Article

# The Book of Daniel - Number Eighteen

Cartea lui Daniel – Numărul Optsprezece

The Hour

Ceasul

Author

Jeff Pippenger

Published

December 13, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Inspiration is clear that chapter three of Daniel, represents the Sunday law in the United States. In Isaiah chapter twenty-three, the whore of Tyre, who commits fornication with the kings of the earth, is the whore of Revelation that commits fornication with the kings of the earth. In Revelation seventeen, that whore has Babylon the Great written on her forehead.

Жазбалардың нұры айқын көрсетеді: Даниял кітабының үшінші тарауы Америка Құрама Штаттарындағы жексенбілік заңды бейнелейді. Ишая кітабының жиырма үшінші тарауында жер патшаларымен зинақорлық жасайтын Тир жезөкшесі — жер патшаларымен зинақорлық жасайтын Аян кітабындағы жезөкше. Аян кітабының он жетінші тарауында сол жезөкшенің маңдайына «Ұлы Бабыл» деп жазылған.

> And the woman was arrayed in purple and scarlet colour, and decked with gold and precious stones and pearls, having a golden cup in her hand full of abominations and filthiness of her fornication: And upon her forehead was a name written, MYSTERY, BABYLON THE GREAT, THE MOTHER OF HARLOTS AND ABOMINATIONS OF THE EARTH. Revelation 17:4, 5.

> Iar femeia era îmbrăcată în purpură și stacojiu și împodobită cu aur, cu pietre prețioase și cu mărgăritare, având în mână un potir de aur, plin de urâciuni și de necurățiile curviei ei. Și pe frunte avea scris un nume: TAINĂ, BABILONUL CEL MARE, MAMA CURVELOR ȘI A URÂCIUNILOR PĂMÂNTULUI. Apocalipsa 17:4, 5.

Before 1950, English dictionaries correctly identified the woman represented in these two verses, as the Roman Catholic church. The whole world knew after the Dark Ages of Catholic persecutions that were accomplished from 538 through 1798; that the Roman church was the whore who commits fornication with the kings of the earth. The Declaration of Independence was designed as a rejection of the rule of Catholicism and also the rule of the earthly kings that had formed unholy relationships with the whore. Isaiah chapter twenty-three, identifies that the whore would be forgotten. You would never find the definition of the whore of Revelation seventeen as the Catholic church in any modern search engines, for God’s Word never fails, and God’s Word states that she would be forgotten.

Innainte de 1950, les dictionnaires anglais identifiaient correctement la femme représentée dans ces deux versets comme étant l’Église catholique romaine. Le monde entier savait, après les Âges sombres des persécutions catholiques accomplies de 538 à 1798, que l’Église romaine était la prostituée qui se livre à la fornication avec les rois de la terre. La Déclaration d’indépendance fut conçue comme un rejet de la domination du catholicisme, ainsi que de la domination des rois terrestres qui avaient formé des relations impies avec la prostituée. Ésaïe, chapitre vingt-trois, indique que la prostituée serait oubliée. Vous ne trouveriez jamais, dans les moteurs de recherche modernes, la définition de la prostituée d’Apocalypse dix-sept comme étant l’Église catholique, car la Parole de Dieu ne faillit jamais, et la Parole de Dieu déclare qu’elle serait oubliée.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. And her merchandise and her hire shall be holiness to the Lord: it shall not be treasured nor laid up; for her merchandise shall be for them that dwell before the Lord, to eat sufficiently, and for durable clothing. Isaiah 23:15–18.

