Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Ninety-Eight

Cartea lui Daniel - Numărul o sută nouăzeci și opt

Divine Gatherings and Prophetic Alignments: The Role of the 144,000 in the Eschatological Framework of Daniel 11:40

Adunări divine și alinieri profetice: rolul celor 144.000 în cadrul escatologic al lui Daniel 11:40

Author

Jeff Pippenger

Published

May 1, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are placing the line of the papacy, the line of apostate Republicanism, the line of apostate Protestantism, and the line of the one hundred and forty-four thousand into the hidden history of verse forty of Daniel chapter eleven. We are currently addressing that Christ gathers His people twice, and all the illustrations of gathering His people a second time represent the final sealing process of the one hundred and forty-four thousand.

Punem linia papalității, linia republicanismului apostat, linia protestantismului apostat și linia celor o sută patruzeci și patru de mii în istoria ascunsă a versetului patruzeci din Daniel capitolul unsprezece. În prezent, abordăm faptul că Hristos Își adună poporul de două ori, iar toate ilustrațiile adunării poporului Său a doua oară reprezintă procesul final de sigilare a celor o sută patruzeci și patru de mii.

When the divine symbol descends in a reform line the Lord then gathers a chosen people, who are thereafter tested. At the conclusion of the testing process there is a scattering, that is followed by His gathering those chosen people a second time, though many are left behind for failing the testing process. Christ began gathering His disciples at His baptism, and at the cross the disciples were scattered. After His resurrection He gathered His disciples a second time in advance of Pentecost. This line identified that a second gathering is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand just before the Sunday law, which is typified by Pentecost. The cross identifies a disappointment, followed by a second gathering.

Cînd simbolul divin coboară într-o linie de reformă, Domnul adună apoi un popor ales, care, după aceea, este pus la probă. La încheierea procesului de punere la probă are loc o împrăștiere, urmată de adunarea de către El, pentru a doua oară, a acelui popor ales, deși mulți sînt lăsați în urmă pentru că nu au trecut procesul de probă. Hristos a început să-Și adune ucenicii la botezul Său, iar la cruce ucenicii au fost împrăștiați. După învierea Sa, El Și-a adunat ucenicii a doua oară, în preajma Cincizecimii. Această linie a identificat faptul că o a doua adunare este împlinită asupra celor o sută patruzeci și patru de mii chiar înainte de legea duminicală, care este prefigurată de Cincizecime. Crucea identifică o dezamăgire, urmată de o a doua adunare.

The second gathering after the cross began when Christ descended from meeting with His Father after His resurrection. When the divine symbol descends God’s people are to eat the message, and after Christ descended, He ate with the disciples.

A doua adunare după cruce a început când Hristos S-a coborât de la întâlnirea cu Tatăl Său după învierea Sa. Când simbolul divin coboară, poporul lui Dumnezeu trebuie să mănânce solia, iar după ce Hristos S-a coborât, a mâncat împreună cu ucenicii.

> And it came to pass, as he sat at meat with them, he took bread, and blessed it, and brake, and gave to them. And their eyes were opened, and they knew him; and he vanished out of their sight. Luke 24:30, 31.

> Și s-a întâmplat că, pe când ședea la masă cu ei, a luat pâinea, a binecuvântat-o, a frânt-o și le-a dat-o. Atunci li s-au deschis ochii și L-au cunoscut; și El S-a făcut nevăzut dinaintea lor. Luca 24:30, 31.

At the second gathering after the cross Christ “breathed” the Holy Spirit upon His disciples.

La a doua adunare de după cruce, Hristos a „suflat” Duhul Sfânt peste ucenicii Săi.

> “The act of Christ in breathing upon his disciples the Holy Ghost, and in imparting his peace to them, was as a few drops before the plentiful shower to be given on the day of Pentecost.” Spirit of Prophecy, volume 3, 243.

> „Acțiunea lui Hristos de a sufla asupra ucenicilor Săi Duhul Sfânt și de a le împărtăși pacea Sa a fost ca niște puține picături înaintea ploii îmbelșugate care urma să fie dată în ziua Cincizecimii.” Spirit of Prophecy, volumul 3, 243.

In the second gathering after the disappointment of April 19, 1844, Christ removed His hand from the mistake of 1843.

În cea de-a doua adunare de după dezamăgirea din 19 aprilie 1844, Hristos Și-a retras mâna de la greșeala din 1843.

> “Those faithful, disappointed ones, who could not understand why their Lord did not come, were not left in darkness. Again they were led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained. They saw that the prophetic periods reached to 1844, and that the same evidence which they had presented to show that the prophetic periods closed in 1843, proved that they would terminate in 1844.” Early Writings, 237.

> „Acei credincioși dezamăgiți, care nu puteau înțelege de ce Domnul lor nu venise, nu au fost lăsați în întuneric. Din nou au fost călăuziți la Bibliile lor pentru a cerceta perioadele profetice. Mâna Domnului a fost îndepărtată de peste cifre, iar greșeala a fost explicată. Ei au văzut că perioadele profetice se întindeau până în 1844 și că aceleași dovezi pe care le prezentaseră pentru a arăta că perioadele profetice se încheiau în 1843 dovedeau că ele aveau să se sfârșească în 1844.” Early Writings, 237.

