vonulj át földeden, mint a folyó”, és azt találja, hogy földjének „nincs többé ereje”, és többé nem képes „örvendezni” Tírusz királysága fölött. Az az erő, amelyet kerestek, Sidon korábbi gazdasági ereje volt, de az már eltűnt, mert a tenger megszólalt, „mondván: Nem vajúdtam, nem szültem, sem ifjakat nem neveltem, sem szüzeket nem növeltem fel”, ily módon azonosítva a tenger utolsó nemzedékét, vagyis a világ népeit, akik siratják a világ gazdaságának pusztulását; és ekkor a világ népei ráébrednek arra a valóságra, hogy ők a föld történelmének utolsó nemzedéke, és már túl késő felkészülni az örök életre.

> “Money will soon depreciate in value very suddenly when the reality of eternal scenes opens to the senses of man.” Evangelism, 62.

> „A pénz értéke hamarosan igen hirtelen le fog csökkenni, amikor az örökkévaló jelenetek valósága megnyílik az ember érzékei előtt.” Evangelizálás, 62.

There are two “reports” or messages that cause pain to everyone in the passage. The first “report” concerns Egypt and the second “report” is Tyre. The report of Egypt is in the past tense for Isaiah says, “as at the report concerning Egypt,” thus showing that God had done something with Egypt prior to His destruction of Zidon (the USA.) What God did to Egypt, that also represents the “report” of Egypt, is that He destroyed Egypt in connection with the first time God entered into covenant with a chosen people. The two reports are the same “report.” The report of Egypt is the beginning and the report of Tyre is the ending. The Alpha and Omega has illustrated the covenant with the one hundred and forty-four thousand in the last days with the beginning history of that subject. The “report” concerning Egypt is the Red Sea deliverance when Pharaoh and his host were destroyed, which typifies the final deliverance of God’s people as represented by the “report” which is the “burden of Tyre.”

Két „hír” vagy üzenet van, amely e szakaszban mindenkinek fájdalmat okoz. Az első „hír” Egyiptomra vonatkozik, a második „hír” pedig Tíruszra. Az Egyiptomról szóló hír múlt időben áll, mert Ézsaiás ezt mondja: „mint Egyiptom hírére”, ezzel jelezve, hogy Isten már tett valamit Egyiptommal, mielőtt elpusztította volna Sídónt (az USA-t). Amit Isten Egyiptommal tett, az egyúttal Egyiptom „hírét” is jelképezi: elpusztította Egyiptomot összefüggésben azzal, amikor Isten első ízben szövetségre lépett egy választott néppel. A két hír ugyanaz a „hír”. Az Egyiptomról szóló hír a kezdet, a Tíruszról szóló hír pedig a vég. Az Alfa és az Omega az utolsó napokban a száznegyvennégyezerrel kötött szövetséget e tárgy kezdő történelmével szemléltette. Az Egyiptomra vonatkozó „hír” a Vörös-tengeri szabadulás, amikor a fáraó és serege elpusztult; ez Isten népének végső szabadulását előképezi, amint azt a „hír”, vagyis a „Tírusz terhe” ábrázolja.

The power represented in the Bible that destroys the ships of Tarshish is Islam. The subject of Islam will be taken up later, so we will address the subject more fully at a later time. It is represented in the passage as “Chittim” an ancient word for Cyprus, and the passage says that the destruction of Zidon and Tyre is revealed from “Chittim.” The symbol of Islam includes a very specific illustration of the destruction of the United States in Bible prophecy.

A Tarsís hajóit elpusztító, a Bibliában ábrázolt hatalom az iszlám. Az iszlám témájával később foglalkozunk, ezért erre a tárgyra majd későbbi időpontban térünk ki részletesebben. Az igehelyen „Kittim”-ként jelenik meg, amely Ciprus ősi elnevezése, és a szakasz azt mondja, hogy Szidón és Tírusz pusztulása „Kittimből” jelentetik ki. Az iszlám jelképe a Biblia próféciájában az Egyesült Államok pusztulásának egy igen sajátos ábrázolását is magában foglalja.

It is important to follow the days and years referenced in the book of Isaiah for they often identify the prophetic time of the passage that follows. Isaiah twenty-three follows the “burden” of the valley of vision in chapter twenty-two, that is preceded by chapter twenty-one that has three burdens,” and all three identify Islam. Before that chapter, in verse one of chapter twenty the setting of the prophetic history where the following prophecies of doom are identified in the following chapters.

Fontos követni Ézsaiás könyvében az említett napokat és éveket, mert ezek gyakran az utánuk következő szakasz prófétai idejét azonosítják. Ézsaiás huszonharmadik fejezete a látás völgyének „terhét” követi a huszonkettedik fejezetben, amelyet a huszonegyedik fejezet előz meg, ahol három „teher” található, és mindhárom az iszlámot azonosítja. E fejezet előtt, a huszadik fejezet első versében található annak a prófétai történelemnek a kerete, amelyben a következő fejezetekben az utána következő végzetjövendölések azonosíttatnak.

> In the year that Tartan came unto Ashdod (when Sargon the king of Assyria sent him,) and fought against Ashdod, and took it. Isaiah 20:1.

> Abban az esztendőben, amikor Tártán Asdódba érkezett (amikor Szargon, Asszíria királya küldte őt), és harcolt Asdód ellen, és elfoglalta azt. Ézsaiás 20:1.

The word “Tartan” may be a name or it is most likely a title of a military leader. Tartan came to Ashdod, a city in Egypt and took it in the period of history when the Assyrians were progressively taking control of the world. Assyria typified Babylon. Both Assyria and Babylon were kingdoms that came from the north, kingdoms identified as “lions” that “scattered” God’s sheep and both receive the same punishment. Assyria was first Babylon was last.

