Article

# The Book of Daniel - Number Forty-Nine

Cartea lui Daniel – Numărul Patruzeci și Nouă

Unveiling Truths: The Midnight Cry, Islam’s Role, and the Final Testing Process in the Last Days

Dezvăluirea adevărurilor: Strigătul de la miezul nopții, rolul Islamului și procesul final de punere la încercare în zilele din urmă

Author

Jeff Pippenger

Published

January 13, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The increase of knowledge that was produced when the vision of the Ulai River was unsealed in 1798, produced a testing process that reached its climax in the movement of the Midnight Cry in 1844. The Midnight Cry of the last days, that is now being unsealed, has been represented by that history, and includes the very same testing truths of that history, for the Midnight Cry message that is now being unsealed is a restoration of Miller’s jewels.

Creșterea cunoștinței care a fost produsă atunci când viziunea râului Ulai a fost desigilată în 1798 a produs un proces de punere la probă care a atins punctul culminant în mișcarea Strigătului de la Miezul Nopții din 1844. Strigătul de la Miezul Nopții al ultimelor zile, care este acum desigilat, a fost prefigurat de acea istorie și include exact aceleași adevăruri de probă ale acelei istorii, căci solia Strigătului de la Miezul Nopții, care este acum desigilată, este o restaurare a nestematelor lui Miller.

> “The truths that we received in 1841, ‘42, ‘43, and ‘44 are now to be studied and proclaimed. The messages of the first, second, and third angels will in the future be proclaimed with a loud voice. They will be given with earnest determination and in the power of the Spirit.” Manuscript Releases, volume 15, 371.

> „Adevărurile pe care le-am primit în 1841, ’42, ’43 și ’44 trebuie acum să fie studiate și proclamate. Soliile primului, celui de-al doilea și celui de-al treilea înger vor fi proclamate în viitor cu glas tare. Ele vor fi vestite cu hotărâre stăruitoare și în puterea Duhului.” Manuscript Releases, volumul 15, 371.

The primary theme of the prophetic message of the Midnight Cry of our time is the role of Islam of the third woe. The three woes of Islam are all represented upon the two tables of Habakkuk. The message of the Midnight Cry of the last days, began to be unsealed at the disappointment of July 18, 2020, when the tarrying time of the last days arrived. Just as the Midnight Cry message of Millerite history, the message of the last days is progressively developed until it reaches the point represented by the Exeter camp meeting. At that point the virgins either have the oil, or they don’t.

Tema principal al mesajului profetic al Strigătului de la Miezul Nopții din vremea noastră este rolul islamului celei de-a treia vai. Cele trei vai ale islamului sunt toate reprezentate pe cele două table ale lui Habacuc. Mesajul Strigătului de la Miezul Nopții al zilelor de pe urmă a început să fie desigilat la dezamăgirea din 18 iulie 2020, când a sosit timpul de întârziere al zilelor de pe urmă. Așa cum mesajul Strigătului de la Miezul Nopții din istoria millerită se dezvoltă progresiv, tot astfel mesajul zilelor de pe urmă se dezvoltă progresiv până ajunge la punctul reprezentat de adunarea de tabără de la Exeter. În acel punct, fecioarele fie au untdelemnul, fie nu-l au.

Isaiah’s pronouncement of woe upon the scornful men that rule the people of Jerusalem, identifies that the vision has become to the drunkards of Ephraim as a book that is sealed. In the passage of Isaiah, the work of changing a satanic symbol unto a godly symbol, as has been accomplished in the history of Adventism, is to be esteemed as potter’s clay. That work was establishing the definition of “the daily,” as a symbol of Christ, when it is a symbol of Satan. When Daniel employed the word “tamid” as a symbol of paganism, he chose the word for a symbolic purpose, for the word means “continual”.

Proorocia de vai rostită de Isaia împotriva oamenilor batjocoritori care cârmuiesc poporul Ierusalimului arată că vedenia a ajuns pentru bețivii lui Efraim ca o carte pecetluită. În pasajul din Isaia, lucrarea de a schimba un simbol satanic într-un simbol dumnezeiesc, așa cum s-a realizat în istoria adventismului, trebuie socotită drept lutul olarului. Acea lucrare a constat în stabilirea definiției „jertfei necurmate” ca simbol al lui Hristos, când ea este un simbol al lui Satana. Când Daniel a folosit cuvântul „tamid” ca simbol al păgânismului, el a ales cuvântul cu un scop simbolic, căci cuvântul înseamnă „necurmat”.

There are three powers that lead the world to Armageddon, and the first of those three powers is the dragon (paganism). The dragon began his warfare against God in heaven. The dragon carries on that warfare until the end of the thousand-year millennium, when he is finally destroyed.

Există trei puteri care conduc lumea la Armaghedon, iar cea dintâi dintre aceste trei puteri este balaurul (păgânismul). Balaurul și-a început războiul împotriva lui Dumnezeu în cer. Balaurul continuă acel război până la sfârșitul mileniului de o mie de ani, când este în cele din urmă nimicit.

> And when the thousand years are expired, Satan shall be loosed out of his prison, And shall go out to deceive the nations which are in the four quarters of the earth, Gog and Magog, to gather them together to battle: the number of whom is as the sand of the sea. And they went up on the breadth of the earth, and compassed the camp of the saints about, and the beloved city: and fire came down from God out of heaven, and devoured them. And the devil that deceived them was cast into the lake of fire and brimstone, where the beast and the false prophet are, and shall be tormented day and night for ever and ever. Revelation 20:7–10.