At the disappointment the second angel descended with a “writing in his hand.”

La marea dezamăgire, al doilea înger a coborât cu o „scriere în mâna sa”.

> “Another mighty angel was commissioned to descend to earth. Jesus placed in his hand a writing, and as he came to the earth, he cried, ‘Babylon is fallen, is fallen.’” Early Writings, 247.

> „Un alt înger puternic a fost însărcinat să coboare pe pământ. Isus i-a pus în mână o scriere, iar când a venit pe pământ, a strigat: «A căzut Babilonul, a căzut.»” Early Writings, 247.

The testing process that began with the arrival of the second angel, concluded at the Exeter camp meeting when the Holy Spirit was poured out and the message went like a tidal wave. That testing process was distinctly identified after the cross when the time period unto the outpouring of the Holy Spirit at Pentecost was preceded by a period of fifty days, that was in turn made up of a period of forty days, followed by a period of ten days which concluded at Pentecost.

Mchakato wa kupimwa ulioanza kwa kuwasili kwa malaika wa pili, ulifikia hitimisho lake katika mkutano wa kambi wa Exeter wakati Roho Mtakatifu alipomiminwa na ujumbe ukaenda kama wimbi kubwa la bahari. Mchakato huo wa kupimwa ulitambulishwa kwa wazi baada ya msalaba wakati kipindi cha muda hadi kumiminwa kwa Roho Mtakatifu siku ya Pentekoste kilitanguliwa na kipindi cha siku hamsini, ambacho nacho kwa upande wake kilifanyizwa na kipindi cha siku arobaini, kikafuatwa na kipindi cha siku kumi kilichohitimia katika Pentekoste.

> “God’s people are to be constantly reaching up to him in prayer. It was after the early disciples had spent ten days in supplication, after all differences had been put away, and they had united in deep heart-searching, and in confession and putting away of sins, and in drawing together in holy fellowship, that the Holy Ghost came upon them, and the promise of Christ was fulfilled. There was a wonderful outpouring of the Holy Spirit. Suddenly there came from heaven the sound as of a rushing mighty wind, and it filled all the house where they were sitting. ‘And the same day there were added unto them about three thousand souls.’” Review and Herald, March 11, 1909.

> „Poporul lui Dumnezeu trebuie să se înalțe neîncetat către El în rugăciune. După ce ucenicii de la început petrecuseră zece zile în implorare, după ce orice deosebiri fuseseră îndepărtate și ei se uniseră într-o profundă cercetare a inimii, în mărturisirea și lepădarea păcatelor și în apropierea unii de alții într-o sfântă părtășie, atunci Duhul Sfânt a venit asupra lor și făgăduința lui Hristos s-a împlinit. A avut loc o minunată revărsare a Duhului Sfânt. Deodată a venit din cer un sunet ca vuietul unui vânt puternic care sufla și a umplut toată casa unde ședeau ei. «Și în aceeași zi li s-au adăugat aproape trei mii de suflete.»” Review and Herald, 11 martie 1909.

During the forty days, Christ was in attendance teaching the disciples, and then He ascended. The ten days that followed was a period of preparation in advance of the Pentecostal outpouring of the Holy Spirit. The forty days of instruction that followed the cross aligns with April 19, 1844 unto the beginning of the Exeter camp meeting on August 12, 1844. The ten days which preceded Pentecost represented August 12 through 17, 1844, when the Millerites unified upon the message of the Midnight Cry brought by Samuel Snow. In that camp meeting two classes were manifested, and only one class received the Pentecostal outpouring at the conclusion of the meeting. In that period represented by the forty days one class received the instruction, and the other class refused the instruction. When the Midnight Cry arrived one class had the oil, the other did not.

În timpul celor patruzeci de zile, Hristos a fost de față, învățându-i pe ucenici, iar apoi S-a înălțat. Cele zece zile care au urmat au constituit o perioadă de pregătire înaintea revărsării penticostale a Duhului Sfânt. Cele patruzeci de zile de instruire care au urmat crucii corespund perioadei de la 19 aprilie 1844 până la începutul adunării de tabără de la Exeter, la 12 august 1844. Cele zece zile care au precedat Cincizecimea au reprezentat perioada 12–17 august 1844, când milleriții s-au unit în jurul soliei Strigătului de la Miezul Nopții aduse de Samuel Snow. În acea adunare de tabără s-au manifestat două clase, și numai o clasă a primit revărsarea penticostală la încheierea adunării. În acea perioadă reprezentată de cele patruzeci de zile, o clasă a primit instruirea, iar cealaltă clasă a refuzat instruirea. Când a sosit Strigătul de la Miezul Nopții, o clasă avea untdelemnul, iar cealaltă nu-l avea.

