Article

# Panium - Number Seven

Panium — Numarul Șapte

Daniel 11 Unveiled: Prophetic Lines from 1989 to the Sunday Law

Daniel 11 Dezvăluit: Linii profetice din 1989 până la Legea Duminicală

Author

Jeff Pippenger

Published

March 15, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are working on bringing all the lines of Daniel eleven together in connection with the hidden history of verse forty that represents 1989 unto the Sunday law in the United States. Our calling as students of prophecy is to rightly divide the word of truth.

Lucrăm la reunirea tuturor liniilor din Daniel unsprezece în legătură cu istoria ascunsă a versetului patruzeci, care reprezintă perioada din 1989 până la legea duminicală din Statele Unite. Chemarea noastră, ca studenți ai profeției, este să împărțim drept cuvântul adevărului.

> Study to show thyself approved unto God, a workman that needeth not to be ashamed, rightly dividing the word of truth. 2 Timothy 2:15.

> Îngrijește-te să te înfățișezi înaintea lui Dumnezeu ca unul încercat, un lucrător care nu are de ce să-i fie rușine, împărțind drept cuvântul adevărului. 2 Timotei 2:15.

Daniel chapter eleven can be divided into ten prophetic lines. Verses one through four represent one prophetic line. Verse five through nine represents a second line. Verse ten represents a third line. Verses eleven and twelve represent the fourth line. The fifth line is verses thirteen through fifteen. The sixth line is verses sixteen through twenty-two. The seventh line is verses twenty-three and twenty-four. Verse twenty-four through verse thirty-one is the eighth line. Verse thirty-one through forty is the ninth line, and the tenth and final line are verses forty through forty-five. These ten lines are to be brought together line upon line.

Capitolul unsprezece din Daniel poate fi împărțit în zece linii profetice. Versetele de la unu la patru reprezintă o linie profetică. Versetele de la cinci la nouă reprezintă o a doua linie. Versetul zece reprezintă o a treia linie. Versetele unsprezece și doisprezece reprezintă a patra linie. A cincea linie este alcătuită din versetele treisprezece până la cincisprezece. A șasea linie este alcătuită din versetele șaisprezece până la douăzeci și doi. A șaptea linie este alcătuită din versetele douăzeci și trei și douăzeci și patru. Versetele douăzeci și patru până la treizeci și unu constituie a opta linie. Versetele treizeci și unu până la patruzeci constituie a noua linie, iar a zecea și ultima linie cuprinde versetele patruzeci până la patruzeci și cinci. Aceste zece linii trebuie aduse împreună, linie peste linie.

> Whom shall he teach knowledge? and whom shall he make to understand doctrine? them that are weaned from the milk, and drawn from the breasts.

> Pe cine va învăța El cunoaștere? și pe cine îl va face să înțeleagă doctrina? Pe cei înțărcați de lapte și depărtați de la sân.

> For precept must be upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little:

> Căci poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând peste rând, rând peste rând; aici puțin, și acolo puțin:

> For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear.

> Căci prin buze bâlbâitoare și printr-o altă limbă va vorbi El poporului acestuia. Căruia i-a zis: „Aceasta este odihna cu care puteți da odihnă celui obosit; și aceasta este înviorarea”; totuși, ei n-au vrut să asculte.

> But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Isaiah 28:9–13.

> Dar cuvântul Domnului a fost pentru ei: poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând peste rând, rând peste rând; aici puțin și acolo puțin; pentru ca să meargă și să cadă pe spate, să fie zdrobiți, prinși în laț și luați. Isaia 28:9–13.

Each of the ten prophetic lines are of course interrelated, but within each line a specific theme can be recognized. Though each line has a primary theme, the lines possess more than a singular testimony. I intend to identify each of the themes in the ten lines.

Fiecare dintre cele zece linii profetice este, desigur, intercorelată, însă în cadrul fiecărei linii poate fi recunoscută o temă specifică. Deși fiecare linie are o temă principală, liniile posedă mai mult decât o singură mărturie. Intenționez să identific fiecare dintre temele din cele zece linii.

## First Line

Prima linie

> Also I in the first year of Darius the Mede, even I, stood to confirm and to strengthen him. And now will I shew thee the truth. Behold, there shall stand up yet three kings in Persia; and the fourth shall be far richer than they all: and by his strength through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia. And a mighty king shall stand up, that shall rule with great dominion, and do according to his will. And when he shall stand up, his kingdom shall be broken, and shall be divided toward the four winds of heaven; and not to his posterity, nor according to his dominion which he ruled: for his kingdom shall be plucked up, even for others beside those. Daniel 11:1–4.

> Și eu, în anul întâi al lui Darius Medul, am stat ca să-l întăresc și să-l sprijinesc. Și acum îți voi arăta adevărul. Iată, se vor mai ridica încă trei împărați în Persia; iar al patrulea va fi cu mult mai bogat decât toți aceștia; și, prin puterea lui, prin bogățiile lui, va stârni pe toți împotriva împărăției Greciei. Și se va ridica un împărat puternic, care va stăpâni cu mare putere și va face după voia sa. Dar, când se va ridica, împărăția lui va fi sfărâmată și va fi împărțită către cele patru vânturi ale cerului; și nu va trece la urmașii lui, nici nu va fi potrivit cu stăpânirea pe care a exercitat-o el; căci împărăția lui va fi smulsă și dată altora, afară de aceștia. Daniel 11:1–4.

The first year of Darius marks the end of seventy years, thus identifying a prophetic time of the end. By verse three Alexander the Great establishes his worldwide kingdom, and by verse four his kingdom was to be plucked up and divided unto the four winds. Using Darius as the time of the end in 1989 allows us to count the kings represented in verse two. When Gabriel states in verse one, “Also in the first year of Darius” he is following up on what he informed Daniel at the beginning of the vision, which began in chapter ten.

