Article

# Rome Establishes the Vision - Number Three

Roma întemeiază viziunea — Numărul trei

The United States and the Prophetic Vision: A Call to Deep Biblical Study and Understanding

Statele Unite și viziunea profetică: o chemare la un studiu biblic aprofundat și la înțelegere

Author

Jeff Pippenger

Published

July 14, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the previous two articles addressing the private interpretation that claims that the United States has been typified by the “robbers of thy people” who “establish the vision” in Daniel chapter eleven verse fourteen we cited a passage from the pen of Ellen White which stated, “The members of the church will individually be tested and proved.” That proving, testing, sifting process which is represented as the Messenger of the Covenant in Malachi chapter three cleansing the silver and gold is now under way. In Malachi chapter three it identifies a purging.

În cele două articole precedente, care au abordat interpretarea particulară ce susține că Statele Unite au fost prefigurate prin „jefuitorii poporului tău”, care „împlinesc vedenia”, din Daniel, capitolul unsprezece, versetul paisprezece, am citat un pasaj din pana lui Ellen White, care spunea: „Membrii bisericii vor fi încercați și dovediți în mod individual.” Acel proces de dovedire, de încercare, de cernere, care este reprezentat ca Solul legământului, în Maleahi, capitolul trei, curățind argintul și aurul, este acum în desfășurare. În Maleahi, capitolul trei, este identificată o curățire.

> And he shall sit as a refiner and purifier of silver: and he shall purify the sons of Levi, and purge them as gold and silver, that they may offer unto the Lord an offering in righteousness. Then shall the offering of Judah and Jerusalem be pleasant unto the Lord, as in the days of old, and as in former years. Malachi 3:3, 4.

> Și El va ședea ca un topitor și curățitor al argintului; și va curăți pe fiii lui Levi și îi va lămuri cum se lămurește aurul și argintul, ca să aducă Domnului un dar de mâncare în neprihănire. Atunci darul de mâncare al lui Iuda și al Ierusalimului va fi plăcut Domnului, ca în zilele de odinioară și ca în anii de demult. Maleahi 3:3, 4.

Those who hold to the idea that the United States is the symbol which establishes the vision have been unable or unwilling to understand that the message that was unsealed in July of 2023 is what purges the candidates to be among the one hundred and forty-four thousand. In the synagogue at Capernaum the final purging of the one hundred and forty-four thousand was typified.

Cei care susțin ideea că Statele Unite sunt simbolul care întemeiază viziunea au fost incapabili sau nevoiți să nu înțeleagă că mesajul care a fost desigilat în iulie 2023 este cel care îi curățește pe candidații de a fi printre cei o sută patruzeci și patru de mii. În sinagoga din Capernaum a fost prefigurată curățirea finală a celor o sută patruzeci și patru de mii.

> “Jesus told them plainly, ‘There are some of you that believe not;’ adding, ‘Therefore said I unto you, that no man can come unto Me, except it were given unto him of My Father.’ He wished them to understand that if they were not drawn to Him it was because their hearts were not open to the Holy Spirit. ‘The natural man receiveth not the things of the Spirit of God: for they are foolishness unto him: neither can he know them, because they are spiritually discerned.’ 1 Corinthians 2:14. It is by faith that the soul beholds the glory of Jesus. This glory is hidden, until, through the Holy Spirit, faith is kindled in the soul.

> „Isus le-a spus limpede: „Sunt unii dintre voi care nu cred”; adăugând: „De aceea v-am spus că nimeni nu poate veni la Mine, dacă nu-i este dat de Tatăl Meu.” El dorea ca ei să înțeleagă că, dacă nu erau atrași la El, aceasta se datora faptului că inimile lor nu erau deschise față de Duhul Sfânt. „Dar omul firesc nu primește lucrurile Duhului lui Dumnezeu, căci pentru el sunt o nebunie; și nici nu le poate înțelege, pentru că trebuie judecate duhovnicește.” 1 Corinteni 2:14. Prin credință sufletul privește slava lui Isus. Această slavă este ascunsă până când, prin Duhul Sfânt, credința este aprinsă în suflet.

> “By the public rebuke of their unbelief these disciples were still further alienated from Jesus. They were greatly displeased, and wishing to wound the Saviour and gratify the malice of the Pharisees, they turned their backs upon Him, and left Him with disdain. They had made their choice,—had taken the form without the spirit, the husk without the kernel. Their decision was never afterward reversed; for they walked no more with Jesus.

> „Prin mustrarea publică a necredinței lor, acești ucenici au fost înstrăinați și mai mult de Isus. Ei au fost profund nemulțumiți și, dorind să-L rănească pe Mântuitorul și să satisfacă răutatea fariseilor, I-au întors spatele și L-au părăsit cu dispreț. Își făcuseră alegerea — luaseră forma fără spirit, coaja fără miez. Hotărârea lor nu a mai fost niciodată schimbată; căci nu au mai umblat cu Isus.”

> “‘Whose fan is in His hand, and He will throughly purge His floor, and gather His wheat into the garner.’ Matthew 3:12. This was one of the times of purging. By the words of truth, the chaff was being separated from the wheat. Because they were too vain and self-righteous to receive reproof, too world-loving to accept a life of humility, many turned away from Jesus. Many are still doing the same thing. Souls are tested today as were those disciples in the synagogue at Capernaum. When truth is brought home to the heart, they see that their lives are not in accordance with the will of God. They see the need of an entire change in themselves; but they are not willing to take up the self-denying work. Therefore they are angry when their sins are discovered. They go away offended, even as the disciples left Jesus, murmuring, ‘This is an hard saying; who can hear it?’” The Desire of Ages, 392.

> “‘A cărui lopată este în mâna Lui, și Își va curăți cu desăvârșire aria și Își va strânge grâul în grânar.’ Matei 3:12. Acesta a fost unul dintre timpurile de curățire. Prin cuvintele adevărului, pleava era despărțită de grâu. Pentru că erau prea vanitoși și prea îndreptățiți de sine ca să primească mustrarea, prea iubitori de lume ca să accepte o viață de smerenie, mulți s-au îndepărtat de Isus. Mulți încă fac același lucru. Sufletele sunt puse la probă astăzi, așa cum au fost acei ucenici în sinagoga din Capernaum. Când adevărul este adus acasă inimii, ei văd că viețile lor nu sunt în armonie cu voia lui Dumnezeu. Ei văd nevoia unei schimbări depline în ei înșiși, dar nu sunt dispuși să ia asupra lor lucrarea de lepădare de sine. De aceea se mânie când păcatele lor sunt descoperite. Pleacă jigniți, așa cum ucenicii L-au părăsit pe Isus, murmurând: ‘Vorbirea aceasta este prea de tot; cine o poate suferi?’” Hristos, Lumina lumii, 392.

