Article

# The Book of Daniel - Number Twelve

Cartea lui Daniel - Numărul doisprezece

Darkness

Întuneric

Author

Jeff Pippenger

Published

December 7, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

A word or a phrase that is doubled within the inspired word is a symbol of the second angel’s message.

Inena cyangwa imvugo isubiwemo kabiri mu Ijambo ryahumetswe ni ikimenyetso cy’ubutumwa bw’umumarayika wa kabiri.

> And in the second year of the reign of Nebuchadnezzar Nebuchadnezzar dreamed dreams, wherewith his spirit was troubled, and his sleep brake from him. Then the king commanded to call the magicians, and the astrologers, and the sorcerers, and the Chaldeans, for to shew the king his dreams. So they came and stood before the king. And the king said unto them, I have dreamed a dream, and my spirit was troubled to know the dream. Daniel 2:1–3.

> Ja u toisena vuotena Nebukadnessarin hallituskaudella Nebukadnessar näki unia, joista hänen henkensä tuli levottomaksi, ja uni pakeni häneltä. Silloin kuningas käski kutsua tietäjät, astrologit, noidat ja kaldealaiset ilmoittamaan kuninkaalle hänen unensa. Niin he tulivat ja astuivat kuninkaan eteen. Ja kuningas sanoi heille: Minä olen nähnyt unen, ja henkeni on levoton saadakseni tietää unen. Daniel 2:1–3.

In the “darkness” of the night, Nebuchadnezzar dreamed of an image, but he could not recollect the dream. In a dream of the night, he dreamed of an image, but the dream of the image was as dark to his understanding as was the night when he had dreamed the dream.

Mu “umwijima” wo mu ijoro, Nebukadinezari yarose igishushanyo, ariko ntiyashoboraga kwibuka iyo nzozi. Mu nzozi zo mu ijoro, yarose igishushanyo, ariko inzozi z’icyo gishushanyo zari zijimye ku bwenge bwe nk’uko ijoro yari yarosemo iyo nzozi na ryo ryari ryijimye.

> Then spake the Chaldeans to the king in Syriack, O king, live forever: tell thy servants the dream, and we will shew the interpretation. The king answered and said to the Chaldeans, The thing is gone from me: if ye will not make known unto me the dream, with the interpretation thereof, ye shall be cut in pieces, and your houses shall be made a dunghill. But if ye shew the dream, and the interpretation thereof, ye shall receive of me gifts and rewards and great honour: therefore shew me the dream, and the interpretation thereof. Daniel 2:4–7.

> Apoi haldeenii au vorbit împăratului în limba siriacă: „Împărate, să trăiești veșnic! Spune robilor tăi visul, și noi îi vom arăta tâlcuirea.” Împăratul a răspuns și a zis haldeenilor: „Lucrul mi-a scăpat; dacă nu-mi veți face cunoscut visul, împreună cu tâlcuirea lui, veți fi tăiați în bucăți, iar casele voastre vor fi prefăcute într-un morman de gunoi. Dar dacă veți arăta visul și tâlcuirea lui, veți primi de la mine daruri, răsplătiri și mare cinste; de aceea, arătați-mi visul și tâlcuirea lui.” Daniel 2:4–7.

The test of Nebuchadnezzar’s image dream was a test designed to identify who can provide a correct prophetic description of an image that is cloaked in darkness, along with the interpretation of the dream’s content. The second angel’s message that was joined by the Midnight Cry message in Millerite history, had been typified by Elijah at the contest at Mount Carmel. It too, was a test that would manifest, not only who was the true God, but also who was the true prophet. William Miller, who Sister White directly says was typified by Elijah, represented Elijah at Mount Carmel. Yet it was not William Miller that was being represented, as much as it was the rules of prophetic interpretation that he had been led to understand. At Mount Carmel, the prophets of the male god Baal and the prophets of the female god Ashtaroth were demonstrated to be false prophets. In the history of the Millerites, the Protestant churches were demonstrated to be false prophets as typified by Mount Carmel.

Testul visului lui Nebucadnețar despre chip a fost o probă menită să identifice cine poate oferi o descriere profetică corectă a unui chip învăluit în întuneric, împreună cu interpretarea conținutului visului. Solia celui de-al doilea înger, care s-a unit cu solia Strigătului de la Miezul Nopții în istoria millerită, fusese prefigurată de Ilie la confruntarea de pe Muntele Carmel. Și aceasta, de asemenea, a fost o probă care urma să arate nu numai cine era adevăratul Dumnezeu, ci și cine era adevăratul profet. William Miller, despre care sora White spune în mod direct că a fost prefigurat de Ilie, l-a reprezentat pe Ilie pe Muntele Carmel. Totuși, nu atât pe William Miller îl reprezenta aceasta, cât regulile de interpretare profetică pe care fusese condus să le înțeleagă. Pe Muntele Carmel, profeții dumnezeului masculin Baal și profeții dumnezeiței Ashtarot au fost dovediți a fi profeți falși. În istoria milleriților, bisericile protestante au fost dovedite a fi profeți falși, așa cum fusese prefigurat de Muntele Carmel.

When the Protestant churches manifested their rejection of the rules of prophetic interpretation of William Miller, they became the daughters of Rome. Prophetically, a daughter is an image of her mother. The test that the Protestants failed in Millerite history was the test that identified and produced an image (daughter) of the beast. It is there that the horn of true Protestantism was manifested in opposition to the horn of apostate Protestantism. Nebuchadnezzar was demanding an interpretation, and in doing so, he was providentially involved with producing a manifestation of both the false and the true prophets.

Atunci când bisericile protestante și-au manifestat respingerea regulilor de interpretare profetică ale lui William Miller, ele au devenit fiicele Romei. Din punct de vedere profetic, o fiică este o imagine a mamei sale. Testul pe care protestanții l-au căzut în istoria millerită a fost testul care a identificat și a produs o imagine (fiică) a fiarei. Acolo s-a manifestat cornul adevăratului protestantism în opoziție cu cornul protestantismului apostat. Nebucadnețar cerea o interpretare și, făcând aceasta, era implicat, prin providență, în producerea unei manifestări atât a profeților falși, cât și a celor adevărați.