> “‘While the bridegroom tarried, they all slumbered and slept.’ By the tarrying of the bridegroom is represented the passing of the time when the Lord was expected, the disappointment, and the seeming delay. In this time of uncertainty, the interest of the superficial and halfhearted soon began to waver, and their efforts to relax; but those whose faith was based on a personal knowledge of the Bible had a rock beneath their feet, which the waves of disappointment could not wash away. ‘They all slumbered and slept;’ one class in unconcern and abandonment of their faith, the other class patiently waiting till clearer light should be given. Yet in the night of trial the latter seemed to lose, to some extent, their zeal and devotion. The halfhearted and superficial could no longer lean upon the faith of their brethren. Each must stand or fall for himself.” The Great Controversy, 395.

> „În timp ce mirele zăbovea, toate au ațipit și au adormit.” Prin zăbovirea mirelui este reprezentată trecerea timpului în care Domnul era așteptat, dezamăgirea și aparenta întârziere. În acest timp de nesiguranță, interesul celor superficiali și cu inima împărțită a început curând să șovăie, iar eforturile lor să slăbească; însă aceia a căror credință era întemeiată pe o cunoaștere personală a Bibliei aveau sub picioarele lor o stâncă pe care valurile dezamăgirii nu o puteau spăla. „Toate au ațipit și au adormit”; o clasă în nepăsare și în părăsirea credinței lor, cealaltă clasă așteptând cu răbdare până când avea să fie dată o lumină mai clară. Totuși, în noaptea încercării, cei din urmă au părut să-și piardă, într-o anumită măsură, zelul și devoțiunea. Cei cu inima împărțită și superficiali nu se mai puteau sprijini pe credința fraților lor. Fiecare trebuie să stea sau să cadă pentru sine însuși.” Tragedia veacurilor, 395.

During the ten days leading to Pentecost, and the period of the Exeter camp meeting, Christ gathered His people a second time in advance of those people carrying His message to the world. When the third angel descended on October 22, 1844, the little flock was again disappointed and scattered, but a period of instruction began on October 22, 1844 as Christ led His people into the Most Holy Place. In 1849, the Lord stretched forth His hand a second time to gather again those whom He had gathered out of the disappointments of April 19 and October 22, 1844.

În timpul celor zece zile care au precedat Cincizecimea și al perioadei adunării de tabără de la Exeter, Hristos Și-a adunat poporul a doua oară, înainte ca acel popor să ducă lumii solia Sa. Când al treilea înger a coborât la 22 octombrie 1844, mica turmă a fost din nou dezamăgită și împrăștiată, dar la 22 octombrie 1844 a început o perioadă de instruire, pe măsură ce Hristos Își conducea poporul în Locul Preasfânt. În 1849, Domnul Și-a întins mâna a doua oară pentru a-i aduna din nou pe aceia pe care îi adunase din dezamăgirile din 19 aprilie și 22 octombrie 1844.

In 1844, the instruction was in regards to the message which the third angel had in his hand when he descended, but in the “period of doubt and uncertainty” that followed the great disappointment, many lost their way. By 1849, the work of gathering the little scattered flock was initiated, but what was illustrated by that history was the defeat of 1863, and the first Kadesh for modern Israel. The future victory of the one hundred and forty-four thousand and their work at the second Kadesh was delayed.

În 1844, învățătura privea solia pe care al treilea înger o avea în mână când a coborât, însă, în „perioada de îndoială și nesiguranță” care a urmat marii dezamăgiri, mulți și-au pierdut calea. Până în 1849, a fost inițiată lucrarea de adunare a micii turme risipite, însă ceea ce era ilustrat prin acea istorie a fost înfrângerea din 1863 și primul Cades pentru Israelul modern. Viitoarea biruință a celor o sută patruzeci și patru de mii și lucrarea lor la al doilea Cades au fost amânate.

When the Lord descended on September 11, 2001 He gathered His last-day people, gave them His spiritual food to eat, breathed His Spirit upon those people as He began to sprinkle the latter rain, and He also initiated a testing process that led to July 18, 2020, when His last day people were disappointed and scattered. For three and a half days they were dead in the street. Both the three and a half days, and the forty-day period in the time of Christ represent a wilderness. It is also represented by the period from April 19, 1844 unto August 12, 1844, and also the period from October 22, 1844 unto 1849.

Atunci când Domnul S-a coborât la 11 septembrie 2001, El Și-a adunat poporul zilelor de pe urmă, i-a dat hrana Sa spirituală ca să mănânce, a suflat Duhul Său peste acel popor pe când începea să stropească ploaia târzie și, de asemenea, a inițiat un proces de punere la probă care a condus la 18 iulie 2020, când poporul Său al zilelor de pe urmă a fost dezamăgit și împrăștiat. Timp de trei zile și jumătate au fost morți pe uliță. Atât cele trei zile și jumătate, cât și perioada de patruzeci de zile din timpul lui Hristos reprezintă o pustie. Aceasta este reprezentată, de asemenea, prin perioada de la 19 aprilie 1844 până la 12 august 1844, precum și prin perioada de la 22 octombrie 1844 până în 1849.