> എന്നാൽ ആ ദിവസത്തിൽ സോർത്തു എഴുപത് വർഷം മറക്കപ്പെട്ടിരിക്കും; അതു ഒരു രാജാവിന്റെ ദിവസങ്ങൾക്കനുസരിച്ചായിരിക്കും. എഴുപത് വർഷങ്ങളുടെ അവസാനം സോർത്തു ഒരു വേശ്യയെപ്പോലെ പാടും. മറക്കപ്പെട്ട വേശ്യേ, വീണ എടുത്തു നഗരം ചുറ്റിനടക്കുക; നീ ഓർക്കപ്പെടേണ്ടതിന്നു മധുരമായി സംഗീതമുണ്ടാക്കി അനവധി പാട്ടുകൾ പാടുക. എഴുപത് വർഷങ്ങളുടെ അവസാനം, യഹോവ സോർത്തിനെ സന്ദർശിക്കും; അപ്പോൾ അവൾ തന്റെ കൂലിക്കു മടങ്ങി ഭൂമിയുടെ മുഖത്തുള്ള സകല ലോകരാജ്യങ്ങളോടും വ്യഭിചാരം ചെയ്യും. അവളുടെ വ്യാപാരവും അവളുടെ കൂലിയും യഹോവേക്കു വിശുദ്ധമായിരിക്കും; അതു ശേഖരിക്കപ്പെടുകയോ സംഭരിക്കപ്പെടുകയോ ഇല്ല; അവളുടെ വ്യാപാരം യഹോവയുടെ സന്നിധിയിൽ വസിക്കുന്നവർക്ക് മതിയായി ഭക്ഷിപ്പാനും നിലനിൽപ്പുള്ള വസ്ത്രം ധരിപ്പാനും ആയിരിക്കും. യെശയ്യാവു 23:15–18.

God’s Word never fails, and since 1798, the whore has been forgotten, but in the last days she will be remembered. She is remembered when God’s seventh-day Sabbath is attacked, and it is the one commandment of the Ten Commandments, that was always to be remembered. She is remembered when she takes her harp, travels around the city and makes sweet melodies and many songs. She sings her songs at the end of seventy years, that are the days of one king. A king, according to Daniel chapter two, is a kingdom.

Cuvântul lui Dumnezeu nu dă greș niciodată, iar din 1798, curva a fost uitată, însă în zilele din urmă ea va fi adusă în amintire. Ea este adusă în amintire atunci când Sabatul zilei a șaptea al lui Dumnezeu este atacat, și aceasta este singura poruncă din Cele Zece Porunci care trebuia întotdeauna să fie adusă în amintire. Ea este adusă în amintire când își ia harfa, străbate cetatea și face melodii plăcute și multe cântări. Ea își cântă cântecele la sfârșitul a șaptezeci de ani, care sunt zilele unui împărat. Un împărat, potrivit capitolului doi din Daniel, este o împărăție.

> And wheresoever the children of men dwell, the beasts of the field and the fowls of the heaven hath he given into thine hand, and hath made thee ruler over them all. Thou art this head of gold. Daniel 2:38.

> Și oriunde locuiesc fiii oamenilor, fiarele câmpului și păsările cerului ți le-a dat în mână și te-a făcut stăpânitor peste toate acestea. Tu ești acest cap de aur. Daniel 2:38.

A “head,” or a “king” are both symbols of a kingdom. The kingdom that is represented by the “days of one king,” is the United States. The United States began its prophetic rule as the earth beast when the deadly wound was delivered to the whore of Babylon in 1798. It continues as the sixth kingdom of Bible prophecy until the Sunday law. The literal kingdom of Bible prophecy that actually ruled for seventy years was Babylon.

„Cap” sau „împărat” sunt amândouă simboluri ale unei împărății. Împărăția care este reprezentată prin „zilele unui împărat” este Statele Unite. Statele Unite și-au început domnia profetică drept fiara pământului atunci când rana de moarte i-a fost dată desfrânatei Babilonului în 1798. Ea continuă ca a șasea împărăție a profeției biblice până la legea duminicală. Împărăția literală din profeția biblică care a domnit efectiv timp de șaptezeci de ani a fost Babilonul.

