Article

# Cartea lui Daniel – Numărul o sută nouăzeci

Crescendo-ul profetic: dezvăluirea Bătăliei de la Panium și preludiul Legii Duminicale

Author

Jeff Pippenger

Published

April 20, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Ingingo iheruka yasojwe n’umurongo warimo paragarafu yagiraga iti: “Igicumuro kiri hafi kugera ku rugero rwacyo ntarengwa. Akajagari kuzuye isi, kandi vuba aha ubwoba bukomeye bugiye kugwira abantu. Imperuka iri hafi cyane. Twebwe tuzi ukuri dukwiriye kuba twitegura ibigiye vuba kugwira isi nk’igitunguranye gikabije.” “Igicumuro” kigera ku rugero rwacyo ntarengwa igihe igikombe cy’igihe cy’igeragezwa cyuzuye, kandi iryo herezo rigerwaho kuri Leta Zunze Ubumwe za Amerika ku itegeko ryo ku Cyumweru.

> “Dar Hristos a declarat că nici o iotă sau o frântură de literă din Lege nu va trece până ce vor trece cerul și pământul. Chiar lucrarea pe care El a venit s-o împlinească a fost aceea de a înălța Legea și de a arăta lumilor create și cerului că Dumnezeu este drept și că Legea Sa nu trebuie să fie schimbată. Dar iată-l aici pe omul de încredere al lui Satana, gata să ducă mai departe lucrarea pe care Satana a început-o în cer, aceea de a încerca să modifice Legea lui Dumnezeu. Iar lumea creștină i-a aprobat strădaniile prin adoptarea acestui copil al papalității,—instituția duminicii. L-au hrănit și vor continua să-l hrănească până când protestantismul va întinde mâna părtășiei puterii romane. Atunci va exista o lege împotriva Sabatului creațiunii lui Dumnezeu și atunci Dumnezeu „va face o lucrare ciudată pe pământ”. El a îndurat multă vreme stricăciunea neamului omenesc; a căutat să-i câștige la Sine. Dar va veni vremea când își vor fi umplut măsura nelegiuirii; și atunci Dumnezeu va lucra. Acest timp este aproape. Dumnezeu ține o evidență a națiunilor: cifrele sporesc împotriva lor în cărțile cerului; iar când va deveni lege ca încălcarea primei zile a săptămânii să fie pedepsită, atunci paharul lor va fi plin.” Review and Herald, 9 martie 1886.

रविवारीय व्यवस्था के समय संयुक्त राज्य अमेरिका अपने अधर्म का प्याला पूरी तरह भर चुका होगा, और राष्ट्रीय धर्मत्याग के पश्चात् राष्ट्रीय विनाश आएगा। जिस अनुच्छेद पर हम विचार कर रहे हैं, वह कहता है, “अपराध लगभग अपनी सीमा तक पहुँच चुका है,” और “मनुष्यों पर शीघ्र ही एक बड़ा भय आने वाला है।” रविवारीय व्यवस्था के समय, जो प्रकाशितवाक्य के ग्यारहवें अध्याय में वर्णित “महाभूकम्प की घड़ी” है, “नगर का दसवाँ भाग गिर पड़ा,” और “देखो, तीसरा हाय शीघ्र आता है,” और “सातवें स्वर्गदूत ने तुरही फूँकी।” तीसरा हाय सातवीं तुरही है, और वह रविवारीय व्यवस्था के समय “बड़ा भय” लाते हुए आता है। उस समय “अन्त बहुत निकट है,” और वह “अत्यन्त आकस्मिक आश्चर्य” के रूप में आता है। रविवारीय व्यवस्था के समय परीक्षाकाल का प्याला पोपसत्ता के लिए भी भर जाता है, क्योंकि तब प्रकाशितवाक्य अठारह की दूसरी वाणी यह घोषणा करती है, “हे मेरी प्रजा, उस में से निकल आओ, कि तुम उसके पापों में भागी न हो, और उसकी विपत्तियों में से कोई तुम पर न आ पड़े। क्योंकि उसके पाप स्वर्ग तक पहुँच गए हैं, और परमेश्वर ने उसके अधर्म के कामों को स्मरण किया है। जैसा उसने तुम्हें बदला दिया है, वैसा ही तुम भी उसे दो, और उसके कामों के अनुसार उसे दूना बदला दो; जिस कटोरे में उसने भरकर दिया है, उसी में उसके लिए दूना भर दो।”

