Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Seven

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea din Laodiceea - Numărul Șapte

Number Seven

Numărul Șapte

Author

Jeff Pippenger

Published

December 9, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the first few articles we included the passage from The Desire of Ages which addresses Christ presenting the parable of the vineyard to the quibbling Jews. The parable of the song of the vineyard is also the song of Moses and the Lamb which the one hundred and forty-four thousand, and inspiration informs us that a “song” in prophecy represents an “experience.” The one hundred and forty-four thousand follow the Lamb whithersoever He goeth, so they will walk through the same experience as did Christ and Moses. Christ as the omega of ancient Israel’s prophetic history and Moses the alpha of ancient Israel’s prophetic history both lived in parallel periods when a former covenant people were being passed by and as a new covenant people were being chosen. The one hundred and forty-four thousand sing the song of Moses and of the Lamb by experiencing a history when a former covenant people are being passed by—while the Lord enters into covenant with His final covenant people.

Nan premye kèk atik yo, nou te mete pasaj ki soti nan The Desire of Ages la ki pale sou Kris k ap prezante parabòl jaden rezen an bay Jwif k ap chikanen yo. Parabòl chan jaden rezen an se tou chan Moyiz ak Ti Mouton an, chan san karantkat mil yo; epi enspirasyon fè nou konnen yon “chan” nan pwofesi reprezante yon “eksperyans.” San karantkat mil yo swiv Ti Mouton an kèlkeswa kote Li ale; konsa yo pral mache atravè menm eksperyans Kris ak Moyiz te fè a. Kris, kòm omega istwa pwofetik ansyen Izrayèl la, ak Moyiz, kòm alfa istwa pwofetik ansyen Izrayèl la, toude te viv nan peryòd paralèl kote yon ansyen pèp alyans t ap resevwa pas la, pandan yon nouvo pèp alyans t ap chwazi. San karantkat mil yo chante chan Moyiz ak Ti Mouton an lè yo fè eksperyans yon istwa kote yo ap pase yon ansyen pèp alyans, pandan Senyè a ap antre nan alyans ak dènye pèp alyans Li a.

Prophetically when Christ was presenting the parable it aligns with Peter addressing the quibbling Jews at Pentecost. In the final crisis, Jesus presenting the parable to the quibbling Jews, represents those who are singing the song of the vineyard to the drunkards of Ephraim. Peter is presenting the same song at Pentecost, only he is singing in the key of Joel. The song of the vineyard is the song of a former covenant people being divorced during the same time that a new covenant people are being married to the Lord. The virgins who were disappointed and entered into the tarrying time were waiting for the marriage, and the perfect fulfillment would be that they are waiting for the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

În mod profetic, atunci când Hristos prezenta parabola, aceasta se armonizează cu Petru adresându-se iudeilor cârcotași la Cincizecime. În criza finală, Isus, prezentând parabola iudeilor cârcotași, îi reprezintă pe aceia care cântă cântarea viei către bețivii lui Efraim. Petru prezintă aceeași cântare la Cincizecime, numai că el cântă în tonalitatea lui Ioel. Cântarea viei este cântarea unui fost popor al legământului care este repudiat tocmai în același timp în care un nou popor al legământului este unit prin căsătorie cu Domnul. Fecioarele care au fost dezamăgite și au intrat în timpul de întârziere așteptau nunta, iar împlinirea desăvârșită ar fi că ele așteaptă sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii.

The book of Joel begins with its first chapter describing how God’s vineyard has been destroyed by the drinkers of wine and strong drink, who have had the “new wine” cut off from their mouths. As soon as Jesus informed the Jews their kingdom would be taken from them and given to a group of husbandmen who will bring forth the genuine fruits of the vineyard, Jesus switched gears and cited the cornerstone in the temple that was set aside, but which was destined to become the capstone. The beginning was going to be repeated at the end, and when this truth is set forth, it is represented as “marvelous.”

