Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Four

Cartea lui Daniel - Numărul o sută patru

Unveiling the Prophetic Rule: Understanding the Investigative and Executive Judgments in the Last Days

Dezvăluirea regulii profetice: înțelegerea judecății de cercetare și a judecății executive în zilele din urmă

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are putting in place the prophetic rule that was identified by the Lion of the tribe of Judah in His work of unsealing the last six verses of Daniel eleven, at the “time of the end,” in 1989, when the Soviet Union was swept away by an secret alliance between Ronald Reagan and the pope of Rome. We have shown that the triple applications of Rome and the fall of Babylon identify the woman and the beast she rides upon and reigns over in Revelation seventeen.

Dushira mu bikorwa itegeko ry’ubuhanuzi ryagaragajwe n’Intare yo mu muryango wa Yuda mu murimo Wayo wo gukuraho ibimenyetso ku mirongo itandatu ya nyuma ya Daniyeli cumi n’umwe, mu “gihe cy’imperuka,” mu 1989, ubwo Ubumwe bw’Abasoviyeti bwakongorwaga n’ishyirahamwe ry’ibanga hagati ya Ronald Reagan na papa w’i Roma. Twerekanye ko imikoreshereze itatu ya Roma n’ukugwa kwa Babuloni bigaragaza umugore n’inyamaswa ayicayeho kandi ayitegeka mu Ibyahishuwe cumi na birindwi.

The portrayal of the woman and the beast in chapters seventeen and eighteen identify the progressive judgment which God brings upon Modern Babylon, beginning at the soon-coming Sunday law and lasting until Michael stands up and human probation closes. That period of time marks the first part of God’s Executive Judgment that is accomplished with a mixture of His mercy. Then with the seven last plagues, no mercy is mixed with His judgments. The two steps have been also inferred in the Investigative Judgment, which began on October 22, 1844. The investigative judgment began with the investigation and judgment of the dead, and on September 11, 2001, the investigative judgment of the living began.

Portretizarea femeii și a fiarei din capitolele șaptesprezece și optsprezece identifică judecata progresivă pe care Dumnezeu o aduce asupra Babilonului modern, începând cu legea duminicală care urmează să vină curând și continuând până când Mihail Se va ridica și timpul de probă al omenirii se va încheia. Acea perioadă de timp marchează prima parte a Judecății Executive a lui Dumnezeu, care este împlinită cu un amestec al milei Sale. Apoi, prin cele șapte plăgi de pe urmă, nicio milă nu este amestecată cu judecățile Sale. Cei doi pași au fost, de asemenea, deduși și în Judecata de Cercetare, care a început la 22 octombrie 1844. Judecata de cercetare a început cu cercetarea și judecarea morților, iar la 11 septembrie 2001 a început judecata de cercetare a celor vii.

The judgment of the living is also divided into two periods, the first beginning on September 11, 2001, with the investigation and judgment of those that are candidates to be among the one hundred and forty-four thousand, for judgment begins with the house of God. The investigative judgment of the dead was only accomplished upon those whose names had, at some time in their life, been recorded in the book of life. The names of the dead that were written and registered were then compared with the book of sins. If they had unconfessed sins their names were removed from the book of life. The investigative judgment of the Living is qualified as beginning with the house of God, whereas there needed to be no qualification in the investigative judgment of the dead.

Urtecatá celor vii este, de asemenea, împărțită în două perioade, prima începând la 11 septembrie 2001, cu cercetarea și judecata acelora care sunt candidați să fie printre cei o sută patruzeci și patru de mii, căci judecata începe cu casa lui Dumnezeu. Judecata de cercetare a morților s-a împlinit numai asupra acelora ale căror nume fuseseră, la un moment dat în viața lor, înscrise în cartea vieții. Numele morților care fuseseră scrise și înregistrate au fost apoi comparate cu cartea păcatelor. Dacă aveau păcate nemărturisite, numele lor erau șterse din cartea vieții. Judecata de cercetare a celor vii este calificată ca începând cu casa lui Dumnezeu, pe când în judecata de cercetare a morților nu era nevoie de nicio asemenea calificare.

In the investigative judgment of the living, God’s Word was careful to identify that judgment during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand began at Jerusalem, which is God’s church. The Bible provides a second direct witness to this fact.