> They answered again and said, Let the king tell his servants the dream, and we will shew the interpretation of it. The king answered and said, I know of certainty that ye would gain the time, because ye see the thing is gone from me. But if ye will not make known unto me the dream, there is but one decree for you: for ye have prepared lying and corrupt words to speak before me, till the time be changed: therefore tell me the dream, and I shall know that ye can shew me the interpretation thereof. Daniel 2:7–9.

> Ei au răspuns din nou și au zis: „Să spună împăratul robilor săi visul, și noi îi vom arăta tâlcuirea.” Împăratul a răspuns și a zis: „Știu cu certitudine că voi căutați să câștigați timp, fiindcă vedeți că lucrul mi-a scăpat. Dar, dacă nu-mi veți face cunoscut visul, nu este decât o singură hotărâre pentru voi; căci v-ați pregătit cuvinte mincinoase și stricate ca să le rostiți înaintea mea, până se va schimba vremea. De aceea, spuneți-mi visul, și voi ști că puteți să-mi arătați tâlcuirea lui.” Daniel 2:7–9.

At the conclusion of the testing periods, the distinction which had been demonstrated at Mount Carmel, and on October 22, 1844, was also illustrated in Daniel chapter two. In the three prophetic representations of Mount Carmel, Millerite history and Nebuchadnezzar’s dream of the image, the emphasis is upon correct prophetic interpretation as represented by Elijah, Miller and Daniel. The interpretation of the dream is the message that is unsealed in the history where two classes of prophets are manifested.

La încheierea perioadelor de încercare, distincția care fusese demonstrată pe Muntele Carmel și la 22 octombrie 1844 a fost, de asemenea, ilustrată în capitolul al doilea din Daniel. În cele trei reprezentări profetice ale Muntelui Carmel, ale istoriei millerite și ale visului lui Nebucadnețar despre chip, accentul este pus asupra interpretării profetice corecte, așa cum este reprezentată de Ilie, Miller și Daniel. Interpretarea visului este solia care este desigilată în istoria în care se manifestă două clase de profeți.

> The Chaldeans answered before the king, and said, There is not a man upon the earth that can shew the king’s matter: therefore there is no king, lord, nor ruler, that asked such things at any magician, or astrologer, or Chaldean. And it is a rare thing that the king requireth, and there is none other that can shew it before the king, except the gods, whose dwelling is not with flesh. For this cause the king was angry and very furious, and commanded to destroy all the wise men of Babylon. Daniel 2:10–12.

> Haldejci su odgovorili pred kraljem i rekli: Nema čovjeka na zemlji koji može pokazati kraljevu stvar; stoga nema kralja, gospodara ni vladara koji je tražio takve stvari od ikakva maga, zvjezdoznanca ili Haldejca. A stvar koju kralj zahtijeva rijetka je, i nema drugoga koji bi je mogao pokazati pred kraljem, osim bogova, čije prebivalište nije s tijelom. Zbog toga se kralj razgnjevio i veoma razbjesnio te zapovjedio da se pogube svi mudraci babilonski. Daniel 2:10–12.

At Mount Carmel, Elijah proposed the test, and the test he proposed was not only to manifest who was the true God, but also who was the true prophet. In Daniel chapter two it is the Chaldeans that identify the test which manifested the distinction between the true and the false. They explain that the interpretation which Nebuchadnezzar is seeking can only be identified by God, and not by men. They also complained that the relationship between Nebuchadnezzar and his religious wise men was an incorrect relationship when they state that “it is a rare thing that the king requireth.” They are wishing that the king, representing the State, would keep out of the religious realm over which they have been understood to be the authorities. They are not protesting against the principles of the combination of church and state, they are protesting that Nebuchadnezzar, representing the State, is demanding to be in control of the church. They would be comfortable with a church-state relationship, if the religious leaders ruled over the state. The image of the beast test is where we decide our eternal destiny–as Nebuchadnezzar’s image dream–is a life-or-death test.

Pe muntele Carmel, Ilie a propus testul, iar testul pe care l-a propus avea menirea nu doar de a arăta cine era adevăratul Dumnezeu, ci și cine era adevăratul profet. În capitolul al doilea din Daniel, caldeenii sunt cei care identifică testul care a făcut vădită deosebirea dintre adevărat și fals. Ei explică faptul că tâlcuirea pe care o caută Nebucadnețar poate fi descoperită numai de Dumnezeu, și nu de oameni. De asemenea, ei s-au plâns că relația dintre Nebucadnețar și înțelepții lui religioși era o relație greșită atunci când afirmă că „lucrul pe care-l cere împăratul este greu”. Ei doresc ca împăratul, reprezentând Statul, să stea deoparte de sfera religioasă, asupra căreia ei au fost considerați a fi autoritățile. Ei nu protestează împotriva principiilor unirii dintre biserică și stat, ci protestează că Nebucadnețar, reprezentând Statul, pretinde să dețină controlul asupra bisericii. Ei s-ar simți confortabil cu o relație biserică-stat, dacă conducătorii religioși ar domni peste stat. Testul icoanei fiarei este locul în care ne hotărâm destinul veșnic — asemenea visului lui Nebucadnețar despre chip — fiind un test de viață și de moarte.

> And the decree went forth that the wise men should be slain; and they sought Daniel and his fellows to be slain. Then Daniel answered with counsel and wisdom to Arioch the captain of the king’s guard, which was gone forth to slay the wise men of Babylon: He answered and said to Arioch the king’s captain, Why is the decree so hasty from the king? Then Arioch made the thing known to Daniel. Daniel 2:13–15.

> Și s-a dat porunca să fie omorâți înțelepții; și i-au căutat pe Daniel și pe tovarășii lui, ca să fie omorâți. Atunci Daniel a răspuns cu chibzuință și înțelepciune lui Arioh, căpetenia gărzii împăratului, care ieșise să-i omoare pe înțelepții Babilonului. El a răspuns și i-a zis lui Arioh, căpetenia împăratului: De ce este porunca aceasta atât de pripită din partea împăratului? Atunci Arioh i-a făcut cunoscut lucrul acesta lui Daniel. Daniel 2:13–15.