Cartea lui Ioel începe prin faptul că primul său capitol descrie cum via lui Dumnezeu a fost nimicită de cei ce beau vin și băutură tare, cărora „mustul” le-a fost tăiat de la gură. De îndată ce Isus i-a înștiințat pe iudei că împărăția le va fi luată și dată unui grup de vieri care vor aduce roadele adevărate ale viei, Isus a schimbat îndată registrul și a citat piatra din capul unghiului din templu, care fusese lepădată, dar care era menită să devină piatra din vârf. Începutul urma să fie repetat la sfârșit, iar când acest adevăr este înfățișat, el este prezentat drept „minunat”.

The “rule of first mention” in God’s Word informs us that because Joel first addresses the destruction of the vineyard that it is the primary point of his testimony. Joel is not alone for every major prophet begins their testimony addressing the sins and lost condition of Israel.

„Pravilo prve omembe“ v Božji besedi nas poučuje, da je zato, ker Joel najprej obravnava opustošenje vinograda, to osrednja točka njegovega pričevanja. Joel pri tem ni osamljen, kajti vsak veliki prerok začne svoje pričevanje z obravnavo grehov in izgubljenega stanja Izraela.

In Isaiah twenty-eight the “scornful men which rule” “Jerusalem” are represented as the “drunkards of Ephraim,” and as the “crown of pride.” “Crown” represents leadership and “pride” represents a satanic character.

În Isaia douăzeci și opt, „batjocoritorii care domnesc” peste „Ierusalim” sunt reprezentați ca „bețivii lui Efraim” și ca „coroana mândriei”. „Coroana” reprezintă conducerea, iar „mândria” reprezintă un caracter satanic.

The drunkards are contrasted with the remnant (“residue”) who become God’s “crown” of glory, for during the latter rain the Lord sets up His “kingdom of glory” as typified by Him setting up the “kingdom of grace” at the cross. The kingdom of grace at the cross typifies the kingdom of glory at the Sunday law.

Bețivii sunt puși în contrast cu rămășița („restul”), care devine „coroana” de slavă a lui Dumnezeu, căci în timpul ploii târzii Domnul își întemeiază „împărăția de slavă”, așa cum este prefigurată prin întemeierea de către El a „împărăției harului” la cruce. Împărăția harului de la cruce prefigurează împărăția de slavă la legea duminicală.

The latter rain began on 9/11 when the sealing of the one hundred and forty-four thousand and the judgment of the living also began. In the sealing time the outpouring of the Holy Spirit began at 9/11, as Jesus breathed a few drops. It is the foundation and the outpouring of the Holy Spirit at the Midnight Cry that is the capstone. “Marvelous” is a symbol of the period of the outpouring of the spirit from “9/11 unto the Sunday law.”

Ploaia târzie a început la 9/11, când au început de asemenea sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii și judecata celor vii. În timpul sigilării, revărsarea Duhului Sfânt a început la 9/11, când Isus a suflat câțiva stropi. Ea este temelia, iar revărsarea Duhului Sfânt la Strigătul de la Miezul Nopții este piatra din capul unghiului. „Minunat” este un simbol al perioadei revărsării Duhului de la „9/11 până la legea duminicală”.

The parallel, yet opposite symbolism of the “crown” representing leadership is set forth in the narrative of Isaiah twenty-eight when the drunkards who rule Jerusalem are passed by and the leadership of God’s church is given to the residue. This illustrates the parable of the vineyard. The drunkard’s crown is removed and the one hundred and forty-four thousand are then the crown which represents Christ’s kingdom. Isaiah teaches the same truth in chapter twenty-two when Shebna is cast into a far country and replaced with Eliakim. Whether it is the drunkards of Ephraim or Shebna in chapter twenty-two they both represent the leadership of God’s former covenant people being passed by.