În judecata de cercetare a celor vii, Cuvântul lui Dumnezeu a avut grijă să arate că această judecată, în timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii, a început la Ierusalim, care este biserica lui Dumnezeu. Biblia oferă o a doua mărturie directă cu privire la acest fapt.

> For the time is come that judgment must begin at the house of God: and if it first begin at us, what shall the end be of them that obey not the gospel of God? 1 Peter 4:17.

> Căci a venit vremea ca judecata să înceapă de la casa lui Dumnezeu; și, dacă începe mai întâi de la noi, care va fi sfârșitul celor ce nu ascultă de Evanghelia lui Dumnezeu? 1 Petru 4:17.

The judgment of the living begins at Jerusalem, the house of God, and there is a specific time when that judgment begins. The judgment of the living begins in Jerusalem when the writer’s inkhorn goes through Jerusalem and places a mark upon the men and women who sigh and cry for the abominations that are done in the church and also the land.

Urubanza rw’abazima rutangirira i Yerusalemu, mu nzu y’Imana, kandi hari igihe cyihariye ubwo rubanza rutangiriraho. Urubanza rw’abazima rutangirira i Yerusalemu igihe umwanditsi ufite ihembe ririmo wino anyura i Yerusalemu agashyira ikimenyetso ku bagabo n’abagore basuhuza kandi bakaririra ibizira bikorerwa mu itorero no mu gihugu.

The class that does not obey the gospel is identified in Revelation chapter seven in contrast with the one hundred and forty-four thousand, where John there identifies them as the great multitude. The great multitude represents a class of living souls that are judged during the period of the judgment of the living who have not fully obeyed God’s law, for they have been worshipping on the pope’s day of the sun. At the soon-coming Sunday law in the United States those who have been sealed by the angel with the writer’s inkhorn in Ezekiel chapter nine, which is also the sealing of Revelation chapter seven, are lifted up as an ensign. Then those who are currently not obeying the gospel will be held accountable to the seventh-day Sabbath.

దేవుని సువార్తకు విధేయత చూపని వర్గం, ప్రకటన గ్రంథం ఏడవ అధ్యాయంలో, లక్ష నలభై నాలుగు వేల మందికి విరుద్ధంగా గుర్తించబడింది; అక్కడ యోహాను వారిని “మహా సమూహము” అని పేర్కొంటాడు. మహా సమూహము అనేది సజీవుల తీర్పు కాలంలో తీర్పునకు లోబడే సజీవ ప్రాణుల ఒక వర్గాన్ని సూచిస్తుంది; వారు దేవుని ధర్మశాస్త్రమునకు సంపూర్ణ విధేయత చూపలేదు, ఎందుకంటే వారు పోప్‌కు చెందిన సూర్యదినమున ఆరాధన చేస్తూ వచ్చారు. త్వరలో సంయుక్త రాష్ట్రాలలో రాబోవు ఆదివారపు ధర్మశాసనం సంభవించినప్పుడు, యెహెజ్కేలు గ్రంథం తొమ్మిదవ అధ్యాయంలోని రచయిత సిరాదానితో కూడిన దూతచేత ముద్రింపబడినవారు—అదే ప్రకటన గ్రంథం ఏడవ అధ్యాయంలోని ముద్రింపుకూడా—ఒక ధ్వజముగా ఎత్తబడుదురు. అప్పుడు ప్రస్తుతం సువార్తకు విధేయత చూపని వారు ఏడవ దినపు శబ్బతుదిన విషయమై జవాబుదారులుగా నిలుపబడుదురు.

> “But Christians of past generations observed the Sunday, supposing that in so doing they were keeping the Bible Sabbath; and there are now true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion, who honestly believe that Sunday is the Sabbath of divine appointment. God accepts their sincerity of purpose and their integrity before Him. But when Sunday observance shall be enforced by law, and the world shall be enlightened concerning the obligation of the true Sabbath, then whoever shall transgress the command of God, to obey a precept which has no higher authority than that of Rome, will thereby honor popery above God. He is paying homage to Rome and to the power which enforces the institution ordained by Rome. He is worshiping the beast and his image. As men then reject the institution which God has declared to be the sign of His authority, and honor in its stead that which Rome has chosen as the token of her supremacy, they will thereby accept the sign of allegiance to Rome—‘the mark of the beast.’ And it is not until the issue is thus plainly set before the people, and they are brought to choose between the commandments of God and the commandments of men, that those who continue in transgression will receive ‘the mark of the beast.’” The Great Controversy, 449.