From July, 2023 unto the Sunday law, which is the ten days that preceded Pentecost, the camp meeting at Exeter from August 12 unto August 17, and the period from 1849 unto 1863, all align with one another. They represent the period of the second gathering of God’s last-day people. The period from the disappointment to the outpouring of the Holy Spirit is divided into two distinct periods.

Începând din iulie 2023 și până la legea duminicală, care sunt cele zece zile ce au precedat Cincizecimea, adunarea de tabără de la Exeter din 12 august până în 17 august și perioada din 1849 până în 1863 se aliniază toate între ele. Ele reprezintă perioada celei de-a doua strângeri a poporului lui Dumnezeu din zilele de pe urmă. Perioada de la dezamăgire până la revărsarea Duhului Sfânt este împărțită în două perioade distincte.

Within the hidden history of verse forty of Daniel chapter eleven the line of apostate Protestantism (the nominal church), the line of Laodicean Seventh-day Adventism (nominal Adventism), the line of Catholicism, and the line of true Protestantism are all represented. Those four lines illustrate true Protestantism in controversy with a threefold union of the dragon (Judas), the beast (Catholicism) and the false prophet (apostate Protestantism).

În istoria ascunsă a versetului patruzeci din capitolul unsprezece al cărții lui Daniel sunt reprezentate toate: linia protestantismului apostat (biserica nominală), linia adventismului de ziua a șaptea laodicean (adventismul nominal), linia catolicismului și linia protestantismului adevărat. Aceste patru linii ilustrează protestantismul adevărat în controversă cu o întreită unire a balaurului (Iuda), a fiarei (catolicismul) și a profetului mincinos (protestantismul apostat).

Within the very same hidden history the line of apostate Republicanism is also illustrated. Within that line a controversy between the Democrat (the dragon) and Republican parties (the image of the beast) is represented. The Republican party is to lead out in forming the image to the beast, and in so doing it manifests the prophetic characteristics of the beast (the papacy). In God’s Word the papacy, who is the king of the north and also the beast, is given Egypt, (the dragon) as payment for services rendered for being used by God’s as a tool of judgment.

În cadrul aceleiași istorii ascunse este ilustrată și linia republicanismului apostat. În cadrul acelei linii este reprezentată o controversă între Partidul Democrat (balaurul) și Partidul Republican (chipul fiarei). Partidul Republican urmează să ia inițiativa în formarea chipului fiarei, iar, făcând astfel, manifestă caracteristicile profetice ale fiarei (papalitatea). În Cuvântul lui Dumnezeu, papalitatea, care este împăratul de la miazănoapte și totodată fiara, primește Egiptul (balaurul) ca plată pentru serviciile prestate, fiind folosită de Dumnezeu ca unealtă a judecății.

> Son of man, Nebuchadrezzar king of Babylon caused his army to serve a great service against Tyrus: every head was made bald, and every shoulder was peeled: yet had he no wages, nor his army, for Tyrus, for the service that he had served against it: Therefore thus saith the Lord God; Behold, I will give the land of Egypt unto Nebuchadrezzar king of Babylon; and he shall take her multitude, and take her spoil, and take her prey; and it shall be the wages for his army. I have given him the land of Egypt for his labour wherewith he served against it, because they wrought for me, saith the Lord God. In that day will I cause the horn of the house of Israel to bud forth, and I will give thee the opening of the mouth in the midst of them; and they shall know that I am the Lord. Ezekiel 29:18–21.

> Fiul omului, Nebucadnețar, împăratul Babilonului, a pus oastea sa la o slujbă grea împotriva Tirului: orice cap a ajuns pleșuv și orice umăr a fost jupuit; totuși, n-a avut nici el, nici oastea lui, nicio plată de la Tir, pentru slujba pe care a făcut-o împotriva lui. De aceea, așa vorbește Domnul Dumnezeu: Iată, voi da țara Egiptului lui Nebucadnețar, împăratul Babilonului; el îi va lua mulțimea, îi va lua prada și îi va lua jaful; și aceasta va fi plata pentru oastea lui. I-am dat țara Egiptului pentru osteneala cu care a slujit împotriva lui, pentru că au lucrat pentru Mine, zice Domnul Dumnezeu. În ziua aceea voi face să înmugurească cornul casei lui Israel și îți voi da deschiderea gurii în mijlocul lor; și vor cunoaște că Eu sunt Domnul. Ezechiel 29:18–21.

Nebuchadnezzar, who is the king of the north in the passage, is given the land of Egypt as his wages, thus typifying that in the last days, the papacy is given Egypt, which is the dragon, which is the ten kings, the United Nations, who agree to give their seventh kingdom unto the beast for a short space.