By “words of truth” the gold and silver of Malachi’s illustration of the final temple cleansing of the one hundred and forty-four thousand was represented.

Prin expresia „cuvinte ale adevărului” erau reprezentate aurul și argintul din ilustrația lui Maleahi privind curățirea finală a templului celor o sută patruzeci și patru de mii.

> Behold, I will send my messenger, and he shall prepare the way before me: and the Lord, whom ye seek, shall suddenly come to his temple, even the messenger of the covenant, whom ye delight in: behold, he shall come, saith the Lord of hosts. But who may abide the day of his coming? and who shall stand when he appeareth? for he is like a refiner’s fire, and like fullers’ soap. Malachi 3:1, 2.

> Iată, voi trimite pe mesagerul Meu, şi el va pregăti calea înaintea Mea; şi Domnul, pe care-L căutaţi, va veni deodată la templul Său, chiar Mesagerul legământului, în care vă găsiţi plăcerea: iată, El va veni, zice Domnul oştirilor. Dar cine va putea îndura ziua venirii Lui? şi cine va rămâne în picioare când Se va arăta? căci El este ca focul topitorului şi ca săpunul nălbitorilor. Maleahi 3:1, 2.

All the prophets, including Malachi are identifying the last days. In the first of these articles we cited, The 1888 Materials, page 403, where we are informed, “He who rests satisfied with his own present imperfect knowledge of the Scriptures, thinking this sufficient for his salvation, is resting in a fatal deception. There are many who are not thoroughly furnished with Scriptural arguments, that they may be able to discern error, and condemn all the tradition and superstition that has been palmed off as truth.” Those identified in the same passage “are not close Bible students,” who have “not studied to a purpose” the “passages of Scripture” where there exists “differences of opinion.” Those being addressed “do not read the Bible [in order] to appropriate the marrow and fatness to their own souls. They do not feel that it is the voice of God speaking to them. But, if we would understand the way of salvation, if we would see the beams of the Sun of righteousness,” they “must study the Scriptures for a purpose.”

Toți prorocii, inclusiv Maleahi, identifică zilele de pe urmă. În primul dintre aceste articole am citat din The 1888 Materials, pagina 403, unde ni se spune: „Cel care se odihnește mulțumit cu propria sa cunoaștere prezentă, imperfectă, a Scripturilor, socotind-o suficientă pentru mântuirea sa, se odihnește într-o amăgire fatală. Sunt mulți care nu sunt pe deplin înzestrați cu argumente scripturistice, ca să poată deosebi rătăcirea și să condamne toată tradiția și superstiția care a fost strecurată ca adevăr.” Cei identificați în același pasaj „nu sunt cercetători stăruitori ai Bibliei”, care „nu au studiat cu un scop” „pasajele Scripturii” acolo unde există „deosebiri de opinie”. Cei cărora li se adresează „nu citesc Biblia [pentru] a-și însuși măduva și grăsimea ei pentru propriile lor suflete. Ei nu simt că este glasul lui Dumnezeu care le vorbește. Dar, dacă vrem să înțelegem calea mântuirii, dacă vrem să vedem razele Soarelui neprihănirii”, ei „trebuie să studieze Scripturile cu un scop.”

The first article identified that one of the pieces of their misguided prophetic model is the passage from The Great Controversy, which records, “Romanism in the Old World and apostate Protestantism in the New will pursue a similar course toward those who honor all the divine precepts.” The Great Controversy, 615. Their private interpretation claims this sentence is identifying “Romanism” as past history and “apostate Protestantism” as the modern world. After the grammatical evidence that the application they make on this sentence has been wrested from its correct meaning, they exhibited no public retraction of the false application. In fact they used the very passage to advertise their next zoom meeting. Yet we are informed that “We ought to impress upon all the necessity of inquiring diligently into divine truth, that they may know that they do know what is truth.” There was no effort to retract the false claim, which appears to be evidence that those promoting this false application are not “inquiring diligently” to “know what is truth.”

Primul articol a identificat că una dintre piesele modelului lor profetic rătăcit este pasajul din Tragedia veacurilor, care consemnează: „Romanismul în Lumea Veche și protestantismul apostat în Lumea Nouă vor urma un curs asemănător față de aceia care cinstesc toate preceptele divine.” Tragedia veacurilor, 615. Interpretarea lor particulară susține că această propoziție îl identifică pe „Romanism” drept istorie trecută, iar „protestantismul apostat” drept lumea modernă. După dovezile gramaticale că aplicarea pe care o dau acestei propoziții a fost smulsă din sensul ei corect, ei nu au prezentat nicio retractare publică a aplicării false. De fapt, au folosit chiar acest pasaj pentru a face publicitate următoarei lor întâlniri pe Zoom. Totuși, suntem informați că „Ar trebui să le imprimăm tuturor necesitatea de a cerceta cu stăruință adevărul divin, pentru ca ei să știe că știu ce este adevărul.” Nu s-a făcut niciun efort pentru a retracta afirmația falsă, ceea ce pare a fi o dovadă că aceia care promovează această aplicare falsă nu „cercetează cu stăruință” pentru a „ști ce este adevărul.”

From the beginning of this controversy, we have approached it as if it was more than simply a disagreement between truth and error over who the robbers of thy people represent, and I still hold that position. The articles on the book of Daniel had reached a point by number two hundred where the significance of verses thirteen to fifteen of Daniel eleven had been soundly set forth. The verses represent the history from 1989 unto the soon-coming Sunday law that exists in verse forty of Daniel eleven.

Abia de la începutul acestei controverse, am abordat-o ca și cum ar fi fost mai mult decât o simplă neînțelegere între adevăr și rătăcire cu privire la cine îi reprezintă pe tâlharii poporului tău și încă susțin această poziție. Articolele despre cartea lui Daniel ajunseseră, până la numărul două sute, într-un punct în care semnificația versetelor treisprezece până la cincisprezece din Daniel unsprezece fusese prezentată în mod temeinic. Aceste versete reprezintă istoria din 1989 până la legea duminicală care urmează curând și care se află în versetul patruzeci din Daniel unsprezece.