> „Dar creștinii generațiilor trecute au păzit duminica, presupunând că, făcând astfel, țineau Sabatul biblic; și chiar acum există creștini adevărați în fiecare biserică, fără a o excepta pe cea romano-catolică, care cred în mod sincer că duminica este Sabatul rânduit de Dumnezeu. Dumnezeu primește sinceritatea intenției lor și integritatea lor înaintea Lui. Dar când păzirea duminicii va fi impusă prin lege, iar lumea va fi luminată cu privire la obligativitatea adevăratului Sabat, atunci oricine va călca porunca lui Dumnezeu, pentru a asculta de un precept care nu are o autoritate mai înaltă decât aceea a Romei, va cinsti astfel papalitatea mai presus de Dumnezeu. El aduce omagiu Romei și puterii care impune instituția rânduită de Roma. El se închină fiarei și chipului ei. Când oamenii vor respinge atunci instituția pe care Dumnezeu a declarat-o semnul autorității Sale și vor cinsti în locul ei ceea ce Roma a ales ca simbol al supremației sale, ei vor primi astfel semnul loialității față de Roma — «semnul fiarei». Și numai atunci când chestiunea va fi astfel pusă limpede înaintea oamenilor și ei vor fi aduși să aleagă între poruncile lui Dumnezeu și poruncile oamenilor, aceia care vor continua în călcare de lege vor primi «semnul fiarei».” Tragedia veacurilor, 449.

The ensign of those who are sealed are who calls those who obey not the gospel into obedience.

Steagul celor care sunt pecetluiți este Cel care îi cheamă la ascultare pe cei ce nu ascultă de Evanghelie.

> And in that day there shall be a root of Jesse, which shall stand for an ensign of the people; to it shall the Gentiles seek: and his rest shall be glorious. And it shall come to pass in that day, that the Lord shall set his hand again the second time to recover the remnant of his people, which shall be left, from Assyria, and from Egypt, and from Pathros, and from Cush, and from Elam, and from Shinar, and from Hamath, and from the islands of the sea. And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:10–12.

> Na în ziua aceea, va fi o rădăcină a lui Iese, care va sta ca un steag pentru popoare; pe El Îl vor căuta neamurile, iar locul Lui de odihnă va fi slăvit. Și se va întâmpla în ziua aceea că Domnul Își va întinde mâna încă o dată, a doua oară, ca să răscumpere rămășița poporului Său care va fi rămasă, din Asiria și din Egipt, din Patros și din Cuș, din Elam și din Șinear, din Hamat și din ostroavele mării. El va înălța un steag pentru neamuri, va aduna pe surghiuniții lui Israel și va strânge laolaltă pe cei risipiți ai lui Iuda din cele patru colțuri ale pământului. Isaia 11:10–12.

Those who currently do not obey not the gospel are judged while they are living, but their judgment must follow the investigative judgment of the living one hundred and forty-four thousand, for they can only be warned by seeing men and women with the seal of God during the crisis of the soon coming Sunday law.

Cei care în prezent nu ascultă de Evanghelie sunt judecați în timp ce trăiesc, însă judecata lor trebuie să urmeze judecății de cercetare a celor vii, a celor o sută patruzeci și patru de mii, căci ei pot fi avertizați numai văzând bărbați și femei cu sigiliul lui Dumnezeu în timpul crizei legii duminicale care va veni în curând.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> „Lucrarea Duhului Sfânt este de a convinge lumea cu privire la păcat, la neprihănire și la judecată. Lumea poate fi avertizată numai văzându-i pe cei care cred adevărul sfințiți prin adevăr, acționând pe baza unor principii înalte și sfinte, arătând, într-un sens înalt și elevat, linia de demarcație dintre cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și cei care le calcă în picioare. Sfințirea prin Duhul marchează deosebirea dintre cei care au sigiliul lui Dumnezeu și cei care păzesc o zi de odihnă falsificată. Când va veni proba, se va arăta limpede care este semnul fiarei. Este păzirea duminicii. Cei care, după ce au auzit adevărul, continuă să privească această zi ca sfântă poartă semnătura omului fărădelegii, care s-a gândit să schimbe vremile și legea.” Bible Training School, 1 decembrie 1903.