O istorie se deschide la decretul duminical și marchează o perioadă simbolică de timp în care papalitatea „va porni cu mare furie ca să nimicească și să prăpădească cu desăvârșire pe mulți”, căci „în zilele din urmă vor fi mulți martiri”. Ceea ce înfurie papalitatea sunt „veștile de la răsărit și de la miazănoapte”, care „îl vor tulbura”, dar „își va ajunge sfârșitul, și nimeni nu-i va fi într-ajutor”. De la decretul duminical până la sfârșitul papalității, începe prima fază a judecății executive a lui Dumnezeu. Ea este urmată de a doua fază, care constă în cele șapte plăgi de pe urmă, iar în cele din urmă de nimicirea veșnică a celor răi la încheierea mileniului de o mie de ani. Istoria judecății executive a lui Dumnezeu este așezată în contextul războiului.

> „Stăm pe pragul unor evenimente mari și solemne. Profețiile se împlinesc. O istorie ciudată, plină de evenimente, este consemnată în cărțile cerului. Totul în lumea noastră este în frământare. Sunt războaie și vești de războaie. Neamurile se mânie și a venit vremea morților, ca să fie judecați. Evenimentele se schimbă spre a aduce ziua lui Dumnezeu, care se grăbește foarte mult. Nu mai rămâne, ca să spunem așa, decât o clipă de timp. Dar, deși deja se ridică neam împotriva neamului și împărăție împotriva împărăției, nu există încă un conflict general. Deocamdată, cele patru vânturi sunt ținute până când slujitorii lui Dumnezeu vor fi sigilați pe frunțile lor. Atunci puterile pământului își vor rândui forțele pentru ultima mare bătălie.” Christian Service, 50, 51.

Dumnezeu îi pecetluiește pe cei o sută patruzeci și patru de mii și apoi Își cheamă cealaltă turmă afară din Babilon, iar și cealaltă turmă primește pecetea lui Dumnezeu, deși este reprezentată ca „marea gloată”, în contrast cu cei o sută patruzeci și patru de mii. Punctul esențial care trebuie văzut în citatul precedent este că „cele patru vânturi sunt ținute până când robii lui Dumnezeu vor fi pecetluiți pe frunțile lor”. La legea duminicală, cei o sută patruzeci și patru de mii au fost pecetluiți, „și iată că al treilea vai vine curând”, totuși abia după ce ultimii din cealaltă turmă a lui Dumnezeu au primit pecetea sunt cele patru vânturi pe deplin dezlănțuite.

> „Narodi se sada gnjeve, ali kada naš Veliki Sveštenik dovrši svoje djelo u Svetinji, ustaće, obući haljine osvete, i tada će se izliti sedam poslednjih zala. Vidjela sam da će četiri anđela zadržavati četiri vjetra dok Isusovo djelo u Svetinji ne bude dovršeno, a potom će doći sedam poslednjih zala.“ Review and Herald, August 1, 1849.

„Marile și solemnele evenimente” asupra cărora „stăm pe prag” sunt prezentate ca fiind „războaie și zvonuri de războaie”. Ele sunt înfățișate ca având loc atunci când „totul în lumea noastră este în agitație”, când națiunile „se ridică deja neam împotriva neamului”. Panium reprezintă „istoria ciudată și plină de evenimente”, din versetul cincisprezece al capitolului unsprezece din Daniel, care conduce la și introduce versetul șaisprezece, care este legea duminicală, unde are loc „angajamentul general”, pentru care toate „puterile pământului” își mobilizează forțele pentru ultima mare bătălie. Acea „ultimă mare bătălie” este al treilea Război Mondial și este reprezentată de Bătălia de la Actium din anul 31 î.Hr.