> Iar când se vor împlini cei o mie de ani, Satana va fi dezlegat din temnița lui și va ieși ca să înșele neamurile care sunt în cele patru colțuri ale pământului, pe Gog și Magog, ca să-i adune pentru război; numărul lor este ca nisipul mării. Și ei s-au suit pe întinderea pământului și au înconjurat tabăra sfinților și cetatea preaiubită; iar din cer s-a coborât foc de la Dumnezeu și i-a mistuit. Iar diavolul, care-i înșela, a fost aruncat în iazul de foc și pucioasă, unde sunt fiara și prorocul mincinos, și vor fi munciți zi și noapte în vecii vecilor. Apocalipsa 20:7–10.

The beast (the papacy) that is the second of the three powers that leads the world to Armageddon, and the false prophet (the United States) the third of those three powers, both arrived in history after the history of the cross, and both are destroyed at the Second Coming of Christ.

Fiara (papalitatea), care este a doua dintre cele trei puteri ce conduc lumea spre Armaghedon, și profetul mincinos (Statele Unite), a treia dintre aceste trei puteri, au apărut amândouă în istorie după istoria crucii, și amândouă sunt nimicite la a Doua Venire a lui Hristos.

> And the beast was taken, and with him the false prophet that wrought miracles before him, with which he deceived them that had received the mark of the beast, and them that worshipped his image. These both were cast alive into a lake of fire burning with brimstone. Revelation 19:20.

> Și fiara a fost prinsă, și împreună cu ea prorocul mincinos, care făcuse înaintea ei semne miraculoase, prin care i-a înșelat pe cei ce primiseră semnul fiarei și pe cei ce se închinau icoanei ei. Amândoi au fost aruncați de vii în iazul de foc care arde cu pucioasă. Apocalipsa 19:20.

When Daniel chose the Hebrew word “continual” as a symbol of paganism (Satan), he chose a word that identified that it is Satan that has continually fought against God. The other two powers are only active in their warfare against God for specified periods of time. Daniel’s choice of the word “tamid” (continual) was purposeful, and accurate.

Atunci când Daniel a ales cuvântul ebraic „continuu” ca simbol al păgânismului (Satana), el a ales un cuvânt care arăta că Satana este acela care a luptat necontenit împotriva lui Dumnezeu. Celelalte două puteri sunt active în războiul lor împotriva lui Dumnezeu numai pentru perioade de timp specificate. Alegerea de către Daniel a cuvântului „tamid” (continuu) a fost intenționată și exactă.

As Isaiah’s narrative of woe upon those who the Lord poured out the spirit of deep sleep, and closed their eyes, continues on from chapter twenty-eight into chapter thirty, he records:

Pe măsură ce narațiunea lui Isaia despre vaiul rostit asupra acelora peste care Domnul a turnat duhul somnului adânc și le-a închis ochii continuă din capitolul douăzeci și opt până în capitolul treizeci, el consemnează:

> Now go, write it before them in a table, and note it in a book, that it may be for the time to come forever and ever: That this is a rebellious people, lying children, children that will not hear the law of the Lord: Which say to the seers, See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits: Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us. Wherefore thus saith the Holy One of Israel, Because ye despise this word, and trust in oppression and perverseness, and stay thereon: Therefore this iniquity shall be to you as a breach ready to fall, swelling out in a high wall, whose breaking cometh suddenly at an instant. And he shall break it as the breaking of the potters’ vessel that is broken in pieces; he shall not spare: so that there shall not be found in the bursting of it a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit. For thus saith the Lord God, the Holy One of Israel; In returning and rest shall ye be saved; in quietness and in confidence shall be your strength: and ye would not. Isaiah 30:8–15.