The executive judgment, which is where the work of the third Elijah is accomplished, begins at the soon-coming Sunday law. It is two periods of time; in the first period God’s judgments are mixed with mercy for those who do not now obey the gospel, and then it is followed by the seven last plagues that are poured out without mercy.

Urubanza nyubahirizategeko, ari na ho umurimo wa Eliya wa gatatu ukorerwa, rutangira ku itegeko ryo ku Cyumweru rigiye kuza vuba. Ni ibihe bibiri by’igihe; mu gihe cya mbere, imanza z’Imana zivanzwemo imbabazi ku batumvira ubu ubutumwa bwiza, hanyuma bigakurikirwa n’ibyago birindwi bya nyuma bisukwa bitagira mbabazi.

> “Probationary time will not continue much longer. Now God is withdrawing his restraining hand from the earth. Long has he been speaking to men and women through the agency of his Holy Spirit; but they have not heeded the call. Now he is speaking to his people, and to the world, by his judgments. The time of these judgments is a time of mercy for those who have not yet had opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; his hand is still stretched out to save. Large numbers will be admitted to the fold of safety who in these last days will hear the truth for the first time.” Review and Herald, November 22, 1906.

> „Vremea de probă nu va mai continua mult. Acum Dumnezeu Își retrage mâna Sa care a ținut în frâu pământul. Multă vreme El le-a vorbit bărbaților și femeilor prin mijlocirea Duhului Său Sfânt; dar ei nu au luat în seamă chemarea. Acum El vorbește poporului Său și lumii prin judecățile Sale. Timpul acestor judecăți este un timp de har pentru aceia care încă nu au avut ocazia să afle ce este adevărul. Domnul îi va privi cu duioșie. Inima Sa plină de milă este mișcată; mâna Sa este încă întinsă ca să mântuiască. Un mare număr va fi primit în staulul siguranței dintre aceia care, în aceste zile de pe urmă, vor auzi adevărul pentru prima dată.” Review and Herald, 22 noiembrie 1906.

Those who obey not the gospel are the “other sheep,” Jesus promised to call, and they will hear His voice when He calls.

Cei care nu ascultă de Evanghelie sunt „celelalte oi”, pe care Isus a promis că le va chema, și ele vor auzi glasul Lui când le va chema.

> And other sheep I have, which are not of this fold: them also I must bring, and they shall hear my voice; and there shall be one fold, and one shepherd. John 10:16.

> Și mai am și alte oi, care nu sunt din staulul acesta; și pe acelea trebuie să le aduc, iar ele vor auzi glasul Meu; și va fi o singură turmă și un singur păstor. Ioan 10:16.

The “voice” they hear is the second “voice” of Revelation chapter eighteen, that cries loudly at the soon-coming Sunday law when the judgment of the great whore is doubled, for she has filled up her probationary cup of sin.

„Glasul” pe care îl aud este al doilea „glas” din capitolul optsprezece al Apocalipsei, care strigă cu putere la apropiata lege duminicală, când judecata marii curve este dublată, căci ea și-a umplut paharul de probă al păcatului.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils’ (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, ‘teaching for doctrines the commandments of men’ (Matthew 15:9).

> „Prorocul spune: «Am văzut un alt înger coborându-se din cer, având mare putere; și pământul s-a luminat de slava lui. Și a strigat cu glas tare, zicând: A căzut, a căzut Babilonul cel mare și a ajuns locaș al demonilor» (Apocalipsa 18:1, 2). Acesta este același mesaj care a fost dat de al doilea înger. Babilonul a căzut, «pentru că a adăpat toate neamurile din vinul mâniei curviei ei» (Apocalipsa 14:8). Ce este acel vin? — Doctrinele ei false. Ea a dat lumii un sabat fals în locul Sabatului poruncii a patra și a repetat minciuna pe care Satana i-a spus-o mai întâi Evei în Eden — nemurirea naturală a sufletului. Multe erori înrudite ea a răspândit pretutindeni, «dând ca învățături niște porunci omenești» (Matei 15:9).”

> “When Jesus began His public ministry, He cleansed the Temple from its sacrilegious profanation. Among the last acts of His ministry was the second cleansing of the Temple. So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ (Revelation 18:4, 5).” Selected Messages, book 2, 118.

