Article

# Panium - Number Twelve

Паниум — дванаест број

Daniel 11:40 and the Three Unsealings of Prophecy

Daniel 11:40 și cele trei descoperiri ale profeției

Author

Jeff Pippenger

Published

September 12, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

Verse forty of Daniel eleven is one of the most profound verses in the Bible. It represents the unsealing of the book of Daniel in 1798, 1989 and 2023. The three times the book was unsealed mark the conclusion of a scattering of “seven times.” 1798 marked the conclusion of the twenty-five hundred and twenty years of scattering that began in 723 BC when Assyria carried the northern ten tribes into captivity. 1989 marked the conclusion of 126 years since the rebellion of 1863, when the Seventh-day Adventist Church officially set aside the “seven times” of Leviticus twenty-six. 2023 marked the conclusion of the three and a half days of Revelation eleven’s two witnesses being dead in the street. At the conclusion of the 2,520 years, (the 126 years and the 3½ days—all symbols of the “seven times”) the book of Daniel was unsealed.

Versetul patruzeci din Daniel unsprezece este unul dintre cele mai profunde versete din Biblie. El reprezintă desigilarea cărții lui Daniel în anii 1798, 1989 și 2023. Cele trei momente în care cartea a fost desigilată marchează încheierea unei împrăștieri de „șapte vremi”. Anul 1798 a marcat încheierea celor două mii cinci sute douăzeci de ani de împrăștiere, care au început în 723 î.Hr., când Asiria a dus în robie cele zece seminții din nord. Anul 1989 a marcat încheierea celor 126 de ani de la răzvrătirea din 1863, când Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea a pus oficial deoparte „cele șapte vremi” din Levitic douăzeci și șase. Anul 2023 a marcat încheierea celor trei zile și jumătate în care cei doi martori din Apocalipsa unsprezece au fost morți în uliță. La încheierea celor 2.520 de ani (a celor 126 de ani și a celor 3½ zile — toate simboluri ale „celor șapte vremi”), cartea lui Daniel a fost desigilată.

Sister White informs us that in 1798 it was needful that men be presented with the events connected with the close of probation. When she records this fact, she is identifying parallel histories, for she also represents the message of the last days as the events connected with the close of probation. Speaking of Millerite history she records:

Soră White ne informează că, în 1798, era necesar ca oamenilor să le fie prezentate evenimentele legate de încheierea timpului de probă. Când consemnează acest fapt, ea identifică istorii paralele, căci ea prezintă, de asemenea, mesajul zilelor din urmă ca fiind evenimentele legate de încheierea timpului de probă. Vorbind despre istoria millerită, ea consemnează:

> “It was needful that men should be awakened to their danger; that they should be roused to prepare for the solemn events connected with the close of probation.” The Great Controversy, 310.

> „Era necesar ca oamenii să fie treziți la conștientizarea primejdiei lor; ca ei să fie stârniți să se pregătească pentru evenimentele solemne legate de încheierea timpului de probă.” Tragedia veacurilor, 310.

Speaking of the last days she records:

Vorbind despre zilele din urmă, ea consemnează:

> “Before His crucifixion the Saviour explained to His disciples that He was to be put to death and to rise again from the tomb, and angels were present to impress His words on minds and hearts. But the disciples were looking for temporal deliverance from the Roman yoke, and they could not tolerate the thought that He in whom all their hopes centered should suffer an ignominious death. T he words which they needed to remember were banished from their minds; and when the time of trial came, it found them unprepared. The death of Jesus as fully destroyed their hopes as if He had not forewarned them. So in the prophecies the future is opened before us as plainly as it was opened to the disciples by the words of Christ. The events connected with the close of probation and the work of preparation for the time of trouble, are clearly presented. But multitudes have no more understanding of these important truths than if they had never been revealed. Satan watches to catch away every impression that would make them wise unto salvation, and the time of trouble will find them unready.” The Great Controversy, 595.