> ਗਹੁਂ ਜਾ, ਇਸ ਨੂੰ ਉਨ੍ਹਾਂ ਦੇ ਸਾਹਮਣੇ ਇੱਕ ਤਖਤੀ ਉੱਤੇ ਲਿਖ, ਅਤੇ ਇਸ ਨੂੰ ਇੱਕ ਪੁਸਤਕ ਵਿੱਚ ਦਰਜ ਕਰ, ਤਾਂ ਜੋ ਆਉਣ ਵਾਲੇ ਸਮੇਂ ਲਈ ਇਹ ਸਦਾ ਲਈ ਰਹੇ: ਕਿਉਂਕਿ ਇਹ ਇੱਕ ਬਾਗੀ ਲੋਕ ਹਨ, ਝੂਠੇ ਬੱਚੇ, ਅਜੇਹੇ ਬੱਚੇ ਜੋ ਯਹੋਵਾਹ ਦੀ ਬਿਵਸਥਾ ਨੂੰ ਸੁਣਨਾ ਨਹੀਂ ਚਾਹੁੰਦੇ; ਜੋ ਦਰਸ਼ਨੀਆਂ ਨੂੰ ਕਹਿੰਦੇ ਹਨ, “ਦਰਸ਼ਨ ਨਾ ਕਰੋ”; ਅਤੇ ਭਵਿੱਖਬਾਣੀ ਕਰਨ ਵਾਲਿਆਂ ਨੂੰ, “ਸਾਡੇ ਲਈ ਸਹੀ ਗੱਲਾਂ ਦੀ ਭਵਿੱਖਬਾਣੀ ਨਾ ਕਰੋ, ਸਾਨੂੰ ਮਿੱਠੀਆਂ ਗੱਲਾਂ ਸੁਣਾਓ, ਛਲ ਦੀਆਂ ਭਵਿੱਖਬਾਣੀਆਂ ਕਰੋ; ਰਾਹ ਤੋਂ ਹਟ ਜਾਓ, ਪੰਥ ਤੋਂ ਇਕ ਪਾਸੇ ਹੋ ਜਾਓ, ਇਸਰਾਏਲ ਦੇ ਪਵਿੱਤਰ ਨੂੰ ਸਾਡੇ ਸਾਹਮਣੇ ਤੋਂ ਹਟਾ ਦਿਓ।” ਇਸ ਲਈ ਇਸਰਾਏਲ ਦਾ ਪਵਿੱਤਰ ਇਸ ਤਰ੍ਹਾਂ ਆਖਦਾ ਹੈ, “ਕਿਉਂਕਿ ਤੁਸੀਂ ਇਸ ਬਚਨ ਨੂੰ ਤੱਛ ਜਾਣਦੇ ਹੋ, ਅਤੇ ਜ਼ੁਲਮ ਅਤੇ ਕੁਰਾਹੇਪਣ ਉੱਤੇ ਭਰੋਸਾ ਰੱਖਦੇ ਹੋ, ਅਤੇ ਉਸੇ ਉੱਤੇ ਨਿਰਭਰ ਰਹਿੰਦੇ ਹੋ; ਇਸ ਕਾਰਨ ਇਹ ਅਪਰਾਧ ਤੁਹਾਡੇ ਲਈ ਉਸ ਦਰਾਰ ਵਰਗਾ ਹੋਵੇਗਾ ਜੋ ਡਿੱਗਣ ਨੂੰ ਤਿਆਰ ਹੋਵੇ, ਜੋ ਇੱਕ ਉੱਚੀ ਭਿੱਟ ਵਿੱਚ ਉਭਰ ਆਈ ਹੋਵੇ, ਜਿਸ ਦਾ ਟੁੱਟਣਾ ਅਚਾਨਕ, ਇਕ ਪਲ ਵਿੱਚ ਆ ਪਹੁੰਚੇ। ਅਤੇ ਉਹ ਇਸ ਨੂੰ ਕੁੰਭਾਰ ਦੇ ਭਾਂਡੇ ਦੇ ਟੁੱਟਣ ਵਾਂਗ ਟੁਕੜੇ-ਟੁਕੜੇ ਕਰ ਦੇਵੇਗਾ; ਉਹ ਰਹਿਮ ਨਹੀਂ ਕਰੇਗਾ; ਇਸ ਤਰ੍ਹਾਂ ਕਿ ਉਸ ਦੇ ਚਕਨਾਚੂਰ ਹੋਣ ਵਿੱਚੋਂ ਇੱਕ ਵੀ ਠੀਕਰਾ ਨਾ ਮਿਲੇ ਜੋ ਅੰਗੀਠੀ ਵਿੱਚੋਂ ਅੱਗ ਚੁੱਕਣ ਲਈ, ਜਾਂ ਖੱਡ ਵਿੱਚੋਂ ਪਾਣੀ ਕੱਢਣ ਲਈ ਕੰਮ ਆ ਸਕੇ।” ਕਿਉਂਕਿ ਪ੍ਰਭੂ ਯਹੋਵਾਹ, ਇਸਰਾਏਲ ਦਾ ਪਵਿੱਤਰ, ਇਸ ਤਰ੍ਹਾਂ ਆਖਦਾ ਹੈ: “ਮੁੜ ਆਉਣ ਅਤੇ ਵਿਸ਼ਰਾਮ ਵਿੱਚ ਤੁਹਾਡੀ ਮੁਕਤੀ ਹੋਵੇਗੀ; ਸ਼ਾਂਤੀ ਅਤੇ ਭਰੋਸੇ ਵਿੱਚ ਤੁਹਾਡੀ ਤਾਕਤ ਹੋਵੇਗੀ”; ਪਰ ਤੁਸੀਂ ਨਹੀਂ ਮੰਨਿਆ। ਯਸਾਯਾਹ 30:8–15।

The “table” that is written, is the tables of Habakkuk chapter two, that were designed so that those that read them could “run” and spread the message. The “book” which made “note” of the “table” is Habakkuk. The “table” from the “book” of Habakkuk, represents a testing process which manifests “a rebellious people, lying children, children that will not hear the law of the Lord.” The “rebellious people” that refuse to “hear,” are those in Jeremiah that refuse to hear the sound of the watchman’s trumpet.

“Tabelul” despre care este scris sunt tablele din capitolul doi al lui Habacuc, care au fost rânduite astfel încât cei ce le citesc să poată „alerga” și răspândi mesajul. „Cartea” care a făcut „mențiune” despre „tabel” este Habacuc. „Tabelul” din „cartea” lui Habacuc reprezintă un proces de încercare care dă pe față „un popor răzvrătit, copii mincinoși, copii care nu vor să asculte legea Domnului”. „Poporul răzvrătit” care refuză să „asculte” sunt aceia din Ieremia care refuză să audă sunetul trâmbiței străjerului.

> Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:17.

> De asemenea, am pus străjeri peste voi, zicând: „Luați aminte la sunetul trâmbiței.” Dar ei au zis: „Nu vom lua aminte.” Ieremia 6:17.

The rebellious are those in Isaiah’s history and also in the history of Christ who would not hear.

Cei răzvrătiți sunt aceia din istoria lui Isaia și, de asemenea, din istoria lui Hristos, care n-au vrut să asculte.

> And he said, Go, and tell this people, Hear ye indeed, but understand not; and see ye indeed, but perceive not. Make the heart of this people fat, and make their ears heavy, and shut their eyes; lest they see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed. Isaiah 6:9, 10.

> Și El a zis: „Du-te și spune poporului acestuia: «Veți auzi într-adevăr, dar nu veți înțelege; și veți vedea într-adevăr, dar nu veți pricepe.» Îngroașă inima poporului acestuia, fă-i urechile grele și închide-i ochii, ca nu cumva să vadă cu ochii lui și să audă cu urechile lui și să înțeleagă cu inima lui și să se întoarcă și să fie vindecat.” Isaia 6:9, 10.