When Daniel is enlightened about the understanding of the life and death circumstances of the dream of the yet unknown image, he is representing the enlightenment of the one hundred and forty-four thousand to the fact that they are in the history of the second and visual test of the three-step testing process. But Daniel is not simply representing those who have chosen to eat the correct diet, and therefore passed the first test, but also represents the human representative that God had given special insight into biblical prophecy.

Când Daniel este luminat cu privire la înțelegerea circumstanțelor de viață și de moarte ale visului imaginii încă necunoscute, el reprezintă iluminarea celor o sută patruzeci și patru de mii cu privire la faptul că se află în istoria celei de-a doua și vizuale probe din procesul de testare în trei pași. Dar Daniel nu îi reprezintă doar pe aceia care au ales să mănânce dieta corectă și, prin urmare, au trecut prima probă, ci îl reprezintă și pe reprezentantul omenesc căruia Dumnezeu îi dăduse o înțelegere specială a profeției biblice.

> As for these four children, God gave them knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams. Daniel 1:17.

> În ce-i privește pe acești patru tineri, Dumnezeu le-a dat cunoștință și pricepere în toată învățătura și înțelepciunea; iar Daniel avea înțelegere în toate vedeniile și visele. Daniel 1:17.

Though the four faithful Hebrews all passed the dietary test, Daniel was selected as the messenger of visions and dreams. Daniel is representing the prophetic messenger as represented by Elijah, John the Baptist, John the Revelator, William Miller and Future for America. The prophetic messenger is never separated from the prophetic test.

แม้ว่าชาวฮีบรูผู้สัตย์ซื่อทั้งสี่จะผ่านการทดสอบเรื่องอาหารทั้งหมด ดาเนียลก็ได้รับเลือกให้เป็นผู้สื่อข่าวสารแห่งนิมิตและความฝัน ดาเนียลเป็นตัวแทนของผู้สื่อข่าวสารเชิงพยากรณ์ ดังที่เอลียาห์ ยอห์นผู้ให้บัพติศมา ยอห์นผู้เผยพระธรรมวิวรณ์ วิลเลียม มิลเลอร์ และ Future for America เป็นตัวแทนไว้ ผู้สื่อข่าวสารเชิงพยากรณ์ไม่เคยถูกแยกออกจากบททดสอบเชิงพยากรณ์เลย

In the time of Christ, those who rejected the testimony of John, could not be benefitted by Jesus. In the Millerite history, those who rejected the first message (represented by William Miller), could not be benefitted by the second message. In both histories the faithful did not recognize where the testing process was leading to. The disciples refused to see the cross, though they were plainly told that it was to happen. The Millerites could not see the great disappointment. Daniel, when informed by Arioch of the life and death circumstances associated with Nebuchadnezzar’s image dream, did not know what the content of the dream was or where the image test was leading. All he knew was that it was a life and death situation. Daniel therefore needed time to understand the interpretation.

În vremea lui Hristos, aceia care au respins mărturia lui Ioan nu puteau să primească niciun folos de la Isus. În istoria millerită, aceia care au respins prima solie (reprezentată de William Miller) nu puteau să primească niciun folos de la a doua solie. În ambele istorii, cei credincioși nu au recunoscut încotro ducea procesul de punere la probă. Ucenicii au refuzat să vadă crucea, deși li se spusese limpede că aceasta avea să aibă loc. Milleriții nu puteau vedea marea dezamăgire. Daniel, când a fost informat de Arioh despre împrejurările de viață și de moarte legate de visul lui Nebucadnețar despre chip, nu știa care era conținutul visului și nici încotro ducea testul chipului. Tot ceea ce știa era că era o situație de viață și de moarte. Prin urmare, Daniel avea nevoie de timp pentru a înțelege interpretarea.

> Then Daniel went in, and desired of the king that he would give him time, and that he would shew the king the interpretation. Daniel 2:16.

> Atunci Daniel a intrat și a cerut împăratului să-i dea vreme, ca să-i arate împăratului tâlcuirea. Daniel 2:16.

Daniel had manifested faith in the diet (methodology) he had decided to eat at the first test. Therefore he was given time, as were the disciples in the time of Christ. The time that was given to the disciples was the timespan of Christ’s death, burial, resurrection and his initial ascension, before He met with the disciples on the road to Emmaus, and then again in the upper room. Then at the end of the time He breathed upon them the Holy Spirit.

ဒံယေလသည် ပထမစမ်းသပ်မှု၌ မိမိ စားသောက်ရန် ဆုံးဖြတ်ထားခဲ့သော အစားအသောက် (နည်းလမ်းဗေဒ) အပေါ် ယုံကြည်ခြင်းကို ဖော်ပြခဲ့သည်။ ထို့ကြောင့် ခရစ်တော်၏ ကာလ၌ တပည့်တော်များအား ပေးအပ်ခဲ့သကဲ့သို့ပင်၊ သူ့အားလည်း အချိန်ကာလတစ်ရပ် ပေးအပ်ခံရသည်။ တပည့်တော်များအား ပေးအပ်ခဲ့သော အချိန်ကာလသည်၊ ခရစ်တော်၏ သေခြင်း၊ သင်္ဂြိုဟ်ခြင်း၊ ထမြောက်တော်မူခြင်းနှင့်၊ ကိုယ်တော်သည် ဧမာအုသို့ သွားရာလမ်း၌ တပည့်တော်များနှင့် တွေ့ဆုံတော်မူခြင်းမတိုင်မီ၊ ထို့နောက် အပေါ်ခန်း၌ ထပ်မံတွေ့ဆုံတော်မူခြင်းမတိုင်မီရှိသော ကိုယ်တော်၏ ပထမတက်ကြွတော်မူခြင်း၏ အချိန်ကာလဖြစ်သည်။ ထို့နောက် အချိန်ကာလ၏ အဆုံး၌ ကိုယ်တော်သည် သူတို့အပေါ် သန့်ရှင်းသော ဝိညာဉ်တော်ကို မှုတ်သွင်းတော်မူသည်။

> And when he had said this, he breathed on them, and saith unto them, Receive ye the Holy Ghost. John 20:22.