We have been identifying that history as the hidden history of verse forty. We have also identified that when Sister Whites states “the book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days,” that the hidden history of Daniel chapter eleven verse forty is “that portion of the prophecy of Daniel.” Verses thirteen through fifteen represent the prophetic truth which is unsealed in the last days. Those three verses are therefore also represented as both the “Revelation of Jesus Christ” and the “Seven Thunders” in the book of Revelation that is unsealed just prior to the close of probation. When Sister White refers to that “portion of the book of Daniel,” the passage where the statement is located states:

Am identificat acea istorie ca fiind istoria ascunsă a versetului patruzeci. De asemenea, am identificat că, atunci când sora White afirmă că „cartea care a fost pecetluită nu este Apocalipsa, ci acea parte a profeției lui Daniel care se referă la zilele din urmă”, istoria ascunsă din Daniel capitolul unsprezece, versetul patruzeci, este „acea parte a profeției lui Daniel”. Versetele treisprezece până la cincisprezece reprezintă adevărul profetic care este desigilat în zilele din urmă. Prin urmare, aceste trei versete sunt reprezentate, de asemenea, atât ca „Descoperirea lui Isus Hristos”, cât și ca „Cele Șapte Tunete” în cartea Apocalipsei, care este desigilată chiar înainte de încheierea timpului de probă. Când sora White se referă la „acea parte a cărții lui Daniel”, pasajul în care se află această afirmație spune:

> “Let none think, because they cannot explain the meaning of every symbol in the Revelation, that it is useless for them to search this book in an effort to know the meaning of the truth it contains. The One who revealed these mysteries to John will give to the diligent searcher for truth a foretaste of heavenly things. Those whose hearts are open to the reception of truth will be enabled to understand its teachings, and will be granted the blessing promised to those who ‘hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein.’

> „Nimeni să nu creadă că, pentru că nu poate explica înțelesul fiecărui simbol din Apocalipsa, îi este de prisos să cerceteze această carte în strădania de a cunoaște înțelesul adevărului pe care îl cuprinde. Cel care i-a descoperit lui Ioan aceste taine îi va da cercetătorului stăruitor al adevărului o pregustare a lucrurilor cerești. Cei ale căror inimi sunt deschise spre primirea adevărului vor fi făcuți în stare să-i înțeleagă învățăturile și li se va da binecuvântarea făgăduită celor care „ascultă cuvintele acestei prorocii și păzesc lucrurile care sunt scrise în ea.””

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 584, 585.

> „În Apocalipsa se întâlnesc și se încheie toate cărțile Bibliei. Aici se află completarea cărții lui Daniel. Una este o profeție; cealaltă, o descoperire. Cartea care a fost pecetluită nu este Apocalipsa, ci acea parte a profeției lui Daniel care se referă la zilele din urmă. Îngerul a poruncit: «Iar tu, Daniele, ține ascunse aceste cuvinte și pecetluiește cartea până la vremea sfârșitului.» Daniel 12:4.” Faptele apostolilor, 584, 585.

The word “complement” means to bring to perfection. The portion of the book of Daniel that relates to the last days, which is unsealed at the time of the end, is made perfect when combined, “line upon line” with the “Revelation of Jesus Christ,” and “the Seven Thunders.” Those three representations are the message which is unsealed, and therefore represents the “words of truth” that are employed to “purge” the one hundred and forty four thousand in the final temple cleansing of Malachi, as represented in verses thirteen to fifteen of Daniel eleven. The verse in the middle is the verse where the current controversy is represented, and as such represents the identical controversy that confronted the Millerites in their prophetic history.

Le mot « complément » signifie porter à la perfection. La partie du livre de Daniel qui se rapporte aux derniers jours, laquelle est descellée au temps de la fin, est rendue parfaite lorsqu’elle est associée, « précepte sur précepte », avec « la Révélation de Jésus-Christ » et « les Sept Tonnerres ». Ces trois représentations constituent le message qui est descellé et représentent par conséquent les « paroles de vérité » employées pour « purifier » les cent quarante-quatre mille dans la purification finale du temple annoncée par Malachie, telle qu’elle est représentée dans les versets treize à quinze de Daniel onze. Le verset du milieu est celui où la controverse actuelle est représentée et, à ce titre, il représente la controverse identique à celle qui confronta les millérites dans leur histoire prophétique.

To claim the “robbers of thy people” in verse fourteen is the United States is a perfect parallel to the Protestants of Millerite history claiming that the robbers represented Antiochus Epiphanes. The controversy will purge the dross from the gold and silver, but the more important issue is that the controversy has been allowed to lead those represented by the Levites of Malachi chapter three to study more deeply than ever before God’s prophetic Word. The “dirt brush Man” of William Miller’s dream is now sweeping the counterfeit coins and jewels out of the room, in advance of His work in reassembling the genuine jewels into a perfect order which shines ten times brighter than the sun.

Să susții că „jefuitorii poporului tău” din versetul paisprezece sunt Statele Unite este o paralelă desăvârșită cu protestanții din istoria millerită, care susțineau că jefuitorii îl reprezentau pe Antioh Epifanes. Controversa va curăți zgura din aur și din argint, dar chestiunea mai importantă este că îngăduirea acestei controverse i-a condus pe cei reprezentați de leviții din capitolul trei al cărții lui Maleahi să studieze mai profund ca niciodată Cuvântul profetic al lui Dumnezeu. „Omul cu peria de praf” din visul lui William Miller mătură acum monedele și pietrele prețioase contrafăcute afară din încăpere, pregătind lucrarea Sa de reașezare a adevăratelor pietre prețioase într-o ordine desăvârșită, care strălucește de zece ori mai puternic decât soarele.

The controversy was allowed to take place to accomplish that very work, for we have been informed that, “God will arouse His people; if other means fail, heresies will come in among them, which will sift them, separating the chaff from the wheat. The Lord calls upon all who believe His word to awake out of sleep. Precious light has come, appropriate for this time. It is Bible truth, showing the perils that are right upon us. This light should lead us to a diligent study of the Scriptures and a most critical examination of the positions which we hold. God would have all the bearings and positions of truth thoroughly and perseveringly searched, with prayer and fasting. Believers are not to rest in suppositions and ill-defined ideas of what constitutes truth.”