Isaiah’s deaf rebels can “hear,” but they don’t “hear,” and their refusal to “hear” identifies that they “understand not.” It is Daniel’s wicked, who are also Matthew’s foolish virgins, who do not understand the increase of knowledge represented on the “table” that is noted in the “book” of Habakkuk. If Isaiah’s deaf rebels would hear, they could be converted and healed, but their heart is fat, so they cannot understand the message of the Midnight Cry. Jesus provided a second witness of the deaf rebels.

Răzvrătiții surzi ai lui Isaia pot „auzi”, dar nu „aud”, iar refuzul lor de a „auzi” dovedește că „nu înțeleg”. Ei sunt cei răi din Daniel, care sunt de asemenea fecioarele neînțelepte din Matei, care nu înțeleg sporirea cunoștinței reprezentată pe „tablă”, care este menționată în „cartea” lui Habacuc. Dacă răzvrătiții surzi ai lui Isaia ar auzi, ei ar putea fi întorși și vindecați, dar inima lor este îngrășată, astfel încât nu pot înțelege solia Strigătului de la Miezul Nopții. Isus a oferit o a doua mărturie despre răzvrătiții surzi.

> And the disciples came, and said unto him, Why speakest thou unto them in parables? He answered and said unto them, Because it is given unto you to know the mysteries of the kingdom of heaven, but to them it is not given. For whosoever hath, to him shall be given, and he shall have more abundance: but whosoever hath not, from him shall be taken away even that he hath. Therefore speak I to them in parables: because they seeing see not; and hearing they hear not, neither do they understand. And in them is fulfilled the prophecy of Esaias, which saith, By hearing ye shall hear, and shall not understand; and seeing ye shall see, and shall not perceive: For this people’s heart is waxed gross, and their ears are dull of hearing, and their eyes they have closed; lest at any time they should see with their eyes and hear with their ears, and should understand with their heart, and should be converted, and I should heal them. But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them. Matthew 13:10–17.

> Iar ucenicii au venit și I-au zis: „De ce le vorbești în pilde?” El, răspunzând, le-a zis: „Pentru că vouă v-a fost dat să cunoașteți tainele Împărăției cerurilor, dar lor nu le-a fost dat. Căci celui ce are i se va da și va avea din belșug; dar de la cel ce nu are se va lua chiar și ceea ce are. De aceea le vorbesc în pilde: pentru că, văzând, nu văd; și, auzind, nu aud, nici nu înțeleg. Și în ei se împlinește prorocia lui Isaia, care zice: «Auzind, veți auzi și nu veți înțelege; și, văzând, veți vedea și nu veți pricepe. Căci inima acestui popor s-a împietrit, și urechile lor au ajuns grele de auzit, iar ochii și i-au închis, ca nu cumva să vadă cu ochii și să audă cu urechile și să înțeleagă cu inima și să se întoarcă, și Eu să-i vindec.» Dar ferice de ochii voștri, pentru că văd; și de urechile voastre, pentru că aud. Căci adevărat vă spun că mulți proroci și oameni drepți au dorit să vadă cele pe care le vedeți voi și nu le-au văzut; și să audă cele pe care le auziți voi și nu le-au auzit.” Matei 13:10–17.

The wise understand the mystery of the parables, which is truth that is represented line upon line. The wise are blessed for they see and hear, and the wise and the blessed are both represented in Daniel chapter twelve. The “wise” are those who understand (with their hearts) the increase of knowledge, represented by the “table” that has been noted in the “book” of Habakkuk, and the “blessed” are those that wait.

Cei înțelepți înțeleg taina pildelor, care este adevărul reprezentat linie peste linie. Cei înțelepți sunt binecuvântați, căci ei văd și aud, iar cei înțelepți și cei binecuvântați sunt deopotrivă reprezentați în capitolul doisprezece din Daniel. „Cei înțelepți” sunt aceia care înțeleg (cu inimile lor) creșterea cunoștinței, reprezentată prin „masa” care a fost menționată în „cartea” lui Habacuc, iar „cei binecuvântați” sunt aceia care așteaptă.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. And from the time that the daily sacrifice shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. Daniel 12:9–13.

> I reče: Idi svojim putem, Danile, jer su ove riječi zatvorene i zapečaćene do vremena svršetka. Mnogi će se očistiti, ubijeliti i biti okušani; a bezbožnici će bezbožno postupati; i nijedan od bezbožnika neće razumjeti, ali će razumni razumjeti. A od vremena kad bude ukinuta svagdašnja žrtva i postavljena gnusoba pustoši, bit će tisuću dvjesto i devedeset dana. Blažen je onaj koji čeka i dosegne tisuću tristo i trideset i pet dana. Daniel 12:9–13.

The Millerites correctly understood that the thirteen hundred and thirty-five days began when paganism (“the daily”), was “taken away” in the year 508. The blessing was promised to those who were waiting in 1843. The word “cometh” in the passage means “touches.” The year 1843 “touched” the year 1844 when it concluded. When the year 1843 concluded, the “tarrying time” of Habakkuk arrived, and a blessing was pronounced upon those who waited as commanded in the “book” that noted the “tables.” The “book” of Habakkuk commanded those to “wait” for the vision.

Milleriții au înțeles corect că cele o mie trei sute treizeci și cinci de zile au început atunci când păgânismul („jertfa necurmată”) a fost „înlăturat”, în anul 508. Binecuvântarea a fost făgăduită celor care așteptau în 1843. Cuvântul „vine” din pasaj înseamnă „atinge”. Anul 1843 „a atins” anul 1844 atunci când s-a încheiat. Când anul 1843 s-a încheiat, a sosit „vremea de întârziere” din Habacuc și a fost rostită o binecuvântare asupra celor care au așteptat, așa cum li se poruncise în „cartea” care menționa „tablele”. „Cartea” lui Habacuc le poruncea acelora să „aștepte” vedenia.