> Și, după ce a spus aceasta, a suflat peste ei și le-a zis: „Primiți Duhul Sfânt.” Ioan 20:22.

Ezekiel prophesied and the dead bones were brought together. Then Ezekiel prophesied again and the Holy Spirit was breathed upon the newly formed bodies, and they stood up as a mighty army. When Christ breathed upon the disciples, He opened their understanding.

Ezekieli profetizoi dhe kockat e vdekura u mblodhën bashkë. Pastaj Ezekieli profetizoi përsëri dhe Fryma e Shenjtë u fry mbi trupat e sapoformuar, dhe ata u ngritën më këmbë si një ushtri e madhe. Kur Krishti u fryu dishepujve, Ai ua hapi të kuptuarit.

> Then opened he their understanding, that they might understand the scriptures. Luke 24:25.

> Apoi le-a deschis mintea, ca să înțeleagă Scripturile. Luca 24:25.

All the prophets are speaking of the end of the world, and Daniel is no exception. The time he requested was a period of time that he might receive enlightenment. The time of waiting for the Millerites, was from the first disappointment until they recognized that they were in the tarrying time in connection with the prophecies of Matthew chapter twenty-five and of Habakkuk chapter two. The history of the tarrying time in Millerite history was fulfilled in the time of the second angel’s message. Daniel chapter two is representing that same history, so his request for time prophetically aligns with the Millerites’ tarrying time. Therefore, Daniel’s request for time and the tarrying time of the Millerites represents the tarrying time of the one hundred and forty-four thousand, which began on July 18, 2020.

Toți prorocii vorbesc despre sfârșitul lumii, iar Daniel nu face excepție. Timpul pe care l-a cerut a fost o perioadă de timp în care să poată primi iluminare. Timpul de așteptare pentru milleriți a fost de la prima dezamăgire până când au recunoscut că se aflau în timpul întârzierii în legătură cu profețiile din Matei capitolul douăzeci și cinci și din Habacuc capitolul doi. Istoria timpului întârzierii din istoria millerită s-a împlinit în timpul soliei celui de-al doilea înger. Daniel capitolul doi reprezintă aceeași istorie, astfel că cererea lui de timp se aliniază profetic cu timpul întârzierii al milleriților. Prin urmare, cererea lui Daniel de timp și timpul întârzierii al milleriților reprezintă timpul întârzierii al celor o sută patruzeci și patru de mii, care a început la 18 iulie 2020.

Daniel’s request for time to understand Nebuchadnezzar’s image dream is represented in Revelation chapter eleven as the three and a half days that the two witness lay dead in the street. In the history of the three and a half days of Revelation eleven, the three and a half days that symbolically represent a prophetic wilderness, there is a voice that cries. The human voice that is employed by the Comforter to awaken and bring the dead dry bones to life is represented by Daniel, who is given the prophetic revelation of what the dream was and what it represented. The voice crying in the wilderness has been given prophetic understanding of dreams and visions, as represented by Daniel. The voice is crying, thus identifying that he has been given the message of the Midnight Cry, and the cry is given at midnight, which represents darkness.

Cererea lui Daniel de a i se da timp pentru a înțelege visul lui Nebucadnețar despre chip este reprezentată în capitolul unsprezece din Apocalipsa ca cele trei zile și jumătate în care cei doi martori zac morți pe uliță. În istoria celor trei zile și jumătate din Apocalipsa unsprezece, cele trei zile și jumătate care reprezintă simbolic o pustie profetică, există un glas care strigă. Glasul omenesc folosit de Mângâietorul pentru a trezi și a aduce la viață oasele uscate și moarte este reprezentat prin Daniel, căruia i se dă descoperirea profetică a ceea ce era visul și a ceea ce reprezenta el. Glasului care strigă în pustie i s-a dat înțelegerea profetică a viselor și viziunilor, așa cum este reprezentat prin Daniel. Glasul strigă, identificând astfel că i-a fost dată solia Strigătului de la Miezul Nopții, iar strigătul este dat la miezul nopții, care reprezintă întunericul.

In the deepest darkness at midnight the voice (Daniel) was given understanding of a message that was cloaked in darkness. The command given to the voice (Ezekiel), is to prophesy to the dead dry bones. As he does so, the Comforter is breathed upon the dead in the street and they are “revived.” But the revival is only accomplished by prayer. Prayer is a waymark in the history of the revival of the dead dry bones that are slain in the street. Daniel prophetically represents that waymark, right at the appropriate place where the waymark is identified.

În cel mai adânc întuneric, la miezul nopții, glasului (Daniel) i s-a dat pricepere cu privire la un mesaj învăluit în întuneric. Porunca dată glasului (Ezechiel) este să proorocească oaselor uscate, moarte. Pe când face aceasta, Mângâietorul este suflat peste morții din uliță și ei sunt „readuși la viață”. Dar înviorarea este împlinită numai prin rugăciune. Rugăciunea este un semn de hotar în istoria învierii oaselor uscate, moarte, care sunt ucise în uliță. Daniel reprezintă în mod profetic acel semn de hotar, chiar în locul potrivit unde semnul de hotar este identificat.

> “A revival of true godliness among us is the greatest and most urgent of all our needs. To seek this should be our first work. There must be earnest effort to obtain the blessing of the Lord, not because God is not willing to bestow His blessing upon us, but because we are unprepared to receive it. Our heavenly Father is more willing to give His Holy Spirit to them that ask Him, than are earthly parents to give good gifts to their children. But it is our work, by confession, humiliation, repentance, and earnest prayer, to fulfill the conditions upon which God has promised to grant us His blessing. A revival need be expected only in answer to prayer. While the people are so destitute of God’s Holy spirit, they cannot appreciate the preaching of the Word; but when the Spirit’s power touches their hearts, then the discourses given will not be without effect. Guided by the teachings of God’s Word, with the manifestation of His Spirit, in the exercise of sound discretion, those who attend our meetings will gain a precious experience, and returning home, will be prepared to exert a healthful influence.