> “Înainte de răstignirea Sa, Mântuitorul le-a explicat ucenicilor Săi că urma să fie dat la moarte și să învie din mormânt, iar îngerii erau de față pentru a întipări cuvintele Sale în minte și în inimă. Dar ucenicii așteptau o izbăvire vremelnică de sub jugul roman și nu puteau suporta gândul că Acela în care se concentrau toate speranțele lor urma să sufere o moarte rușinoasă. Cuvintele pe care aveau nevoie să și le amintească au fost alungate din mintea lor; iar când a venit timpul încercării, i-a găsit nepregătiți. Moartea lui Isus le-a nimicit speranțele la fel de deplin ca și cum El nu i-ar fi avertizat mai dinainte. Tot astfel, în profeții, viitorul ne este descoperit tot atât de limpede cum le-a fost descoperit ucenicilor prin cuvintele lui Hristos. Evenimentele legate de încheierea timpului de probă și de lucrarea de pregătire pentru vremea de strâmtorare sunt prezentate lămurit. Dar mulțimile nu au mai multă înțelegere a acestor adevăruri importante decât dacă ele nu le-ar fi fost niciodată descoperite. Satana veghează ca să răpească orice impresie care i-ar face înțelepți spre mântuire, iar vremea de strâmtorare îi va găsi nepregătiți.” Tragedia veacurilor, 595.

The Millerite message was unsealed in 1798 and it presented “the events connected with the close of probation.” When speaking of the last days, she applies the history of the disciples to illustrate the fact that “the events connected with the close of probation” are what make men wise unto salvation, but are not understood. The messages that were unsealed in 1798, 1989 and 2023 were messages that identified the “events connected with the close of probation.”

Solia Millerit a fost desigilată în 1798 și a prezentat „evenimentele legate de încheierea timpului de probă”. Vorbind despre zilele de pe urmă, ea aplică istoria ucenicilor pentru a ilustra faptul că „evenimentele legate de încheierea timpului de probă” sunt cele care îi fac pe oameni înțelepți spre mântuire, dar nu sunt înțelese. Soliile care au fost desigilate în 1798, 1989 și 2023 au fost solii care au identificat „evenimentele legate de încheierea timpului de probă”.

Verse forty represents a historical line when the book of Daniel is unsealed three times. In 1798 Daniel’s vision of the Ulai River representing chapters seven through nine was unsealed. In 1989 Daniel’s vision of the Hiddekel River representing chapter ten through twelve was unsealed. In 2023 the hidden history of verse forty of Daniel eleven was unsealed.

Versetul patruzeci reprezintă o linie istorică în care cartea lui Daniel este desigilată de trei ori. În 1798, viziunea lui Daniel de la râul Ulai, care reprezintă capitolele șapte până la nouă, a fost desigilată. În 1989, viziunea lui Daniel de la râul Hiddekel, care reprezintă capitolele zece până la doisprezece, a fost desigilată. În 2023, istoria ascunsă a versetului patruzeci din Daniel unsprezece a fost desigilată.

The history of verse forty represents 1798 unto the Sunday law of verse forty-one, which is the history of the United States that is also the earth beast of Revelation thirteen, the false prophet of Revelation sixteen and the sixth kingdom of Bible prophecy. The same history represented in verse forty of Daniel eleven is also represented in one verse in the book of Revelation.

Istoria versetului patruzeci reprezintă perioada de la 1798 până la legea duminicală din versetul patruzeci și unu, care este istoria Statelor Unite, care sunt, de asemenea, fiara care se ridică din pământ din Apocalipsa treisprezece, prorocul mincinos din Apocalipsa șaisprezece și a șasea împărăție a profeției biblice. Aceeași istorie reprezentată în versetul patruzeci din Daniel unsprezece este reprezentată, de asemenea, într-un singur verset din cartea Apocalipsei.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:11.

> Apoi am văzut ridicându-se din pământ o altă fiară; și avea două coarne ca ale unui miel și vorbea ca un balaur. Apocalipsa 13:11.