Paralelna, a ipak suprotna simbolika „krune“, koja predstavlja vođstvo, iznosi se u izvještaju iz dvadeset osmog poglavlja Izaije, kada se pijanci koji vladaju Jerusalimom zaobilaze, a vođstvo Božje crkve daje se ostatku. Ovo ilustruje prispodobu o vinogradu. Kruna pijanca biva uklonjena, a stotinu četrdeset i četiri hiljade tada su kruna koja predstavlja Hristovo kraljevstvo. Izaija poučava istoj istini u dvadeset drugom poglavlju, kada je Ševna zbačen u daleku zemlju i zamijenjen Elijakimom. Bilo da je riječ o pijancima Jefremovim ili o Ševni u dvadeset drugom poglavlju, oboje predstavljaju vođstvo Božjeg naroda prethodnog saveza koje se zaobilazi.

Zechariah identifies the Triumphal Entry, which is also the Midnight Cry, and the verses that follow agree with Isaiah by identifying God’s people as a crown.

Zaharia identifică Intrarea triumfală, care este și Strigătul de la miezul nopții, iar versetele care urmează sunt în acord cu Isaia, identificând poporul lui Dumnezeu ca o cunună.

> Rejoice greatly, O daughter of Zion; shout, O daughter of Jerusalem: behold, thy King cometh unto thee: he is just, and having salvation; lowly, and riding upon an ass, and upon a colt the foal of an ass. And I will cut off the chariot from Ephraim, and the horse from Jerusalem, and the battle bow shall be cut off: and he shall speak peace unto the heathen: and his dominion shall be from sea even to sea, and from the river even to the ends of the earth.

> Bucură-te foarte mult, fiica Sionului; strigă de bucurie, fiica Ierusalimului: iată, Împăratul tău vine la tine: El este drept și aduce mântuire; smerit și călare pe un măgar, pe un mânz, mânzul unei măgărițe. Și voi nimici carul din Efraim și calul din Ierusalim, și arcul de război va fi nimicit; și El va vesti pace neamurilor; și stăpânirea Lui se va întinde de la o mare până la cealaltă mare, și de la Râu până la marginile pământului.

> As for thee also, by the blood of thy covenant I have sent forth thy prisoners out of the pit wherein is no water.

> Cu privire la tine de asemenea, prin sângele legământului tău i-am trimis afară pe prinșii tăi din groapa în care nu este apă.

> Turn you to the strong hold, ye prisoners of hope: even today do I declare that I will render double unto thee; When I have bent Judah for me, filled the bow with Ephraim, and raised up thy sons, O Zion, against thy sons, O Greece, and made thee as the sword of a mighty man.

> Întoarceţi-vă la cetăţuie, voi, prizonieri ai nădejdii; chiar astăzi vestesc că îţi voi răsplăti îndoit; când îl voi încorda pe Iuda pentru Mine, voi umple arcul cu Efraim şi îi voi ridica pe fiii tăi, Sioane, împotriva fiilor tăi, Grecie, şi te voi face ca sabia unui om puternic.

> And the Lord shall be seen over them, and his arrow shall go forth as the lightning: and the Lord God shall blow the trumpet, and shall go with whirlwinds of the south. The Lord of hosts shall defend them; and they shall devour, and subdue with sling stones; and they shall drink, and make a noise as through wine; and they shall be filled like bowls, and as the corners of the altar. And the Lord their God shall save them in that day as the flock of his people: for they shall be as the stones of a crown, lifted up as an ensign upon his land. For how great is his goodness, and how great is his beauty! corn shall make the young men cheerful, and new wine the maids. Zechariah 9:9–17.

> Și Domnul Se va arăta deasupra lor, și săgeata Lui va ieși ca fulgerul; și Domnul Dumnezeu va suna din trâmbiță și va merge cu vârtejurile de vânt ale miazăzii. Domnul oștirilor îi va apăra; și ei vor mistui și vor birui cu pietrele praștiei; și vor bea și vor face vuiet ca de vin; și se vor umple ca potirele și ca unghiurile altarului. Și Domnul Dumnezeul lor îi va mântui în ziua aceea ca turma poporului Său; căci ei vor fi ca pietrele unei cununi, înălțate ca un steag peste țara Lui. Căci cât de mare este bunătatea Lui și cât de mare este frumusețea Lui! grâul îi va înveseli pe tineri, și mustul pe fecioare. Zaharia 9:9–17.