> Behold, I will send and take all the families of the north, saith the Lord, and Nebuchadnezzar the king of Babylon, my servant, and will bring them against this land, and against the inhabitants thereof, and against all these nations round about, and will utterly destroy them, and make them an astonishment, and an hissing, and perpetual desolations. Moreover I will take from them the voice of mirth, and the voice of gladness, the voice of the bridegroom, and the voice of the bride, the sound of the millstones, and the light of the candle. And this whole land shall be a desolation, and an astonishment; and these nations shall serve the king of Babylon seventy years. And it shall come to pass, when seventy years are accomplished, that I will punish the king of Babylon, and that nation, saith the Lord, for their iniquity, and the land of the Chaldeans, and will make it perpetual desolations. Jeremiah 25:9–12.

> Kijk, Ik zal al de geslachten van het noorden zenden en halen, spreekt de HEERE, ook Nebukadnezar, de koning van Babel, Mijn knecht; en Ik zal hen brengen tegen dit land, en tegen zijn inwoners, en tegen al deze volken rondom; en Ik zal hen volkomen verdelgen en hen stellen tot een ontzetting, tot een aanfluiting en tot eeuwige verwoestingen. Voorts zal Ik van hen wegnemen de stem der vreugde en de stem der blijdschap, de stem van de bruidegom en de stem van de bruid, het geluid der molenstenen en het licht der lamp. En dit gehele land zal tot een woestenij en tot een ontzetting worden; en deze volken zullen de koning van Babel zeventig jaar dienen. En het zal geschieden, wanneer de zeventig jaren vervuld zijn, dat Ik de koning van Babel en dat volk zal bezoeken om hun ongerechtigheid, spreekt de HEERE, ook het land der Chaldeeën; en Ik zal het stellen tot eeuwige verwoestingen. Jeremia 25:9–12.

Literal Babylon ruled for seventy years, typifying the kingdom in the last days which will reign for seventy symbolic years. Nebuchadnezzar, the king of Babylon, attacked Judah three times. The first attack was against Jehoiakim, and the seventy years of Jeremiah’s prophecy then began. It ended with the death of Belshazzar, when God punished “the king of Babylon,” as he had punished king Jehoiakim in the beginning of the seventy years. The prophetic kingdom that is represented as “days of one king” (one kingdom) as “seventy years” was Babylon, and the kingdom of Bible prophecy that rules for the seventy symbolic years during the time when the whore of Tyre is forgotten, is the earth beast of Revelation thirteen. The transition from the fifth to sixth kingdom of Bible prophecy in 1798, is part of the truth that John is illustrating in Revelation chapter thirteen.

Babilonul literal a domnit timp de șaptezeci de ani, prefigurând împărăția din zilele de pe urmă, care va domni timp de șaptezeci de ani simbolici. Nebucadnețar, împăratul Babilonului, a atacat Iuda de trei ori. Primul atac a fost împotriva lui Iehoiachim, iar atunci au început cei șaptezeci de ani ai profeției lui Ieremia. Aceștia s-au încheiat odată cu moartea lui Belșațar, când Dumnezeu l-a pedepsit pe „împăratul Babilonului”, așa cum îl pedepsise la începutul celor șaptezeci de ani pe împăratul Iehoiachim. Împărăția profetică reprezentată drept „zilele unui împărat” (o singură împărăție), ca „șaptezeci de ani”, a fost Babilonul, iar împărăția profeției biblice care domnește timp de cei șaptezeci de ani simbolici în perioada în care curva Tirului este uitată este fiara pământului din Apocalipsa treisprezece. Trecerea de la a cincea la a șasea împărăție a profeției biblice, în 1798, face parte din adevărul pe care Ioan îl ilustrează în capitolul treisprezece din Apocalipsa.

> And I stood upon the sand of the sea, and saw a beast rise up out of the sea, having seven heads and ten horns, and upon his horns ten crowns, and upon his heads the name of blasphemy. . . . And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:1, 11.

> Și am stat pe nisipul mării și am văzut ridicându-se din mare o fiară, având șapte capete și zece coarne, iar pe coarnele ei zece cununi, și pe capetele ei nume de hulă.... Și am văzut o altă fiară ridicându-se din pământ; și avea două coarne ca ale unui miel și vorbea ca un balaur. Apocalipsa 13:1, 11.