> „O redeșteptare a adevăratei evlavii în mijlocul nostru este cea mai mare și cea mai urgentă dintre toate nevoile noastre. Căutarea ei ar trebui să fie prima noastră lucrare. Trebuie să existe un efort stăruitor pentru a dobândi binecuvântarea Domnului, nu pentru că Dumnezeu nu este dispus să reverse binecuvântarea Sa asupra noastră, ci pentru că noi nu suntem pregătiți să o primim. Tatăl nostru ceresc este mai dispus să le dea Duhul Sfânt celor care I-L cer decât sunt părinții pământești să le dea daruri bune copiilor lor. Dar lucrarea noastră este ca, prin mărturisire, umilire, pocăință și rugăciune stăruitoare, să împlinim condițiile în baza cărora Dumnezeu a făgăduit să ne acorde binecuvântarea Sa. O redeșteptare nu poate fi așteptată decât ca răspuns la rugăciune. Atâta vreme cât poporul este atât de lipsit de Duhul Sfânt al lui Dumnezeu, el nu poate aprecia predicarea Cuvântului; însă, când puterea Duhului le atinge inimile, atunci cuvântările rostite nu vor fi fără efect. Călăuziți de învățăturile Cuvântului lui Dumnezeu, cu manifestarea Duhului Său, în exercitarea unei judecăți sănătoase, aceia care participă la adunările noastre vor dobândi o experiență prețioasă și, întorcându-se acasă, vor fi pregătiți să exercite o influență binefăcătoare.”

> “The old standard bearers knew what it was to wrestle with God in prayer, and to enjoy the outpouring of His Spirit. But these are passing off from the stage of action; and who are coming up to fill their places? How is it with the rising generation? Are they converted to God? Are we awake to the work that is going on in the heavenly sanctuary, or are we waiting for some compelling power to come upon the church before we shall arouse? Are we hoping to see the whole church revived? That time will never come.

> „Vechii purtători ai stindardului știau ce înseamnă să se lupte cu Dumnezeu în rugăciune și să se bucure de revărsarea Duhului Său. Dar aceștia ies de pe scena activității; și cine se ridică pentru a le lua locul? Cum stau lucrurile cu generația care se ridică? Sunt ei convertiți la Dumnezeu? Suntem noi treji față de lucrarea care se desfășoară în Sanctuarul ceresc sau așteptăm ca o putere constrângătoare să vină asupra bisericii înainte de a ne trezi? Nădăjduim să vedem întreaga biserică înviorată? Timpul acela nu va veni niciodată.

> “There are persons in the church who are not converted, and who will not unite in earnest, prevailing prayer. We must enter upon the work individually. We must pray more, and talk less. Iniquity abounds, and the people must be taught not to be satisfied with a form of godliness without the spirit and power. If we are intent upon searching our own hearts, putting away our sins, and correcting our evil tendencies, our souls will not be lifted up unto vanity; we shall be distrustful of ourselves, having an abiding sense that our sufficiency is of God.” Selected Messages, book 1, 121, 122.

> „Postoje osobe u crkvi koje nisu obraćene i koje se neće ujediniti u usrdnoj, djelotvornoj molitvi. Moramo pristupiti djelu pojedinačno. Moramo se više moliti, a manje govoriti. Bezakonje se umnožava, i narod se mora poučiti da ne bude zadovoljan oblikom pobožnosti bez duha i sile. Ako smo usmjereni na istraživanje vlastitih srca, na odbacivanje svojih grijeha i na ispravljanje svojih zlih sklonosti, naše se duše neće uzdizati k taštini; bit ćemo nepovjerljivi prema sebi, s trajnim osjećajem da je naša dostatnost od Boga.” Selected Messages, knjiga 1, 121, 122.

Based upon faith in the diet that Daniel had chosen to eat, he was then brought into a visual testing process that required him to use the methodology that was represented by his diet, to first promise that his God would identify and explain the dream, and thereafter accomplish the presentation of that dream to the king. He possessed the correct diet, or the correct methodology, and then he was to visually manifest his faith by presenting the message of Nebuchadnezzar’s image dream that was in absolute “darkness.” His next action, was his visual manifestation of faith, for he then exercised the divine formula for God’s people when they find themselves in darkness.

Pe temeiul credinței în regimul alimentar pe care Daniel alesese să-l urmeze, el a fost apoi adus într-un proces de punere la încercare pe plan vizibil, care îi cerea să folosească metodologia reprezentată de regimul său alimentar, mai întâi făgăduind că Dumnezeul său avea să descopere și să explice visul, iar după aceea să aducă acel vis înaintea împăratului. El deținea regimul alimentar corect, sau metodologia corectă, iar apoi trebuia să-și manifeste în mod vizibil credința prin prezentarea soliei visului lui Nebucadnețar despre chip, care se afla într-un „întuneric” absolut. Următoarea sa acțiune a fost manifestarea vizibilă a credinței sale, căci atunci el a pus în aplicare formula divină pentru poporul lui Dumnezeu atunci când se găsește în întuneric.

> “The darkness of the evil one encloses those who neglect to pray. The whispered temptations of the enemy entice them to sin; and it is all because they do not make use of the privileges that God has given them in the divine appointment of prayer. Why should the sons and daughters of God be reluctant to pray, when prayer is the key in the hand of faith to unlock heaven’s storehouse, where are treasured the boundless resources of Omnipotence? Without unceasing prayer and diligent watching we are in danger of growing careless and of deviating from the right path. The adversary seeks continually to obstruct the way to the mercy seat, that we may not by earnest supplication and faith obtain grace and power to resist temptation.” Steps to Christ, 94.

> „Întunericul celui rău îi învăluie pe cei care neglijează să se roage. Ispitele șoptite ale vrăjmașului îi ademenesc la păcat; și toate acestea se întâmplă pentru că nu se folosesc de privilegiile pe care Dumnezeu li le-a dat prin rânduiala divină a rugăciunii. De ce ar fi fiii și fiicele lui Dumnezeu reticenți să se roage, când rugăciunea este cheia din mâna credinței pentru a descuia vistieria cerului, unde sunt păstrate resursele nemărginite ale Atotputerniciei? Fără rugăciune neîncetată și veghe stăruitoare, suntem în primejdie să devenim nepăsători și să ne abatem de la calea cea dreaptă. Potrivnicul caută necontenit să împiedice drumul către tronul harului, pentru ca noi să nu dobândim, prin cerere stăruitoare și credință, harul și puterea de a rezista ispitei.” Calea către Hristos, 94.