Daniel identifies the history of 1798 (the time of the end), when his book was unsealed, and there was then produced a three-step testing process (purified, and made white, and tried). That process reached its conclusion in the manifestation of the hidden history of the seven thunders. That hidden history is the three waymarks of truth, represented by the first disappointment, the message of the Midnight Cry and the great disappointment. The blessing of arriving at the first disappointment represents a three-step testing process at the end of the history of 1798 through 1844.

Daniel identifică istoria anului 1798 (vremea sfârșitului), când cartea sa a fost desigilată, iar atunci a fost produs un proces de încercare în trei etape (curățiți, și albiți, și încercați). Acest proces și-a atins concluzia în manifestarea istoriei ascunse a celor șapte tunete. Acea istorie ascunsă este alcătuită din cele trei semne de hotar ale adevărului, reprezentate prin prima dezamăgire, solia Strigătului de la Miezul Nopții și marea dezamăgire. Binecuvântarea ajungerii la prima dezamăgire reprezintă un proces de încercare în trei etape la sfârșitul istoriei perioadei 1798–1844.

The history of 1798, through to the great disappointment of 1844, typifies the history of 1989, through to the soon-coming Sunday law. There is a blessing promised for those that wait for the vision that began to tarry at the first disappointment. The “wise” of Daniel twelve, are those who are “blessed,” and who “wait.” The wicked are those who do not “hear” with their hearts, and who do not “see.” The entire experience of the Millerite movement is summarized in Daniel’s four verses, and those verses also represent the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Istoria din 1798 până la marea dezamăgire din 1844 prefigurează istoria din 1989 până la legea duminicală care va veni în curând. Este făgăduită o binecuvântare pentru aceia care așteaptă vedenia care a început să întârzie la prima dezamăgire. „Cei înțelepți” din Daniel 12 sunt aceia care sunt „binecuvântați” și care „așteaptă”. Cei răi sunt aceia care nu „aud” cu inimile lor și care nu „văd”. Întreaga experiență a mișcării millerite este rezumată în cele patru versete ale lui Daniel, iar acele versete reprezintă, de asemenea, istoria sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii.

The sacred history represented in those four verses, is premised upon understanding the increase of knowledge that was represented upon Habakkuk’s tables, and the increase of knowledge Jesus identified as He taught through the methodology of line upon line. He presented parable after parable, in order to explain the mystery of prophecy to “the wise”. “The wicked” in Daniel twelve do not understand, and in 2 Thessalonians, chapter two, their lack of understanding is represented as a hatred of truth, which brings strong delusion. The truth which the wicked do not love in Paul’s letter was “the daily,” and in Daniel’s four verses, the prophetic truth that is specifically identified is “the daily.”

Istoria sacră reprezentată în acele patru versete este întemeiată pe înțelegerea sporirii cunoștinței care a fost reprezentată pe tablele lui Habacuc și pe sporirea cunoștinței pe care Isus a identificat-o atunci când a învățat prin metodologia „linie peste linie”. El a prezentat parabolă după parabolă, pentru a explica taina profeției celor „înțelepți”. „Cei răi” din Daniel doisprezece nu înțeleg, iar în 2 Tesaloniceni, capitolul doi, lipsa lor de înțelegere este reprezentată ca o ură față de adevăr, care aduce o puternică amăgire. Adevărul pe care cei răi nu-l iubesc în epistola lui Pavel era „jertfa necurmată”, iar în cele patru versete din Daniel, adevărul profetic identificat în mod specific este „jertfa necurmată”.

Jesus told the disciples that they were blessed, and in so doing he was contrasting them with those in Isaiah who refused to see and hear, that they might be converted. Those that are blessed in Daniel twelve, are those who wait. The four verses in Daniel chapter twelve, and also the fulfillment of those verses in the history of the Millerites, and also the contrast of Isaiah with a class who refused to hear and see, and also the very same distinction of the two classes by Christ, all point forward to the hidden history of the seven thunders that arrived on July 18, 2020. The final testing process of Millerite history that began at the first disappointment is now being repeated. Some will see, and others will refuse to see.

イエスは弟子たちに、彼らは幸いであると告げられたが、そのことによって、回心することのないように見ることも聞くことも拒んだイザヤ書の者たちと彼らとを対比しておられた。ダニエル書第十二章において幸いとされる者たちは、待ち望む者たちである。ダニエル書第十二章の四つの節、またそれらの節がミラー派の歴史において成就したこと、さらに、聞くことも見ることも拒んだ一つの階級とのイザヤの対比、そしてまた、キリストによる同じ二つの階級の区別は、いずれも、2020年7月18日に到来した七つの雷の隠された歴史を指し示している。最初の失望から始まったミラー派の歴史における最後の試みの過程が、今、繰り返されている。ある者たちは見るであろうし、他の者たちは見ることを拒むであろう。

> “All the messages given from 1840–1844 are to be made forcible now, for there are many people who have lost their bearings. The messages are to go to all the churches.

> „Toate mesajele date din 1840–1844 trebuie făcute puternice acum, căci sunt mulți oameni care și-au pierdut orientarea. Soliile trebuie să meargă la toate bisericile.‟

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> Kristus yavuze ati: “Hahirwa amaso yanyu, kuko abona; n’amatwi yanyu, kuko yumva. Ni ukuri ndababwira yuko abahanuzi benshi n’abakiranutsi bifuje kubona ibyo mubona, ariko ntibabibona; no kumva ibyo mwumva, ariko ntibabyumva” [Matayo 13:16, 17]. Hahirwa amaso yabonye ibintu byabonywe mu 1843 no mu 1844.

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.” Manuscript Releases, volume 21, 437.