The seashore which John stood upon in Revelation chapter thirteen, represents 1798.

Țărmul mării pe care a stat Ioan în Apocalipsa, capitolul treisprezece, reprezintă anul 1798.

> “At the time when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, is represented by a beast with lamblike horns. The beasts preceding it had risen from the sea; but this came up out of the earth, representing the peaceful rise of the nation which it symbolized—the United States.” Signs of the Times, February 8, 1910.

> „În vremea când Papalitatea, lipsită de puterea ei, a fost silită să înceteze persecuția, Ioan a văzut o nouă putere ridicându-se pentru a repeta glasul balaurului și a continua aceeași lucrare crudă și hulitoare. Această putere, cea din urmă care urmează să poarte război împotriva bisericii și a Legii lui Dumnezeu, este reprezentată printr-o fiară cu coarne asemenea celor de miel. Fiarele care au precedat-o se ridicaseră din mare; dar aceasta s-a ridicat din pământ, reprezentând ridicarea pașnică a națiunii pe care o simboliza — Statele Unite.” Signs of the Times, 8 februarie 1910.

The beast from the sea was divided by the sand of the sea from the beast of the earth. The fifth kingdom of Bible prophecy in 1798 (the seashore), represented past history, and the sixth kingdom was future history. The Millerites did not see this truth. William Miller was given insight into the dragon power of paganism and its relationship with the following kingdom represented as the beast of Catholicism. Revelation thirteen, opens up the story of the false prophet, that is the third of the three powers which lead the world to Armageddon. The story begins on the seashore of 1798.

Fiara din mare era despărțită, prin nisipul mării, de fiara pământului. A cincea împărăție a profeției biblice, în 1798 (țărmul mării), reprezenta istoria trecută, iar a șasea împărăție era istoria viitoare. Milleriții nu au văzut acest adevăr. Lui William Miller i s-a dat înțelegere cu privire la puterea balaurului a păgânismului și la relația ei cu împărăția următoare, reprezentată ca fiara catolicismului. Apocalipsa treisprezece deschide istoria profetului mincinos, care este a treia dintre cele trei puteri ce conduc lumea la Armaghedon. Istoria începe pe țărmul mării din 1798.

The United States begins its history with the symbolism of the lamb, but ends its history speaking as a dragon. The history of the symbolic seventy years of the reign of the earth beast is represented in one verse, in chapter thirteen of Revelation, for the verse identifies both the beginning and ending of the earth beast in the same sentence.

Statele Unite își încep istoria sub simbolismul mielului, dar își încheie istoria vorbind ca un balaur. Istoria celor șaptezeci de ani simbolici ai domniei fiarei pământului este prezentată într-un singur verset, în capitolul treisprezece din Apocalipsa, căci versetul identifică atât începutul, cât și sfârșitul fiarei pământului în aceeași propoziție.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:11.

> Și am văzut ridicându-se din pământ o altă fiară; și avea două coarne ca ale unui miel și vorbea ca un balaur. Apocalipsa 13:11.

When the United States speaks as a dragon, it passes the Sunday law. Before it accomplishes the enforcement of Sunday worship the apostate churches of Protestantism will come together and take political control of the apostate government, as they form the image of the beast. When inspiration identifies (and it does so repeatedly), that Nebuchadnezzar’s dedication service of the golden image represents the Sunday law, it is marking the end of the seventy symbolic years of the earth beast. Daniel chapters one through three, represent the three angels’ messages of Revelation chapter fourteen. The third angel becomes a living truth at the Sunday law.

Când Statele Unite vorbesc ca un balaur, ele promulgă legea duminicală. Înainte de a duce la îndeplinire impunerea închinării de duminică, bisericile apostate ale protestantismului se vor uni și vor prelua controlul politic asupra guvernării apostate, pe măsură ce formează chipul fiarei. Când Inspirația identifică (și face lucrul acesta în mod repetat) că slujba de consacrare a chipului de aur de către Nebucadnețar reprezintă legea duminicală, ea marchează sfârșitul celor șaptezeci de ani simbolici ai fiarei pământului. Capitolele unu până la trei din Daniel reprezintă întreita solie îngerească din Apocalipsa, capitolul paisprezece. Al treilea înger devine un adevăr viu la legea duminicală.