Verse eleven (9/11) states, “As for thee also, by the blood of thy covenant I have sent forth thy prisoners out of the pit wherein is no water.” Christ confirmed the covenant with many for one week, and the week began at His baptism. For three and a half years Christ walked among men and in the concluding period of those three and a half years Christ fulfilled Zechariah’s prediction identifying the triumphal entry of the Messiah into Jerusalem. The Midnight Cry began a period which led to Christ’s death, burial and resurrection. Christ’s baptism represents His death, burial and resurrection, so the beginning and ending of the period of three and a half years are the same.

Versetul unsprezece (9/11) spune: „Cât despre tine, de asemenea, prin sângele legământului tău am scos pe prinșii tăi din groapa în care nu este apă.” Hristos a întărit legământul cu mulți pentru o săptămână, iar săptămâna a început la botezul Său. Timp de trei ani și jumătate, Hristos a umblat printre oameni, iar în perioada de încheiere a acelor trei ani și jumătate Hristos a împlinit prezicerea lui Zaharia, identificând intrarea triumfală a lui Mesia în Ierusalim. Strigătul de la miezul nopții a început o perioadă care a condus la moartea, îngroparea și învierea lui Hristos. Botezul lui Hristos reprezintă moartea, îngroparea și învierea Sa, astfel că începutul și sfârșitul perioadei de trei ani și jumătate sunt aceleași.

Christ’s baptism typifies 9/11, and 9/11 marks the beginning of a period that ends at the Sunday law. At 9/11 the latter rain began to sprinkle and at the Sunday law it is poured out without measure as typified by Christ breathing upon the disciples a few drops of rain in advance of the outpouring at Pentecost.

Botezul lui Hristos prefigurează 11 septembrie, iar 11 septembrie marchează începutul unei perioade care se încheie la legea duminicală. La 11 septembrie, ploaia târzie a început să stropească, iar la legea duminicală ea este revărsată fără măsură, așa cum este prefigurat prin faptul că Hristos a suflat peste ucenici câțiva stropi de ploaie mai înainte de revărsarea de la Cincizecime.

Zechariah 9:11 aligns with 9/11 and also the Midnight Cry which leads to the Sunday law. At 9/11 the Laodicean message arrived as present truth as it had done in 1856 and 1888. The Laodicean message is given to people who are unaware that they are dead. They are in a “pit” with no latter rain message, for their pit has no water. If Laodicea would just respond to the knocking on their hearts the Lord would raise them out of the pit, for until probation closes at the Sunday law they are “prisoners of hope.”

Zaharia 9:11 se armonizează cu 11 septembrie și, de asemenea, cu Strigătul de la Miezul Nopții, care conduce la legea duminicală. La 11 septembrie, solia către Laodicea a sosit ca adevăr prezent, așa cum făcuse în 1856 și 1888. Solia către Laodicea este dată unor oameni care nu sunt conștienți că sunt morți. Ei se află într-o „groapă”, fără nicio solie a ploii târzii, căci groapa lor nu are apă. Dacă Laodicea ar răspunde doar bătăii în inimile lor, Domnul i-ar scoate din groapă, căci, până când timpul de probă se încheie la legea duminicală, ei sunt „prizonieri ai speranței”.

> As for thee also, by the blood of thy covenant I have sent forth thy prisoners out of the pit wherein is no water. Turn you to the strong hold, ye prisoners of hope: even to day do I declare that I will render double unto thee. Zechariah 9:11, 12.

> Iar în ceea ce te privește și pe tine, prin sângele legământului tău am slobozit pe prinșii tăi din groapa în care nu este apă. Întoarceți-vă la cetățuie, voi, prinși ai nădejdii; chiar astăzi vestesc că îți voi întoarce îndoit. Zaharia 9:11, 12.