> „Mesajul a fost dat. Și nu trebuie să existe nicio întârziere în repetarea mesajului, căci semnele timpului se împlinesc; lucrarea de încheiere trebuie să fie făcută. O mare lucrare va fi făcută într-un timp scurt. În curând va fi dat, prin rânduiala lui Dumnezeu, un mesaj care se va amplifica până va deveni un strigăt puternic. Atunci Daniel va sta în partea sa, pentru a-și da mărturia.” Manuscript Releases, volumul 21, 437.

William Miller was led by angels to understand that “the daily,” was a symbol of pagan Rome. Sister White directly confirmed he was correct in that understanding. That understanding which was represented upon the “tables” that are noted in the “book” of Habakkuk, is “for the time to come.” The unsealing of that “book” manifests “a rebellious, lying children”. “Children” is a symbol of the last generation, so the “time to come,” in Isaiah’s passage is specifically marked as the last days of the investigative judgment.

William Miller a fost călăuzit de îngeri să înțeleagă că „jertfa necurmată” era un simbol al Romei păgâne. Sora White a confirmat în mod direct că el avea dreptate în această înțelegere. Acea înțelegere, care era reprezentată pe „tablele” menționate în „cartea” lui Habacuc, este „pentru vremea care va veni”. Dezpecetluirea acelei „cărți” face să se manifeste „niște copii răzvrătiți și mincinoși”. „Copii” este un simbol al ultimei generații, astfel că „vremea care va veni”, în pasajul din Isaia, este marcată în mod specific drept ultimele zile ale judecății de cercetare.

Isaiah states that the “lying children” will reject the prophetic message represented upon the “table” that is noted in the “book,” for they say “to the seers, See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits.” In 1863 Laodicean Adventism began an escalating process of fulfilling the request of the lying children. That work is represented by Isaiah as rejecting the old paths of the Millerite foundations, for they said, “Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us.” The path which is the way, is Jeremiah’s old paths.

Isaiah afirmă că „copiii mincinoși” vor respinge solia profetică reprezentată pe „tablă”, care este consemnată în „carte”, căci ei spun „văzătorilor: «Nu vedeți»; și prorocilor: «Nu ne prorociți lucruri drepte, spuneți-ne lucruri plăcute, prorociți înșelăciuni.»” În 1863, adventismul laodicean a început un proces tot mai accentuat de împlinire a cererii copiilor mincinoși. Această lucrare este reprezentată de Isaia ca o respingere a vechilor cărări ale temeliilor millerite, căci ei au spus: „Dați-vă la o parte din cale, abateți-vă din cărare, faceți ca Sfântul lui Israel să înceteze dinaintea noastră.” Cărarea, care este calea, este vechile cărări ale lui Ieremia.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Jeremiah 6:16.

> Așa zice Domnul: „Stați în drumuri, priviți și întrebați de cărările cele vechi, care este calea cea bună, și umblați pe ea, și veți găsi odihnă pentru sufletele voastre.” Dar ei au zis: „Nu vom umbla pe ea.” Ieremia 6:16.

The “lying children’s” rejection of Jeremiah’s “old paths” is the rejection of the message of the Midnight Cry, which is where “rest” is to be found, which is also the “rest and the refreshing” that they would not hear in Isaiah, which is also the refreshing of the latter rain message. That message is the message of the Midnight Cry that is represented in the history of the Millerites and illustrated upon the “tables” that are noted in a “book.” The lying children’s rejection of the message of the Midnight Cry is represented by their desire to “cause the Holy One of Israel to cease from before” them. Ellen White’s first vision, which Alpha and Omega would certainly employ to represent the end, identifies the path of the righteous, marking the light at its beginning and who it is that leads “the wise” unto the end of the path.

Inqaba ya “bana b’abanyabinyoma” ku “nzira za kera” za Yeremiya ni ukwanga ubutumwa bw’Induru yo mu Gicuku, ari ho haboneka “ikiruhuko,” ari na cyo “ikiruhuko n’ihumure” batashatse kumva muri Yesaya, kandi ari na cyo gihumuriza cy’ubutumwa bw’imvura y’itumba. Ubutumwa ni bwo butumwa bw’Induru yo mu Gicuku bugaragazwa mu mateka y’Abamilerite kandi bugashushanywa ku “bisate” bivugwa mu “gitabo.” Ukwanga kwa ba bana b’abanyabinyoma ubutumwa bw’Induru yo mu Gicuku kugereranywa n’icyifuzo cyabo cyo “gutuma Uwera wa Isirayeli ava imbere” yabo. Iyerekwa rya mbere rya Ellen White, iryo Alpha na Omega rwose bakoresha mu kugaragaza iherezo, rigaragaza inzira y’abakiranutsi, rikerekana umucyo ku ntangiriro yayo n’uwo ari we uyobora “abanyabwenge” kugeza ku iherezo ry’iyo nzira.

> “They had a bright light set up behind them at the beginning of the path, which an angel told me was the ‘midnight cry.’ This light shone all along the path, and gave light for their feet, so that they might not stumble.

> „La începutul cărării, înapoia lor, fusese așezată o lumină strălucitoare, despre care un înger mi-a spus că era «strigătul de la miezul nopții». Această lumină strălucea de-a lungul întregii cărări și le lumina picioarele, pentru ca ei să nu se poticnească.