With the darkness of the content of Nebuchadnezzar’s dream of the night, Daniel pressed together with his three companions and prayed.

Cu întunericul conținutului visului de noapte al lui Nebucadnețar apăsând asupra lor, Daniel s-a strâns împreună cu cei trei însoțitori ai săi și s-a rugat.

> Then Daniel went to his house, and made the thing known to Hananiah, Mishael, and Azariah, his companions: That they would desire mercies of the God of heaven concerning this secret; that Daniel and his fellows should not perish with the rest of the wise men of Babylon. Then was the secret revealed unto Daniel in a night vision. Then Daniel blessed the God of heaven. Daniel answered and said, Blessed be the name of God for ever and ever: for wisdom and might are his: And he changeth the times and the seasons: he removeth kings, and setteth up kings: he giveth wisdom unto the wise, and knowledge to them that know understanding: He revealeth the deep and secret things: he knoweth what is in the darkness, and the light dwelleth with him. I thank thee, and praise thee, O thou God of my fathers, who hast given me wisdom and might, and hast made known unto me now what we desired of thee: for thou hast now made known unto us the king’s matter. Daniel 2:17–23.

> Atunci Daniel s-a dus în casa lui și a făcut cunoscut lucrul acesta lui Hanania, Mișael și Azaria, tovarășii săi, ca să ceară îndurări de la Dumnezeul cerului cu privire la taina aceasta, pentru ca Daniel și însoțitorii lui să nu piară împreună cu ceilalți înțelepți ai Babilonului. Atunci taina i-a fost descoperită lui Daniel într-o vedenie de noapte. Atunci Daniel L-a binecuvântat pe Dumnezeul cerului. Daniel a răspuns și a zis: Binecuvântat să fie Numele lui Dumnezeu în vecii vecilor, căci a Lui sunt înțelepciunea și puterea. El schimbă vremurile și timpurile; El înlătură împărați și ridică împărați; El dă înțelepciune celor înțelepți și cunoștință celor ce au pricepere. El descoperă lucrurile adânci și ascunse; El știe ce este în întuneric, și cu El locuiește lumina. Pe Tine Te mulțumesc și Te laud, Dumnezeul părinților mei, care mi-ai dat înțelepciune și putere și mi-ai făcut cunoscut acum ceea ce Ți-am cerut; căci acum ne-ai făcut cunoscut lucrul împăratului. Daniel 2:17–23.

Daniel was then rewarded by Him that “knoweth what is in the darkness.” The movement for Sunday legislation is going on in darkness, and those who have made a profession of consuming the divine diet are required to recognize the formation of the image of the beast that prepares the religious and political platform for enforcing the mark of papal authority.

Atunci Daniel a fost răsplătit de Acela care „ştie ce este în întuneric”. Mişcarea pentru legislaţia duminicală înaintează în întuneric, iar celor care au făcut mărturisirea că se hrănesc cu dieta divină li se cere să recunoască formarea chipului fiarei, care pregăteşte platforma religioasă şi politică pentru impunerea semnului autorităţii papale.

Daniel chapter two is identifying not simply the history of the second angel in Millerite history, but more directly he is illustrating the history of the second angel in the movement of the third angel. In the testing of Nebuchadnezzar’s image dream, the test of the image of the beast is represented. The prophetic steps of God’s people awakening to the life and death circumstances of the approaching Sunday law is being very specifically identified in the books of Daniel and Revelation.

အခန်း ၂ ၌ ဒံယေလသည် Millerite သမိုင်းအတွင်းရှိ ဒုတိယကောင်းကင်တမန်၏ သမိုင်းကိုသာ မဖော်ပြဘဲ၊ ထိုထက် ပို၍ တိုက်ရိုက်အားဖြင့် တတိယကောင်းကင်တမန်၏ လှုပ်ရှားမှုအတွင်းရှိ ဒုတိယကောင်းကင်တမန်၏ သမိုင်းကို ပုံဖော်ပြသနေသည်။ နေဗုခဒ်နေဇာ၏ ရုပ်တုအိပ်မက်ကို စမ်းသပ်ခြင်း၌ သားရဲ၏ရုပ်တုပတ်သက်သော စမ်းသပ်မှုကို ကိုယ်စားပြုဖော်ပြထားသည်။ တနင်္ဂနွေနေ့ဥပဒေ နီးကပ်လာခြင်းနှင့်စပ်လျဉ်းသော အသက်နှင့်သေခြင်းဆိုင်ရာ အခြေအနေများသို့ ဘုရားသခင်၏လူမျိုးသည် နိုးကြားလာသည့် ပရောဖက်ပြုဆိုင်ရာ အဆင့်များကို ဒံယေလနှင့် ဗျာဒိတ်ကျမ်းတို့တွင် အလွန်တိကျစွာ သတ်မှတ်ဖော်ပြထားသည်။

Daniel, represents the messenger of the history where the life-or-death message of the image dream goes forth. He stands upon the diet he has come to understand, and by faith states that God can make known the vision, but he requests time. The time is the tarrying time. At the conclusion of the tarrying time, he is given knowledge of what was in Nebuchadnezzar’s dark dream, but not simply that. He not only receives understanding of the image dream, which typifies the image of the beast and its associated test, but he is also praising God at the end of the tarrying time for God “giveth wisdom unto the wise, and knowledge to them that know understanding: He revealeth the deep and secret things: he knoweth what is in the darkness, and the light dwelleth with him.”