ឆ្នាំទីមួយនៃដារីយុសសម្គាល់ការបញ្ចប់នៃចិតសិបឆ្នាំ ដូច្នេះវាបញ្ជាក់អំពីពេលវេលាព្យាករណ៍នៃទីបញ្ចប់។ ដល់ខាទីបី អាឡិចសង់ឌ័រមហាក្សត្របានបង្កើតនគររបស់ខ្លួនដែលគ្រប់គ្រងទូទាំងពិភពលោក ហើយដល់ខាទីបួន នគររបស់គាត់ត្រូវដកចេញ ហើយចែកទៅតាមខ្យល់ទាំងបួន។ ការប្រើដារីយុសជាពេលវេលានៃទីបញ្ចប់ក្នុងឆ្នាំ 1989 អនុញ្ញាតឲ្យយើងរាប់ស្ដេចទាំងឡាយដែលត្រូវបានតំណាងនៅក្នុងខាទីពីរ។ នៅពេលកាប្រ៊ីយែលមានប្រសាសន៍នៅក្នុងខាទីមួយថា «ក៏ដូចគ្នា នៅឆ្នាំទីមួយនៃដារីយុស» គាត់កំពុងបន្តអ្វីដែលគាត់បានប្រាប់ដានីយ៉ែលនៅដើមនៃនិមិត្ត ដែលបានចាប់ផ្ដើមនៅក្នុងជំពូកទីដប់។

> In the third year of Cyrus king of Persia a thing was revealed unto Daniel, whose name was called Belteshazzar; and the thing was true, but the time appointed was long: and he understood the thing, and had understanding of the vision. Daniel 10:1.

> În al treilea an al lui Cirus, împăratul Persiei, a fost descoperit un lucru lui Daniel, al cărui nume era Beltșațar; și lucrul era adevărat, dar vremea hotărâtă era îndelungată; și el a înțeles lucrul și a avut pricepere asupra vedeniei. Daniel 10:1.

The waymark that represents a “time of the end” contains two symbols. The “time of the end” for Moses’ prophetic line was Aaron’s birth, followed three years later with the birth of Moses. Aaron and Moses are the twofold symbol of the “time of the end” in their history and typify the birth of John the Baptist and Jesus six months thereafter. The “time of the end” in 1798 marked the capture of the pope of Rome who thereafter died in captivity in 1799. From “the first year of Darius the Mede” unto “the third year of Cyrus king of Persia”; Darius and Cyrus represent thee “time of the end” in 1989, for all the prophets are speaking more about the last days than the days in which they lived.

Indicatorul profetic care reprezintă un „timp al sfârșitului” conține două simboluri. „Timpul sfârșitului” pentru linia profetică a lui Moise a fost nașterea lui Aaron, urmată trei ani mai târziu de nașterea lui Moise. Aaron și Moise sunt simbolul dublu al „timpului sfârșitului” în istoria lor și prefigurează nașterea lui Ioan Botezătorul și a lui Isus la șase luni după aceea. „Timpul sfârșitului” din 1798 a marcat capturarea papei Romei, care după aceea a murit în captivitate în 1799. De la „întâiul an al lui Darius Medul” până la „al treilea an al lui Cirus, împăratul Persiei”; Darius și Cirus reprezintă „timpul sfârșitului” în 1989, căci toți profeții vorbesc mai mult despre zilele de pe urmă decât despre zilele în care au trăit.

> Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come. 1 Corinthians 10:11.

> Buli nyonso ekómelaki bango lokola bandakisa; mpe ekomamaki mpo na likebisi na biso, biso oyo nsuka ya bileko ekómi likoló na biso. 1 Bakolinti 10:11.

Darius and Cyrus represent Ronald Reagan and George Bush senior in 1989. Both were presidents that year. Verse one of chapter eleven places the vision in the third year of Cyrus, which would represent George Bush the senior who followed Reagan as Cyrus followed Darius. Verse two states that three kings would yet stand up and the fourth is far richer than them all. The final “time of the end” in chapter eleven begins in 1989 and identifies that after George Bush senior three kings would yet stand up, thus identifying the three presidents that followed Bush senior. Those three kings were Bill Clinton, George Bush junior, Barak Obama and then the richest president, Donald Trump would “by his strength” and “through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia”.

Darius și Cirus îi reprezintă pe Ronald Reagan și George Bush senior în anul 1989. Amândoi au fost președinți în acel an. Versetul întâi al capitolului unsprezece situează vedenia în al treilea an al lui Cirus, ceea ce l-ar reprezenta pe George Bush senior, care l-a urmat pe Reagan, după cum Cirus l-a urmat pe Darius. Versetul doi afirmă că încă trei împărați se vor ridica și al patrulea va fi cu mult mai bogat decât toți. Timpul final al „vremii sfârșitului” din capitolul unsprezece începe în 1989 și arată că, după George Bush senior, încă trei împărați aveau să se ridice, identificând astfel cei trei președinți care i-au urmat lui Bush senior. Acei trei împărați au fost Bill Clinton, George Bush junior, Barak Obama, iar apoi cel mai bogat președinte, Donald Trump, „prin puterea sa” și „prin bogățiile sale va stârni pe toți împotriva împărăției Greciei”.

Verse three then introduces Alexander the Great and therefore typifies the last leader of United Nations who unites with the papacy in the last days, but who like unto the papacy comes to his end. The United Nations is the seventh kingdom represented as ten kings in Revelation seventeen, and the confederacy of ten kings agree to give their seventh kingdom unto the papal beast for one symbolic hour.

Apoi, versetul al treilea îl introduce pe Alexandru cel Mare și, prin urmare, îl prefigurează pe ultimul conducător al Națiunilor Unite, care se unește cu papalitatea în zilele de pe urmă, dar care, asemenea papalității, ajunge la sfârșitul său. Națiunile Unite sunt a șaptea împărăție, reprezentată ca zece împărați în Apocalipsa șaptesprezece, iar confederația celor zece împărați este de acord să dea cea de-a șaptea împărăție a lor fiarei papale pentru un ceas simbolic.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. Revelation 17:12–14.