Prophetically, chapters one through three in the book of Daniel, represent the seventy symbolic years of the earth beast of Revelation thirteen. The dietary test represented in chapter one, and the symbolism of Jehoiakim, identify that chapter one, prophetically begins at the empowerment of the first angel, either on August 11, 1840, or on September 11, 2001, in the history of the third angel.

Prorocički, prva tri poglavlja u knjizi proroka Daniela predstavljaju sedamdeset simboličnih godina zemaljske zvijeri iz Otkrivenja trinaest. Kušnja u pogledu prehrane, prikazana u prvom poglavlju, i simbolika Jojakima, ukazuju na to da prvo poglavlje, u proročkom smislu, započinje osnaživanjem prvoga anđela, bilo 11. kolovoza 1840. bilo 11. rujna 2001., u povijesti trećega anđela.

Babylon is the nation that ruled for seventy years, and those years, represents the history of the United States. Babylon’s seventy years did not conclude until well after Nebuchadnezzar’s dedication of the golden image, but prophetically the seventy symbolic years that Isaiah employs in chapter twenty-three, ends in chapter three of Daniel. When Nebuchadnezzar’s orchestra plays the music for the dedication ceremony, the mark of the beast is enforced, and at that time the whore of Tyre and of Babylon begins to sing her songs to the kings of the earth, while apostate Israel bows and dances.

Babilon este națiunea care a domnit timp de șaptezeci de ani, iar acei ani reprezintă istoria Statelor Unite. Cei șaptezeci de ani ai Babilonului nu s-au încheiat decât cu mult după consacrarea de către Nebucadnețar a chipului de aur, însă, din punct de vedere profetic, cei șaptezeci de ani simbolici pe care Isaia îi folosește în capitolul douăzeci și trei se încheie în capitolul trei din Daniel. Când orchestra lui Nebucadnețar cântă muzica pentru ceremonia de consacrare, semnul fiarei este impus, iar în acel timp curva Tirului și a Babilonului începe să-și cânte cântările împăraților pământului, în timp ce Israelul apostat se pleacă și dansează.

> Nebuchadnezzar the king made an image of gold, whose height was threescore cubits, and the breadth thereof six cubits: he set it up in the plain of Dura, in the province of Babylon. Then Nebuchadnezzar the king sent to gather together the princes, the governors, and the captains, the judges, the treasurers, the counsellors, the sheriffs, and all the rulers of the provinces, to come to the dedication of the image which Nebuchadnezzar the king had set up. Then the princes, the governors, and captains, the judges, the treasurers, the counsellors, the sheriffs, and all the rulers of the provinces, were gathered together unto the dedication of the image that Nebuchadnezzar the king had set up; and they stood before the image that Nebuchadnezzar had set up. Then an herald cried aloud, To you it is commanded, O people, nations, and languages, That at what time ye hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, dulcimer, and all kinds of musick, ye fall down and worship the golden image that Nebuchadnezzar the king hath set up: And whoso falleth not down and worshippeth shall the same hour be cast into the midst of a burning fiery furnace. Therefore at that time, when all the people heard the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and all kinds of musick, all the people, the nations, and the languages, fell down and worshipped the golden image that Nebuchadnezzar the king had set up. Daniel 3:1–7.