This verse, as in verse forty is the history that begins with the Alien and Sedition Acts of 1798 and ends with the Sunday law when the nation speaks as a dragon, a history that begins when papal Rome is taken off the throne and ends when papal Rome is restored to the throne. The history represented by both Revelation 13:11 and Daniel 11:40 begins with the removal of the fifth kingdom of Bible prophecy and ends with the removal of the sixth kingdom of Bible prophecy.

Acest verset, ca și versetul patruzeci, reprezintă istoria care începe cu Legile privind străinii și răzvrătirea din 1798 și se încheie cu legea duminicală, când națiunea vorbește ca un balaur; o istorie care începe atunci când Roma papală este dată jos de pe tron și se încheie când Roma papală este reașezată pe tron. Istoria reprezentată atât de Apocalipsa 13:11, cât și de Daniel 11:40 începe cu îndepărtarea celei de-a cincea împărății din profeția biblică și se încheie cu îndepărtarea celei de-a șasea împărății din profeția biblică.

The “seventy” years which Babylon reigned as the first kingdom of Bible prophecy unto the second kingdom of Bible prophecy represents the history of verse forty from 1798 unto the Sunday law.

Cei „șaptezeci” de ani în care Babilonul a domnit ca prima împărăție a profeției biblice până la a doua împărăție a profeției biblice reprezintă istoria versetului patruzeci de la 1798 până la legea duminicală.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. Isaiah 23:15–17.

> În ziua aceea, Tirul va fi uitat șaptezeci de ani, potrivit zilelor unui singur împărat; iar după împlinirea celor șaptezeci de ani, Tirul va cânta ca o desfrânată. Ia o harpă, cutreieră cetatea, tu, desfrânato, care ai fost uitată; fă să răsune o melodie plăcută, cântă multe cântece, ca să-ți aduci aminte de tine. Și se va întâmpla că, după sfârșitul celor șaptezeci de ani, Domnul va cerceta Tirul, iar ea se va întoarce la plata ei și va desfrâna cu toate împărățiile lumii de pe fața pământului. Isaia 23:15–17.

The history of 1798 unto the Sunday law is also the history when the whore of Tyre is forgotten as recorded in Isaiah twenty-three, which expresses the period as “seventy years” and as the “days of one king.” From Nebuchadnezzar to Belshazzar the first kingdom of Bible prophecy reigned, thus typifying the sixth kingdom of Bible prophecy who began as a lamb but ends up speaking as a dragon. Nebuchadnezzar represents a follower of the lamb and Belshazzar a follower of the dragon.

Istoria perioadei de la 1798 până la legea duminicală este, de asemenea, istoria timpului în care curva Tirului este uitată, aşa cum este consemnat în Isaia douăzeci şi trei, care exprimă această perioadă ca „şaptezeci de ani” şi ca „zilele unui împărat”. De la Nebucadneţar până la Belşaţar a domnit prima împărăţie a profeţiei biblice, tipificând astfel a şasea împărăţie a profeţiei biblice, care începe ca un miel, dar sfârşeşte prin a vorbi ca un balaur. Nebucadneţar reprezintă un urmaş al Mielului, iar Belşaţar, un urmaş al balaurului.

The history of 1798 unto the Sunday law is also the history of the three angels of Revelation fourteen, beginning with the reformation of the Millerites and ending with the reformation of the one hundred and forty-four thousand. The message of the three angels is the judgment hour message. The Millerites announced the events connected with the opening of the judgment and the one hundred and forty-four thousand announce the events connected with the close of probation.

Историја од 1798. године па до закона о недељи уједно је и историја трију анђела из Откривења четрнаесте главе, која почиње реформом милерита, а завршава се реформом сто четрдесет и четири хиљаде. Порука трију анђела јесте порука часа суда. Милерити су објавили догађаје повезане са отварањем суда, а сто четрдесет и четири хиљаде објављују догађаје повезане са завршетком времена милости.

The events connected with the close of probation are portrayed upon internal and external lines of prophecy, and the events take place primarily in the history represented by verse forty of Daniel eleven. The events of verse forty end at the Sunday law in the United States, so the events of the final ingathering of God’s other children who are still in Babylon is not represented in verse forty; still the crisis that then confronts the world has just finished in the United States. Those events represent the judgment upon the United States and the purification of God’s church in advance of the church being lifted up as an ensign.