Versetele unu și doi, precum și versetele zece până la cincisprezece, reprezintă istoria ascunsă a versetului patruzeci din Daniel unsprezece. Versetul patruzeci identifică istoria Statelor Unite și a adventismului din 1798 până în 1989. Apoi păstrează tăcerea până la sfârșitul Statelor Unite ca a șasea împărăție a profeției biblice și până la vărsarea afară a bisericii adventiste de ziua a șaptea laodiceene în versetul patruzeci și unu, care este legea duminicală, aceasta fiind și versetul șaisprezece. Versetele unu și doi identifică timpul sfârșitului în 1989 și președinții Statelor Unite din acel moment până la al șaselea președinte bogat, care îi stârnește pe globaliștii satanici. Versetul doi aduce istoria până la alegerea lui Donald Trump în 2016, iar apoi versetul trei reia istoria celor zece împărați, reprezentați de Alexandru cel Mare, care este a șaptea împărăție a profeției biblice, care își dau împărăția papalității în criza legii duminicale ce va veni în curând.

Pasalul zece se încheie prin identificarea anului 1989 ca fiind timpul sfârșitului, iar pasajele unsprezece și doisprezece expun războiul din Ucraina, arătând că Putin și Rusia vor câștiga războiul, dar că nu vor beneficia de victoria lor. Războiul din Ucraina a început în 2014, cu un an înainte ca prima campanie a lui Trump să înceapă. Aceste pasaje conduc la învierea (politică) a lui Donald Trump, pe măsură ce el își începe a treia campanie pentru a deveni al optulea președinte, care este dintre cei șapte. Pasajul treisprezece identifică luptele politice ale lui Trump care precedă victoria sa de la Panium din pasajul cincisprezece, iar pasajul paisprezece tratează istoria care are loc în timpul Bătăliei de la Panium până la victoria sa din pasajul cincisprezece, istoria în care omul fărădelegii începe să pătrundă pe față în istoria politică. Când papalitatea pătrunde în istoria profetică, desfrânata Tirului începe să cânte și vedenia este întărită.

Victoria de la Panium în anul 200 î.Hr. a fost urmată de reperul profetic al „revoltei” macabeilor de la Modein (însemnând protest) în anul 167 î.Hr. În anul 164 î.Hr., macabeii au rededicat Templul, iar Antioh Epifanes a murit, marcând punctul de cotitură în lupta macabeică împotriva influenței religioase grecești. În perioada dintre anii 161 î.Hr. și 158 î.Hr., lucrarea de încheiere a unei alianțe a fost inițiată și finalizată. Reperele profetice se repetă în Dinastia Hasmoneană în cadrul istoriei de la versetul cincisprezece până la versetul douăzeci și trei.

Legământul cu Roma din versetul douăzeci și trei este o referință directă; însă, în versetul cincisprezece, cele patru repere istorice macabeice din 167 î.Hr., 164 î.Hr., 161 î.Hr. și 158 î.Hr. se văd numai atunci când istoria „legământului” este aplicată versetului. Când Pompei a cucerit Ierusalimul în versetul șaisprezece, s-a confruntat cu un război civil care avea loc în interiorul cetății, iar cele două tabere potrivnice erau amândouă grupări desprinse din Dinastia Hasmoneilor. Prin urmare, Macabeii se află, de asemenea, și în istoria versetului șaisprezece.

Versetul douăzeci identifică nașterea lui Hristos, iar versetele douăzeci și unu și douăzeci și doi identifică istoria morții lui Hristos; prin urmare, acea istorie include linia Dinastiei Hasmoneene, reprezentată de farisei. Versetele cincisprezece până la douăzeci și trei identifică țara glorioasă literală și poporul apostat iudean al lui Dumnezeu, care pretindea că este apărătorul adevărurilor Sale, dar nu era mai mult reprezentantul lui Dumnezeu decât este protestantismul apostat.