A „Tartan” szó lehet tulajdonnév, de nagy valószínűséggel egy hadvezér címe. Tartan Asdódba, Egyiptom egyik városába ment, és elfoglalta azt a történelemnek abban az időszakában, amikor az asszírok fokozatosan átvették a világ feletti uralmat. Asszíria Babilont jelképezte. Mind Asszíria, mind Babilon észak felől jövő királyságok voltak, olyan királyságok, amelyeket „oroszlánoknak” neveztek, amelyek „szétszórták” Isten juhait, és mindkettő ugyanazt a büntetést kapja. Asszíria volt az első, Babilon az utolsó.

> Israel is a scattered sheep; the lions have driven him away: first the king of Assyria hath devoured him; and last this Nebuchadnezzar king of Babylon hath broken his bones. Therefore thus saith the Lord of hosts, the God of Israel; Behold, I will punish the king of Babylon and his land, as I have punished the king of Assyria. Jeremiah 50:17, 18.

> Izráel szétszórt juh; az oroszlánok elűzték őt: először Asszíria királya emésztette meg, végül pedig ez a babiloni király, Nabukodonozor törte össze csontjait. Ezért így szól a Seregek Ura, Izráel Istene: Íme, megbüntetem Babilon királyát és országát, miképpen megbüntettem Asszíria királyát. Jeremiás 50:17, 18.

Prophetically they are both the “haughty Assyrian.”

Prófétai értelemben mindketten a „kevély asszír”.

> “When Sennacherib, the haughty Assyrian, reproached and blasphemed God, and threatened Israel with destruction, ‘it came to pass that night, that the angel of the Lord went out, and smote in the camp of the Assyrians an hundred fourscore and five thousand.’ There were ‘cut off all the mighty men of valor, and the leaders and captains,’ from the army of Sennacherib. ‘So he returned with shame of face to his own land.’ [2 Kings 19:35; 2 Chronicles 32:21.]” The Great Controversy, 512.

> „Amikor Szanhérib, a kevély asszír, gyalázta és káromolta Istent, és pusztulással fenyegette Izráelt, „azon az éjszakán történt, hogy kijött az Úr angyala, és levágott az asszírok táborában száznyolcvanötezer embert.” „Kivágattak mind az erős vitézek, a vezérek és a kapitányok” Szanhérib seregéből. „Így megszégyenült arccal tért vissza a maga földjére.” [2Királyok 19:35; 2Krónikák 32:21.] A nagy küzdelem, 512.

The year that “Tartan came unto Ashdod” and “took it,” represents the progressive conquering of the world by the papal power as illustrated in the last six verses of Daniel eleven. The history of the Sunday law crisis, which is the “last days” of the investigative judgment, and which leads directly into the executive judgment, (the seven last plagues) is the historical setting represented by the “year” that Tartan came to Ashdod. With the context of that history in place Isaiah then gives three prophecies of doom concerning Islam, one concerning Laodicean Adventism and then the burden of Tyre. Chapter twenty-four is one of the classic examples of the seven last plagues that is followed by chapter twenty-five representing the final deliverance of God’s people, where we find God’s people expressing one of the most well-known statements during the great time of trouble.

Az az év, amikor „Tártán Asdódhoz érkezett”, és „elfoglalta azt”, a világ pápai hatalom általi fokozatos meghódítását jelképezi, amint azt Dániel tizenegyedik fejezetének utolsó hat verse szemlélteti. A vasárnaptörvény válságának története, amely a vizsgálati ítélet „utolsó napjai”, és amely közvetlenül átvezet a végrehajtó ítéletbe (az utolsó hét csapásba), az a történelmi háttér, amelyet az az „év” képvisel, amikor Tártán Asdódhoz érkezett. E történelmi háttér összefüggésében Ézsaiás ezután három végzetjövendölést ad az iszlámról, egyet a laodíceai adventizmusról, majd Tírusz terhét. A huszonnegyedik fejezet az utolsó hét csapás egyik klasszikus példája, amelyet a huszonötödik fejezet követ, s ez Isten népének végső szabadítását ábrázolja, ahol Isten népét a nagy nyomorúság idején az egyik legismertebb kijelentést megfogalmazva találjuk.

> And it shall be said in that day, Lo, this is our God; we have waited for him, and he will save us: this is the Lord; we have waited for him, we will be glad and rejoice in his salvation. Isaiah 25:9.

> És ezt mondják ama napon: Íme, ez a mi Istenünk; vártunk rá, és ő megszabadít minket: ez az Úr; vártunk rá, örvendezünk és vigadunk szabadításában. Ézsaiás 25:9.

The one hundred and forty-four thousand are the wise virgins that waited for their Lord to come to the wedding, though He tarried in agreement with the parable of the ten virgins. They are not Laodiceans, they are Philadelphians. Up to this point this article has been setting the context.

A száznegyvennégyezer a bölcs szüzek, akik Urukra vártak, hogy eljöjjön a menyegzőre, noha az a tíz szűzről szóló példázattal összhangban késett. Ők nem laodiceabeliek, hanem filadelfiaiak. Eddig e cikk a szövegösszefüggést vázolta fel.

In 1798, Napoleon took the pope captive delivering the prophetic deadly wound that is healed at the end of the world according to Revelation thirteen. At that point the United States took its place as the sixth kingdom of Bible prophecy according to Daniel two, seven, eight and eleven and Revelation twelve, thirteen, sixteen, seventeen and eighteen. From that point on both the Republican horn of the United States and the Protestant horn (Adventism) have forgotten who the papacy is. 1798 is the first year that the nations of the rest of the world acknowledged the United States as a sovereign nation, and it is also the year the first angel’s message arrived in history.

1798-ban Napóleon foglyul ejtette a pápát, ezáltal ejtve azt a prófétai halálos sebet, amely a világ végén meggyógyul a Jelenések tizenharmadik fejezete szerint. Ekkor foglalta el az Egyesült Államok a helyét mint a bibliai prófécia hatodik királysága Dániel kettő, hét, nyolc és tizenegy, valamint Jelenések tizenkettő, tizenhárom, tizenhat, tizenhét és tizennyolc szerint. Ettől az időponttól fogva az Egyesült Államok mind a köztársasági szarva, mind a protestáns szarva (az adventizmus) elfelejtette, hogy ki a pápaság. 1798 az első év, amikor a világ többi részének nemzetei szuverén nemzetként ismerték el az Egyesült Államokat, és ez az az év is, amikor az első angyal üzenete megérkezett a történelembe.