Ibihe bifitanye isano no kurangira kw’igihe cy’igeragezwa bigaragarizwa ku mirongo y’imbere n’iy’inyuma y’ubuhanuzi, kandi ibyo biba cyane cyane mu mateka ahagarariwe n’umurongo wa mirongo ine wa Daniyeli cumi n’umwe. Ibyabaye byo mu murongo wa mirongo ine birangirira ku itegeko ryo ku cyumweru muri Leta Zunze Ubumwe za Amerika, bityo ibyabaye by’iteranirizo rya nyuma ry’abandi bana b’Imana bakiri i Babuloni ntibyerekanwa mu murongo wa mirongo ine; nyamara, icyo gihe ikibazo gikomeye gihangara isi kiba kimaze kurangira muri Leta Zunze Ubumwe za Amerika. Ibyo byabaye bigaragaza urubanza rucirwa Leta Zunze Ubumwe za Amerika n’ukwezwa kw’itorero ry’Imana mbere y’uko itorero rishyirwa hejuru nk’ibendera.

The internal events connected with the close of probation identify Christ’s work as High Priest in finishing the mystery of God among His last day people. The external events identify the role of the United States in restoring power to the papacy. The entire history of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy, the entire history of Laodicea occurs during the history represented by verse forty.

Evenimentele interne legate de încheierea timpului de probă identifică lucrarea lui Hristos ca Mare-Preot în desăvârșirea tainei lui Dumnezeu în mijlocul poporului Său din zilele de pe urmă. Evenimentele externe identifică rolul Statelor Unite în restaurarea puterii papalității. Întreaga istorie a Statelor Unite ca a șasea împărăție a profeției biblice, întreaga istorie a Laodiceei, se desfășoară în cadrul istoriei reprezentate de versetul patruzeci.

The internal and external lines within verse forty are represented by the two horns of the earth beast. The horn of Republicanism is the external line and the horn of Protestantism is the internal line. Both lines exist within the history of the sixth kingdom, and at the conclusion of the history of the sixth kingdom God’s judgment is brought upon both the Protestant and Republican horns. The message that identifies the events connected with the close of probation is the message that identifies the events that are brought upon the United States as it fills up its cup of probationary time. The message that identifies the events connected with the close of probation is also the message that identifies the events that are brought upon Seventh-day Adventism as it fills up its cup of probationary time.

Liniile interne și externe din cadrul versetului patruzeci sunt reprezentate prin cele două coarne ale fiarei care se ridică din pământ. Cornul Republicanismului este linia externă, iar cornul Protestantismului este linia internă. Ambele linii există în cadrul istoriei celei de-a șasea împărății, iar la încheierea istoriei celei de-a șasea împărății judecata lui Dumnezeu este adusă asupra ambelor coarne, atât asupra celui protestant, cât și asupra celui republican. Solia care identifică evenimentele legate de încheierea timpului de probă este solia care identifică evenimentele aduse asupra Statelor Unite pe măsură ce își umplu cupa timpului lor de probă. Solia care identifică evenimentele legate de încheierea timpului de probă este, de asemenea, solia care identifică evenimentele aduse asupra Adventismului de Ziua a Șaptea pe măsură ce își umple cupa timpului său de probă.

Within the history of verse forty there are three times the book of Daniel is unsealed, and each of the three times produces an internal and external line that presents the events connected with the close of probation. Each of the three waymarks is preceded by a scattering of seven times. Verse forty therefore represents the history of 1798 unto the Sunday law, and the prophetic waymarks within that history are the “events connected with the close of probation.” Within the history of verse forty the internal line represents a transition from Philadelphia unto Laodicea at the beginning and a transition from Laodicea to Philadelphia at the ending. The beginning represented a reformatory movement as illustrated by the parable of the ten virgins which typified a reformatory movement at the ending that also fulfilled the parable to the very letter.