> „Atunci când Isus Și-a început lucrarea Sa publică, El a curățit Templul de profanarea lui sacrilegă. Printre ultimele acte ale lucrării Sale s-a aflat a doua curățire a Templului. Tot astfel, în ultima lucrare pentru avertizarea lumii, către biserici sunt adresate două chemări distincte. Mesajul celui de-al doilea înger este: «A căzut, a căzut Babilonul, cetatea cea mare, pentru că a adăpat toate neamurile din vinul mâniei curviei ei» (Apocalipsa 14:8). Iar în marea strigare a mesajului celui de-al treilea înger se aude un glas din cer, zicând: «Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu, ca să nu fiți părtași la păcatele ei și să nu primiți din plăgile ei. Căci păcatele ei s-au îngrămădit și au ajuns până la cer, iar Dumnezeu Și-a adus aminte de nelegiuirile ei» (Apocalipsa 18:4, 5).” Solii alese, cartea 2, 118.

At the soon coming Sunday law in the United States the progressive executive judgment upon Modern Babylon commences, and the last period of the judgment of the living begins as the two judgments overlap. The third messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant work represents the work during the time of the judgment of the living that began on September 11, 2001, and ends when the last of those who currently do not obey the gospel hear the second voice of Revelation chapter eighteen, and come out of Babylon. That work identifies the purification and purging of the temple of the one hundred and forty-four thousand at the beginning of the ministry of the messenger who prepares the way, and then a purging and purification of the temple of the great multitude at the ending of the ministry of the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant.

लिन संयुक्त राज्यहरूमा चाँडै आउने आइतवार-व्यवस्थासँगै आधुनिक बेबिलोनमाथिको प्रगतिशील कार्यकारी न्याय आरम्भ हुन्छ, र दुई न्यायहरू एकअर्कासँग अतिक्रमित हुँदा जीवितहरूको न्यायको अन्तिम अवधि प्रारम्भ हुन्छ। करारका दूतको कार्यका लागि बाटो तयार गर्ने तेस्रो सन्देशवाहकले सन् २००१ सेप्टेम्बर ११ मा आरम्भ भई, हाल सुसमाचारको आज्ञापालन नगर्नेहरू मध्ये अन्तिम जनाले प्रकाशको पुस्तक अध्याय अठारको दोस्रो स्वर सुनी बेबिलोनबाट बाहिर नआएसम्म चलिरहने जीवितहरूको न्यायको समयमा हुने कार्यलाई प्रतिनिधित्व गर्छ। त्यस कार्यले बाटो तयार गर्ने सन्देशवाहकको सेवकाइको प्रारम्भमा एक लाख चवालीस हजारको मन्दिरको शुद्धीकरण र परिशोधनलाई, अनि करारका दूतका लागि बाटो तयार गर्ने सन्देशवाहकको सेवकाइको अन्त्यमा ठूलो भीडको मन्दिरको परिशोधन र शुद्धीकरणलाई पहिचान गराउँछ।

At the soon coming Sunday law the manifestation of the power of God that occurred at Pentecost is repeated.

La apropiata lege duminicală, manifestarea puterii lui Dumnezeu care a avut loc la Cincizecime se repetă.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost. . . .

> „Niciunul dintre noi nu va primi vreodată sigiliul lui Dumnezeu câtă vreme caracterul nostru mai are asupra lui vreo pată sau vreo întinăciune. Ne revine nouă să îndreptăm defectele din caracterul nostru, să curățim templul sufletului de orice necurăție. Atunci ploaia târzie va cădea asupra noastră, așa cum ploaia timpurie a căzut asupra ucenicilor în Ziua Cincizecimii....”

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 214, 216.

> „Ce faceți, fraților, în marea lucrare de pregătire? Cei care se unesc cu lumea primesc tiparul lumesc și se pregătesc pentru semnul fiarei. Cei care nu se încred în sine, care se smeresc înaintea lui Dumnezeu și își curățesc sufletele prin ascultare de adevăr, aceștia primesc tiparul ceresc și se pregătesc pentru sigiliul lui Dumnezeu pe frunțile lor. Când decretul va fi dat și pecetea va fi imprimată, caracterul lor va rămâne curat și fără pată pentru veșnicie.” Testimonies, volumul 5, 214, 216.