The “motto” of a Protestant at that time was, “the Bible and the Bible only.” Protestants identify themselves as defenders of the Bible alone, and when Adventism took their mantel at the arrival of the second angel, they accepted that “motto,” and were afterward labelled the “people of the book.” They had been given, through the ministry of William Miller a set of rules that would, if properly employed open the Bible to the minds of all who wished to hear. Miller’s Rules of Prophetic Interpretation are what inspiration says we must study if we are to give the third angel’s message.

Egy protestáns „jelmondata” abban az időben ez volt: „a Biblia, és egyedül csak a Biblia.” A protestánsok a kizárólagos Biblia védelmezőiként azonosítják magukat, és amikor az adventizmus a második angyal eljövetelénél átvette az ő köpenyüket, elfogadta ezt a „jelmondatot”, és ezután „a könyv népének” nevezték őket. William Miller szolgálata által olyan szabályok együttesét kapták, amelyek — ha helyesen alkalmazzák őket — megnyitják a Bibliát mindazok értelme előtt, akik hallani kívánnak. Miller prófétai értelmezési szabályai azok, amelyekről az ihletés azt mondja, hogy tanulmányoznunk kell őket, ha a harmadik angyal üzenetét akarjuk hirdetni.

> “Said Christ, ‘If any man will come after me, let him deny himself, and take up his cross, and follow me.’ Again he said, ‘I am the light of the world; he that followeth me shall not walk in darkness.’ The light of truth is going forth like a burning lamp, and those who love the light will not walk in darkness. They will study the Scriptures, that they may know of a surety that they are listening to the voice of the true Shepherd, and not that of a stranger.

> „Krisztus ezt mondta: »Ha valaki én utánam akar jönni, tagadja meg magát, vegye fel az ő keresztjét, és kövessen engem.« Ismét ezt mondta: »Én vagyok a világ világossága; aki engem követ, nem jár sötétségben.« Az igazság világossága égő lámpásként halad előre, és akik szeretik a világosságot, nem járnak sötétségben. Tanulmányozni fogják az Írásokat, hogy bizonyossággal tudják: az igaz Pásztor hangjára figyelnek, és nem az idegenére.”

> “Those who are engaged in proclaiming the third angel’s message are searching the Scriptures upon the same plan that Father Miller adopted. In the little book entitled Views of the Prophecies and Prophetic Chronology, Father Miller gives the following simple but intelligent and important rules for Bible study and interpretation:

> „Azok, akik a harmadik angyal üzenetének hirdetésében munkálkodnak, ugyanazon terv szerint kutatják az Írásokat, amelyet Miller atya elfogadott. A Próféciák és a prófétai kronológia nézetei című kis könyvben Miller atya a következő egyszerű, mégis értelmes és fontos szabályokat adja a Biblia tanulmányozására és értelmezésére:”

> “‘1. Every word must have its proper bearing on the subject presented in the Bible; 2. All Scripture is necessary, and may be understood by diligent application and study; 3. Nothing revealed in Scripture can or will be hid from those who ask in faith, not wavering; 4. To understand doctrine, bring all the scriptures together on the subject you wish to know, then let every word have its proper influence; and if you can form your theory without a contradiction, you cannot be in error; 5. Scripture must be its own expositor, since it is a rule of itself. If I depend on a teacher to expound to me, and he should guess at its meaning, or desire to have it so on account of his sectarian creed, or to be thought wise, then his guessing, desire, creed, or wisdom is my rule, and not the Bible.’

> „1. Minden szónak meg kell lennie a maga megfelelő vonatkozásának a Bibliában előadott tárgyra nézve; 2. Az egész Szentírás szükséges, és szorgalmas alkalmazás és tanulmányozás által megérthető; 3. A Szentírásban kinyilatkoztatottak közül semmi sem maradhat vagy marad rejtve azok előtt, akik hittel kérnek, nem kételkedve; 4. A tanítás megértéséhez gyűjts össze minden, a tárgyra vonatkozó íráshelyet, amelyet meg kívánsz ismerni, azután engedd, hogy minden szó a maga megfelelő befolyását gyakorolja; és ha így ellentmondás nélkül meg tudod alkotni az elméletedet, nem lehetsz tévedésben; 5. A Szentírásnak önmagát kell magyaráznia, mivel önmaga számára szabály. Ha egy tanítóra hagyatkozom, hogy nekem magyarázza, és ő csak találgatja a jelentését, vagy azt kívánja, hogy úgy legyen a felekezeti hitvallása miatt, vagy azért, hogy bölcsnek tartsák, akkor az ő találgatása, kívánsága, hitvallása vagy bölcsessége az én szabályom, és nem a Biblia.”

> “The above is a portion of these rules; and in our study of the Bible we shall all do well to heed the principles set forth.

> „A fentiek csupán e szabályok egy részét képezik; és a Biblia tanulmányozása során mindnyájan jól tesszük, ha figyelembe vesszük a lefektetett alapelveket.״

> “Genuine faith is founded on the Scriptures; but Satan uses so many devices to wrest the Scriptures and bring in error, that great care is needed if one would know what they really do teach. It is one of the great delusions of this time to dwell much upon feeling, and to claim honesty while ignoring the plain utterances of the word of God because that word does not coincide with feeling. Many have no foundation for their faith but emotion. Their religion consists in excitement; when that ceases, their faith is gone. Feeling may be chaff, but the word of God is the wheat. And ‘what,’ says the prophet, ‘is the chaff to the wheat?’