> Și cele zece coarne pe care le-ai văzut sunt zece împărați, care încă n-au primit împărăție; ci primesc putere ca împărați, un ceas împreună cu fiara. Aceștia au un singur gând și își dau fiarei puterea și tăria lor. Ei vor face război cu Mielul, iar Mielul îi va birui, căci El este Domnul domnilor și Împăratul împăraților; și cei ce sunt cu El sunt chemați, aleși și credincioși. Apocalipsa 17:12–14.

Those ten kings are represented by verses three and four and also by the history of the rise and fall of Alexander the Great who fulfilled the verses in the fourth century. Greece is the third kingdom of Bible prophecy and is a symbol of the dragon, a third of the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet. At the cross the message “King of the Jews” was recorded in Hebrew, Latin and Greek; representing the Jews, the Romans and the rest of the multitudes from the other nations that would be in Jerusalem at the Passover. The Greeks represent the dragon, the Romans represent the beast, and the Jews were the false prophet.

Acei zece împărați sunt reprezentați de versetele trei și patru, precum și de istoria ridicării și căderii lui Alexandru cel Mare, care a împlinit aceste versete în secolul al patrulea. Grecia este a treia împărăție a profeției biblice și este un simbol al balaurului, o treime din întreita unire a balaurului, a fiarei și a prorocului mincinos. La cruce, mesajul „Împăratul iudeilor” a fost consemnat în ebraică, latină și greacă, reprezentându-i pe iudei, pe romani și restul mulțimilor din celelalte neamuri care aveau să fie în Ierusalim la Paște. Grecii îl reprezintă pe balaur, romanii reprezintă fiara, iar iudeii erau prorocul mincinos.

The first four verses of chapter eleven identify the end of the earthly dragon power who commits fornication with the papal power as human probation closes. Verses three and four identify the final rise and fall of the last manifestation of an earthly dragon power. The verses overlay the last six verses which identify the end of the beast who commits fornication with the kings of the earth. The beginning and ending of chapter eleven identify the history where the enemies of God come to their end with none to help. The first four verses aligned with the last six verses and in so doing they bear the symbolism of the Ten Commandments with a table of the first four commandments and a table with the last six commandments, while also symbolizing a test with the number ten.

Cele dintâi patru versete ale capitolului unsprezece identifică sfârșitul puterii balaurului pământesc, care curvește cu puterea papală, pe măsură ce timpul de probă al omenirii se încheie. Versetele trei și patru identifică ridicarea finală și căderea ultimei manifestări a unei puteri de balaur pământești. Aceste versete se suprapun peste ultimele șase versete, care identifică sfârșitul fiarei ce curvește cu împărații pământului. Începutul și sfârșitul capitolului unsprezece identifică istoria în care vrăjmașii lui Dumnezeu ajung la sfârșitul lor, fără ca cineva să le vină în ajutor. Cele dintâi patru versete, aliniate cu ultimele șase versete, poartă astfel simbolismul Celor Zece Porunci, cu o tablă a primelor patru porunci și o tablă a ultimelor șase porunci, simbolizând totodată și o probă prin numărul zece.

The first four verses represent a beginning that illustrates the ending while anchoring the message as beginning at the “time of the end” in 1989. The verses represent 1989 until the close of human probation, thus summarizing the message of the last six verses which are the increase of knowledge that was unsealed in 1989, which identify the events connected with the close of probation.

Primele patru versete reprezintă un început care ilustrează sfârșitul, fixând totodată mesajul ca începând la „vremea sfârșitului” în 1989. Versetele reprezintă perioada din 1989 până la încheierea timpului de probă al omenirii, rezumând astfel mesajul ultimelor șase versete, care constituie sporirea cunoștinței descoperite în 1989 și care identifică evenimentele legate de încheierea timpului de probă.

The verses provide the prophetic anchor to recognize that beginning in 1989 there would be a total of eight presidents, with the eighth being of the seven previous presidents, thus tying the passage together with the enigma of the eighth being of the seven, which is a prophetic characteristic that is present truth in the last days.

Versele oferă punctul de sprijin profetic pentru a recunoaște că, începând din 1989, avea să existe un total de opt președinți, cel de-al optulea fiind dintre cei șapte președinți anteriori, legând astfel pasajul de enigma potrivit căreia al optulea este dintre cei șapte, care este o caracteristică profetică ce constituie adevărul prezent în zilele din urmă.

The theme which can be understood with the verses is the final destruction of the dragon power who commits fornication with the whore of Tyre. The whore commits fornication with all the kings of the earth, but just as ancient France became the firstborn of the Catholic church when Clovis dedicated his throne to the papacy in 496, so too, the earth beast of the United States will also be the first of the kings to commit fornication with the whore at the Sunday law. Just as in the ending six verses the beginning four verses identify and emphasize all three powers that lead the world to Armageddon, but the theme in the first four verses is the dragon power represented by Grecia and Alexander the Great.

Téma, které lze z těchto veršů pochopit, je konečné zničení dračí moci, která smilní s nevěstkou Týru. Nevěstka smilní se všemi králi země, avšak právě tak, jako se dávná Francie stala prvorozeným katolické církve, když Chlodvík roku 496 zasvětil svůj trůn papežství, tak i pozemská šelma Spojených států bude při nedělním zákonu rovněž prvním z králů, který bude smilnit s nevěstkou. Stejně jako v závěrečných šesti verších, i v úvodních čtyřech verších jsou určeny a zdůrazněny všechny tři mocnosti, které vedou svět k Armagedonu, avšak tématem prvních čtyř veršů je dračí moc představovaná Řeckem a Alexandrem Velikým.