ស៊ីស្ទ័រ វ៉ៃត៍ បានជូនដំណឹងដល់យើងថា «ប្រវត្តិសាស្ត្រជាច្រើនដែលបានកើតឡើងក្នុងការបំពេញ» «ដានីយ៉ែល ជំពូក ១១» «នឹងត្រូវកើតឡើងម្តងទៀត»។ បន្ទាត់នៃទំនាយដែលតំណាងដោយរាជវង្សហាស្មូនេអាន តំណាងឲ្យបន្ទាត់នៃទំនាយដែលបង្ហាញអំពីស្នែងក្បត់ជំនឿនៃប្រូតេស្តង់ ដែលចាប់ផ្តើមនៅពេលយុទ្ធនាការប្រធានាធិបតីលើកទីបី ដែលត្រូវបានអនុវត្តដោយប្រធានាធិបតីទីប្រាំមួយដែលមានទ្រព្យសម្បត្តិច្រើនបំផុត។ ត្រាំ់ រត់ប្រណាំងសម្រាប់តំណែងប្រធានាធិបតីបីដង; លើកទីមួយ និងលើកចុងក្រោយដែលគាត់រត់ប្រណាំង គាត់បានទទួលជ័យជម្នះ ប៉ុន្តែលើកទីពីរ ការបះបោរដែលតំណាងដោយលេខដប់បី បញ្ជាក់អំពីការបោះឆ្នោតដែលត្រូវបានលួចនៅឆ្នាំ ២០២០។ បន្ទាប់មក ពិភពលោកកំពុងត្រូវបានបែងចែកជាពីរប្រភេទ; ប្រភេទមួយអាចមើលឃើញឆ្នាំ ២០២០ ហើយប្រភេទមួយទៀតខ្វាក់ភ្នែក។ វាជានិមិត្តសញ្ញានៃការសាកល្បងដ៏ធំ ដែលនាំមុខការបិទបញ្ចប់នៃពេលសាកល្បងសម្រាប់អាដ្វិនទីស្ត ក្នុងការបង្កើតរូបសត្វសាហាវ។

> „Pregătirile înaintează deja, iar mișcări sunt în desfășurare, care vor avea ca rezultat facerea unui chip al fiarei. În istoria pământului vor fi aduse la îndeplinire evenimente care vor împlini prezicerile profeției pentru aceste zile de pe urmă.” Review and Herald, 23 aprilie 1889.

Pregătirile care înaintează, „mișcările” care sunt acum „în desfășurare” și „evenimentele” „care vor avea ca rezultat facerea unei icoane a fiarei” și „care vor împlini prezicerile profeției pentru aceste zile de pe urmă” includ reperele Dinastiei Hasmoneene din versetele cincisprezece până la douăzeci și trei din capitolul unsprezece al cărții Daniel. Dinastia Hasmoneană apostată, reprezentând protestantismul apostat, este țesută în mărturia lui Donald Trump, al șaselea și al optulea președinte republican, care își stârnește și își angajează MAGA-ismul împotriva woke-ismului noii ordini mondiale.

Mărturia lui Trump ajunge până în anul 2020, în versetul doi din Daniel unsprezece, și include campania sa și primul său mandat; apoi versetele treisprezece până la cincisprezece identifică a treia și ultima sa campanie, victoria și ultimul său mandat. Între cele două mandate, Apocalipsa, capitolul unsprezece, arată că cornul republican a fost ucis și a zăcut mort în stradă timp de trei zile și jumătate. Acea linie a istoriei lui Trump leagă începutul și sfârșitul președințiilor sale în Daniel, capitolul unsprezece. Astfel, mărturia lui Donald Trump se găsește atât în cartea lui Daniel, cât și în Apocalipsa, și este așezată în ambele cărți în capitolul unsprezece.

Cele trei linii parțiale, atunci când sunt reunite, identifică istoria completă a lui Trump ca al șaselea și al optulea președinte și sunt structurate pe semnătura „Adevărului”. Ele provin din cărțile lui Daniel și Apocalipsa și alcătuiesc o linie a istoriei care se aliniază cu acea „parte a cărții lui Daniel care se referă la zilele din urmă”.

Acea parte din Daniel este ceea ce este desigilat de Leul din seminția lui Iuda, chiar înainte de încheierea timpului de probă, și, prin urmare, este un element al mesajului de sigilare al celor o sută patruzeci și patru de mii. Dar este nevoie de o vedere spirituală douăzeci-douăzeci pentru a vedea bornele profetice ale uciderii celor doi martori în 2020.