> „Az őszinte hit az Írásokon alapul; de Sátán oly sokféle eszközt használ arra, hogy kiforgassa az Írásokat és tévedést hozzon be, hogy nagy gondosság szükséges ahhoz, hogy valaki megtudja, mit is tanítanak azok valójában. Korunk egyik nagy megtévesztése az, hogy sokat időznek az érzelmeknél, és becsületességre tartanak igényt, miközben figyelmen kívül hagyják Isten Igéjének világos kijelentéseit, mert az az Ige nem egyezik az érzéseikkel. Sokan nem rendelkeznek hitük számára más alappal, mint az érzelmekkel. Vallásuk izgalomban áll; amikor az megszűnik, hitük is eltűnik. Az érzés lehet polyva, de Isten Igéje a búza. És „mi köze” – mondja a próféta – „a polyvának a búzához?””

> “None will be condemned for not heeding light and knowledge that they never had, and they could not obtain. But many refuse to obey the truth that is presented to them by Christ’s ambassadors, because they wish to conform to the world’s standard; and the truth that has reached their understanding, the light that has shone in the soul, will condemn them in the Judgment. In these last days we have the accumulated light that has been shining through all the ages, and we shall be held correspondingly responsible. The path of holiness is not on a level with the world; it is a way cast up. If we walk in this way, if we run in the way of the Lord’s commandments, we shall find that the ‘path of the just is as the shining light, that shineth more and more unto the perfect day.’” Review and Herald, November 25, 1884.

> „Senki sem kárhoztatik azért, mert nem ügyelt olyan világosságra és ismeretre, amellyel soha nem rendelkezett, és amelyet nem is szerezhetett meg. Sokan azonban megtagadják az engedelmességet annak az igazságnak, amelyet Krisztus követei tárnak eléjük, mert a világhoz akarnak igazodni; és az igazság, amely eljutott értelmükig, a világosság, amely beragyogta lelküket, ítéletre kárhoztatja őket az Ítéletben. Ezekben az utolsó napokban birtokunkban van az a felhalmozódott világosság, amely minden korszakon át ragyogott, és ennek megfelelően vonnak majd felelősségre bennünket. A szentség ösvénye nem egy szinten van a világgal; emelkedett út az. Ha ezen az úton járunk, ha az Úr parancsolatainak útján futunk, meg fogjuk találni, hogy az „igazak ösvénye olyan, mint a fénylő világosság, amely egyre világosabb lesz a teljes délig.” Review and Herald, 1884. november 25.

You can read in more detail about William Miller’s rules in the Article entitled William Miller under the Prophetic Keys category.

William Miller szabályairól részletesebben olvashat a Prófétai kulcsok kategóriában található, William Miller című cikkben.

In “our study of the Bible we shall all do well to heed the principles set forth” within “Father Miller’s” rules of prophetic interpretation. The horn of Protestantism was given the sacred document we call the Bible, and also given the responsibility to defend and promote the principles contained therein, and the Protestant horn was also given a set of rules to rightly divide the sacred documents’ meaning and intent.

„Bibliatanulmányozásunk során mindnyájan jól tesszük, ha figyelembe vesszük azokat az elveket, amelyeket” „Miller atya” prófétai értelmezési szabályai tárnak elénk. A protestantizmus szarvának adatott az a szent irat, amelyet Bibliának nevezünk, és az a felelősség is, hogy megvédelmezze és előmozdítsa a benne foglalt elveket; továbbá a protestáns szarvnak olyan szabályrendszer is adatott, amely által helyesen szétválaszthatja a szent iratok jelentését és szándékát.

The horn of Republicanism was given a sacred document we call the Constitution, and also given the responsibility to defend and promote the principles contained therein. The Republican horn was also given a set of rules to rightly divide the sacred documents’ meaning and intent. The rules given to rightly divide the Constitution is the Bill of Rights and it enshrines the most important purpose of the Constitution in the first rules of the Bill of Rights. The First Amendment listed in the Bill of Rights is the freedom of religion, expression, speech, and the press.

A republikánus szarvnak egy szent irat adatott, amelyet Alkotmánynak nevezünk, és egyúttal az a felelősség is, hogy megvédje és előmozdítsa az abban foglalt elveket. A republikánus szarvnak egy szabálygyűjtemény is adatott, hogy helyesen értelmezze e szent irat jelentését és szándékát. Az Alkotmány helyes értelmezésére adott szabályok a Jogok Nyilatkozata, és ez a Jogok Nyilatkozatának első rendelkezéseiben az Alkotmány legfontosabb célját szentesíti. A Jogok Nyilatkozatában felsorolt Első Alkotmánykiegészítés a vallás, a kifejezés, a szólás és a sajtó szabadsága.

> “Congress shall make no law respecting an establishment of religion, or prohibiting the free exercise thereof; or abridging the freedom of speech, or of the press; or the right of the people peaceably to assemble, and to petition the Government for a redress of grievances.” U.S. Constitution, amend. I

> „A Kongress nem alkothat törvényt vallás alapítására vonatkozólag, sem annak szabad gyakorlását tiltólag; sem a szólásszabadságot vagy a sajtó szabadságát korlátozólag; sem a népnek azt a jogát csorbítólag, hogy békésen gyülekezzék, és a Kormányhoz jogorvoslatért folyamodjék sérelmei orvoslása végett.” Az Egyesült Államok Alkotmánya, I. kiegészítés

The Sunday law is an open attack against the first issue of the Constitution, which guarantees freedom of religion, which is eliminated at the Sunday law, thus marking the end of the Constitution, the end of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy and the beginning of the persecution against those who are then proclaiming the third angel’s message in a loud cry. Those who are proclaiming the loud cry of the third angel and protesting against the destruction of the first Amendment and the Constitution are persecuted by those who were supposed to be upholding and applying the sacred rules, which defend the sacred document they were ordained to defend. This is an illustration of understanding and applying the parallel histories of the two horns of the lamb-like earth beast. The founding Fathers of the Constitution parallel Father Miller. The term Father used for Miller is used to designate a leader, not a popish priest. The Bible forbids calling men father who are professing to be spiritual guides. The Millerites are named after their father, as is often the case. To miss this distinction is to miss some of what the Elijah message means, when it turns the hearts of the fathers unto the children and vice-versa.