Reagan began the process of eight presidents that has led now to the last of the eight presidents. The eighth president will erect the image of the beast and enforce a Sunday law in the United States, while also brokering and arrangement making him the head of the United Nations, that will at that very point enter into a worldwide church state relationship under the guise of solving the increasing warfare of radical Islam.

రేగన్ ఎనిమిది మంది అధ్యక్షుల ప్రక్రియను ప్రారంభించాడు; అది ఇప్పుడు ఆ ఎనిమిది మంది అధ్యక్షులలో చివరివరకు దారితీసింది. ఎనిమిదవ అధ్యక్షుడు మృగముని ప్రతిమను నిలబెట్టి, సంయుక్త రాష్ట్రాలలో ఆదివారపు ధర్మశాసనాన్ని అమలు చేస్తాడు; అలాగే, అతనిని ఐక్యరాజ్యసమితి అధిపతిగా నిలబెట్టే ఒక ఏర్పాటుకు మధ్యవర్తిత్వం చేయును, అచ్చం అదే సమయంలో అది ఉగ్ర ఇస్లాం పెరుగుతున్న యుద్ధాలను పరిష్కరించుటనే ముసుగులో ప్రపంచవ్యాప్త సంఘ-రాజ్య సంబంధములో ప్రవేశించును.

The transition of the United States, which is the earth beast of Revelation chapter thirteen from being the sixth kingdom of Bible prophecy unto the head of the seventh kingdom of Bible prophecy, while consummating the unlawful relationship with the eighth kingdom of Bible prophecy is illustrated from verse one identifying 1989, through the presidents that lead to the Sunday law in the United States, and immediately then identifies the mighty king standing up. That mighty king is Trump assuming control over the United Nations, which he is now in the process of dismantling in advance of his demands.

ការផ្លាស់ប្តូររបស់សហរដ្ឋអាមេរិក ដែលជាសត្វពីផែនដីនៃវិវរណៈ ជំពូកទីដប់បី ពីការជានគរទីប្រាំមួយនៃពាក្យទំនាយព្រះគម្ពីរ ទៅជាក្បាលនៃនគរទីប្រាំពីរនៃពាក្យទំនាយព្រះគម្ពីរ ខណៈដែលបំពេញឲ្យគ្រប់លក្ខណៈនូវទំនាក់ទំនងមិនស្របច្បាប់ជាមួយនឹងនគរទីប្រាំបីនៃពាក្យទំនាយព្រះគម្ពីរ ត្រូវបានបង្ហាញចាប់ពីខទីមួយ ដែលកំណត់អត្តសញ្ញាណឆ្នាំ 1989 តាមរយៈប្រធានាធិបតីទាំងឡាយដែលនាំទៅដល់ច្បាប់ថ្ងៃអាទិត្យនៅសហរដ្ឋអាមេរិក ហើយភ្លាមៗបន្ទាប់មកក៏កំណត់អត្តសញ្ញាណស្តេចដ៏ខ្លាំងពូកែដែលក្រោកឈរឡើង។ ស្តេចដ៏ខ្លាំងពូកែនោះគឺ Trump ដែលកំពុងទទួលយកការគ្រប់គ្រងលើអង្គការសហប្រជាជាតិ ដែលបច្ចុប្បន្ននេះគាត់កំពុងស្ថិតក្នុងដំណើរការរុះរើវាជាមុនសម្រាប់តម្រូវការរបស់គាត់។

## Second Line

A doua linie

Verse five through nine represents the first mention and the point by point illustration of the battle between the kings of the north and south that the entire chapter employs as the primary prophetic backdrop. Verse five sets forth the theme of the passage.

Versetele cinci până la nouă reprezintă prima menționare și ilustrarea punct cu punct a luptei dintre împărații de la miazănoapte și de la miazăzi, pe care întregul capitol o folosește ca fundal profetic principal. Versetul cinci expune tema pasajului.

> And the king of the south shall be strong, and one of his princes; and he shall be strong above him, and have dominion; his dominion shall be a great dominion. Daniel 11:5.

> Şi împăratul de la miazăzi va fi puternic, şi unul dintre căpeteniile lui; dar acesta va fi mai puternic decât el şi va stăpâni; stăpânirea lui va fi o stăpânire mare. Daniel 11:5.

Ptolemy I Soter and Seleucus I Nicator are represented in the verse. Both were a fourth of the “Diadochi” (meaning successor) of Alexander’s kingdom. Seleucus is the first “king of the north” in chapter eleven, and in agreement with pagan Rome, papal Rome and modern Rome—Seleucus was only established as the prophetic king of the north after three primary victories or pivotal events: his reclamation of Babylon in 312 BC, the Battle of Ipsus in 301 BC, and the Battle of Corupedium in 281 BC. These movements defeated his major rivals, expanded his empire, and solidified his dominance in the region.

ቶለሚ ፩ ሶተር እና ሴሌውቆስ ፩ ኒካቶር በዚህ ንባብ ውስጥ ተወክለዋል። ሁለቱም ከእስክንድር መንግሥት “ዲያዶኪ” (ትርጉሙ “ተተኪ”) ተብለው ከሚጠሩት አራቱ አንዱ ነበሩ። ሴሌውቆስ በምዕራፍ አሥራ አንድ ውስጥ የመጀመሪያው “የሰሜን ንጉሥ” ነው፤ እናም ከአረማዊት ሮም፣ ከጳጳሳዊት ሮም እና ከዘመናዊት ሮም ጋር በሚስማማ መልኩ፣ ሴሌውቆስ እንደ ትንቢታዊው የሰሜን ንጉሥ የተመሠረተው ከሦስት ዋና ድሎች ወይም ወሳኝ ክስተቶች በኋላ ብቻ ነበር፤ እነርሱም በ312 ዓ.ዓ. ባቢሎንን እንደገና መያዙ፣ በ301 ዓ.ዓ. የኢፕሱስ ጦርነት፣ እና በ281 ዓ.ዓ. የኮሩፔዲየም ጦርነት ናቸው። እነዚህ እንቅስቃሴዎች ዋና ተቃዋሚዎቹን አሸንፈው፣ ግዛቱን አስፋፉ፣ በክልሉም ውስጥ ያለውን በላይነቱ አጽንተው አቆሙ።

The second line begins with identifying the kings of the north and south in distinction with any other of the successors (Diadochi) of Alexander’s divided kingdom. It begins with identifying that the king of the north is only empowered after three conquests. Then in the history of the struggle for dominion that unfolded after Alexanders death in verses six through nine, identify a period that concludes with the overthrow of the king of the north by the king of the south. This is the first of three times in chapter eleven that the king of the south prevails over the king of the north. They provide three internal witnesses within the chapter that clearly establishes the waymarks of the history that leads to a king of the south defeating a king of the north.