În cadrul istoriei versetului patruzeci, cartea lui Daniel este desigilată de trei ori, iar fiecare dintre aceste trei ocazii produce o linie internă și una externă, care prezintă evenimentele legate de încheierea timpului de probă. Fiecare dintre aceste trei repere profetice este precedat de o împrăștiere de șapte ori. Prin urmare, versetul patruzeci reprezintă istoria de la 1798 până la legea duminicală, iar reperele profetice din cadrul acestei istorii sunt „evenimentele legate de încheierea timpului de probă”. În cadrul istoriei versetului patruzeci, linia internă reprezintă o tranziție de la Filadelfia la Laodicea la început și o tranziție de la Laodicea la Filadelfia la sfârșit. Începutul a reprezentat o mișcare reformatoare, așa cum este ilustrat prin parabola celor zece fecioare, care a prefigurat o mișcare reformatoare la sfârșit, care, de asemenea, a împlinit parabola până la ultima literă.

The Philadelphian Millerite movement began with a fulfillment of the “seven times” of Leviticus twenty-six in 1798, and then another fulfillment of the “seven times” on October 22, 1844. At least by 1856 both James White and Sister White identified the movement as in a Laodicean condition. In the same year new light on the “seven times” was presented in the official church publication that was never finished. “Seven times” was fulfilled in 1798, and thereafter William Miller discovered the “commencement of the chain of truth” as Sister White called it, and the commencement of the chain of truth was the “seven times.” 1798 was a fulfillment of the “seven times,” thereafter Miller makes his foundational discovery of the “seven times” as the book of Daniel is unsealed. After that October 22, 1844 marks another fulfillment of the “seven times, which is in turn followed by a transition in the movement from Philadelphia unto Laodicea in the same year that new light upon the “seven times” is left unfinished. In 1863 what had been the Millerite Philadelphian movement until 1856 when it transitioned into the Millerite Laodicean movement became an legally registered church, largely under the premises and pressures of the Civil War and protecting the youth of the church. The movement ended in 1863 when it became a church. Seven years prior, in 1856 Laodicea set aside a message of new light upon the very topic which was William Miller’s first prophetic discovery.

Mișcarea millerită filadelfiană a început odată cu o împlinire a „șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase, în 1798, iar apoi cu o altă împlinire a „șapte vremi” la 22 octombrie 1844. Cel puțin până în 1856, atât James White, cât și sora White au identificat mișcarea ca aflându-se într-o stare laodiceană. În același an, o lumină nouă cu privire la „șapte vremi” a fost prezentată în publicația oficială a bisericii, care nu a fost niciodată finalizată. „Șapte vremi” s-au împlinit în 1798, iar după aceea William Miller a descoperit „începutul lanțului adevărului”, după cum l-a numit sora White, iar începutul lanțului adevărului era „șapte vremi”. 1798 a fost o împlinire a „șapte vremi”, după care Miller face descoperirea sa fundamentală a „șapte vremi”, pe măsură ce cartea lui Daniel este desigilată. După aceea, 22 octombrie 1844 marchează o altă împlinire a „șapte vremi”, care, la rândul ei, este urmată de o tranziție în cadrul mișcării de la Filadelfia la Laodicea, în același an în care o lumină nouă asupra „șapte vremi” este lăsată neterminată. În 1863, ceea ce fusese mișcarea millerită filadelfiană până în 1856, când s-a transformat în mișcarea millerită laodiceană, a devenit o biserică înregistrată legal, în mare măsură sub premisele și presiunile Războiului Civil și ale protejării tinerilor bisericii. Mișcarea s-a încheiat în 1863, când a devenit o biserică. Cu șapte ani mai devreme, în 1856, Laodicea a pus deoparte un mesaj de lumină nouă tocmai asupra subiectului care fusese prima descoperire profetică a lui William Miller.

The Millerite movement and the light that is called “the commencement of the chain of truth,” the light of the “seven times” was opened up to the leadership of the Laodicean movement who gradually set aside a desire to uphold the “seven times” and at the end of seven years (“seven times”) in 1863, a new chart and prophetic message is produced without any reference to the “seven times.”