Versetul cincisprezece din Daniel unsprezece reprezintă Bătălia de la Panium și linia Dinastiei Hasmoneene, care s-a împlinit printr-o bătălie literală, simbolizând astfel o ilustrare profetică a unui război spiritual între religia protestantismului apostat și religia noii ere a globaliștilor. Bătălia de la Panium, care a avut loc în anul 200 î.Hr., reprezintă bătălia cornului republican, iar lupta reprezentată de Revolta Macabeilor reprezintă bătălia cornului protestant apostat. Deși revolta Macabeilor a avut loc în anul 167 î.Hr., ea se aliniază profetic cu Bătălia cornului republican din anul 200 î.Hr., căci, din punct de vedere profetic, coarnele își desfășoară istoriile în paralel.

Versetul cincisprezece reprezintă istoria profetică ce precedă în mod nemijlocit și conduce la legea duminicală care urmează să vină în curând. Prin urmare, el reprezintă însuși punctul din timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii în care puterea din cadrul mesajului de sigilare întipărește pentru veșnicie sigiliul asupra poporului lui Dumnezeu din zilele din urmă.

Este Leul din seminția lui Iuda Cel care desigilează acel adevăr, iar acel adevăr este Descoperirea lui Isus Hristos. Cei o sută patruzeci și patru de mii sunt aceia care „urmează Mielul oriunde merge El”, iar când El desigilează versetul cincisprezece, Leul din seminția lui Iuda Și-a condus poporul din zilele de pe urmă la Panium. Isus a ilustrat tocmai acest punct în procesul sigilării, când i-a dus pe ucenicii Săi la Panium, chiar înainte de cruce.

Războiul de la Panium este abordat în mod specific de Hristos atunci când El stătea în Panium împreună cu ucenicii Săi și i-a învățat acolo că Biserica Sa avea să fie zidită pe mărturisirea lui Petru și că „porțile iadului” nu o vor birui. Isus a identificat războiul care este reprezentat de Bătălia de la Panium. Bătălia de la Panium este versetul cincisprezece, iar versetul șaisprezece este Bătălia de la Actium. Hristos a stat la Panium chiar înainte ca actul morții Sale să se desfășoare.

De la Panium până la legea duminicală se desfășoară istoria luptei politice și religioase a celor două coarne ale fiarei pământului, Protestantismul și Republicanismul. Amândouă au fost atacate de fiara atee din adâncul fără fund în anul 2020, iar războiul celor două coarne împotriva dumnezeilor politici și religioși ai globalismului este reprezentat în cadrul istoriei versetelor unsprezece până la șaisprezece.

De la războiul din Ucraina care a început în 2014, până la prima campanie prezidențială a lui Donald Trump, începută în 2015, până la moartea celor două coarne în 2020, până la învierea din 2023, până la a treia campanie a lui Trump, care a început la 15 noiembrie 2022, istoria conduce la versetele treisprezece până la cincisprezece. În acele versete, istoria care este descoperită de Cuvântul profetic al lui Dumnezeu reprezintă adevărurile profetice care îi sigilează pe cei o sută patruzeci și patru de mii.

Aceste adevăruri au fost ilustrate în vizita lui Hristos la Cezareea lui Filip, în capitolele șaisprezece și șaptesprezece din Matei. În acele versete, omul fărădelegii revine în istoria profetică, cântând cântecele curvei din Tir, și, făcând astfel, statornicește vedenia, așezând astfel acele versete în contextul Strigătului de la Miezul Nopții, căci unde nu este nicio vedenie, poporul piere.

> Unde nu este nicio vedenie, poporul piere; dar ferice de cel ce păzește legea. Proverbele 29:18.

Cei care au ochi, dar nu voiesc să vadă, și urechi, dar refuză să audă sunt fecioarele nechibzuite din Laodiceea, care nu au „untdelemnul”. „Untdelemnul” este sporirea cunoștinței care se produce atunci când Apocalipsa lui Isus Hristos este desigilată chiar înainte de încheierea timpului de probă, iar potrivit lui Osea, poporul lui Dumnezeu, care refuză și respinge cunoștința, urmează să fie nimicit.