Nebukadnețar, care este împăratul de la miazănoapte în acest pasaj, primește țara Egiptului ca plată a sa, preînchipuind astfel că, în zilele de pe urmă, papalității îi este dat Egiptul, care este balaurul, care sunt cei zece împărați, Națiunile Unite, care se învoiesc să-și dea cea de-a șaptea împărăție fiarei pentru puțină vreme.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> Și cele zece coarne pe care le-ai văzut pe fiară, acestea o vor urî pe desfrânată, o vor pustii și o vor lăsa goală, îi vor mânca carnea și o vor arde în foc. Căci Dumnezeu a pus în inimile lor să-I împlinească voia, să ajungă la un gând și să-și dea împărăția fiarei, până se vor împlini cuvintele lui Dumnezeu. Apocalipsa 17:16, 17.

This prophetic payment is represented also in Daniel chapter eleven verse forty-two.

Această plată profetică este reprezentată, de asemenea, în Daniel, capitolul unsprezece, versetul patruzeci și doi.

> He shall stretch forth his hand also upon the countries: and the land of Egypt shall not escape. Daniel 11:42.

> El își va întinde mâna și asupra țărilor; iar țara Egiptului nu va scăpa. Daniel 11:42.

The papacy prevails over the dragon power in the time of the latter rain, for this payment is accomplished “in” the “day” when God “causes the horn of the house of Israel to bud forth.” It is the rain that causes the Israel of God to bud forth, and that day began on September 11, 2001, which was the day of the east wind.

Papitatea biruiește puterea balaurului în vremea ploii târzii, căci această plată se împlinește „în” „ziua” când Dumnezeu „face să odrăslească cornul casei lui Israel.” Ploaia este aceea care face pe Israelul lui Dumnezeu să odrăslească, iar ziua aceea a început la 11 septembrie 2001, care a fost ziua vântului de răsărit.

> He shall cause them that come of Jacob to take root: Israel shall blossom and bud, and fill the face of the world with fruit. Hath he smitten him, as he smote those that smote him? or is he slain according to the slaughter of them that are slain by him? In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Isaiah 27:6–9.

> Cei ce vin din Iacov vor prinde rădăcină; Israel va înflori și va odrăsli și va umple fața lumii cu rod. L-a lovit El oare cum i-a lovit pe cei ce-l loveau? Sau a fost el ucis după măcelul celor uciși de el? Cu măsură, când îi dau lăstarii, Te vei judeca cu el; El Își oprește vântul aspru în ziua vântului de răsărit. De aceea, prin aceasta va fi ispășită nelegiuirea lui Iacov; și acesta este tot rodul: îndepărtarea păcatului său; când va face toate pietrele altarului ca pietrele de var care sunt sfărâmate, dumbrăvile și chipurile cioplite nu vor mai rămâne în picioare. Isaia 27:6–9.

Egypt is given to the papal beast when the latter rain is being poured out. The latter rain began to sprinkle when the east wind, representing Islam of the third woe was “stayed,” or restrained on September 11, 2001. Then the rain began to be measured, (sprinkled) upon Israel as they began to bud. At the Sunday law, when the third woe comes again, the latter rain is poured out without measure. Between September 11, 2001 and the soon coming Sunday law “the iniquity of Jacob” is purged, and the Hebrew word “purged” means “atoned for”. At the Sunday law the papal beast is given Egypt (the dragon), as those ten kings commit fornication with the papacy by forming a worldwide image of the beast.

Egiptul este dat fiarei papale atunci când ploaia târzie este turnată. Ploaia târzie a început să stropească atunci când vântul de răsărit, reprezentând islamul celei de-a treia nenorociri, a fost „oprit” sau ținut în frâu la 11 septembrie 2001. Atunci ploaia a început să fie măsurată (stropită) asupra lui Israel, pe măsură ce acesta a început să înmugurească. La legea duminicală, când a treia nenorocire vine din nou, ploaia târzie este turnată fără măsură. Între 11 septembrie 2001 și legea duminicală care urmează să vină în curând, „nelegiuirea lui Iacov” este curățită, iar cuvântul ebraic pentru „curățită” înseamnă „ispășită”. La legea duminicală, fiarei papale îi este dat Egiptul (balaurul), pe când acei zece împărați curvează cu papalitatea prin formarea unei imagini mondiale a fiarei.

Before the Sunday law, during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, the apostate Republican horn forms an image to the beast with the apostate Protestant horn, and in that prophetic line the Republican party prevails over the Democratic party, for the Democratic party is a dragon power and the Republican party is the power who forms the image of the papacy.

Înainte de legea duminicală, în timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii, cornul republican apostat formează o icoană fiarei împreună cu cornul protestant apostat, iar pe acea linie profetică Partidul Republican biruiește asupra Partidului Democrat, căci Partidul Democrat este o putere de dragon, iar Partidul Republican este puterea care formează icoana papalității.

Within the prophetic history of the earth beast the end of the Democratic party and the end of the Republican party is identified. Those two parties form the horn of Republicanism, but they identify an internal struggle that runs through the entire history of the earth beast. That horn (Republican) contains an internal microcosm of the two horns of the earth beast.