A vasárnaptörvény nyílt támadás az Alkotmány első cikkelye ellen, amely garantálja a vallásszabadságot; ezt a vasárnaptörvény eltörli, s ezzel jelzi az Alkotmány végét, az Egyesült Államok végét mint a bibliai prófécia hatodik királyságát, valamint a kezdetét annak az üldözésnek, amely azok ellen irányul, akik akkor a harmadik angyal üzenetét hangos kiáltással hirdetik. Azokat, akik a harmadik angyal hangos kiáltását hirdetik, és tiltakoznak az első alkotmánykiegészítés és az Alkotmány lerombolása ellen, azok üldözik, akiknek éppen a szent szabályokat kellett volna fenntartaniuk és alkalmazniuk, amelyek azt a szent okmányt védelmezik, amelynek védelmére őket rendelték. Ez szemlélteti a bárányszerű földi fenevad két szarvához tartozó párhuzamos történelmek megértését és alkalmazását. Az Alkotmány alapító atyái párhuzamban állnak Miller atyával. A Millerre alkalmazott „atya” megnevezés vezetőt jelöl, nem pedig pápista papot. A Biblia megtiltja, hogy azokat az embereket atyának nevezzék, akik lelki vezetőnek vallják magukat. A milleritákat atyjukról nevezték el, amint ez gyakran szokásos. E különbségtétel elmulasztása annyi, mint elmulasztani megérteni valamit abból, mit jelent Illés üzenete, amikor az atyák szívét a fiakhoz fordítja, és viszont.

The United States in Isaiah twenty-three is the sixth kingdom of Bible prophecy and it remains so until it overturns its Constitution at the rapidly approaching Sunday law. The sixth kingdom rules for seventy prophetic years, which are the days of one king. The kingdom (a king is a kingdom) that ruled for seventy years was Babylon. During the seventy years the horn of the state was the government of Babylon and the horn of the church was the Chaldeans. Daniel, Shadrach, Meshack and Abednego represent the one hundred and forty-four thousand. Both horns and God’s people are represented in Daniel’s testimony. The seventy years of captivity in Babylon was the days of one king that Isaiah employs to identify that the prophetic history of the United States and the history of Adventism as 1798 until the Sunday law.

Az Egyesült Államok Ézsaiás huszonharmadik fejezetében a bibliai prófécia hatodik királysága, és az is marad mindaddig, amíg a gyorsan közeledő vasárnaptörvénynél fel nem forgatja Alkotmányát. A hatodik királyság hetven prófétai évig uralkodik, amelyek egy király napjai. Az a királyság (egy király egy királyság), amely hetven évig uralkodott, Babilon volt. A hetven év alatt az állam szarva Babilon kormánya volt, az egyház szarva pedig a káldeusok. Dániel, Sidrák, Misák és Abednégó a száznegyvennégyezeret jelképezik. Dániel bizonyságtételében mindkét szarv és Isten népe is megjelenik. A babiloni fogság hetven éve annak az egy királynak a napjai voltak, amelyeket Ézsaiás arra használ fel, hogy azonosítsa az Egyesült Államok prófétai történelmét és az adventizmus történetét mint 1798-tól a vasárnaptörvényig tartó időszakot.

Identifying that the line of prophetic history for both horns of the United States allows us to consider the ending and beginning, with the two horn witnesses to identify the characteristic of the other horn. After all the horns were the same. In Daniel there were horns, some broken, with horns that grew out of the broken horn. Some horns in Daniel were not the same size as each other, coming up later than the other. Not so, with the two horns of the United States. Those two horns parallel each other through the same history and produce the same waymarks, though different from one another in terms of their purpose. There are caveats within the history that are also important to understand.

Annak felismerése, hogy az Egyesült Államok mindkét szarvára vonatkozó prófétai történelemvonulat lehetővé teszi számunkra a vég és a kezdet vizsgálatát, a két szarv-tanú által azonosítva a másik szarv jellegzetességét. Hiszen végső soron a szarvak mind azonosak voltak. Dániel könyvében voltak szarvak, némelyek letörtek, és a letört szarvból szarvak növekedtek elő. Dániel könyvében egyes szarvak nem voltak egymással azonos méretűek, mivel az egyik később emelkedett fel, mint a másik. Nem így van azonban az Egyesült Államok két szarvával. Ez a két szarv ugyanazon történelmen át párhuzamos egymással, és ugyanazokat a jelzőoszlopokat hozza létre, noha rendeltetésük tekintetében különböznek egymástól. A történelemben vannak olyan fenntartások is, amelyeket szintén fontos megérteni.

In the beginning of Adventism there was a change from the prophetic history represented by the church of Philadelphia unto the church of Laodicea. There must be therefore at the end a change from the prophetic history of Laodicea. The Revelation of Jesus Christ includes the light of this understanding and it is part of what is being unsealed at this time.

Az adventizmus kezdetén változás történt a Filadelfia gyülekezete által jelképezett prófétai történelemből a Laodicea gyülekezetéhez tartozó prófétai történelembe való átmenetben. Ennélfogva a vég idején is be kell következnie egy változásnak Laodicea prófétai történelméből. Jézus Krisztus kijelentése magában foglalja e megértés világosságát, és ez része annak, ami ebben az időben feltárul.

And “after the end of seventy years” the pope will “sing” and the “forgotten” “harlot” will be remembered. She is “remembered” at the Sunday law, where the issue is between the worship of the sun, or the worship of the day that God’s law informed mankind to “remember.”