Mişcarea Millerită şi lumina care este numită „începutul lanţului adevărului”, lumina celor „şapte vremi”, au fost descoperite conducerii mişcării Laodiceene, care a pus treptat deoparte dorinţa de a susţine cele „şapte vremi”, iar la sfârşitul a şapte ani („şapte vremi”), în 1863, este produsă o nouă hartă şi un nou mesaj profetic, fără nicio referire la „şapte vremi”.

In 1863 the conclusion of Isaiah’s sixty-five year prophecy concluded right where it started, with a civil war between north and south. The issue of slavery in 1863 had been typified by the carrying away of both the northern and southern kingdoms in fulfillment of the “seven times,” and the slavery into which Israel was carried into fitly represented the issues of slavery at the end. 1863 represents the end of the prophetic structure based upon Isaiah’s sixty-five year prophecy.

În 1863, încheierea profeției de șaizeci și cinci de ani a lui Isaia s-a încheiat chiar acolo unde a început, cu un război civil între nord și sud. Problema sclaviei din 1863 fusese prefigurată prin ducerea în captivitate atât a împărăției de nord, cât și a celei de sud, în împlinirea celor „șapte vremi”, iar robia în care a fost dus Israel reprezenta în mod potrivit chestiunile sclaviei de la sfârșit. Anul 1863 reprezintă sfârșitul structurii profetice întemeiate pe profeția de șaizeci și cinci de ani a lui Isaia.

> Thus saith the Lord God, It shall not stand, neither shall it come to pass. For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. And the head of Ephraim is Samaria, and the head of Samaria is Remaliah’s son. If ye will not believe, surely ye shall not be established. Isaiah 7:7–9.

> Așa zice Domnul Dumnezeu: Nu va sta în picioare și nu se va împlini. Căci capul Siriei este Damascul, și capul Damascului este Rețin; și, în șaizeci și cinci de ani, Efraim va fi zdrobit, ca să nu mai fie un popor. Și capul lui Efraim este Samaria, și capul Samariei este fiul lui Remalia. Dacă nu veți crede, cu siguranță nu veți fi întăriți. Isaia 7:7–9.

Rightly understood this prophecy beginning in 742 BC identifies three waymarks within a sixty-five year span. Two of the waymarks identify the starting points of twenty-five hundred and twenty years of captivity and slavery for both the northern and southern kingdoms of Israel. In 742 BC the northern and southern kingdoms were involved in a civil war, and the northern ten tribes had formed an alliance with Syria to invade the southern kingdom of Judah. Nineteen years later in 723 BC the northern ten tribes were carried into slavery by the Assyrians. Forty-six years later in 677 BC the Assyrians captured Manasseh and took him to Babylon. Twenty-five hundred and twenty years after 723 BC arrives at 1798, the time of the end and beginning of verse forty. Forty-six years later the “seven times” against the southern kingdom that began in 677 BC ended in 1844. Nineteen years later in 1863 the prophetic characteristics of 742 BC are represented to the very letter. A civil war between the northern and southern kingdoms is under way in 742 BC and 1863. In 742 BC the prediction given by Isaiah to wicked King Ahaz was concerning the impending enslavement of both the northern and southern kingdoms, and in 1863, the very center point of the Civil War President Lincoln proclaimed the Emancipation Proclamation beginning the process of ending slavery. The warning given to wicked King Ahaz in 742 BC was given in the literal glorious land typifying the message given by Lincoln in the spiritual glorious land.