> Poporul Meu piere din lipsă de cunoștință; pentru că tu ai lepădat cunoștința, te voi lepăda și Eu, ca să nu-Mi mai fii preot; fiindcă ai uitat legea Dumnezeului tău, voi uita și Eu pe copiii tăi. Osea 4:6.

> Inzambo y’Uhoraho yongeye kunzaho, iti: Mwana w’umuntu we, uba hagati y’inzu y’ubugome, ifite amaso yo kureba ariko ntibabone; ifite amatwi yo kumva ariko ntibumve, kuko ari inzu y’ubugome. Ezekiyeli 12:1, 2.

> Și El a zis: „Du-te și spune poporului acestuia: «Într-adevăr veți auzi, dar nu veți înțelege; și într-adevăr veți vedea, dar nu veți pricepe.» Îngroașă inima poporului acestuia, fă-i urechile grele și închide-i ochii, ca nu cumva să vadă cu ochii lor și să audă cu urechile lor, să înțeleagă cu inima lor, să se întoarcă și să fie vindecați.” Isaia 6:9, 10.

> Și ucenicii au venit și I-au zis: De ce le vorbești în pilde? El, răspunzând, le-a zis: Pentru că vouă v-a fost dat să cunoașteți tainele Împărăției cerurilor, iar lor nu le-a fost dat. Căci celui ce are i se va da și va avea din belșug; dar de la cel ce nu are se va lua și ceea ce are. De aceea le vorbesc în pilde: pentru că, văzând, nu văd; și, auzind, nu aud, nici nu înțeleg. Și în ei se împlinește prorocia lui Isaia, care zice: „Cu auzul veți auzi și nu veți înțelege; și privind veți privi și nu veți pricepe. Căci inima acestui popor s-a împietrit, și urechile lor au ajuns grele la auz, și-au închis ochii, ca nu cumva să vadă cu ochii, să audă cu urechile și să înțeleagă cu inima, să se întoarcă, și Eu să-i vindec.” Dar fericiți sunt ochii voștri, pentru că văd; și urechile voastre, pentru că aud. Căci adevărat vă spun că mulți proroci și oameni drepți au dorit să vadă lucrurile pe care le vedeți voi și nu le-au văzut; și să audă lucrurile pe care le auziți voi și nu le-au auzit. Matei 13:10–17.

> „Toate mesajele date în perioada 1840–1844 trebuie făcute pline de putere acum, căci sunt mulți oameni care și-au pierdut orientarea. Mesajele trebuie să ajungă la toate bisericile.ˮ

> Hristos a spus: „Fericiți sunt ochii voștri, căci văd; și urechile voastre, căci aud. Căci adevărat vă spun că mulți proroci și oameni neprihăniți au dorit să vadă lucrurile pe care le vedeți voi și nu le-au văzut; și să audă lucrurile pe care le auziți voi și nu le-au auzit” [Matei 13:16, 17]. Fericiți sunt ochii care au văzut lucrurile ce au fost văzute în 1843 și 1844.

> „Porunca a fost dată. Și nu trebuie să existe nicio întârziere în repetarea soliei, căci semnele vremurilor se împlinesc; lucrarea de încheiere trebuie să fie făcută. O mare lucrare va fi făcută într-un timp scurt. O solie va fi dată curând, prin rânduiala lui Dumnezeu, care va crește până la un strigăt puternic. Atunci Daniel va sta în partea lui, ca să-și dea mărturia.” Manuscript Releases, volumul 21, 437.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> Vahyinî İsa Mesîh, ki Tanrı onu kendisine verdi; kullarına yakında vuku bulması gereken şeyleri göstermek için. O da bunu meleği aracılığıyla gönderip kulu Yuhanna’ya bildirdi. Yuhanna, Tanrı’nın sözüne, İsa Mesîh’in tanıklığına ve gördüğü her şeye tanıklık etti. Bu peygamberlik sözlerini okuyan, işitenler ve onda yazılı olanları tutan ne mutludur! Çünkü vakit yakındır. Vahiy 1:1–3.

Back to Articles