És „hetven esztendő elmúltával” a pápa „énekelni” fog, és az „elfeledett” „parázna” emlékezetbe jut. A vasárnapi törvény idején „emlékeznek meg” róla, amikor a kérdés aközött dől el, hogy a nap imádata, avagy annak a napnak az imádata mellett állnak-e, amelyről Isten törvénye arra intette az emberiséget, hogy „megemlékezzen” róla.

In this article we have identified that the history of Babylon’s seventy-year rule typifies the history of the United States from 1798 until the Sunday law. In a previous article and often in Habakkuk’s Tables we identify that the captivity in and deliverance from Egypt, also typifies the history of the United States and God’s people. Those four histories of Babylon, Egypt, Adventism and the United States are not the only lines to bring upon these lines, but when we apply the rule of first mention to those four lines—it is absolutely amazing. I will close this article with one simple and partial illustration of what I mean, and what I intend to continue with when we further address the history of Isaiah twenty-three at a later time.

Ebben a cikkben megállapítottuk, hogy Babilon hetvenéves uralmának története előképezi az Egyesült Államok történelmét 1798-tól a vasárnaptörvényig. Egy korábbi cikkben, valamint gyakran a Habakuk Tábláiban is rámutatunk arra, hogy az egyiptomi fogság és az abból való szabadulás szintén előképezi az Egyesült Államok és Isten népének történetét. Babilon, Egyiptom, az adventizmus és az Egyesült Államok e négy története nem az egyetlen vonal, amelyet ezekre a vonalakra alkalmazhatunk, de amikor az első említés szabályát erre a négy vonalra alkalmazzuk, az egészen lenyűgöző. E cikket egyetlen egyszerű és részleges szemléltetéssel zárom annak bemutatására, hogy mire gondolok, és mit kívánok folytatni, amikor később tovább foglalkozunk Ésaiás huszonharmadik fejezetének történetével.

The history of Babylon has a converted king at the beginning and a wicked king at the end. Doesn’t matter if it were Biden or Trump, for the book of Daniel teaches that it is God who sets up rulers and takes them down. What can be sure about either a Democrat or Republican leader at the time of the Sunday law is that they are a wicked leader. Nebuchadnezzar was Babylon, he was the tyrant of Babylon, willing to throw three good men into the fire. But he was eventually converted to Daniel’s God. Not so with the last leader Belshazzar. He was a wicked king. The United States in prophecy begins as a lamb, a symbol of Christ and His sacrifice for mankind. At the end the United States will speak as a dragon. The change from Christ to Satan in this line of history is represented by the difference of Nebuchadnezzar and Belshazzar.

Babilon történetének kezdetén egy megtért király áll, a végén pedig egy gonosz király. Nem számít, hogy Bidenről vagy Trumpról volna-e szó, mert Dániel könyve azt tanítja, hogy Isten az, aki uralkodókat állít fel, és dönt le. Amit a vasárnapi törvény idején akár egy demokrata, akár egy republikánus vezetőről bizonyosan tudni lehet, az az, hogy gonosz vezető. Nabukodonozor maga volt Babilon; ő volt Babilon zsarnoka, aki kész volt három igaz embert a tűzbe vetni. De végül megtért Dániel Istenéhez. Nem így az utolsó vezetővel, Belsazárral. Ő gonosz király volt. Az Egyesült Államok a próféciában bárányként kezdődik, amely Krisztusnak és az emberiségért hozott áldozatának jelképe. A végén az Egyesült Államok sárkányként fog szólni. A Krisztustól a Sátánhoz való változást ebben a történelmi vonalban Nabukodonozor és Belsazár közötti különbség szemlélteti.

> “Belshazzar had been given many opportunities for knowing and doing the will of God. He had seen his grandfather Nebuchadnezzar banished from the society of men. He had seen the intellect in which the proud monarch gloried taken away by the One who gave it. He had seen the king driven from his kingdom, and made the companion of the beasts of the field. But Belshazzar’s love of amusement and self-glorification effaced the lessons he should never have forgotten; and he committed sins similar to those that brought signal judgments on Nebuchadnezzar. He wasted the opportunities graciously granted him, neglecting to use the opportunities within his reach for becoming acquainted with truth. ‘What must I do to be saved?’ was a question that the great but foolish king passed by indifferently.” Bible Echo, April 25, 1898.

> „Bélsazárnak sok alkalom adatott arra, hogy megismerje és cselekedje Isten akaratát. Látta, amint nagyapját, Nabukodonozort száműzték az emberek társaságából. Látta, hogy attól, aki adta, elvétetett az az értelem, amelyben a kevély uralkodó dicsekedett. Látta, hogy a királyt kiűzték országából, és a mező vadjainak társává lett. De Bélsazár szórakozásszeretete és önmagának dicsőítése kitörölte azokat a tanulságokat, amelyeket soha nem lett volna szabad elfelejtenie; és a Nebukodonozorra rendkívüli ítéleteket hozó bűnökhöz hasonló bűnöket követett el. Elpazarolta a neki kegyelmesen nyújtott alkalmakat, elmulasztva felhasználni a keze ügyében levő lehetőségeket arra, hogy megismerje az igazságot. „Mit kell cselekednem, hogy üdvözüljek?” — ezt a kérdést a nagy, de balga király közönyösen figyelmen kívül hagyta.” Bible Echo, 1898. április 25.

Notice that the wicked Belshazzar was the foolish king. He suffered the same judgment as his father Nebuchadnezzar, for both judgments were represented as the “seven times” of Leviticus twenty-six. Nebuchadnezzar was in the fields living like a beast for twenty-five hundred and twenty days, which is seven biblical years and his son Belshazzar’s judgment which written on the wall represents twenty-five hundred and twenty as well. The difference was the judgment against Nebuchadnezzar converted him and made him a wise king, whereas Belshazzar’s judgment was upon the foolish king.