यो अगमवाणी, यदि ठीकसँग बुझियो भने, ईसा पूर्व ७४२ मा आरम्भ भई पैंसट्ठी वर्षको अवधिभित्र तीनवटा मार्गचिह्नहरू पहिचान गराउँछ। ती मार्गचिह्नहरूमध्ये दुईले इस्राएलका उत्तरी र दक्षिणी दुवै राज्यका लागि दुइ हजार पाँच सय बीस वर्षको बन्दीवास र दासत्वका प्रारम्भ-बिन्दुहरूलाई जनाउँछन्। ईसा पूर्व ७४२ मा, इस्राएलका उत्तरी र दक्षिणी राज्यहरू गृहयुद्धमा संलग्न थिए, र उत्तरी दस गोत्रहरूले दक्षिणी राज्य यहूदामाथि आक्रमण गर्न सिरियासँग गठबन्धन गरेका थिए। उन्नाइस वर्षपछि, ईसा पूर्व ७२३ मा, उत्तरी दस गोत्रहरूलाई अश्शूरीहरूले दासत्वमा लगे। छयालीस वर्षपछि, ईसा पूर्व ६७७ मा, अश्शूरीहरूले मनश्शेलाई बन्दी बनाएर बाबेलमा लगे। ईसा पूर्व ७२३ देखि दुइ हजार पाँच सय बीस वर्ष पुगेपछि १७९८ आउँछ, अर्थात् अन्तकाल र पद्य चालीसको आरम्भ। त्यसको छयालीस वर्षपछि, ईसा पूर्व ६७७ मा आरम्भ भएको दक्षिणी राज्यमाथिको “सात पटक” १८४४ मा अन्त भयो। उन्नाइस वर्षपछि, १८६३ मा, ईसा पूर्व ७४२ का अगमवाणीगत विशेषताहरू अक्षरशः पुनःप्रतिनिधित्व गरिन्छन्। ईसा पूर्व ७४२ र १८६३ दुवैमा उत्तरी र दक्षिणी राज्यहरूबीच गृहयुद्ध चलिरहेको छ। ईसा पूर्व ७४२ मा, यशैयाले दुष्ट राजा आहाजलाई दिएको भविष्यवाणी उत्तरी र दक्षिणी दुवै राज्यको आसन्न दासत्वसम्बन्धी थियो, र १८६३ मा, अर्थात् गृहयुद्धको ठीक केन्द्रीय बिन्दुमा, राष्ट्रपति लिंकनले दासत्वको अन्त्य गर्ने प्रक्रियाको आरम्भ गर्दै मुक्ति उद्घोषणा जारी गरे। ईसा पूर्व ७४२ मा दुष्ट राजा आहाजलाई दिइएको चेतावनी शाब्दिक महिमामय देशमा दिइएको थियो, जसले आत्मिक महिमामय देशमा लिंकनद्वारा दिइएको सन्देशको पूर्वरूप धारण गरेको थियो।

Seven years after the messages of the “seven times” by Hiram Edson were published in 1856 Adventism produced the 1863 chart which removed the Millerite teaching of the seven times, thus calling into question multitudes of passages where Ellen White teaches that we are to repeat the messages of the Millerites, and also that we are to defend against those messages being attacked. The same year they became a legally registered church. There is more which can be written about 1863 and its prophetic implications, but what I am here noting is that there are several witnesses, both internal and external that identify the rebellion of 1863, whether it be the rebellion of the external with the southern states, or the rebellion of the internal with the rejection of the first foundational truth. 1863 is one of the events within the history of verse forty that represents a waymark that makes up the “events connected with the close of probation.”

मिलराइटहरूको “सात पटक” सम्बन्धी सन्देशहरू हाइरम एड्सनद्वारा 1856 मा प्रकाशित भएको सात वर्षपछि, एड्भेन्टवादले 1863 को चार्ट प्रस्तुत गर्‍यो, जसले “सात पटक” सम्बन्धी मिलराइट शिक्षालाई हटायो; यसरी एलेन ह्वाइटले हामीले मिलराइटहरूको सन्देशहरू दोहोर्याउनुपर्छ, साथै ती सन्देशहरूमाथि आक्रमण हुँदा तिनको पक्षमा खडा हुनुपर्छ भनेर शिक्षा दिनु भएका असंख्य अंशहरूलाई प्रश्नको घेरामा ल्यायो। त्यही वर्ष तिनीहरू कानुनी रूपमा दर्ता भएको एउटा मण्डली बने। 1863 र त्यसका भविष्यसूचक निहितार्थहरूबारे अझ धेरै लेख्न सकिन्छ, तर यहाँ म के उल्लेख गरिरहेको छु भने 1863 को विद्रोहलाई चिनाउने, आन्तरिक र बाह्य दुवै प्रकारका, धेरै साक्षीहरू छन्—चाहे त्यो दक्षिणी राज्यहरूसँग सम्बन्धित बाह्य विद्रोह होस्, वा पहिलो आधारभूत सत्यको अस्वीकारसँग सम्बन्धित आन्तरिक विद्रोह। 1863 पद चालीसको इतिहासभित्रका ती घटनाहरूमध्ये एक हो, जसले “अनुग्रह-अवधिको समाप्तिसँग सम्बन्धित घटनाहरू” निर्माण गर्ने एउटा मार्गचिन्हको प्रतिनिधित्व गर्दछ।