It is here that a seeming discrepancy in the prophetic Word might be stumbled over, though it is not necessary to do so. At Pentecost in the time of the disciples the message that was empowered was not carried to the Gentiles, which are those who do not obey the gospel at the soon-coming Sunday law. The message that was empowered at Pentecost was carried to ancient Israel, that for another three and a half years were still in their final probationary time.

Aici s-ar putea poticni cineva de o aparentă discrepanță în Cuvântul profetic, deși nu este necesar să facă aceasta. La Cincizecime, în vremea ucenicilor, solia care a fost însoțită de putere nu a fost dusă la neamuri, care sunt aceia ce nu ascultă de Evanghelie la legea duminicală ce se apropie curând. Solia care a fost însoțită de putere la Cincizecime a fost dusă la Israelul din vechime, care, pentru încă trei ani și jumătate, se afla încă în timpul său final de probă.

> Seventy weeks are determined upon thy people and upon thy holy city, to finish the transgression, and to make an end of sins, and to make reconciliation for iniquity, and to bring in everlasting righteousness, and to seal up the vision and prophecy, and to anoint the most Holy. Daniel 9:24.

> Șaptezeci de săptămâni sunt hotărâte asupra poporului tău și asupra cetății tale celei sfinte, pentru a pune capăt fărădelegii, pentru a sfârși păcatele, pentru a face ispășire pentru nelegiuire, pentru a aduce neprihănirea veșnică, pentru a pecetlui vedenia și prorocia și pentru a unge Locul Preasfânt. Daniel 9:24.

The message that was empowered at Pentecost would not be carried to those who obeyed not the gospel until Stephen was stoned in the year 34. Sister White often identifies this fact.

Poruka koja je bila osnažena na Pedesetnicu ne bi bila odnesena onima koji nisu poslušali evanđelje sve dok Stjepan nije bio kamenovan 34. godine. Sestra White često ističe tu činjenicu.

> “Then, said the angel, ‘He shall confirm the covenant with many for one week [seven years].’ For seven years after the Saviour entered on His ministry, the gospel was to be preached especially to the Jews; for three and a half years by Christ Himself; and afterward by the apostles. ‘In the midst of the week He shall cause the sacrifice and the oblation to cease.’ Daniel 9:27. In the spring of A. D. 31, Christ the true sacrifice was offered on Calvary. Then the veil of the temple was rent in twain, showing that the sacredness and significance of the sacrificial service had departed. The time had come for the earthly sacrifice and oblation to cease.

> „Apoi”, a spus îngerul, „El va întări legământul cu mulți timp de o săptămână [șapte ani].” Timp de șapte ani după ce Mântuitorul Și-a început lucrarea, Evanghelia urma să fie predicată în mod deosebit iudeilor: timp de trei ani și jumătate de către Hristos Însuși, iar după aceea de către apostoli. „La jumătatea săptămânii va face să înceteze jertfa și darul de mâncare.” Daniel 9:27. În primăvara anului 31 d. Hr., Hristos, adevărata jertfă, a fost adus pe Calvar. Atunci perdeaua templului s-a rupt în două, arătând că sacralitatea și semnificația slujbei jertfelor dispăruseră. Venise timpul ca jertfa și darul de mâncare pământesc să înceteze.

> “The one week—seven years—ended in A. D. 34. Then by the stoning of Stephen the Jews finally sealed their rejection of the gospel; the disciples who were scattered abroad by persecution ‘went everywhere preaching the word’ (Acts 8:4); and shortly after, Saul the persecutor was converted, and became Paul, the apostle to the Gentiles.” The Desire of Ages, 233.

> „Săptămâna aceea — șapte ani — s-a încheiat în anul 34 d.Hr. Atunci, prin uciderea cu pietre a lui Ștefan, iudeii și-au pecetluit în cele din urmă respingerea Evangheliei; ucenicii, care au fost împrăștiați de persecuție, «mergeau pretutindeni și propovăduiau Cuvântul» (Faptele Apostolilor 8:4); iar la scurt timp după aceea, Saul, persecutorul, s-a convertit și a devenit Pavel, apostolul neamurilor.” Hristos, Lumina lumii, 233.

The message which was empowered at Pentecost, fifty days after Christ’s resurrection, aligns with the Sunday law where the gospel calls Christ’s other flock out of Babylon, yet it was not for three and a half years after the cross that the Jews “sealed their rejection of the gospel,” and the message then went to the Gentiles, who are those who then did not obey the gospel. The seeming contradiction is magnified by the identification that in 34 AD the Jews sealed their rejection of the gospel, for Sister White says otherwise.