Rreshti i dytë fillon me identifikimin e mbretërve të veriut dhe të jugut, në dallim nga cilido tjetër prej pasardhësve (Diadochëve) të mbretërisë së ndarë të Aleksandrit. Ai fillon duke përcaktuar se mbreti i veriut fuqizohet vetëm pas tri pushtimeve. Pastaj, në historinë e përpjekjes për sundim që u zhvillua pas vdekjes së Aleksandrit, në vargjet gjashtë deri nëntë, identifikohet një periudhë që përfundon me përmbysjen e mbretit të veriut nga mbreti i jugut. Kjo është hera e parë nga tri herë në kapitullin njëmbëdhjetë që mbreti i jugut mbizotëron mbi mbretin e veriut. Ato japin tri dëshmi të brendshme brenda kapitullit, të cilat e përcaktojnë qartë mënyrën e shenjave orientuese të historisë që çon drejt asaj që një mbret i jugut të mposhtë një mbret të veriut.

> And the king of the south shall be strong, and one of his princes; and he shall be strong above him, and have dominion; his dominion shall be a great dominion. And in the end of years they shall join themselves together; for the king’s daughter of the south shall come to the king of the north to make an agreement: but she shall not retain the power of the arm; neither shall he stand, nor his arm: but she shall be given up, and they that brought her, and he that begat her, and he that strengthened her in these times. But out of a branch of her roots shall one stand up in his estate, which shall come with an army, and shall enter into the fortress of the king of the north, and shall deal against them, and shall prevail: And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. So the king of the south shall come into his kingdom, and shall return into his own land. Daniel 11:5–9.

> Iar împăratul de la miazăzi va fi puternic; și unul dintre mai-marii lui va fi puternic mai mult decât el și va stăpâni; stăpânirea lui va fi o stăpânire mare. Și, la sfârșitul unor ani, se vor uni; căci fiica împăratului de la miazăzi va veni la împăratul de la miazănoapte ca să facă o învoială; dar ea nu va păstra puterea brațului; nici el nu va dăinui, nici brațul lui; ci ea va fi dată pradă, împreună cu cei ce au adus-o, și cu cel ce a născut-o, și cu cel ce a întărit-o în vremurile acelea. Dar dintr-o odraslă a rădăcinilor ei se va ridica unul în locul lui, care va veni cu o oaste și va intra în cetățuia împăratului de la miazănoapte și va lucra împotriva lor și va birui; și va duce de asemenea captivi în Egipt pe dumnezeii lor, împreună cu domnii lor și cu vasele lor scumpe de argint și de aur; și el va dăinui mai mulți ani decât împăratul de la miazănoapte. Astfel, împăratul de la miazăzi va veni în împărăția lui și se va întoarce în țara sa. Daniel 11:5–9.

The historical fulfillment of the verses provides the template for the prophetic fulfillment of the twelve hundred and sixty years of papal rule identified in verses thirty-one through forty, and the prophetic template for the fulfillment of verse eleven, that was first fulfilled in 217 BC at the Battle of Raphia. Those three witnesses identify the characteristics of the Ukrainian War where Putin, the final king of the south will prevail over the proxy army of the papal king of the north.

Împlinirea istorică a versetelor oferă tiparul pentru împlinirea profetică a celor o mie două sute șaizeci de ani de domnie papală, identificați în versetele treizeci și unu până la patruzeci, și tiparul profetic pentru împlinirea versetului unsprezece, care s-a împlinit mai întâi în anul 217 î.Hr., la Bătălia de la Raphia. Acești trei martori identifică caracteristicile războiului din Ucraina, în care Putin, ultimul împărat al sudului, va birui asupra armatei-proxy a împăratului papal al nordului.

The theme of the second line of prophetic history is how the deadly wound is delivered to the papacy in 1798, as represented by verses five through nine and the battle of Raphia in verse eleven. The king of the south, which is Egypt, is the dragon power.

Tema celei de-a doua linii a istoriei profetice este modul în care rana de moarte este aplicată papalității în 1798, așa cum este reprezentat prin versetele cinci până la nouă și prin bătălia de la Rafia din versetul unsprezece. Împăratul de la miazăzi, care este Egiptul, este puterea balaurului.

> Son of man, set thy face against Pharaoh king of Egypt, and prophesy against him, and against all Egypt: Speak, and say, Thus saith the Lord God; Behold, I am against thee, Pharaoh king of Egypt, the great dragon that lieth in the midst of his rivers, which hath said, My river is mine own, and I have made it for myself. Ezekiel 29:2, 3.

> Fiul omului, întoarce-ți fața împotriva lui Faraon, împăratul Egiptului, și proroceste împotriva lui și împotriva întregului Egipt: Vorbește și spune: Așa zice Domnul Dumnezeu: Iată, sunt împotriva ta, Faraon, împăratul Egiptului, marele balaur care zace în mijlocul râurilor sale, care a zis: Râul meu este al meu, și eu l-am făcut pentru mine însumi. Ezechiel 29:2, 3.

The three illustrations of the king of the south prevailing over the king of the north in chapter eleven combine to identify the final fall of the king of the north in verse forty-five.