1863 aligns with the beginning of forty years in the wilderness for ancient literal Israel. At the end of the forty years Joshua led ancient Israel into the Promised Land and they brought down Jericho and pronounced a curse upon any who would rebuild Jericho. In 1863 the leadership of Laodicean Adventism rebuilt Jericho. 1863 is represented in the beginning and ending of the forty years in the wilderness. 1863 is a prophetic waymark that ties together history of the external and internal lines of verse forty’s history. There is the seventh church, “a church judged” as the word “Laodicea” means, entering into a period represented by an entire generation dying in the wilderness. At the same point, the first Republican president is beginning the work of freeing the slaves, thus typifying the last Republican Presidents who will implement martial law in a period of crisis leading to what inspiration calls “national ruin.”

1863 se aliniază cu începutul celor patruzeci de ani în pustie pentru vechiul Israel literal. La sfârșitul celor patruzeci de ani, Iosua a condus vechiul Israel în Țara Făgăduinței, iar ei au dărâmat Ierihonul și au rostit un blestem asupra oricui avea să reclădească Ierihonul. În 1863, conducerea adventismului laodicean a reclădit Ierihonul. Anul 1863 este reprezentat atât la începutul, cât și la sfârșitul celor patruzeci de ani în pustie. 1863 este un waymark profetic care leagă istoria liniilor externe și interne ale istoriei versetului patruzeci. Există a șaptea biserică, „o biserică judecată”, așa cum înseamnă cuvântul „Laodicea”, care intră într-o perioadă reprezentată de moartea în pustie a unei generații întregi. În același punct, primul președinte republican începe lucrarea de eliberare a sclavilor, tipificând astfel pe ultimii președinți republicani care vor institui legea marțială într-o perioadă de criză ce conduce la ceea ce inspirația numește „ruină națională.”

In the waymarks of the beginning the waymarks of the end are represented and the events connected with the close of the judgment were typified in the events connected with the opening of the judgment. The rebellion at Kadesh in rejecting the message of Joshua and Caleb at the beginning of the forty years typified the rebellion of Moses’ in striking the Rock at Kadesh at the end of the forty years. 1863 identifies the Sunday law where Laodicea is spewed out of the mouth of the Lord, and where the twenty-five ancient men in Jerusalem are bowing to the sun in Ezekiel chapter eight, and where Shiloh is repeated upon those who trust in the lying words, “the temple of the Lord are we.”

În reperele de la început sunt reprezentate reperele de la sfârșit, iar evenimentele legate de încheierea judecății au fost prefigurate în evenimentele legate de deschiderea judecății. Răzvrătirea de la Cades, prin respingerea soliei lui Iosua și Caleb la începutul celor patruzeci de ani, a prefigurat răzvrătirea lui Moise prin lovirea Stâncii la Cades, la sfârșitul celor patruzeci de ani. Anul 1863 identifică legea duminicală, unde Laodicea este vărsată din gura Domnului și unde cei douăzeci și cinci de bărbați bătrâni din Ierusalim se închină soarelui în capitolul opt din Ezechiel și unde Șilo se repetă asupra celor ce se încred în cuvintele mincinoase: „Templul Domnului suntem noi.”

We will continue this study of Panium in the next article.

Vom continua acest studiu despre Panium în articolul următor.

Back to Articles