Daniel, reprezintă mesagerul istoriei în care este vestit mesajul de viață și de moarte al visului despre chip. El stă neclintit pe temelia regimului alimentar pe care a ajuns să-l înțeleagă și, prin credință, afirmă că Dumnezeu poate face cunoscută vedenia, dar cere timp. Timpul este vremea de zăbovire. La încheierea vremii de zăbovire, îi este dată cunoștința a ceea ce se afla în visul întunecat al lui Nebucadnețar, dar nu numai atât. El nu primește doar înțelegerea visului despre chip, care prefigurează chipul fiarei și încercarea legată de acesta, ci, la sfârșitul vremii de zăbovire, Îl și laudă pe Dumnezeu pentru că Dumnezeu „dă înțelepciune înțelepților și pricepere celor ce au înțelegere; El descoperă lucrurile adânci și ascunse; El știe ce este în întuneric și lumina locuiește cu El.”

Daniel is here placing his praise in the context that there has been an “increase of knowledge”, for he who identifies in chapter twelve that the “wise” will understand the “increase of knowledge”, and is also praising God that He had given “wisdom” and “knowledge” to “the wise.” He is directly referencing the wise virgins, and connecting his time with the tarrying time. He is placing the illustration found in chapter two directly into the perfect fulfillment of the tarrying time of Matthew twenty-five in the movement of the third angel. More significantly is the fact that the book of Revelation identifies that just before the close of probation, John was told to seal not the sayings of the prophecies of the books of Daniel and Revelation, for they are the same book.

Daniel aici își așază lauda în contextul faptului că a avut loc o „creștere a cunoștinței”, căci el, cel care identifică în capitolul doisprezece că „cei înțelepți” vor înțelege „creșterea cunoștinței”, Îl laudă totodată pe Dumnezeu pentru că El le-a dat „înțelepciune” și „cunoștință” „celor înțelepți”. El face trimitere directă la fecioarele înțelepte și își leagă timpul său de timpul întârzierii. El așază ilustrația găsită în capitolul doi direct în împlinirea desăvârșită a timpului întârzierii din Matei douăzeci și cinci, în mișcarea celui de-al treilea înger. Și mai semnificativ este faptul că Apocalipsa identifică faptul că, chiar înainte de încheierea timpului de probă, lui Ioan i s-a spus să nu pecetluiască cuvintele profețiilor cărților lui Daniel și Apocalipsei, căci ele sunt aceeași carte.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> Și mi-a zis: „Să nu pecetluiești cuvintele prorociei din cartea aceasta, căci vremea este aproape. Cine este nedrept să fie nedrept și mai departe; cine este întinat să se întineze și mai departe; cine este drept să trăiască și mai departe în dreptate; și cine este sfânt să se sfințească și mai departe.” Apocalipsa 22:10, 11.

The time when the prophecies of Daniel and Revelation are to be unsealed is in the tarrying time of the parable of the ten virgins, and that time is represented by Daniel’s request for time. His request for time was followed by prayer, which must take place in advance of the resurrection of the dead dry bones. In the time period that the increase of knowledge and the understanding of the dream image that is cloaked in darkness was revealed, God did something else for Daniel. “He revealeth the deep and secret things.” The secret thing of the history of the Midnight Cry is the prophecy in Revelation that is unsealed just before probation closes. That “deep and secret” thing is “truth.”

Timpul în care profețiile lui Daniel și ale Apocalipsei urmează să fie desigilate este în vremea întârzierii din parabola celor zece fecioare, iar acel timp este reprezentat prin cererea lui Daniel pentru timp. Cererea lui pentru timp a fost urmată de rugăciune, care trebuie să aibă loc înainte de învierea oaselor uscate ale morților. În perioada de timp în care a fost descoperită sporirea cunoștinței și înțelegerea chipului din vis, învăluit în întuneric, Dumnezeu a mai făcut ceva pentru Daniel. „El descoperă lucrurile adânci și ascunse.” Lucrul ascuns din istoria Strigătului de la Miezul Nopții este profeția din Apocalipsa care este desigilată chiar înainte de încheierea timpului de probă. Acel lucru „adânc și ascuns” este „adevărul”.

Truth becomes the prophetic key that is opened to the messenger represented by Daniel that allows the hidden history of the “seven thunders” to be recognized. The hidden history is the history of three waymarks. The first is a disappointment and the last is a disappointment as illustrated in Millerite history. The Hebrew word that is translated as “truth” was created by the “Wonderful Linguist”, through the combination of the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet. Jesus is the first and last, and He is the “truth.” The structure of the word that was created by the “Wonderful Linguist” identifies the three prophetic waymarks that are the hidden history of the “seven thunders,” that were to be sealed until Daniel asked for “time” and went to prayer.

Verul devine cheia profetică deschisă mesagerului reprezentat de Daniel, care face posibilă recunoașterea istoriei ascunse a „celor șapte tunete”. Istoria ascunsă este istoria a trei repere. Primul este o dezamăgire, iar ultimul este o dezamăgire, după cum este ilustrat în istoria millerită. Cuvântul ebraic tradus prin „adevăr” a fost alcătuit de „Lingvistul Minunat” prin combinarea primei, celei de-a treisprezecea și ultimei litere a alfabetului ebraic. Isus este Cel dintâi și Cel de pe urmă și El este „adevărul”. Structura cuvântului alcătuit de „Lingvistul Minunat” identifică cele trei repere profetice care constituie istoria ascunsă a „celor șapte tunete”, care urmau să fie pecetluite până când Daniel a cerut „timp” și a mers la rugăciune.

The disappointment of July 18, 2020, was the first waymark, and it illustrates the disappointment associated with the last of three waymarks, which is the Sunday law. The middle letter, the thirteenth letter is a symbol of rebellion, and it is a symbol of the middle waymark of the hidden history of the seven thunders. The rebellion is represented by the foolish virgins at the Midnight Cry, for the Midnight Cry is the middle waymark of the three-step history of July 18, 2020, the Midnight Cry and the soon-coming Sunday law. As soon as it is midnight, time moves into the thirteenth hour, where the visible manifestation of the foolish virgins is demonstrated by their recognition that they do not have the golden oil.