ਰੱਬੀ ਵਿਵਾਦ ਨੂੰ ਉਸੇ ਕਾਰਜ ਦੀ ਪੂਰਤੀ ਲਈ ਹੋਣ ਦਿੱਤਾ ਗਿਆ ਸੀ, ਕਿਉਂਕਿ ਸਾਨੂੰ ਇਹ ਸੂਚਿਤ ਕੀਤਾ ਗਿਆ ਹੈ ਕਿ, “ਪਰਮੇਸ਼ੁਰ ਆਪਣੇ ਲੋਕਾਂ ਨੂੰ ਜਗਾਏਗਾ; ਜੇ ਹੋਰ ਸਾਧਨ ਅਸਫਲ ਹੋ ਜਾਣ, ਤਾਂ ਉਨ੍ਹਾਂ ਦੇ ਵਿਚਕਾਰ ਕੁਰਾਹੀਆਂ ਆਉਣਗੀਆਂ, ਜੋ ਉਨ੍ਹਾਂ ਨੂੰ ਛਾਣਣਗੀਆਂ, ਭੂਸੇ ਨੂੰ ਗੈਂਹੂੰ ਤੋਂ ਵੱਖ ਕਰਦੀਆਂ ਹੋਈਆਂ। ਪ੍ਰਭੂ ਉਹਨਾਂ ਸਭ ਨੂੰ, ਜੋ ਉਸ ਦੇ ਬਚਨ ’ਤੇ ਵਿਸ਼ਵਾਸ ਕਰਦੇ ਹਨ, ਨੀਂਦ ਤੋਂ ਜਾਗ ਉੱਠਣ ਲਈ ਬੁਲਾਂਦਾ ਹੈ। ਕੀਮਤੀ ਜੋਤਿ ਆਈ ਹੈ, ਜੋ ਇਸ ਸਮੇਂ ਲਈ ਉਚਿਤ ਹੈ। ਇਹ ਬਾਈਬਲ ਦਾ ਸੱਚ ਹੈ, ਜੋ ਉਹਨਾਂ ਖ਼ਤਰਿਆਂ ਨੂੰ ਦਰਸਾਉਂਦਾ ਹੈ ਜੋ ਸਾਡੇ ਬਿਲਕੁਲ ਸਾਹਮਣੇ ਹਨ। ਇਹ ਜੋਤਿ ਸਾਨੂੰ ਧਰਮਸ਼ਾਸਤਰਾਂ ਦੇ ਮਨ ਲਾ ਕੇ ਅਧਿਐਨ ਕਰਨ ਅਤੇ ਉਹਨਾਂ ਮੱਤਾਂ ਦੀ ਸਭ ਤੋਂ ਗੰਭੀਰ ਜਾਂਚ ਕਰਨ ਵੱਲ ਲੈ ਜਾਣੀ ਚਾਹੀਦੀ ਹੈ ਜਿਨ੍ਹਾਂ ਨੂੰ ਅਸੀਂ ਧਾਰਨ ਕੀਤਾ ਹੋਇਆ ਹੈ। ਪਰਮੇਸ਼ੁਰ ਚਾਹੁੰਦਾ ਹੈ ਕਿ ਸੱਚ ਦੇ ਸਾਰੇ ਪੱਖਾਂ ਅਤੇ ਮੱਤਾਂ ਦੀ ਪ੍ਰਾਰਥਨਾ ਅਤੇ ਉਪਵਾਸ ਨਾਲ ਪੂਰੀ ਤਰ੍ਹਾਂ ਅਤੇ ਅਡੋਲਤਾ ਨਾਲ ਜਾਂਚ ਕੀਤੀ ਜਾਵੇ। ਵਿਸ਼ਵਾਸੀਆਂ ਨੂੰ ਅਟਕਲਾਂ ਅਤੇ ਅਸਪਸ਼ਟ ਧਾਰਣਾਵਾਂ ਵਿੱਚ ਵਿਸ਼ਰਾਮ ਨਹੀਂ ਕਰਨਾ ਚਾਹੀਦਾ ਕਿ ਸੱਚ ਕੀ ਹੈ।”

The “heresies” He allows and employs to arouse His sleeping saints are “old controversies.”

„Ereziile” pe care El le îngăduie și le folosește pentru a-i trezi pe sfinții Săi adormiți sunt „vechi controverse”.

> “In history and prophecy the Word of God portrays the long continued conflict between truth and error. That conflict is yet in progress. Those things which have been, will be repeated. Old controversies will be revived, and new theories will be continually arising. But God’s people, who in their belief and fulfillment of prophecy have acted a part in the proclamation of the first, second, and third angels’ messages, know where they stand. They have an experience that is more precious than fine gold. They are to stand firm as a rock, holding the beginning of their confidence steadfast unto the end.” Selected Message, book 2, 109.

> „În istorie și profeție, Cuvântul lui Dumnezeu înfățișează conflictul îndelungat dintre adevăr și eroare. Acest conflict este încă în desfășurare. Lucrurile care au fost se vor repeta. Vechile controverse vor fi reînviate, iar noi teorii se vor ivi neîncetat. Dar poporul lui Dumnezeu, care, prin credința sa și în împlinirea profeției, a avut o parte în proclamarea soliilor primului, celui de-al doilea și celui de-al treilea înger, știe unde stă. Ei au o experiență mai prețioasă decât aurul fin. Ei trebuie să stea neclintiți ca o stâncă, păstrând până la sfârșit neclintită încrederea de la început.” Solii alese, cartea 2, 109.

The controversy over the “robbers of thy people” is an old controversy from the Millerite history, which is the “beginning of their confidence” that they are told to hold “steadfast to the end.” The “beginning of” the one hundred and forty-four thousand’s “confidence” is the foundational truths which are represented upon the 1843 and 1850 pioneer charts.

Controversa cu privire la „jefuitorii poporului tău” este o controversă veche din istoria milleriților, care constituie „începutul încrederii lor”, pe care li se spune să o păstreze „neclintită până la sfârșit”. „Începutul” „încrederii” celor o sută patruzeci și patru de mii îl reprezintă adevărurile fundamentale care sunt înfățișate pe hărțile pionierilor din 1843 și 1850.

> “The enemy is seeking to divert the minds of our brethren and sisters from the work of preparing a people to stand in these last days. His sophistries are designed to lead minds away from the perils and duties of the hour. They estimate as nothing the light that Christ came from heaven to give John for his people. They teach that the scenes just before us are not of sufficient importance to receive special attention. They make of no effect the truth of heavenly origin, and rob the people of God of their past experience, giving them instead a false science.