Ubutumwa bwahawe imbaraga kuri Pentekote, iminsi mirongo itanu nyuma y’izuka rya Kristo, buhuje n’itegeko ryo ku Cyumweru aho ubutumwa bwiza buhamagarira izindi ntama za Kristo gusohoka i Babuloni, nyamara si nyuma y’imyaka itatu n’igice nyuma y’umusaraba ari bwo Abayuda “bashyize ikimenyetso ku kwanga kwabo ubutumwa bwiza,” maze ubutumwa bujya ku Banyamahanga, ari bo icyo gihe batumviye ubutumwa bwiza. Icyo kigaragara nk’ivuguruzanya kirushaho gukomera bitewe no kugaragazwa ko mu wa 34 Nyuma ya Kristo Abayuda bashyize ikimenyetso ku kwanga kwabo ubutumwa bwiza, kuko Mushiki wa White avuga ibindi.

> “Since the whole ritual economy was symbolical of Christ, it had no value apart from Him. When the Jews sealed their rejection of Christ by delivering Him to death, they rejected all that gave significance to the temple and its services. Its sacredness had departed. It was doomed to destruction. From that day sacrificial offerings and the service connected with them were meaningless. Like the offering of Cain, they did not express faith in the Saviour. In putting Christ to death, the Jews virtually destroyed their temple. When Christ was crucified, the inner veil of the temple was rent in twain from top to bottom, signifying that the great final sacrifice had been made, and that the system of sacrificial offerings was forever at an end.” The Desire of Ages, 165.

> “Kwa kuwa mfumo mzima wa ibada ulikuwa wa kifananisho juu ya Kristo, haukuwa na thamani yoyote pasipo Yeye. Wayahudi walipothibitisha kukataa kwao Kristo kwa kumtoa auawe, walikataa kila kitu kilichoukirimisha hekalu na huduma zake. Utakatifu wake ulikuwa umeondoka. Lilikuwa limehukumiwa kuangamizwa. Tangu siku hiyo sadaka za dhabihu na huduma iliyohusiana nazo zilikuwa hazina maana. Kama ilivyokuwa dhabihu ya Kaini, hazikuonyesha imani katika Mwokozi. Kwa kumwua Kristo, Wayahudi kwa hakika waliliangamiza hekalu lao. Kristo aliposulubiwa, pazia la ndani la hekalu liliraruliwa vipande viwili toka juu hata chini, likionyesha kwamba dhabihu ile kuu ya mwisho ilikuwa imekwisha kutolewa, na kwamba mfumo wa sadaka za dhabihu ulikuwa umefikia mwisho milele.” The Desire of Ages, 165.

Did the Jews seal their rejection of the gospel at the stoning of Stephen or the cross of Christ? This seeming contradiction is associated with the seeming contradiction of identifying the manifestation of the power of God at Pentecost to the soon-coming Sunday law.

هل ختم اليهود رفضهم للإنجيل عند رجم استفانوس أم عند صليب المسيح؟ إن هذا التناقض الظاهري مرتبط بالتناقض الظاهري في ربط ظهور قوة الله في يوم الخمسين بقانون الأحد الآتي قريبًا.

We intend to sort the seeming contradiction out in the next article, but I wish to remind us that the purpose of this particular consideration is based upon the fact that is identified by the prophets that God’s Laodicean people in the last days do not understand the judgment. We have taken time to review the various periods and purposes of the judgment in order to be clear about how the investigative and executive judgments both meet at the soon-coming Sunday law. In order to see the revelation associated with the seeming contradictions we have just raised these elements needed to be reviewed.