În cadrul istoriei profetice a fiarei pământului este identificat sfârșitul Partidului Democrat și sfârșitul Partidului Republican. Aceste două partide formează cornul Republicanismului, însă ele identifică o luptă internă care străbate întreaga istorie a fiarei pământului. Acel corn (Republican) conține un microcosmos intern al celor două coarne ale fiarei pământului.

In the testimony of the kingdom of the Medes and Persians it was the last horn that came up higher, and the Democratic party began first in American history, but at the end the Republican party comes up higher and prevails over the Democrats. In the history of the latter rain, which began on September 11, 2001, the globalist, dragon-inspired Democrats rose up out of the bottomless pit of Revelation chapter eleven and slew the Republicans by stealing the 2020 election. Their war against Trump (and the Republicans) began when he announced his candidacy in 2015, and it only intensified from that point onward.

În mărturia împărăției mezilor și perșilor, ultimul corn a fost acela care s-a ridicat mai sus, iar Partidul Democrat a apărut mai întâi în istoria americană, însă la sfârșit Partidul Republican se ridică mai sus și biruiește asupra democraților. În istoria ploii târzii, care a început la 11 septembrie 2001, democrații globaliști, inspirați de balaur, s-au ridicat din adâncul fără fund din Apocalipsa, capitolul unsprezece, și i-au ucis pe republicani prin furtul alegerilor din 2020. Războiul lor împotriva lui Trump (și a republicanilor) a început atunci când el și-a anunțat candidatura în 2015 și nu a făcut decât să se intensifice din acel moment înainte.

When the Democrats stole the election in 2020, they then instituted the Pelosi Trials, but when Trump announced his third campaign in 2022, fear came upon the Democrats, and their rage only increased, and they then came against Trump and his supporters with great wrath, for they knew their time was short. They celebrated his death, but when he stood up, great fear fell upon them.

Când democrații au furat alegerile în 2020, au instituit apoi Procesele Pelosi; dar când Trump și-a anunțat a treia campanie în 2022, frica a venit peste democrați, iar mânia lor nu a făcut decât să crească; și atunci s-au ridicat împotriva lui Trump și a susținătorilor lui cu mare mânie, căci știau că vremea lor era scurtă. Au sărbătorit moartea lui, dar când s-a ridicat, o mare frică a căzut peste ei.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:7–11.

> Și când își vor fi sfârșit mărturia, fiara care se ridică din Adânc va face război împotriva lor, îi va birui și îi va omorî. Și trupurile lor moarte vor zăcea în ulița cetății celei mari, care, în înțeles duhovnicesc, se cheamă Sodoma și Egipt, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Și dintre popoare și seminții și limbi și neamuri vor privi la trupurile lor moarte trei zile și jumătate și nu vor îngădui ca trupurile lor moarte să fie puse în morminte. Și locuitorii pământului se vor bucura de ei, se vor veseli și își vor trimite daruri unii altora, pentru că acești doi proroci îi chinuiseră pe cei ce locuiesc pe pământ. Și după cele trei zile și jumătate, Duhul de viață de la Dumnezeu a intrat în ei, și ei s-au ridicat în picioare; și o mare frică a căzut peste cei ce i-au văzut. Apocalipsa 11:7–11.

The period that identifies the end of the Democratic party is from the inauguration of Biden in 2021 unto the inauguration of Trump in 2025. The period began with the Pelosi Trials, which were purely unconstitutional and totally political in nature. That history, representing the death of the sixth president since the time of the end in 1989 unto the eighth president that is of the seven began with political trials (the Pelosi Trials), and it ends with the death of the Democratic party, and a second set of Pelosi Trials, as the political targets are reversed.

Perioada care marchează sfârșitul Partidului Democrat se întinde de la învestirea lui Biden în 2021 până la învestirea lui Trump în 2025. Perioada a început cu Procesele Pelosi, care au fost pur neconstituționale și în întregime de natură politică. Acea istorie, reprezentând moartea celui de-al șaselea președinte de la vremea sfârșitului din 1989 până la al optulea președinte care este dintre cei șapte, a început cu procese politice (Procesele Pelosi) și se încheie cu moartea Partidului Democrat și cu un al doilea set de Procese Pelosi, pe măsură ce țintele politice sunt inversate.

The illustration of the history is located in chapter eleven of Revelation, which found its first fulfillment in the French Revolution. The French Revolution is the classic historical example of the guillotine type of political warfare that identifies one ruling party killing another, and then having that very same ruling power overthrown and persecuted themselves.

Ilustrarea istoriei se găsește în capitolul unsprezece din Apocalipsa, care și-a găsit prima împlinire în Revoluția Franceză. Revoluția Franceză este exemplul istoric clasic al tipului de război politic al ghilotinei, care identifică un partid aflat la putere ucigând un altul, iar apoi având acea însăși putere conducătoare răsturnată și persecutată la rândul ei.