> „Dușmanul caută să abată mințile fraților și surorilor noastre de la lucrarea de pregătire a unui popor care să stea în picioare în aceste zile de pe urmă. Sofismele lui sunt menite să îndepărteze mințile de la primejdiile și îndatoririle ceasului de față. Ei socotesc ca nimic lumina pe care Hristos a venit din cer s-o dea lui Ioan pentru poporul Său. Ei învață că scenele aflate chiar înaintea noastră nu sunt de o însemnătate suficientă pentru a primi o atenție deosebită. Ei fac fără efect adevărul de origine cerească și jefuiesc poporul lui Dumnezeu de experiența lui din trecut, dându-i în schimb o știință mincinoasă.

> “‘Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein.’

> „Așa zice Domnul: Stați în drumuri și priviți, și întrebați de cărările cele vechi, care este calea cea bună, și umblați pe ea.”

> “Let none seek to tear away the foundations of our faith,—the foundations that were laid at the beginning of our work, by prayerful study of the Word and by revelation. Upon these foundations we have been building for the last fifty years. Men may suppose that they have found a new way, and that they can lay a stronger foundation than that which has been laid. But this is a great deception. Other foundation can no man lay than that which has been laid.

> „Să nu caute nimeni să smulgă temeliile credinței noastre — temeliile care au fost puse la începutul lucrării noastre, prin studiu plin de rugăciune al Cuvântului și prin descoperire. Pe aceste temelii am clădit în ultimii cincizeci de ani. Oamenii pot presupune că au găsit o cale nouă și că pot pune o temelie mai puternică decât aceea care a fost pusă. Dar aceasta este o mare amăgire. Nimeni nu poate pune o altă temelie decât cea care a fost pusă.”

> “In the past many have undertaken the building of a new faith, the establishment of new principles. But how long did their building stand?—It soon fell; for it was not founded upon the Rock.

> „În trecut, mulți s-au apucat să clădească o credință nouă, să statornicească principii noi. Dar cât timp a dăinuit zidirea lor? — Curând s-a prăbușit, căci nu era întemeiată pe Stâncă.

> “Did not the first disciples have to meet the sayings of men? Did they not have to listen to false theories, and then, having done all, to stand firm, saying, ‘Other foundation can no man lay than that is laid’?

> „Oare nu au trebuit primii ucenici să se confrunte cu spusele oamenilor? Nu au trebuit ei să asculte teorii false și apoi, după ce au făcut totul, să rămână neclintiți, spunând: «Nimeni nu poate pune o altă temelie decât aceea care a fost pusă»?”

> “So we are to hold the beginning of our confidence steadfast unto the end. Words of power have been sent by God and by Christ to this people, bringing them out from the world, point by point, into the clear light of present truth. With lips touched with holy fire, God’s servants have proclaimed the message. The divine utterance has set its seal to the genuineness of the truth proclaimed.” Review and Herald, March 3, 1904.

> „Așadar, trebuie să păstrăm neclintit până la sfârșit începutul încrederii noastre. Cuvinte de putere au fost trimise de Dumnezeu și de Hristos acestui popor, scoțându-l din lume, punct cu punct, în lumina limpede a adevărului prezent. Cu buze atinse de foc sfânt, slujitorii lui Dumnezeu au vestit solia. Rostirea divină și-a pus pecetea asupra autenticității adevărului proclamat.” Review and Herald, 3 martie 1904.

Jeremiah’s “old paths,” are the “foundations that were laid at the beginning of our work.” Those truths were founded “upon the Rock,” and in the Millerite history those foundational truths were the “present truth” message that was proclaimed in 1842, 1843 and 1844.

„Cărările vechi” ale lui Ieremia sunt „temeliile care au fost puse la începutul lucrării noastre”. Adevărurile acelea au fost întemeiate „pe Stâncă”, iar, în istoria millerită, acele adevăruri fundamentale au fost mesajul „adevărului prezent” care a fost proclamat în 1842, 1843 și 1844.

> “May God help you to receive the words that I have spoken. Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> „Fie ca Dumnezeu să vă ajute să primiți cuvintele pe care le-am rostit. Cei care stau ca străjeri ai lui Dumnezeu pe zidurile Sionului să fie oameni care pot vedea primejdiile înaintea poporului — oameni care pot deosebi între adevăr și rătăcire, între dreptate și nedreptate.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given. Brethren and sisters, God lives and reigns and works today. His hand is on the wheel, and in his providence he is turning the wheel in accordance with his own will. Let not men fasten themselves to documents, saying what they will do, and what they will not do. Let them fasten themselves to the Lord God of heaven. Then the light of heaven will shine into the soul-temple, and we shall see the salvation of God.” Review and Herald, April 14, 1903.

> „Avertizarea a fost dată: nu trebuie să se îngăduie să pătrundă nimic care să tulbure temelia credinței pe care am zidit încă de când a venit solia din 1842, 1843 și 1844. Eu am fost în această solie și, de atunci încoace, am stat înaintea lumii, credincioasă luminii pe care ne-a dat-o Dumnezeu. Nu intenționăm să ne luăm picioarele de pe platforma pe care au fost așezate, pe când, zi de zi, Îl căutam pe Domnul cu rugăciune stăruitoare, căutând lumină. Credeți că aș putea să renunț la lumina pe care mi-a dat-o Dumnezeu? Ea trebuie să fie ca Stânca Veacurilor. Ea m-a călăuzit de când mi-a fost dată. Frați și surori, Dumnezeu trăiește, domnește și lucrează astăzi. Mâna Sa este pe roată, iar în providența Sa El întoarce roata în conformitate cu propria Sa voie. Oamenii să nu se lege de documente, spunând ce vor face și ce nu vor face. Ci să se lege de Domnul Dumnezeul cerului. Atunci lumina cerului va străluci în templul sufletului și vom vedea mântuirea lui Dumnezeu.” Review and Herald, 14 aprilie 1903.

The message that was proclaimed “in 1842, 1843, and 1844” is the message represented upon the 1843 pioneer chart. In May of 1842, three hundred 1843 charts were printed. Ellen White and the pioneers all gave testimony that the chart was a fulfillment of Habakkuk chapter two’s command to write the vision and make it plain upon tables. In that very history there were three hundred Millerite preachers, and SDA historians testify to the fact that they all employed the 1843 chart.