Figyeljük meg, hogy a gonosz Belsazár volt a balga király. Ugyanazt az ítéletet szenvedte el, mint atyja, Nabukodonozor, mert mindkét ítéletet a Leviticus huszonhat „hét ideje” jelképezte. Nabukodonozor a mezőn élt, mint a vadállat, kétezer-ötszázhúsz napon át, ami hét bibliai évnek felel meg, és fiának, Belsazárnak az a falra írt ítélete szintén a kétezer-ötszázhúszat jelképezi. A különbség az volt, hogy a Nabukodonozor elleni ítélet megtérítette őt, és bölcs királlyá tette, míg a Belsazár elleni ítélet a balga királyra sújtott le.

> “To the last ruler of Babylon, as in type to its first, had come the sentence of the divine Watcher: ‘O king, . . . to thee it is spoken; The kingdom is departed from thee.’ Daniel 4:31.” Prophets and Kings, 533.

> „Babilon utolsó uralkodójához, miként előkép gyanánt az elsőhöz is, eljutott az isteni Őrálló ítélete: »Ó, király,… néked szól ez: elvétetett tőled az ország.« Dániel 4:31.” Próféták és királyok, 533.

The handwriting on the wall for the last president is the first amendment which identifies the “wall” of separation of church and state, which the final foolish king does not understand. The “seven times” of Leviticus twenty-six represents a “scattering of the people” that is accomplished by the king of the north at the Sunday law. That scattering is the national ruin that follows the Sunday law. The sixth nation forgot the lessons of their founding fathers who penned the Constitution to protect not only from a corrupt church, but also from the tyrannical European kings that the corrupt woman slept with. The founding fathers represent those who rejected the papacy and the kings of Europe for they knew from their own experience after coming out of a scattering of twelve hundred and sixty years of papal darkness, that protections against that type of tyranny must be the center piece of their new Constitution. They were wise fathers, they were lamb-like, but not so with the last father, for he will speak as a dragon. The Fathers came out of a scattering and the son goes back into a scattering. The tyrant in both instances is the first papacy and the last papacy.

Az utolsó elnök számára a falra írt ítélet az első alkotmánykiegészítés, amely az egyház és az állam elválasztásának „falát” jelöli meg, s amelyet a végső balga király nem ért meg. A Leviticus huszonhat „hét ideje” a „nép szétszóratását” jelképezi, amelyet az északi király hajt végre a vasárnaptörvény idején. Ez a szétszóratás az a nemzeti romlás, amely a vasárnaptörvényt követi. A hatodik nemzet elfelejtette alapító atyáinak tanulságait, akik az Alkotmányt azért fogalmazták meg, hogy ne csupán a romlott egyháztól, hanem azoktól a zsarnoki európai királyoktól is védelmet nyújtson, akikkel a romlott asszony paráználkodott. Az alapító atyák azokat jelképezik, akik elutasították a pápaságot és Európa királyait, mert saját tapasztalatukból tudták, miután kijöttek a pápai sötétség ezerkétszázhatvan éves szétszóratásából, hogy az efféle zsarnoksággal szembeni védelemnek új Alkotmányuk központi elemévé kell válnia. Bölcs atyák voltak, bárányszerűek voltak, de az utolsó atyával nem így lesz, mert ő úgy fog szólni, mint a sárkány. Az Atyák egy szétszóratásból jöttek ki, a fiú pedig visszamegy a szétszóratásba. A zsarnok mindkét esetben az első pápaság és az utolsó pápaság.

The symbol of the judgment upon Nebuchadnezzar, the first king and the last king Belshazzar was the “seven times” scattering of Leviticus twenty-six. Nebuchadnezzar lived it, and Belshazzar had it written upon the wall as his epitaph the very night he died. The symbol of the Republican horn in the beginning was its escape from the king of the north’s bondage and the symbol of the Republican horn at its end is captivity brought about from the king of the north. The Sunday law is the “very night” that it dies as the sixth kingdom of Bible prophecy. In all four illustrations, Belshazzar, Nebuchadnezzar, and the beginning and ending of the Republican horn the twenty-five twenty of Leviticus twenty-six, is the symbol represented at the beginning and the ending. That represents the signature of Alpha and Omega.

A Nabukodonozor, az első király, és az utolsó király, Belsazár fölött kimondott ítélet jelképe a 3Mózes huszonhatban szereplő „hétszeres” szétszóratás volt. Nabukodonozor ezt megélte, Belsazárnak pedig halála legéjjelén sírfelirataként íratott fel a falra. A köztársasági szarv jelképe kezdetben az volt, hogy megszabadult az északi király szolgaságából, a köztársasági szarv jelképe pedig a végén az északi király által előidézett fogság. A vasárnaptörvény az az „éjszaka”, amelyen mint a bibliai prófécia hatodik országa meghal. Mind a négy szemléltetésben — Belsazár, Nabukodonozor, valamint a köztársasági szarv kezdete és vége esetében — a 3Mózes huszonhat huszonöt-húsza a kezdeten és a végen megjelenített jelkép. Ez az Alfa és Ómega kézjegyét ábrázolja.

The first “time prophecy” William Miller discovered was the twenty-five twenty of Leviticus twenty-six. It was the first stone in the foundation that Jesus laid through the work of Miller. It was also the first foundational truth that was set aside by Adventism in 1863. When all of Miller’s stones of truth were put into the foundation, those truths were represented on the two tables of Habakkuk, which are the 1843 and 1850 pioneer charts. Those two tables represent the covenant relationship between God and His denominated people just as the two tables of the Ten Commandments represented the covenant with ancient Israel.

Az első „időprófécia”, amelyet William Miller felfedezett, a 3Mózes huszonhatodik fejezetének kétezer-ötszázhúsz éve volt. Ez volt az első kő abban az alapban, amelyet Jézus Miller munkája által rakott le. Ez volt egyúttal az első alapvető igazság is, amelyet az adventizmus 1863-ban félretett. Amikor Miller igazságköveinek mindegyike belekerült az alapba, e igazságokat Habakuk két táblája szemléltette, vagyis az 1843-as és 1850-es úttörői táblázatok. E két tábla Isten és név szerint elhívott népe közötti szövetségi kapcsolatot ábrázolja, miként a Tízparancsolat két táblája is az ókori Izraellel kötött szövetséget jelképezte.