Cele trei ilustrații ale biruinței împăratului de la miazăzi asupra împăratului de la miazănoapte din capitolul unsprezece se unesc pentru a identifica căderea finală a împăratului de la miazănoapte în versetul patruzeci și cinci.

> And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. Daniel 11:45.

> Și își va așeza corturile palatului său între mări, pe muntele cel slăvit și sfânt; dar își va ajunge sfârșitul, și nimeni nu-i va veni în ajutor. Daniel 11:45.

There are three lines in chapter eleven that illustrate a king of the south defeating a king of the north, but when the king of the north comes to his end with none to help it is not so apparent. But the book of Revelation identifies that it is the dragon power that brings her down by eating her flesh and burning her with fire. Once the dragon power is recognized from the book of Revelation we can see the kings, who are also the dragon and also the king of the south who are going to bring down the king of the north in verse forty-five. Three direct witnesses in the chapter that are all testifying to their perfect fulfillment as represented through the connection of the books of Daniel and Revelation.

Абароти ёздаҳум се хатте ҳастанд, ки шоҳи ҷанубро дар ҳоли шикаст додани шоҳи шимол нишон медиҳанд; аммо вақте ки шоҳи шимол ба анҷоми худ мерасад ва ҳеҷ касе нест, ки ба ӯ ёрӣ расонад, ин он қадар ошкор нест. Вале китоби Ваҳй муайян месозад, ки ин қудрати аждаҳост, ки ӯро сарнагун месозад, бо он ки гӯшти ӯро мехӯрад ва ӯро бо оташ месӯзонад. Ҳамин ки қудрати аждаҳо аз китоби Ваҳй шинохта шавад, мо метавонем подшоҳонро бубинем, ки онҳо низ аждаҳо ҳастанд ва ҳамчунин шоҳи ҷанубанд, ва онҳо шоҳи шимолро дар ояти чиҳилу панҷум сарнагун хоҳанд кард. Се шоҳиди мустақим дар ин боб, ки ҳамаи онҳо ба иҷрои комили худ, чунон ки тавассути пайванди китобҳои Дониёл ва Ваҳй муаррифӣ шудааст, шаҳодат медиҳанд.

The modern papal king of the north comes to his end with none to help in verse forty-five, and the book of Revelation identifies how the papal power comes to his end at the hands of the dragon power.

Regele papal modern al miazănoaptei își ajunge sfârșitul fără ca nimeni să-i vină în ajutor, în versetul patruzeci și cinci, iar cartea Apocalipsei arată cum puterea papală își ajunge sfârșitul prin mâna puterii balaurului.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> Dhe dhjetë brirët që pe mbi bishën, këta do ta urrejnë kurvën, do ta bëjnë të shkretë dhe të zhveshur, do t’ia hanë mishin dhe do ta djegin me zjarr. Sepse Perëndia ua ka vënë në zemër të përmbushin vullnetin e tij, të bien në një mendje dhe t’ia japin mbretërinë e tyre bishës, derisa të përmbushen fjalët e Perëndisë. Zbulesa 17:16, 17.

The ten kings burn the papal king of the north with fire and eat her flesh. The kings of the last days are the dragon power.

Cei zece împărați îl ard cu foc pe regele papal al nordului și îi mănâncă carnea. Împărații zilelor de pe urmă sunt puterea balaurului.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus. In their enmity against the people of God, they show themselves guilty also of the choice of Barabbas instead of Christ.” Testimonies to Ministers, 38.

> „Regii, conducătorii și guvernatorii și-au pus asupra lor semnul lui antihrist și sunt înfățișați ca balaurul care merge să facă război cu sfinții — cu aceia care păzesc poruncile lui Dumnezeu și au credința lui Isus. În vrăjmășia lor împotriva poporului lui Dumnezeu, ei se arată vinovați și de alegerea lui Baraba în locul lui Hristos.” Testimonies to Ministers, 38.

The ten kings are the dragon power, who is also represented by the kingdom of Greece and Alexander. Those kings are southern kings, for they are represented by Pharaoh king of Egypt. They will eat her flesh, for they are also the prophetic “dogs” which the Psalmist calls the “assembly of the wicked.”

Cei zece împărați sunt puterea balaurului, care este de asemenea reprezentată prin împărăția Greciei și prin Alexandru. Acei împărați sunt împărați ai sudului, căci sunt reprezentați de Faraon, împăratul Egiptului. Ei îi vor mânca carnea, căci sunt și „câinii” profetici, pe care psalmistul îi numește „adunarea celor răi”.

> For dogs have compassed me: the assembly of the wicked have enclosed me: they pierced my hands and my feet. I may tell all my bones: they look and stare upon me. They part my garments among them, and cast lots upon my vesture. Psalms 22:16–18.

> Căci niște câini m-au înconjurat; adunarea celor răi m-a împresurat; mi-au străpuns mâinile și picioarele. Aș putea să-mi număr toate oasele; ei privesc și se uită țintă la mine. Își împart între ei hainele mele și trag la sorți pentru cămașa mea. Psalmii 22:16–18.

The papacy is the king of the north in verse forty-five, and the papacy is represented by Jezebel in the church of Thyatira.

Papitatea este împăratul de la miazănoapte din versetul patruzeci și cinci, iar papitatea este reprezentată de Izabela în biserica din Tiatira.

> Notwithstanding I have a few things against thee, because thou sufferest that woman Jezebel, which calleth herself a prophetess, to teach and to seduce my servants to commit fornication, and to eat things sacrificed unto idols. And I gave her space to repent of her fornication; and she repented not. Behold, I will cast her into a bed, and them that commit adultery with her into great tribulation, except they repent of their deeds. Revelation 2:20–22.