Poročilo, ki je bilo oznanjeno »leta 1842, 1843 in 1844«, je poročilo, predstavljeno na pionirski karti iz leta 1843. Maja 1842 je bilo natisnjenih tristo kart za leto 1843. Ellen White in vsi pionirji so pričali, da je bila ta karta izpolnitev ukaza iz drugega poglavja Habakuka, naj se videnje zapiše in jasno predstavi na tablah. Prav v tej zgodovini je bilo tristo milleritskih pridigarjev, zgodovinarji SDA pa pričujejo o tem dejstvu, da so vsi uporabljali karto iz leta 1843.

What would possess a person to claim that the pioneer identification of Rome as the robbers of thy people, as represented upon the chart, is erroneous? What would possess someone to receive that claim? Yet, what possesses those of us that claim to accept the pioneer understanding that Rome is symbolized with the expression, “robbers of thy people,” and yet in reality not be able to defend that understanding for themselves?

Ce l-ar putea determina pe cineva să afirme că identificarea de către pionieri a Romei drept „jefuitorii poporului tău”, așa cum este reprezentată pe diagramă, este greșită? Ce l-ar putea determina pe cineva să primească această afirmație? Și totuși, ce ne determină pe aceia dintre noi care pretindem că acceptăm înțelegerea pionierilor, potrivit căreia Roma este simbolizată prin expresia „jefuitorii poporului tău”, iar totuși, în realitate, nu suntem în stare să apărăm această înțelegere pentru noi înșine?

In the first article we cited the following passage:

În primul articol am citat următorul pasaj:

> “Whatever may be man’s intellectual advancement, let him not for a moment think that there is no need of thorough and continuous searching of the Scriptures for greater light. As a people we are called individually to be students of prophecy. We must watch with earnestness that we may discern any ray of light which God shall present to us.” Testimonies, volume 5, 708.

> „Oricare ar fi progresul intelectual al omului, să nu creadă nici măcar o clipă că nu este nevoie de o cercetare temeinică și neîntreruptă a Scripturilor pentru a primi o lumină mai mare. Ca popor, suntem chemați, fiecare în mod individual, să fim studenți ai profeției. Trebuie să veghem cu seriozitate, pentru ca să putem discerne orice rază de lumină pe care Dumnezeu ne-o va prezenta.” Testimonies, volumul 5, 708.

I claim the “light which God” is now presenting “to us” is that we have not fully awakened to our responsibility to personally understand the first fifteen verses of Daniel eleven, and that we have not understood that verses thirteen to fifteen of that same chapter represent the truths that accomplish the final purging and sealing of the one hundred and forty-four thousand. If there were no heresies introduced in this very history it would provide evidence that we are wide awake. But this controversy proves otherwise.

Pretind că „lumina pe care Dumnezeu” o prezintă acum „nouă” este aceea că nu ne-am trezit încă pe deplin la răspunderea noastră de a înțelege personal primele cincisprezece versete din Daniel unsprezece și că nu am înțeles că versetele treisprezece până la cincisprezece ale aceluiași capitol reprezintă adevărurile care împlinesc curățirea finală și sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii. Dacă în chiar această istorie nu ar fi fost introduse erezii, aceasta ar fi constituit dovada că suntem pe deplin treji. Dar această controversă dovedește contrariul.

> “The fact that there is no controversy or agitation among God’s people should not be regarded as conclusive evidence that they are holding fast to sound doctrine. There is reason to fear that they may not be clearly discriminating between truth and error. When no new questions are started by investigation of the Scriptures, when no difference of opinion arises which will set men to searching the Bible for themselves to make sure that they have the truth, there will be many now, as in ancient times, who will hold to tradition and worship they know not what. . ..

> „Faptul că nu există nicio controversă sau tulburare în mijlocul poporului lui Dumnezeu nu trebuie considerat o dovadă concludentă că ei se țin cu statornicie de doctrina sănătoasă. Există temei de teamă că s-ar putea să nu deosebească limpede între adevăr și rătăcire. Când, prin cercetarea Scripturilor, nu sunt ridicate întrebări noi, când nu apare nicio deosebire de opinie care să-i determine pe oameni să cerceteze Biblia pentru ei înșiși, ca să se asigure că au adevărul, atunci vor fi mulți acum, ca și în vechime, care se vor ține de tradiție și se vor închina fără să știe cui....”

> “God will arouse His people; if other means fail, heresies will come in among them, which will sift them, separating the chaff from the wheat. The Lord calls upon all who believe His word to awake out of sleep. Precious light has come, appropriate for this time. It is Bible truth, showing the perils that are right upon us. This light should lead us to a diligent study of the Scriptures and a most critical examination of the positions which we hold. God would have all the bearings and positions of truth thoroughly and perseveringly searched, with prayer and fasting. Believers are not to rest in suppositions and ill-defined ideas of what constitutes truth. Their faith must be firmly founded upon the word of God so that when the testing time shall come and they are brought before councils to answer for their faith they may be able to give a reason for the hope that is in them, with meekness and fear.

> „Dumnezeu Își va trezi poporul; dacă alte mijloace dau greș, vor pătrunde între ei erezii, care îi vor cerne, despărțind pleava de grâu. Domnul îi cheamă pe toți cei care cred Cuvântul Său să se trezească din somn. A venit o lumină prețioasă, potrivită pentru acest timp. Ea este adevărul Bibliei, arătând primejdiile care sunt chiar asupra noastră. Această lumină ar trebui să ne conducă la un studiu stăruitor al Scripturilor și la o cercetare dintre cele mai riguroase a pozițiilor pe care le susținem. Dumnezeu voiește ca toate aspectele și pozițiile adevărului să fie cercetate temeinic și cu perseverență, cu rugăciune și post. Credincioșii nu trebuie să se odihnească în presupuneri și în idei neclare cu privire la ceea ce constituie adevărul. Credința lor trebuie să fie întemeiată ferm pe Cuvântul lui Dumnezeu, pentru ca, atunci când va veni timpul încercării și vor fi aduși înaintea sfaturilor ca să răspundă pentru credința lor, să poată da socoteală de nădejdea care este în ei, cu blândețe și teamă.

> “Agitate, agitate, agitate. The subjects which we present to the world must be to us a living reality. It is important that in defending the doctrines which we consider fundamental articles of faith we should never allow ourselves to employ arguments that are not wholly sound.” Testimonies, volume 5, 708.