> Împăratul Nebucadnețar a făcut un chip de aur, înalt de șaizeci de coți și lat de șase coți; l-a ridicat în câmpia Dura, în provincia Babilonului. Apoi împăratul Nebucadnețar a trimis să fie adunați voievozii, dregătorii și cârmuitorii, judecătorii, vistiernicii, sfetnicii, judecătorii legii și toți mai-marii provinciilor, ca să vină la sfințirea chipului pe care-l ridicase împăratul Nebucadnețar. Atunci voievozii, dregătorii și cârmuitorii, judecătorii, vistiernicii, sfetnicii, judecătorii legii și toți mai-marii provinciilor s-au adunat la sfințirea chipului pe care-l ridicase împăratul Nebucadnețar; și au stat înaintea chipului pe care-l ridicase Nebucadnețar. Atunci un vestitor a strigat cu glas tare: „Iată porunca ce vi se dă, popoare, neamuri și oameni de toate limbile: în clipa în care veți auzi sunetul trâmbiței, cavalului, alăutei, psaltirii, cimpoiului și al tuturor felurilor de instrumente muzicale, să vă aruncați cu fața la pământ și să vă închinați chipului de aur pe care l-a ridicat împăratul Nebucadnețar. Oricine nu se va arunca cu fața la pământ și nu se va închina va fi aruncat chiar în clipa aceea în mijlocul unui cuptor aprins.” De aceea, în clipa aceea, când toate popoarele au auzit sunetul trâmbiței, cavalului, alăutei, psaltirii și al tuturor felurilor de instrumente muzicale, toate popoarele, neamurile și oamenii de toate limbile s-au aruncat cu fața la pământ și s-au închinat chipului de aur pe care-l ridicase împăratul Nebucadnețar. Daniel 3:1–7.

At that “time,” or in that same “hour,” which is the Sunday law in the United States, anyone who refuses to worship the golden image will “be cast into the midst of a burning fiery furnace.” The only book in the Old Testament that contains the word translated as “hour,” is the book of Daniel. The word “hour” in chapter three, represents the arrival of the mark of the beast. The word “hour” also represents the message of the first angel in chapter four, for it there symbolizes the warning to Nebuchadnezzar of the coming “hour” of God’s judgment.

La acel „timp”, sau în acel „ceas” anume, care este legea duminicală în Statele Unite, oricine refuză să se închine chipului de aur va „fi aruncat în mijlocul unui cuptor aprins cu foc”. Singura carte din Vechiul Testament care conține cuvântul tradus prin „ceas” este cartea lui Daniel. Cuvântul „ceas”, în capitolul trei, reprezintă sosirea semnului fiarei. Cuvântul „ceas” reprezintă, de asemenea, solia primului înger în capitolul patru, căci acolo simbolizează avertizarea adresată lui Nebucadnețar cu privire la „ceasul” viitor al judecății lui Dumnezeu.

> Then Daniel, whose name was Belteshazzar, was astonied for one hour, and his thoughts troubled him. The king spake, and said, Belteshazzar, let not the dream, or the interpretation thereof, trouble thee. Belteshazzar answered and said, My lord, the dream be to them that hate thee, and the interpretation thereof to thine enemies. Daniel 4:19.

> Apoi Daniel, al cărui nume era Belteșațar, a rămas înmărmurit timp de un ceas, iar gândurile lui îl tulburau. Împăratul a luat cuvântul și a zis: „Belteșațar, să nu te tulbure visul, nici tâlcuirea lui.” Belteșațar a răspuns și a zis: „Domnul meu, visul să fie pentru cei ce te urăsc, iar tâlcuirea lui pentru vrăjmașii tăi.” Daniel 4:19.

Daniel presented the warning to Nebuchadnezzar of his coming hour of God’s judgment, that Nebuchadnezzar later rejected. The “hour” in chapter four, when used again in the chapter, then represents the “hour” that the judgment arrived. In Millerite history the first “hour” in chapter four, would represent the arrival of the first angel in 1798. That message was fulfilled when the investigative judgment began on October 22, 1844. The “hour” in chapter four, is first a symbol of a message of coming judgment and then it is employed as the symbol that the judgment has arrived. The first use of the word “hour” represents 1798, and the arrival of the first angel, and the second use represents October 22, 1844, and the arrival of the third angel.