> Dar însă am câteva lucruri împotriva ta: pentru că îngădui acelei femei Izabela, care se numește pe sine prorociță, să învețe și să amăgească pe robii Mei să curvească și să mănânce din cele jertfite idolilor. Și i-am dat vreme să se pocăiască de curvia ei, dar nu s-a pocăit. Iată, o voi arunca pe un pat, iar pe cei ce preacurvesc cu ea, în necaz mare, dacă nu se pocăiesc de faptele lor. Apocalipsa 2:20–22.

Jezebel’s judgment is accomplished when she is eaten by dogs.

Hotărârea de judecată asupra Izabelei se împlinește când este mâncată de câini.

> And of Jezebel also spake the Lord, saying, The dogs shall eat Jezebel by the wall of Jezreel. 1 Kings 21:23.

> Na despre Izabela a vorbit Domnul, zicând: „Câinii o vor mânca pe Izabela lângă zidul Izreelului.” 1 Regi 21:23.

The dogs are pagan Rome, the dragon power, for it was pagan Rome that crucified Christ.

Câinii reprezintă Roma păgână, puterea balaurului, căci Roma păgână a fost cea care L-a răstignit pe Hristos.

> “In the sufferings of Christ upon the cross prophecy was fulfilled. Centuries before the crucifixion, the Saviour had foretold the treatment He was to receive. He said, ‘Dogs have compassed Me: the assembly of the wicked have enclosed Me: they pierced My hands and My feet. I may tell all My bones: they look and stare upon Me. They part My garments among them, and cast lots upon My vesture.’ Psalm 22:16–18. The prophecy concerning His garments was carried out without counsel or interference from the friends or the enemies of the Crucified One. To the soldiers who had placed Him upon the cross, His clothing was given. Christ heard the men’s contention as they parted the garments among them. His tunic was woven throughout without seam, and they said, ‘Let us not rend it, but cast lots for it, whose it shall be.’” The Desire of Ages, 746.

> „În suferințele lui Hristos pe cruce, profeția s-a împlinit. Cu secole înainte de răstignire, Mântuitorul prevestise felul în care avea să fie tratat. El a spus: «Câini M-au înconjurat; adunarea celor răi M-a împresurat; Mi-au străpuns mâinile și picioarele. Îmi pot număra toate oasele; ei se uită și Mă privesc. Își împart între ei hainele Mele și trag la sorți pentru cămașa Mea.» Psalmii 22:16–18. Profeția privitoare la veșmintele Sale s-a împlinit fără sfat sau intervenție din partea prietenilor ori a vrăjmașilor Celui Răstignit. Soldaților care Îl așezaseră pe cruce le-au fost date hainele Sale. Hristos a auzit cearta oamenilor în timp ce își împărțeau hainele între ei. Tunica Sa era țesută dintr-o singură bucată, fără cusătură, iar ei au spus: «Să nu o sfâșiem, ci să tragem la sorți pentru ea, a cui să fie.»” Hristos, Lumina lumii, 746.

The ten kings, who are the dogs, who are the assembly of the wicked, who are Greece and Egypt will also to burn the whore with fire.

Cei zece împărați, care sunt câinii, care sunt adunarea celor răi, care sunt Grecia și Egiptul, vor arde și ei pe desfrânată cu foc.

> And the daughter of any priest, if she profane herself by playing the whore, she profaneth her father: she shall be burnt with fire. Leviticus 21:9.

> Mwana wa kike wa kuhani ye yote, akijitia unajisi kwa kufanya ukahaba, humtia baba yake unajisi; atateketezwa kwa moto. Mambo ya Walawi 21:9.

The ten kings burn the whore with fire for she professes to be a priestess but is a whore.

Cei zece împărați o ard cu foc pe desfrânată, căci ea pretinde că este preoteasă, dar este o desfrânată.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. Isaiah 23:15–17.

> I ka na dia, ka hori ai a Taia e whitu tekau tau, kia rite ki nga ra o tetahi kingi: a ka mutu nga tau e whitu tekau, ka waiata a Taia ano he wahine kairau. Tikina he hapa, haereere i te pa, e koe, e te wahine kairau kua warewaretia; kia reka te whakatangi, himene kia maha nga waiata, kia maharatia ai koe. Na, i te mutunga o nga tau e whitu tekau, ka tae mai a Ihowa ki te tirotiro i a Taia, a ka hoki ano ia ki tana utu, a ka moepuku ki nga kingitanga katoa o te ao i runga i te mata o te whenua. Ihaia 23:15–17.

In verses five through nine, and verses thirty-one through forty, we find witness to the papacy coming to its end at the hands of the dragon power. This principle is also currently being fulfilled in the Ukrainian War. These three witnesses inform us that when the king of the north comes to his end with none to help in verse forty-five, the dragon will eat her flesh and burn her with fire. Upon three witnesses the motivation for the dragon’s action will include a broken treaty.

În versetele cinci până la nouă și în versetele treizeci și unu până la patruzeci, găsim mărturie că papalitatea ajunge la sfârșitul ei prin mâna puterii balaurului. Acest principiu se împlinește, de asemenea, în prezent, în războiul din Ucraina. Aceste trei mărturii ne informează că, atunci când împăratul de la miazănoapte ajunge la sfârșitul lui, fără ca nimeni să-i vină în ajutor, în versetul patruzeci și cinci, balaurul îi va mânca carnea și o va arde cu foc. Din gura a trei martori reiese că motivația acțiunii balaurului va include un tratat încălcat.

In verses five through nine, the second Syrian War ended with a treaty in 253 BC. The war had started in 260 BC and seven years into the second Syrian War a peace treaty was accomplished by the king of the south giving a daughter to the king of the north so he could marry the king of the south’s daughter and bring about peace through the marriage alliance. Seven years after the marriage in 246 BC the king of the north set aside the southern bride and restored his original wife who he had set aside when he married the Egyptian princess. The motivation for the king of the south to invade the northern kingdom and capture the northern king was a broken treaty.