> „Lansează, lansează, lansează. Subiectele pe care le prezentăm lumii trebuie să fie pentru noi o realitate vie. Este important ca, în apărarea doctrinelor pe care le considerăm articole fundamentale ale credinței, să nu ne îngăduim niciodată să folosim argumente care nu sunt pe deplin solide.” Testimonies, volumul 5, 708.

As we move forward in this consideration of the robbers of God’s people we will demonstrate that the argument upon verse fourteen of Daniel eleven between the Protestants and the Millerites is identical to the argument between the new and private interpretation that the United States, and not Rome, establishes the vision. The position that The Great Controversy uses the expression, “old world” to identify past history is a “supposition and ill-defined idea” and it is an illustration of an “argument that is not wholly sound.”

Mu gihe dukomeza muri uku gusuzuma kw’abambuzi b’ubwoko bw’Imana, tuzerekana ko impaka zishingiye ku murongo wa cumi n’ine wa Daniyeli cumi na rimwe hagati y’Abaporotesitanti n’Abamilerite zihuye neza n’impaka ziri hagati y’igisobanuro gishya kandi cyihariye kivuga ko Leta Zunze Ubumwe z’Amerika, atari Roma, ari zo zishimangira iyerekwa. Umwanya uvuga ko The Great Controversy ikoresha imvugo, “old world,” mu kwerekana amateka ya kera, ni “igitekerezo n’icyiyumviro bitasobanutse neza,” kandi ni urugero rw’“impaka zidafite ishingiro ryuzuye.”

Those who have used the passage to uphold their supposition that the Millerites were incorrect in identifying Rome as the robbers of thy people, should fulfill their Christian obligation and publicly retract their claim, for it is unsustainable grammatically and historically. For those sitting on the side-lines of this controversy, you are responsible to rightly divide the word of truth, for you have been called to be an individual who is a student of prophecy, not a follower of a man’s idea.

Cei care au folosit acest pasaj pentru a-și susține presupunerea că milleriții s-au înșelat identificând Roma drept tâlharii poporului tău ar trebui să-și împlinească obligația creștină și să-și retragă public afirmația, căci ea este de nesusținut atât din punct de vedere gramatical, cât și istoric. Iar voi, cei care stați pe marginea acestei controverse, sunteți răspunzători să împărțiți drept cuvântul adevărului, căci ați fost chemați să fiți oameni care studiază profeția, nu adepți ai ideii unui om.

Men wrest the Scriptures to their own destruction.

Abantu bayagoreka Ibyanditswe bakabigira iby’ukurimbuka kwabo ubwabo.

> And account that the longsuffering of our Lord is salvation; even as our beloved brother Paul also according to the wisdom given unto him hath written unto you; As also in all his epistles, speaking in them of these things; in which are some things hard to be understood, which they that are unlearned and unstable wrest, as they do also the other scriptures, unto their own destruction. Ye therefore, beloved, seeing ye know these things before, beware lest ye also, being led away with the error of the wicked, fall from your own stedfastness. But grow in grace, and in the knowledge of our Lord and Saviour Jesus Christ. To him be glory both now and forever. Amen. 2 Peter 3:15–18.

> Și socotiți că îndelunga-răbdare a Domnului nostru este mântuire; după cum v-a scris și preaiubitul nostru frate Pavel, potrivit înțelepciunii date lui; ca și în toate epistolele sale, când vorbește în ele despre aceste lucruri; în care sunt unele lucruri greu de înțeles, pe care cei neînvățați și nestatornici le răstălmăcesc, ca și pe celelalte Scripturi, spre a lor proprie pierzare. Voi deci, preaiubiților, știind mai dinainte aceste lucruri, păziți-vă ca nu cumva, fiind târâți de rătăcirea celor nelegiuiți, să cădeți din statornicia voastră. Ci creșteți în harul și în cunoștința Domnului și Mântuitorului nostru Isus Hristos. A Lui să fie slava, și acum, și în veci. Amin. 2 Petru 3:15–18.

Peter states that it is the “unlearned and unstable” who “wrest” the Scriptures “unto their own destruction.” In agreement with that fact is Sister White’s repeated warnings to us to study for ourselves. If we are not fulfilling our responsibility to be students of prophecy, we are determining our own destruction.

Petru afirmă că „cei neînvățați și nestatornici” „răstălmăcesc” Scripturile „spre propria lor pierzare”. În armonie cu acest fapt sunt avertizările repetate ale sorei White către noi de a studia pentru noi înșine. Dacă nu ne împlinim responsabilitatea de a fi studenți ai profeției, ne hotărâm propria noastră nimicire.

It is the robbers of thy people who establish the vision, and Solomon identifies that where there is no vision the people perish.

Sunt tâlharii poporului tău cei care statornicesc vedenia, iar Solomon arată că, unde nu este vedenie, poporul piere.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Unde nu este nicio vedenie, poporul piere; dar ferice de cel ce păzește legea. Proverbele 29:18.

One of the definitions of “perish” is to be made naked. Where there is an incorrect understanding of the vision, it is based upon the fact that the symbol that establishes the vision is not understood, or incorrectly understood. To be among those who perish in Solomon’s warning is to secure the nakedness represented by the Laodiceans who are spewed out of the mouth of the Lord at the soon coming Sunday law. Why would we accept an idea that misrepresents the clear meaning of Sister White’s comments upon the old and new world, and that rejects the Millerite identification that it is Rome who establishes the vision, which was directly represented upon the 1843 chart, which represents the foundational truths of Adventism, and which is Christ, the Rock of Ages that is represented by all sacred illustration of the foundations?

Unul dintre sensurile cuvântului „a pieri” este acela de a fi dezgolit. Acolo unde există o înțelegere greșită a viziunii, aceasta se întemeiază pe faptul că simbolul care stabilește viziunea nu este înțeles sau este înțeles greșit. A fi printre cei care pier în avertizarea lui Solomon înseamnă a dobândi goliciunea reprezentată de laodiceeni, care sunt vărsați din gura Domnului la legea duminicală ce va veni în curând. De ce am accepta o idee care denaturează sensul limpede al comentariilor Sorei White cu privire la lumea veche și lumea nouă și care respinge identificarea millerită potrivit căreia Roma este cea care stabilește viziunea, fapt reprezentat direct pe diagrama din 1843, care reprezintă adevărurile de temelie ale adventismului și care este Hristos, Stânca veacurilor, reprezentată prin toate ilustrațiile sacre ale temeliei?