Daniel i-a prezentat lui Nebucadnețar avertizarea cu privire la ceasul viitor al judecății lui Dumnezeu, pe care Nebucadnețar l-a respins mai târziu. „Ceasul” din capitolul patru, atunci când este folosit din nou în capitol, reprezintă apoi „ceasul” în care a sosit judecata. În istoria millerită, primul „ceas” din capitolul patru ar reprezenta sosirea primului înger în 1798. Solia aceea s-a împlinit când a început judecata de cercetare la 22 octombrie 1844. „Ceasul” din capitolul patru este mai întâi un simbol al unei solii despre judecata viitoare, iar apoi este folosit ca simbol că judecata a sosit. Prima folosire a cuvântului „ceas” reprezintă 1798 și sosirea primului înger, iar a doua folosire reprezintă 22 octombrie 1844 și sosirea celui de-al treilea înger.

> The same hour was the thing fulfilled upon Nebuchadnezzar: and he was driven from men, and did eat grass as oxen, and his body was wet with the dew of heaven, till his hairs were grown like eagles’ feathers, and his nails like birds’ claws. Daniel 4:33.

> În același ceas s-a împlinit lucrul acesta asupra lui Nebucadnețar; și a fost izgonit dintre oameni și a mâncat iarbă ca boii, și trupul i-a fost udat de roua cerului, până când părul i-a crescut ca penele vulturilor, iar unghiile lui, ca ghearele păsărilor. Daniel 4:33.

The “hour” in chapter four is therefore a symbol of both 1798 and 1844, which are the ending points for the two curses of “seven times,” against the northern (beginning in 723 BC) and southern (beginning in 677 BC) kingdoms of Israel. Those two curses, representing twenty-five hundred and twenty years of scattering and slavery, represent the execution of God’s first and last indignation against His apostate people. They both started with God’s judgment, and their respective endings represent the warning message of God’s approaching investigative judgment, or the arrival of the investigative judgment. Both of the judgments represented by the ending of the two judgments of “seven times” are represented by the word “hour,” in Daniel chapter four.

„Ceasul” din capitolul patru este, prin urmare, un simbol atât pentru anul 1798, cât și pentru anul 1844, care sunt punctele finale ale celor două blesteme ale „șapte vremi”, împotriva împărăției de nord (începând în 723 î.Hr.) și a împărăției de sud (începând în 677 î.Hr.) ale lui Israel. Aceste două blesteme, reprezentând două mii cinci sute douăzeci de ani de împrăștiere și robie, reprezintă aducerea la îndeplinire a primei și ultimei indignări a lui Dumnezeu împotriva poporului Său apostat. Amândouă au început cu judecata lui Dumnezeu, iar încheierile lor respective reprezintă solia de avertizare a judecății de cercetare care se apropie din partea lui Dumnezeu, sau sosirea judecății de cercetare. Ambele judecăți reprezentate prin încheierea celor două perioade de judecată ale „șapte vremi” sunt reprezentate prin cuvântul „ceasul”, în capitolul patru din Daniel.

In Millerite history the “hour” represents the beginning of the movement at the time of the end in 1798, when the first angel arrived, and the second “hour” in chapter four represents the end of the movement, when the third angel arrived on October 22, 1844. The Millerite movement of the first angel is repeated in the movement of the third angel, so the two usages of “hour” in chapter four, also mark the time of the end in 1989, and also the soon-coming Sunday law. The Millerite movement of the first angel announced the opening of the investigative judgment, and the movement of the third angel announces the opening of God’s executive judgment, which is progressive, beginning at the Sunday law, and continuing and escalating until the Second Coming of Christ.