The period from the inauguration of Biden and the Pelosi Trials, unto the second inauguration of Trump and the reversal of the Pelosi Trials identifies the end of the Democratic party, and it identifies when Trump repeats the implementation of a set of executive orders that were typified by the Alien and Sedition Acts. The implementation of those executive orders will begin the second Pelosi Trials and identify the beginning of the period when the image of the beast is begun in earnest. That period ends at the enforcement of the Sunday law, so the period begins with executive orders paralleling the Alien and Sedition Acts, and ends with the Sunday law. It is there that the Republican party ends.

Perioada de la învestirea lui Biden și Procesele Pelosi, până la a doua învestire a lui Trump și anularea Proceselor Pelosi, identifică sfârșitul Partidului Democrat și identifică momentul în care Trump repetă punerea în aplicare a unui set de ordine executive care au fost prefigurate de Alien and Sedition Acts. Punerea în aplicare a acelor ordine executive va începe cele de-al doilea Procese Pelosi și va identifica începutul perioadei în care chipul fiarei începe cu adevărat. Acea perioadă se încheie la aplicarea legii duminicale, astfel încât perioada începe cu ordine executive paralele cu Alien and Sedition Acts și se încheie cu legea duminicală. Acolo se încheie Partidul Republican.

Both periods representing the conclusion of the Democratic party and then the Republican party are prophetically connected, and are represented by the period of twenty-two years from 1776 unto 1798. That period has three waymarks; the Declaration of Independence in 1776, thirteen years later the Constitution, followed by the Alien and Sedition Acts of 1798. Those three waymarks find fulfillment in the line of the Democratic and Republican parties, though the application of the second and third waymark is at a different point in each line.

Ambele perioade care reprezintă încheierea Partidului Democrat și apoi a Partidului Republican sunt legate profetic și sunt reprezentate prin perioada de douăzeci și doi de ani, din 1776 până în 1798. Acea perioadă are trei repere: Declarația de Independență din 1776, treisprezece ani mai târziu Constituția, urmată de Alien and Sedition Acts din 1798. Aceste trei repere își găsesc împlinirea în linia Partidului Democrat și a Partidului Republican, deși aplicarea celui de-al doilea și a celui de-al treilea reper se află într-un punct diferit în fiecare linie.

We will explain these waymarks and their fulfillments in the next article.

În articolul următor vom explica aceste repere și împlinirile lor.

> “There are but two parties, Satan works with his crooked, deceiving power, and through strong delusions he catches all who do not abide in the truth, who have turned away their ears from the truth, and have turned unto fables. Satan himself abode not in the truth, he is the mystery of iniquity. Through his subtlety he gives to his soul-destroying errors the appearance of truth. Herein is their power to deceive. It is because they are a counterfeit of the truth that Spiritualism, Theosophy, and the like deceptions gain such power over the minds of men. Herein is the masterly working of Satan. He pretends to be the Savior of man, the benefactor of the human race, and thus he more readily lures his victims to destruction.

> „Există doar două tabere: Satana lucrează cu puterea lui strâmbă și înșelătoare și, prin amăgiri puternice, îi prinde pe toți aceia care nu rămân în adevăr, care și-au întors urechile de la adevăr și s-au îndreptat spre basme. Satana însuși n-a rămas în adevăr; el este taina fărădelegii. Prin viclenia sa, el dă erorilor sale nimicitoare de suflet înfățișarea adevărului. Aici stă puterea lor de a înșela. Tocmai pentru că sunt o contrafacere a adevărului, Spiritismul, Teozofia și înșelăciuni asemănătoare dobândesc o atât de mare putere asupra minților oamenilor. Aici se vede lucrarea măiastră a Satanei. El se preface a fi Mântuitorul omului, binefăcătorul neamului omenesc, și astfel își atrage mai ușor victimele la pieire.‟

> “We are warned in the word of God that sleepless vigilance is the price of safety. Only in the straight path of truth and righteousness can we escape the tempter’s power. But the world is ensnared. Satan’s skill is exercised in devising plans and methods without number to accomplish his purposes. Dissimulation has become a fine art with him, and he works in the guise of an angel of light. God’s eye alone discerns his schemes to contaminate the world with false and ruinous principles bearing on their face the appearance of genuine goodness. He works to restrict religious liberty, and to bring into the religious world a species of slavery. Organizations, institutions, unless kept by the power of God, will work under Satan’s dictation to bring men under the control of men: and fraud and guile will bear the semblance of zeal for truth, and for the advancement of the kingdom of God. Whatever in our practice is not as open as the day, belongs to the methods of the prince of evil. His methods are practiced even among Seventh Day Adventists, who claim to have advanced truth.