> “But every building erected on other foundation than God’s word will fall. He who, like the Jews in Christ’s day, builds on the foundation of human ideas and opinions, of forms and ceremonies of man’s invention, or on any works that he can do independently of the grace of Christ, is erecting his structure of character upon the shifting sand. The fierce tempests of temptation will sweep away the sandy foundation and leave his house a wreck on the shores of time.

> „Dar orice clădire ridicată pe altă temelie decât Cuvântul lui Dumnezeu va cădea. Cel care, asemenea iudeilor din zilele lui Hristos, zidește pe temelia ideilor și părerilor omenești, a formelor și ceremoniilor născocite de om, sau pe orice fapte pe care le poate săvârși independent de harul lui Hristos, își ridică edificiul caracterului pe nisipul mișcător. Furtunile năprasnice ale ispitei vor spulbera temelia de nisip și vor lăsa casa lui o ruină pe țărmurile timpului.”

> “‘“Therefore thus saith the Lord God, … Judgment also will I lay to the line, and righteousness to the plummet: and the hail shall sweep away the refuge of lies, and the waters shall overflow the hiding place.’ Isaiah 28:16, 17.

> „De aceea, aşa zice Domnul Dumnezeu: … Şi judecata o voi pune drept linie, iar dreptatea drept cumpănă; grindina va mătura adăpostul minciunii, şi apele vor îneca locul de ascunziş.” Isaia 28:16, 17.

> “But today mercy pleads with the sinner. ‘As I live, saith the Lord God, I have no pleasure in the death of the wicked; but that the wicked turn from his way and live: turn ye, turn ye from your evil ways; for why will ye die?’ Ezekiel 33:11. The voice that speaks to the impenitent today is the voice of Him who in heart anguish exclaimed as He beheld the city of His love: ‘O Jerusalem, Jerusalem, which killeth the prophets, and stoneth them that are sent unto her! how often would I have gathered thy children together, even as a hen gathereth her own brood under her wings, and ye would not! Behold, your house is left unto you desolate.’ Luke 13:34, 35 , R.V. In Jerusalem, Jesus beheld a symbol of the world that had rejected and despised His grace. He was weeping, O stubborn heart, for you! Even when Jesus’ tears were shed upon the mount, Jerusalem might yet have repented, and escaped her doom. For a little space the Gift of heaven still waited her acceptance. So, O heart, to you Christ is still speaking in accents of love: ‘Behold, I stand at the door, and knock: if any man hear My voice, and open the door, I will come in to him, and will sup with him, and he with Me.’ ‘Now is the accepted time; behold, now is the day of salvation.’ Revelation 3:20; 2 Corinthians 6:2.

> „Dar astăzi îndurarea stăruie pe lângă păcătos. «Pe viaţa Mea, zice Domnul Dumnezeu, că nu doresc moartea celui rău, ci ca cel rău să se întoarcă de la calea lui şi să trăiască: întoarceţi-vă, întoarceţi-vă de la căile voastre rele; pentru ce vreţi să muriţi?» Ezechiel 33:11. Glasul care vorbeşte astăzi celui nepocăit este glasul Aceluia care, în chinul inimii, a exclamat când privea cetatea iubirii Sale: «Ierusalime, Ierusalime, care omori pe proroci şi ucizi cu pietre pe cei trimişi la tine! De câte ori am vrut să-i adun pe copiii tăi cum îşi adună găina puii sub aripi, şi n-aţi vrut! Iată că vi se lasă casa pustie.» Luca 13:34, 35, R.V. În Ierusalim, Isus a văzut un simbol al lumii care lepădase şi dispreţuise harul Său. El plângea, o, inimă încăpăţânată, pentru tine! Chiar şi atunci când lacrimile lui Isus se vărsau pe munte, Ierusalimul mai putea încă să se pocăiască şi să scape de osânda lui. Pentru puţină vreme, Darul cerului încă aştepta să fie primit de el. Tot aşa, o, inimă, Hristos încă îţi vorbeşte în accente de iubire: «Iată, Eu stau la uşă şi bat: dacă aude cineva glasul Meu şi deschide uşa, voi intra la el, voi cina cu el şi el cu Mine.» «Acum este vremea potrivită; iată, acum este ziua mântuirii.» Apocalipsa 3:20; 2 Corinteni 6:2.

> “You who are resting your hope on self are building on the sand. But it is not yet too late to escape the impending ruin. Before the tempest breaks, flee to the sure foundation. ‘Thus saith the Lord God, Behold, I lay in Zion for a foundation a stone, a tried stone, a precious cornerstone, of sure foundation: he that believeth shall not make haste.’ ‘Look unto Me, and be ye saved, all the ends of the earth: for I am God, and there is none else.’ ‘Fear thou not; for I am with thee: be not dismayed; for I am thy God: I will strengthen thee; yea, I will help thee; yea, I will uphold thee with the right hand of My righteousness.’ ‘Ye shall not be ashamed nor confounded world without end.’ Isaiah 28:16, R.V.; 45:22; 41:10; 45:17.” Thoughts from the Mount of Blessing, 150–152.

> „Voi, care vă sprijiniți nădejdea pe voi înșivă, zidiți pe nisip. Dar încă nu este prea târziu să scăpați de pieirea care stă să vină. Înainte ca furtuna să izbucnească, fugiți la temelia cea sigură. «Așa vorbește Domnul Dumnezeu: Iată, pun în Sion o piatră de temelie, o piatră încercată, o piatră din capul unghiului, prețioasă, o temelie sigură; cel ce crede nu se va grăbi.» «Întoarceți-vă spre Mine și veți fi mântuiți, toate marginile pământului; căci Eu sunt Dumnezeu și nu este altul.» «Nu te teme, căci Eu sunt cu tine; nu te uita cu îngrijorare, căci Eu sunt Dumnezeul tău; Eu te întăresc, da, Eu îți vin în ajutor, da, Eu te sprijinesc cu dreapta neprihănirii Mele.» «Nu veți fi dați de rușine și nu veți fi înfruntați, în vecii vecilor.» Isaia 28:16, R.V.; 45:22; 41:10; 45:17.” Cugetări de pe Muntele Fericirilor, 150–152.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

Back to Articles