At the end of Laodicean Adventism, when it is spewed out of the mouth of the Lord at the Sunday law, the handwriting on the wall is those two sacred pioneer charts. Charts which they are unable to read, for they refused to be benefitted by the warning message in their beginning of their history….

A laodiceai adventizmus végén, amikor a vasárnapi törvény idején az Úr kiköpi azt a szájából, a falon megjelenő írás az a két szent úttörői tábla. Olyan táblák, amelyeket nem képesek elolvasni, mert történelmük kezdetén visszautasították, hogy hasznukra váljék a figyelmeztető üzenet….

The financial crisis of 1837 in the United States was a complex event triggered by a combination of economic factors, policies, and speculative activities.

Az Egyesült Államokban 1837-ben bekövetkezett pénzügyi válság összetett esemény volt, amelyet gazdasági tényezők, politikai intézkedések és spekulatív tevékenységek együttesen idéztek elő.

Speculative Bubble: In the years leading up to 1837, there was a speculative boom in land and investments, driven in part by the westward expansion of the country. Land speculation, particularly in the western frontier, led to inflated land prices and excessive borrowing.

Spekulációs buborék: Az 1837-et megelőző években fellendült a földdel és befektetésekkel kapcsolatos spekuláció, amit részben az ország nyugati irányú terjeszkedése táplált. A földspekuláció, különösen a nyugati határvidéken, felduzzasztott földárakhoz és túlzott eladósodáshoz vezetett.

Easy Credit and Speculative Lending: Banks and financial institutions were issuing large amounts of credit and loans, often without adequate collateral. This easy access to credit contributed to the speculative frenzy and increased the risks of financial instability.

Könnyű hitelhez jutás és spekulatív hitelezés: A bankok és pénzügyi intézmények nagy mennyiségben nyújtottak hitelt és kölcsönöket, gyakran megfelelő fedezet nélkül. Ez a hitelekhez való könnyű hozzáférés hozzájárult a spekulatív lázhoz, és növelte a pénzügyi instabilitás kockázatait.

Overexpansion of Banks: Banks were expanding their operations rapidly, often issuing more paper money (banknotes) than they had specie (gold and silver) to back it up. This practice, known as “wildcat banking,” resulted in an overabundance of unregulated and unreliable currency in circulation.

A bankok túlzott terjeszkedése: A bankok gyors ütemben bővítették működésüket, és gyakran több papírpénzt (bankjegyet) bocsátottak ki, mint amennyi fedezetük volt fajpénzben (aranyban és ezüstben). Ez a gyakorlat, amelyet „wildcat banking”-nek neveznek, a forgalomban lévő szabályozatlan és megbízhatatlan valuta túlburjánzásához vezetett.

Jackson’s Economic Policies: President Andrew Jackson’s policies played a role in exacerbating the crisis. He issued the Specie Circular in 1836, which required that public lands be purchased with hard currency (gold and silver) rather than paper money. This led to a rush to convert banknotes into specie, causing financial strains and bank failures.

Jackson gazdaságpolitikája: Andrew Jackson elnök politikája szerepet játszott a válság súlyosbodásában. 1836-ban kiadta a Specie Circular nevű rendeletet, amely előírta, hogy az állami földeket papírpénz helyett keményvalutával (arannyal és ezüsttel) kell megvásárolni. Ez rohamot idézett elő a bankjegyek nemesfémre való átváltására, ami pénzügyi feszültségekhez és bankcsődökhöz vezetett.

International Factors: The crisis in the United States was also influenced by international economic conditions. A slump in the British economy, a major trading partner of the United States, led to a reduction in demand for American goods and exports. This, in turn, affected American businesses and contributed to economic distress.

Nemzetközi tényezők: Az Egyesült Államokban kialakult válságot a nemzetközi gazdasági viszonyok is befolyásolták. A brit gazdaság visszaesése, amely az Egyesült Államok egyik jelentős kereskedelmi partnere volt, az amerikai áruk és exporttermékek iránti kereslet csökkenéséhez vezetett. Ez viszont hatással volt az amerikai vállalkozásokra, és hozzájárult a gazdasági nehézségekhez.

Panic and Bank Runs: In May 1837, a series of financial shocks, including bank failures and credit contractions, led to a panic among investors and depositors. This panic triggered a wave of bank runs and a severe contraction of credit.

Pánik és bankrohamok: 1837 májusában pénzügyi megrázkódtatások sorozata, köztük bankcsődök és a hitelállomány szűkülése, pánikot idézett elő a befektetők és a betétesek körében. Ez a pánik bankrohamok hullámát és a hitelezés súlyos visszaesését váltotta ki.

Contraction of Money Supply: As banks failed and credit tightened, the overall money supply in the economy contracted significantly. This contraction of money aggravated economic difficulties and deepened the recession. The combination of these factors led to a severe economic downturn, characterized by bank failures, unemployment, reduced consumer spending, and a general economic depression.

A pénzkínálat szűkülése: Ahogy a bankok csődbe mentek és a hitelfeltételek szigorodtak, a gazdaság teljes pénzkínálata jelentősen összezsugorodott. A pénzkínálat e szűkülése súlyosbította a gazdasági nehézségeket és elmélyítette a recessziót. E tényezők együttese súlyos gazdasági visszaeséshez vezetett, amelyet bankcsődök, munkanélküliség, a fogyasztói kiadások csökkenése és általános gazdasági depresszió jellemzett.

> “We have nothing to fear for the future, except as we shall forget the way the Lord has led us, and His teaching in our past history.” Life Sketches, 196.

> „Nincs mitől félnünk a jövőt illetően, kivéve ha elfeledjük, miként vezetett bennünket az Úr, és az Ő tanítását a múltbeli történelmünkben.” Life Sketches, 196.

Back to Articles