> “If they kept their eyes fixed on Jesus, who was just before them, leading them to the city, they were safe. But soon some grew weary, and said the city was a great way off, and they expected to have entered it before. Then Jesus would encourage them by raising His glorious right arm, and from His arm came a light which waved over the advent band, and they shouted ‘Alleluia!’ Others rashly denied the light behind them, and said that it was not God that had led them out so far. The light behind them went out, leaving their feet in perfect darkness, and they stumbled and lost sight of the mark and of Jesus, and fell off the path down into the dark and wicked world below.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

> „Dacă își păstrau privirile ațintite asupra lui Isus, care era chiar înaintea lor, conducându-i spre cetate, erau în siguranță. Dar curând unii au obosit și au spus că cetatea era foarte departe și că se așteptaseră să fi intrat în ea mai înainte. Atunci Isus îi încuraja ridicându-Și brațul Său drept slăvit, iar din brațul Său venea o lumină care se revărsa peste grupul advent, și ei strigau: «Aleluia!» Alții au negat în chip nesăbuit lumina dinapoia lor și au spus că nu Dumnezeu îi condusese atât de departe. Lumina dinapoia lor s-a stins, lăsându-le picioarele într-un întuneric deplin, și ei s-au poticnit, au pierdut din vedere ținta și pe Isus și au căzut de pe cărare în jos, în lumea întunecată și rea de dedesubt.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

It was the light of the Midnight Cry in the beginning and at the ending. It was Jesus (the Holy One of Israel) who they wished to cease from being in front of them. The light from Jesus’ glorious right arm was the light of the Midnight Cry as represented upon the “tables” that were noted in the “book”. The “lying children’s” rejection of the message of the Midnight Cry of Christ, and the path they were to walk upon, brought God’s judgment upon them as they fell off the path. The “high wall” that is broken suddenly, is the “wall” of the separation of church and state that is destroyed at the soon-coming Sunday law. That judgment comes “suddenly at an instant,” and it will be “as the breaking of the potter’s vessel that is broken in pieces.” It is the judgment that is associated with turning the satanic symbol of “the daily” upside down, and identifying it as a symbol of Christ.

Byl to světlo Půlnočního volání na počátku i na konci. Byl to Ježíš (Svatý Izraele), jehož si přáli, aby přestal být před nimi. Světlo z Ježíšovy slavné pravice bylo světlem Půlnočního volání, jak je znázorněno na „deskách“, které byly zaznamenány v „knize“. Odmítnutí poselství Kristova Půlnočního volání ze strany „lhavých dětí“ a cesty, po níž měli kráčet, přivedlo na ně Boží soud, když padli z cesty. „Vysoká zeď“, která je náhle prolomena, je „zdí“ oddělení církve a státu, která je zničena při brzy přicházejícím nedělním zákonu. Tento soud přichází „náhle v okamžení“ a bude „jako rozbití hrnčířské nádoby, která je roztříštěna na kusy“. Je to soud, který souvisí s převrácením satanského symbolu „každodenní“ vzhůru nohama a s jeho označením za symbol Krista.

> Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay: for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it, He had no understanding? Isaiah 29:16.

> Ntit, uguhinduranya kwanyu ibintu kubigira hejuru no hasi kuzafatwa nk’ibumba ry’umubumbyi; mbese icyo yakoze cyabwira uwagikoze kiti: Ntiyankoze? Cyangwa ikintu cyabumbwe cyabwira uwakibumbye kiti: Nta bwenge yari afite? Yesaya 29:16.

The “daily” is the prophetic truth which ties together the four verses in Daniel twelve, that identify the distinction between the wicked and the wise. “The daily” is the truth that is hated by those who receive strong delusion in 2 Thessalonians. “The daily” represents the desire of the “lying children” to cause the Holy One of Israel to get out of their way. And their punishment is represented by the breaking of a potter’s vessel, and what remains is an illustration of the lost condition of the foolish virgins, for with the broken and remaining pieces of the shattered potter’s vessel there, “shall not be found” “a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit.”

„Necontenitul” este adevărul profetic care leagă între ele cele patru versete din Daniel doisprezece, care identifică distincția dintre cei răi și cei înțelepți. „Necontenitul” este adevărul urât de cei care primesc o lucrare de rătăcire în 2 Tesaloniceni. „Necontenitul” reprezintă dorința „copiilor mincinoși” de a-L face pe Sfântul lui Israel să Se dea din calea lor. Iar pedeapsa lor este reprezentată prin zdrobirea unui vas de olar, și ceea ce rămâne este o ilustrare a stării pierdute a fecioarelor neînțelepte, căci din bucățile frânte și rămase ale vasului de olar sfărâmat, acolo „nu se va găsi” „niciun ciob ca să iei foc din vatră, sau să scoți apă cu el din groapă.”

Both “fire” and “water” are symbols of the Holy Spirit, as is the oil in the parable of the ten virgins. When the Midnight Cry comes suddenly at an instant, as it did at the Exeter camp meeting in August of 1844, it will be impossible for the “lying children” to find any oil (water or fire). They were called to “return” after the first disappointment as was Jeremiah, but they refused.

Atât „focul”, cât și „apa” sunt simboluri ale Duhului Sfânt, după cum este și untdelemnul din parabola celor zece fecioare. Când Strigătul de la Miezul Nopții vine pe neașteptate, într-o clipă, așa cum s-a întâmplat la adunarea de tabără de la Exeter din august 1844, va fi cu neputință pentru „copiii mincinoși” să găsească vreun untdelemn (apă sau foc). Ei au fost chemați să „se întoarcă” după prima dezamăgire, asemenea lui Ieremia, dar au refuzat.

> Thy words were found, and I did eat them; and thy word was unto me the joy and rejoicing of mine heart: for I am called by thy name, O Lord God of hosts. I sat not in the assembly of the mockers, nor rejoiced; I sat alone because of thy hand: for thou hast filled me with indignation. Why is my pain perpetual, and my wound incurable, which refuseth to be healed? wilt thou be altogether unto me as a liar, and as waters that fail? Therefore thus saith the Lord, If thou return, then will I bring thee again, and thou shalt stand before me: and if thou take forth the precious from the vile, thou shalt be as my mouth: let them return unto thee; but return not thou unto them. And I will make thee unto this people a fenced brazen wall: and they shall fight against thee, but they shall not prevail against thee: for I am with thee to save thee and to deliver thee, saith the Lord. And I will deliver thee out of the hand of the wicked, and I will redeem thee out of the hand of the terrible. Jeremiah 15:16–21.