În istoria millerită, „ceasul” reprezintă începutul mișcării la vremea sfârșitului, în 1798, când a sosit primul înger, iar al doilea „ceas” din capitolul patru reprezintă sfârșitul mișcării, când a sosit al treilea înger, la 22 octombrie 1844. Mișcarea millerită a primului înger se repetă în mișcarea celui de-al treilea înger, astfel că cele două întrebuințări ale termenului „ceas” din capitolul patru marchează, de asemenea, vremea sfârșitului în 1989, precum și legea duminicală care va veni în curând. Mișcarea millerită a primului înger a vestit deschiderea judecății de cercetare, iar mișcarea celui de-al treilea înger vestește deschiderea judecății executive a lui Dumnezeu, care este progresivă, începând cu legea duminicală și continuând și intensificându-se până la a Doua Venire a lui Hristos.

We will continue our study of Daniel chapter three, and conclude our consideration of the word “hour” in the next article.

Vom continua studiul nostru asupra capitolului al treilea din Daniel și vom încheia, în articolul următor, examinarea noastră a cuvântului „ceas”.

> Behold, I send you forth as sheep in the midst of wolves: be ye therefore wise as serpents, and harmless as doves. But beware of men: for they will deliver you up to the councils, and they will scourge you in their synagogues; And ye shall be brought before governors and kings for my sake, for a testimony against them and the Gentiles. But when they deliver you up, take no thought how or what ye shall speak: for it shall be given you in that same hour what ye shall speak. For it is not ye that speak, but the Spirit of your Father which speaketh in you. And the brother shall deliver up the brother to death, and the father the child: and the children shall rise up against their parents, and cause them to be put to death. And ye shall be hated of all men for my name’s sake: but he that endureth to the end shall be saved. But when they persecute you in this city, flee ye into another: for verily I say unto you, Ye shall not have gone over the cities of Israel, till the Son of man be come. The disciple is not above his master, nor the servant above his lord. It is enough for the disciple that he be as his master, and the servant as his lord. If they have called the master of the house Beelzebub, how much more shall they call them of his household? Fear them not therefore: for there is nothing covered, that shall not be revealed; and hid, that shall not be known. What I tell you in darkness, that speak ye in light: and what ye hear in the ear, that preach ye upon the housetops. And fear not them which kill the body, but are not able to kill the soul: but rather fear him which is able to destroy both soul and body in hell. Matthew 10:16–28.

> Uite, Eu vă trimit ca pe niște oi în mijlocul lupilor; fiți, deci, înțelepți ca șerpii și fără răutate ca porumbeii. Dar păziți-vă de oameni, căci vă vor da în mâna soboarelor și vă vor bate în sinagogile lor; și veți fi duși înaintea dregătorilor și a împăraților din pricina Mea, ca mărturie pentru ei și pentru neamuri. Dar, când vă vor da în mâinile lor, să nu vă îngrijorați cum sau ce veți vorbi, căci în chiar ceasul acela vi se va da ce veți avea de spus. Fiindcă nu voi sunteți cei ce vorbiți, ci Duhul Tatălui vostru este Cel ce vorbește în voi. Fratele va da la moarte pe fratele său și tatăl pe copilul său; copiii se vor ridica împotriva părinților lor și îi vor da la moarte. Veți fi urâți de toți din pricina Numelui Meu; dar cine va răbda până la sfârșit va fi mântuit. Când vă vor prigoni într-o cetate, fugiți în alta; căci adevărat vă spun că nu veți isprăvi de străbătut cetățile lui Israel până va veni Fiul omului. Ucenicul nu este mai presus de învățătorul său, nici robul mai presus de domnul său. Ajunge ucenicului să fie ca învățătorul său și robului să fie ca domnul său. Dacă pe stăpânul casei l-au numit Beelzebub, cu cât mai mult îi vor numi așa pe cei din casa lui? Așadar, să nu vă temeți de ei; căci nu este nimic acoperit care să nu fie descoperit, nici ascuns care să nu fie cunoscut. Ce vă spun Eu la întuneric, spuneți la lumină; și ce auziți șoptit la ureche, propovăduiți de pe acoperișuri. Și să nu vă temeți de cei ce ucid trupul, dar nu pot ucide sufletul; ci temeți-vă mai degrabă de Acela care poate să piardă și sufletul, și trupul în gheenă. Matei 10:16–28.

Back to Articles