În versetele cinci până la nouă, al Doilea Război Sirian s-a încheiat printr-un tratat în anul 253 î.Hr. Războiul începuse în anul 260 î.Hr., iar la șapte ani de la începutul celui de-al Doilea Război Sirian a fost încheiat un tratat de pace prin faptul că împăratul de la miazăzi a dat o fiică împăratului de la miazănoapte, pentru ca acesta să se poată căsători cu fiica împăratului de la miazăzi și să aducă pace prin alianța de căsătorie. La șapte ani după căsătorie, în anul 246 î.Hr., împăratul de la miazănoapte a înlăturat mireasa din miazăzi și și-a reprimit soția dintâi, pe care o lăsase deoparte atunci când se căsătorise cu prințesa egipteană. Motivația împăratului de la miazăzi de a invada regatul de la miazănoapte și de a-l captura pe împăratul de la miazănoapte a fost un tratat încălcat.

The broken treaty typified the broken Treaty of Tolentino in 1797 that provided Napoleon with the motivation to take the pope captive in 1798, as Ptolemy had done to Seleucus in 246 BC. When Ptolemy III returned to Egypt from his victory over the northern Seleucid empire of Seleucus II he brought so many treasures back to Egypt that the Egyptians gave the title of “Euergetes” (meaning Benefactor) to Ptolemy III for restoring their “captive gods” after many years.

Tratatul încălcat a prefigurat încălcarea Tratatului de la Tolentino din 1797, care i-a oferit lui Napoleon motivația de a-l lua captiv pe papă în 1798, așa cum făcuse Ptolemeu cu Seleucus în anul 246 î.Hr. Când Ptolemeu al III-lea s-a întors în Egipt din victoria sa asupra imperiului seleucid de la nord al lui Seleucus al II-lea, a adus înapoi în Egipt atât de multe comori, încât egiptenii i-au dat lui Ptolemeu al III-lea titlul de „Euergetes” (însemnând Binefăcător), pentru că le-a restaurat „zeii captivi” după mulți ani.

> But out of a branch of her roots shall one stand up in his estate, which shall come with an army, and shall enter into the fortress of the king of the north, and shall deal against them, and shall prevail: And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. Daniel 11:7, 8.

> Dar dintr-o odraslă a rădăcinilor ei se va ridica unul în locul lui; el va veni cu o oaste, va intra în cetățuia împăratului de la miazănoapte, va lucra împotriva lor și va birui. Va duce în robie în Egipt și pe dumnezeii lor, împreună cu domnitorii lor și cu vasele lor scumpe de argint și de aur; și va dăinui mai mulți ani decât împăratul de la miazănoapte. Daniel 11:7, 8.

When Napoleon took the pope captive in 1798, he robbed the Vatican treasures and brought them back to France as typified by Ptolemy III, who took treasures and also Seleucus II back to Egypt, where Seleucus II died falling from a horse. This typified Napoleon removing the papacy from the beast in 1798, and the death of the pope in 1799. The papacy in Revelation seventeen is the woman who rides upon the beast, and Seleucus’ defeat, captivity and subsequent death falling from a horse, typifies Napoleon removing the civil authority of the papacy (represented as a beast in Revelation seventeen).

Când Napoleon l-a luat captiv pe papă în 1798, a jefuit comorile Vaticanului și le-a adus înapoi în Franța, după cum a fost prefigurat de Ptolemeu al III-lea, care a luat comori și l-a dus de asemenea pe Seleucus al II-lea înapoi în Egipt, unde Seleucus al II-lea a murit căzând de pe cal. Aceasta a prefigurat faptul că Napoleon a îndepărtat papalitatea de pe fiară în 1798 și moartea papei în 1799. Papalitatea, în Apocalipsa șaptesprezece, este femeia care șade pe fiară, iar înfrângerea lui Seleucus, captivitatea lui și moartea sa ulterioară prin cădere de pe un cal prefigurează faptul că Napoleon a înlăturat autoritatea civilă a papalității (reprezentată ca o fiară în Apocalipsa șaptesprezece).

> So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. … And the angel said unto me, Wherefore didst thou marvel? I will tell thee the mystery of the woman, and of the beast that carrieth her, which hath the seven heads and ten horns. … And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:3, 7, 18.

> И понесе ме духом у пустињу; и видјех жену гдје сједи на звијери скерлетне боје, пуној имена богохуљења, која имаше седам глава и десет рогова. … И анђео ми рече: Зашто си се зачудио? Казаћу ти тајну жене и звијери која је носи, која има седам глава и десет рогова. … А жена коју си видио јесте онај велики град, који царује над царевима земаљским. Откривење 17:3, 7, 18.

Verse five through nine introduces the warfare between the king of the north and south in chapter eleven. Verse five provides the anchor to Rome as the king of the north for it identifies that the king of the north would conquer three geographical areas before it ruled supremely. The verses provide the prophetic structure that sets forth a period when the king of the north rules but comes to its end. This is the very premise and promise of chapter eleven. The theme of the line is the deadly wound of the papal king of the north, or as verse forty-five states, “he comes to his end, with none to help.” This truth is present truth in the last days.

Versetele cinci până la nouă introduc războiul dintre împăratul de la miazănoapte și cel de la miazăzi din capitolul unsprezece. Versetul cinci oferă punctul de ancorare la Roma ca împărat al miazănoaptei, căci arată că împăratul miazănoaptei avea să cucerească trei regiuni geografice înainte de a domni în chip suprem. Aceste versete oferă structura profetică ce înfățișează o perioadă în care împăratul miazănoaptei stăpânește, dar ajunge la sfârșitul său. Aceasta este însăși premisa și făgăduința capitolului unsprezece. Tema acestei linii este rana de moarte a împăratului papal al miazănoaptei sau, după cum spune versetul patruzeci și cinci, „el va ajunge la sfârșitul său și nimeni nu-i va fi într-ajutor”. Acest adevăr este adevăr prezent în zilele din urmă.

We will continue in the next article.

Vom continua în articolul următor.

Back to Articles