ការខកចិត្តនៅថ្ងៃទី 18 ខែកក្កដា ឆ្នាំ 2020 គឺជាសញ្ញាសម្គាល់ដំបូង ហើយវាបង្ហាញអំពីការខកចិត្តដែលភ្ជាប់ជាមួយសញ្ញាសម្គាល់ចុងក្រោយនៃសញ្ញាសម្គាល់បី គឺច្បាប់ថ្ងៃអាទិត្យ។ អក្សរកណ្ដាល គឺអក្សរទីដប់បី ជានិមិត្តសញ្ញានៃការបះបោរ ហើយក៏ជានិមិត្តសញ្ញានៃសញ្ញាសម្គាល់កណ្ដាលនៃប្រវត្តិសាស្ត្រលាក់កំបាំងនៃផ្គរលាន់ទាំងប្រាំពីរផងដែរ។ ការបះបោរនោះត្រូវបានតំណាងដោយព្រហ្មចារីល្ងង់នៅពេលសម្រែកអធ្រាត្រ ពីព្រោះសម្រែកអធ្រាត្រ គឺជាសញ្ញាសម្គាល់កណ្ដាលនៃប្រវត្តិសាស្ត្របីជំហានរបស់ថ្ងៃទី 18 ខែកក្កដា ឆ្នាំ 2020 សម្រែកអធ្រាត្រ និងច្បាប់ថ្ងៃអាទិត្យដែលនឹងមកដល់ឆាប់ៗនេះ។ ភ្លាមៗនៅពេលដែលដល់អធ្រាត្រ ពេលវេលាចូលទៅក្នុងម៉ោងទីដប់បី ដែលនៅទីនោះការបង្ហាញឲ្យឃើញជាក់ស្តែងនៃព្រហ្មចារីល្ងង់ ត្រូវបានសម្ដែងចេញតាមរយៈការទទួលស្គាល់របស់ពួកគេថា ពួកគេគ្មានប្រេងមាសនោះទេ។

In the symbolic “wilderness” of the “three and a half days” of Revelation chapter eleven, God’s people are represented as being in the symbolic history of the curse of “seven times.” At the end of that period, they are to recognize that they have been scattered, that they have sinned, that their fathers have sinned, that they have been walking contrary to God and that God has been walking contrary to them. That recognition is to lead them to pray the Leviticus twenty-six prayer. That recognition that they must pray the prayer of Leviticus’s twenty-six prayer aligns prophetically with Daniel’s prayer of Daniel chapter two, and it is illustrated by Daniel’s prayer in chapter nine. The reason that Daniel prayed the Leviticus twenty-six prayer in chapter nine was based upon his recognition that he was at the end of the seventy years of Jeremiah’s prophecy of the captivity of God’s people.

În „pustia” simbolică a „celor trei zile și jumătate” din capitolul unsprezece al Apocalipsei, poporul lui Dumnezeu este reprezentat ca aflându-se în istoria simbolică a blestemului de „șapte ori”. La sfârșitul acelei perioade, ei trebuie să recunoască faptul că au fost risipiți, că au păcătuit, că părinții lor au păcătuit, că au umblat împotriva lui Dumnezeu și că Dumnezeu a umblat împotriva lor. Acea recunoaștere trebuie să-i conducă să se roage rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase. Acea recunoaștere că trebuie să rostească rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase se aliniază profetic cu rugăciunea lui Daniel din capitolul doi al cărții lui Daniel și este ilustrată prin rugăciunea lui Daniel din capitolul nouă. Motivul pentru care Daniel a rostit în capitolul nouă rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase s-a întemeiat pe recunoașterea faptului că se afla la sfârșitul celor șaptezeci de ani ai profeției lui Ieremia despre captivitatea poporului lui Dumnezeu.

Those same seventy years represent the history of the sealing of God’s people. Those seventy years represent the cleansing of Malachi chapter three and Christ’s two temple cleansings. They represent the history of the test of the image of the beast. That history began on September 11, 2001, and ends at the soon-coming Sunday law. At the end of that symbolic seventy-year period, Daniel seeks a “tarrying time” so he can pray. His prayer was answered when the final secret of prophecy was revealed unto him. That revelation came while God’s true Protestant people were still in the “wilderness” scattering time after July 18, 2020. At that time the “truth” was revealed to the “voice crying in the wilderness”.

Aceiași șaptezeci de ani reprezintă istoria sigilării poporului lui Dumnezeu. Acei șaptezeci de ani reprezintă curățirea din capitolul trei al lui Maleahi și cele două curățiri ale templului făcute de Hristos. Ei reprezintă istoria testului icoanei fiarei. Acea istorie a început la 11 septembrie 2001 și se încheie la legea duminicală care va veni în curând. La sfârșitul acelei perioade simbolice de șaptezeci de ani, Daniel caută un „timp de zăbovire” pentru a se putea ruga. Rugăciunea lui a primit răspuns atunci când taina finală a profeției i-a fost descoperită. Acea descoperire a venit în timp ce adevăratul popor protestant al lui Dumnezeu se afla încă în timpul de împrăștiere din „pustie”, după 18 iulie 2020. În acel timp, „adevărul” a fost descoperit „glasului celui ce strigă în pustie”.

We will continue Daniel chapter two in the next article.

Vom continua capitolul doi din Daniel în articolul următor.

> And the anger of the Lord was kindled against this land, to bring upon it all the curses that are written in this book: And the Lord rooted them out of their land in anger, and in wrath, and in great indignation, and cast them into another land, as it is this day. The secret things belong unto the Lord our God: but those things which are revealed belong unto us and to our children forever, that we may do all the words of this law. Deuteronomy 29:27–29.

> Și mânia Domnului s-a aprins împotriva acestei țări, ca să aducă asupra ei toate blestemele care sunt scrise în cartea aceasta. Și Domnul i-a dezrădăcinat din țara lor cu mânie, cu urgie și cu mare indignare și i-a aruncat într-o altă țară, cum se vede în ziua de astăzi. Lucrurile ascunse sunt ale Domnului Dumnezeului nostru; dar lucrurile descoperite sunt ale noastre și ale copiilor noștri pentru totdeauna, ca să împlinim toate cuvintele acestei legi. Deuteronomul 29:27–29.

Back to Articles