> “Ni ko babaa wa ninu Ọrọ Ọlọrun pe ìṣọ́ra àìsun ni iye ààbò. Nínú ọ̀nà tó tọ́ ti òtítọ́ àti òdodo nìkan ni a lè bọ́ nínú agbára onídánwò. Ṣùgbọ́n ayé ti di ìdẹkùn. Òye Satani ni a ń lò nínú pípèsè ètò àti ọ̀nà àìlóǹkà láti mú ète rẹ ṣẹ. Ìfarapamọ́ ti di ọ̀nà iṣẹ́ ọnà gíga fún un, ó sì ń ṣiṣẹ́ lábẹ́ àwòṣe angẹli ìmọ́lẹ̀. Ojú Ọlọrun nìkan ló mọ àwọn ọgbọ́n rẹ láti bà ayé jẹ́ pẹ̀lú àwọn ìlànà èké àti apanirun tí ó ní lójú wọn irísí oore tòótọ́. Ó ń ṣiṣẹ́ láti dí òmìnira ẹ̀sìn kú, àti láti mú irú ẹrú kan wọ inú ayé ẹ̀sìn. Àwọn àjọ, àwọn ilé-iṣẹ́, bí agbára Ọlọrun kò bá pa wọ́n mọ́, yóò ṣiṣẹ́ lábẹ́ àṣẹ Satani láti mú ènìyàn wá sí abẹ́ ìṣàkóso ènìyàn; ìtan àti ẹ̀tàn yóò sì ní àfihàn ìtara fún òtítọ́, àti fún ìlọsíwájú ìjọba Ọlọrun. Ohunkóhun nínú ìṣe wa tí kò hàn gbangba bí ọ̀sán jẹ́ ti ọ̀nà iṣẹ́ ọmọ-aládé ibi. A ń lo ọ̀nà rẹ̀ àní láàárín àwọn Seventh Day Adventists, tí wọ́n ń sọ pé wọ́n ti gba òtítọ́ tó ní ìlọsíwájú.”

> “If men resist the warnings the Lord sends them, they become even leaders in evil practices; such men assume to exercise the prerogatives of God—they presume to do that which God himself will not do in seeking to control the minds of men. They introduce their own methods and plans, and through their misconceptions of God, they weaken the faith of others in the truth, and bring in false principles that will work like leaven to taint and corrupt our institutions and churches. Anything that lowers man’s conception of righteousness, and equity, and impartial judgment, any devise or precept that brings God’s human agents under the control of human minds, impairs their faith in God; it separates the soul from God, for it leads away from the path of strict integrity and righteousness.

> „Dacă oamenii se împotrivesc avertizărilor pe care Domnul li le trimite, ei ajung chiar conducători în practici rele; asemenea oameni își arogă exercitarea prerogativelor lui Dumnezeu — ei îndrăznesc să facă ceea ce Dumnezeu Însuși nu va face în căutarea de a controla mințile oamenilor. Ei își introduc propriile metode și planuri și, prin concepțiile lor greșite despre Dumnezeu, slăbesc credința altora în adevăr și aduc principii false care vor lucra ca drojdia spre a întina și corupe instituțiile și bisericile noastre. Orice lucru care coboară concepția omului despre dreptate, și echitate, și judecată nepărtinitoare, orice mijlocire sau învățătură care aduce agenții umani ai lui Dumnezeu sub controlul minților omenești, le slăbește credința în Dumnezeu; ea desparte sufletul de Dumnezeu, căci îl abate de la calea integrității stricte și a neprihănirii.

> “God will not vindicate any device whereby man shall in the slightest degree rule or oppress his fellow-man. The only hope for fallen man is to look to Jesus, and receive him as the only Savior. As soon as man begins to make an iron rule for other men, as soon as he begins to harness up and drive men according to his own mind, he dishonors God, and imperils his own soul, and the souls of his brethren. Sinful man can find hope and righteousness only in God; and no human being is righteous any longer than he has faith in God, and maintains the vital connection with him. A flower of the field must have its root in the soil; it must have air, dew, showers, and sunshine. It will flourish only as it receives these advantages, and all are from God. So with men. We receive from God that which ministers to the life of the soul. We are warned not to trust in man, nor to make flesh our arm. A curse is pronounced upon all who do this.” The 1888 Materials, 1432–1434.

> „Dumnezeu nu va îndreptăți niciun mijloc prin care omul să ajungă, fie și în cea mai mică măsură, să stăpânească sau să asuprească pe semenul său. Singura nădejde pentru omul căzut este să privească la Isus și să-L primească drept singurul Mântuitor. De îndată ce omul începe să făurească o stăpânire de fier asupra altor oameni, de îndată ce începe să-i înjuge și să-i mâne după propria sa judecată, el Îl necinstește pe Dumnezeu și își primejduiește propriul suflet, precum și sufletele fraților săi. Omul păcătos poate găsi nădejde și neprihănire numai în Dumnezeu; și nicio ființă omenească nu este neprihănită mai mult decât are credință în Dumnezeu și păstrează legătura vie cu El. O floare a câmpului trebuie să-și aibă rădăcina în pământ; trebuie să aibă aer, rouă, ploi și lumină de soare. Ea va înflori numai dacă primește aceste binefaceri, și toate sunt de la Dumnezeu. Tot astfel este și cu oamenii. Primim de la Dumnezeu ceea ce slujește vieții sufletului. Suntem avertizați să nu ne încredem în om și să nu facem din carne brațul nostru. Un blestem este rostit asupra tuturor celor ce fac aceasta.” The 1888 Materials, 1432–1434.

Back to Articles