> Cuvintele Tale au fost găsite și le-am mâncat; iar cuvântul Tău a fost pentru mine bucuria și veselia inimii mele; căci sunt chemat după Numele Tău, Doamne, Dumnezeul oștirilor. N-am șezut în adunarea celor batjocoritori, nici nu m-am veselit; am șezut singur din pricina mâinii Tale, căci m-ai umplut de indignare. De ce este durerea mea necurmată și rana mea de nevindecat, care nu vrea să se lase tămăduită? Îmi vei fi Tu oare cu totul ca un pârâu înșelător și ca niște ape care seacă? De aceea, așa vorbește Domnul: Dacă te vei întoarce, te voi aduce iarăși și vei sta înaintea Mea; și dacă vei despărți ce este prețios de ce este fără preț, vei fi ca gura Mea; ei să se întoarcă la tine, dar tu să nu te întorci la ei. Și te voi face pentru poporul acesta un zid de aramă întărit; ei vor lupta împotriva ta, dar nu te vor birui; căci Eu sunt cu tine ca să te scap și să te izbăvesc, zice Domnul. Te voi izbăvi din mâna celor răi și te voi răscumpăra din mâna celor cumpliți. Ieremia 15:16–21.

Jeremiah represents those who returned after the first disappointment. Those who entered into the work of separating “the precious from the vile,” in order to “stand before” the Lord and be as the Lord’s “mouth”. They are those represented by Daniel in chapter nine, as understanding their scattered condition, and thereafter praying the Leviticus twenty-six prayer. They are those represented by Daniel, Jeremiah and Habakkuk’s watchmen who are contrasted with the “lying children.” The “lying children” were also called by “the Holy One of Israel” when He said, “in returning and rest shall ye be saved; in quietness and in confidence shall be your strength: and ye would not”.

Ieremia îi reprezintă pe aceia care s-au întors după prima dezamăgire. Pe aceia care au intrat în lucrarea de despărțire a „celei prețioase de cea de nimic”, pentru a „sta înaintea” Domnului și a fi „gura” Domnului. Ei sunt aceia reprezentați de Daniel în capitolul nouă, ca înțelegând starea lor de împrăștiere și, după aceea, rugând rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase. Ei sunt aceia reprezentați de străjerii lui Daniel, Ieremia și Habacuc, care sunt puși în contrast cu „copiii mincinoși”. „Copiii mincinoși” au fost, de asemenea, numiți astfel de „Sfântul lui Israel”, când El a spus: „în întoarcere și odihnă veți fi mântuiți; în liniște și în încredere va fi tăria voastră; dar n-ați voit”.

Miller’s jewels are the truths represented on Habakkuk’s tables that represent the test of the Midnight Cry message that produces two classes of worshippers. The symbol of the rebellion that is manifested against those jewels is “the daily.” Miller was accurate in his understanding of “the daily,” but his understanding was limited by the history he lived in, and the jewels he was used to place upon the table in the center of his room are now shining ten times brighter than they did when Miller first placed them upon his table. They are now in a casket that is larger, for the casket now represents not only the Bible, as it did for Miller’s time, but it now represents both the Bible and the Spirit of Prophecy.

Bijuteriile lui Miller sunt adevărurile reprezentate pe tablele lui Habacuc, care reprezintă testul soliei Strigătului de la Miezul Nopții, ce produce două clase de închinători. Simbolul răzvrătirii care se manifestă împotriva acelor bijuterii este „necurmatul”. Miller a fost corect în înțelegerea sa cu privire la „necurmatul”, însă înțelegerea sa a fost limitată de istoria în care a trăit, iar bijuteriile pe care era folosit să le așeze pe masa din centrul camerei sale strălucesc acum de zece ori mai puternic decât atunci când Miller le-a așezat pentru prima dată pe masa sa. Ele se află acum într-o casetă mai mare, căci caseta reprezintă acum nu numai Biblia, așa cum se întâmpla în vremea lui Miller, ci reprezintă acum atât Biblia, cât și Spiritul Profetic.

It is these two witnesses that produce the testing light in the last days, and it is these two witnesses that become a primary battleground in the last days. Miller saw the battle, for in his dream they took his casket (the Bible), and tore it up. John, representing “the wise” in the last days, “was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ.” John was being persecuted for believing the message of both the Bible and the writings of Ellen White.

Acești doi martori produc lumina de încercare în zilele de pe urmă și tot acești doi martori devin un câmp de luptă principal în zilele de pe urmă. Miller a văzut bătălia, căci în visul său i-au luat caseta (Biblia) și au sfâșiat-o. Ioan, reprezentându-i pe „cei înțelepți” în zilele de pe urmă, „era în ostrovul care se cheamă Patmos, pentru cuvântul lui Dumnezeu și pentru mărturia lui Isus Hristos.” Ioan era persecutat pentru că a crezut mesajul atât al Bibliei, cât și al scrierilor lui Ellen White.

We will continue the consideration of the truths which are represented by the vision of the Ulai River that was unsealed in 1798, in the next article.

Vom continua analizarea adevărurilor care sunt reprezentate prin viziunea râului Ulai, care a fost desigilată în 1798, în articolul următor.

> “We have nothing to fear for the future, except as we shall forget the way the Lord has led us, and His teaching in our past history.” Life Sketches, 196.

> „Nu avem nimic de care să ne temem cu privire la viitor, decât numai dacă vom uita calea pe care Domnul ne-a condus și învățătura Sa din istoria noastră trecută.” Life Sketches, 196.

Back to Articles