Intenționăm să lămurim aparenta contradicție în articolul următor, însă doresc să ne reamintesc că scopul acestei examinări particulare se întemeiază pe faptul identificat de profeți, și anume că poporul lui Dumnezeu din Laodicea, în zilele de pe urmă, nu înțelege judecata. Ne-am luat timp să trecem în revistă diferitele perioade și scopuri ale judecății pentru a fi clari cu privire la modul în care atât judecata de cercetare, cât și judecata executivă se întâlnesc amândouă la legea duminicală care urmează să vină curând. Pentru a vedea descoperirea asociată cu aparentele contradicții pe care tocmai le-am ridicat, aceste elemente trebuiau să fie trecute în revistă.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> “Roman Catholics acknowledge that the change in the Sabbath was made by their church, and they cite this very change as evidence of the supreme authority of the church. They declare that by observing the first day of the week as the Sabbath, Protestants are recognizing her power to legislate in divine things. The Roman church has not relinquished her claim to infallibility; and when the world and the Protestant churches accept a spurious Sabbath of her creating, while they reject the Sabbath of Jehovah, they virtually acknowledge this claim. They may cite the authority for this change, but the fallacy of their reasoning is easily discerned. The papist is sharp enough to see that Protestants are deceiving themselves, willingly closing their eyes to the facts in the case. As the Sunday institution gains favor, he rejoices, feeling assured that it will eventually bring the whole Protestant world under the banner of Rome.

> „Catolicii romani recunosc că schimbarea Sabatului a fost făcută de biserica lor și invocă tocmai această schimbare ca dovadă a autorității supreme a bisericii. Ei declară că, prin păzirea primei zile a săptămânii ca Sabat, protestanții recunosc puterea ei de a legifera în lucrurile dumnezeiești. Biserica Romei nu a renunțat la pretenția ei de infailibilitate; iar când lumea și bisericile protestante acceptă un sabat contrafăcut, creat de ea, în timp ce resping Sabatul lui Iehova, ele recunosc în mod virtual această pretenție. Ei pot invoca autoritatea pentru această schimbare, dar sofismul raționamentului lor se vede cu ușurință. Papistașul este destul de perspicace ca să vadă că protestanții se înșală singuri, închizându-și de bunăvoie ochii la faptele cazului. Pe măsură ce instituția duminicii câștigă favoare, el se bucură, simțindu-se încredințat că, în cele din urmă, ea va aduce întreaga lume protestantă sub steagul Romei.”

> “The change of the Sabbath is the sign or mark of the authority of the Roman church. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false Sabbath in the place of the true, are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. The mark of the beast is the papal Sabbath, which has been accepted by the world in the place of the day of God’s appointment.

> „Schimbarea Sabatului este semnul sau marca autorității Bisericii Romei. Aceia care, înțelegând pretențiile poruncii a patra, aleg să păzească sabatul fals în locul celui adevărat aduc prin aceasta omagiu acelei puteri prin a cărei autoritate exclusivă el este poruncit. Semnul fiarei este sabatul papal, care a fost acceptat de lume în locul zilei rânduite de Dumnezeu. ”

> “But the time to receive the mark of the beast, as designated in prophecy, has not yet come. The testing time has not yet come. There are true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion. None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit Sabbath, and when the loud cry of the third angel shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast in their foreheads or in their hands.

> „Dar vremea pentru a primi semnul fiarei, aşa cum este desemnată în profeţie, încă n-a venit. Timpul de încercare încă n-a venit. Există creştini adevăraţi în fiecare biserică, fără a face excepţie de la comuniunea romano-catolică. Nimeni nu este condamnat până când n-a avut lumina şi n-a văzut obligativitatea poruncii a patra. Dar, când va ieşi decretul care impune Sabatul contrafăcut şi când marea strigare a celui de-al treilea înger îi va avertiza pe oameni împotriva închinării la fiară şi la chipul ei, linia de demarcaţie va fi trasată limpede între fals şi adevărat. Atunci aceia care vor continua încă în nelegiuire vor primi semnul fiarei pe frunţile lor sau în mâinile lor.”

> “With rapid steps we are approaching this period. When Protestant churches shall unite with the secular power to sustain a false religion, for opposing which their ancestors endured the fiercest persecution, then will the papal Sabbath be enforced by the combined authority of church and state. There will be a national apostasy, which will end only in national ruin.” Bible Training School, February 2, 1913.

> „Cu pași repezi ne apropiem de această perioadă. Când bisericile protestante se vor uni cu puterea seculară pentru a susține o religie falsă, împotrivirea față de care le-a adus strămoșilor lor cea mai aprigă persecuție, atunci Sabatul papal va fi impus prin autoritatea combinată a bisericii și a statului. Va avea loc o apostazie națională, care se va sfârși numai în ruină națională.” Bible Training School, 2 februarie 1913.

Back to Articles