9/11 empowered the message which arrived in 1989. That message is the third angel’s message, but in the structure and terms of the Millerite reformatory movement, 1989 marked the arrival of the first angel. The first angel’s message was empowered on August 11, 1840 by a fulfillment of a prophecy concerning Islam, and it identifies that 1989’s arrival of the third angel would be empowered by a fulfillment of a prophecy concerning Islam.

9/11 je osnažio poruku koja je stigla 1989. Ta poruka je poruka trećeg anđela, ali u strukturi i terminima mileritskog reformnog pokreta, 1989. označila je dolazak prvog anđela. Poruka prvog anđela bila je osnažena 11. avgusta 1840. ispunjenjem proročanstva koje se odnosi na islam, i ona prepoznaje da će dolazak trećeg anđela 1989. biti osnažen ispunjenjem proročanstva koje se odnosi na islam.

When the prophecy of Islam was confirmed on August 11, 1840 the angel of Revelation ten descended, thus typifying the descent of the angel of Revelation eighteen on 9/11. The empowerment of the first angel in 1840, and the empowerment of the second angel in 1844 both typify the empowerment of the third angel on 9/11. July 18, 2020 was the arrival of the second angel as typified by the first disappointment of the Millerites on April 19, 1844. The histories of both empowerments of the first and second angels of Millerite history, and also the history of the empowerment of the third angel on 9/11 provide witnesses to the empowerment of the message of the Midnight Cry that arrived in July 2023.

Khi lời tiên tri về Hồi giáo được xác nhận vào ngày 11 tháng 8 năm 1840, thiên sứ trong Khải-huyền đoạn mười đã ngự xuống, qua đó tiêu biểu cho sự ngự xuống của thiên sứ trong Khải-huyền đoạn mười tám vào ngày 9/11. Sự ban quyền năng cho thiên sứ thứ nhất vào năm 1840, và sự ban quyền năng cho thiên sứ thứ hai vào năm 1844, cả hai đều tiêu biểu cho sự ban quyền năng cho thiên sứ thứ ba vào ngày 9/11. Ngày 18 tháng 7 năm 2020 là sự đến của thiên sứ thứ hai, như được tiêu biểu bởi sự thất vọng thứ nhất của phong trào Miller vào ngày 19 tháng 4 năm 1844. Các lịch sử của cả hai lần ban quyền năng cho thiên sứ thứ nhất và thứ hai trong lịch sử Millerite, cùng với lịch sử của sự ban quyền năng cho thiên sứ thứ ba vào ngày 9/11, đều làm chứng cho sự ban quyền năng của sứ điệp Tiếng Kêu Nửa Đêm đã đến vào tháng 7 năm 2023.

The period of the sealing begins at 9/11 and ends at the Sunday law. It begins with Christ breathing a few drops of the latter rain and ends with tongues of fire carrying a message to the world at Pentecost. Peter identified Pentecost as a fulfillment of Joel. That being the fact of the matter it establishes that Christ’s breathing was also a fulfillment of Joel, for the Pentecostal season has a specific beginning and ending that demonstrates that the alpha is also the omega. The day of Christ’s resurrection the barley first fruit offering was made, and fifty days later on Pentecost the wheat first fruit offering was lifted up. 9/11 typifies the Midnight Cry that arrives just before and leads to the Sunday law. The perfect fulfillment of Zechariah 9:9 representation of the Midnight Cry is post-July 2023.

Perioada sigilării începe la 11 septembrie și se încheie la legea duminicală. Ea începe cu Hristos suflând câteva picături din ploaia târzie și se încheie cu limbi de foc purtând o solie către lume la Cincizecime. Petru a identificat Cincizecimea ca fiind o împlinire a lui Ioel. Fiind acesta faptul în cauză, se stabilește că suflarea lui Hristos a fost și ea o împlinire a lui Ioel, căci perioada Cincizecimii are un început și un sfârșit distincte, care demonstrează că alfa este și omega. În ziua învierii lui Hristos a fost adusă jertfa snopului dintâilor roade de orz, iar cincizeci de zile mai târziu, la Cincizecime, a fost înălțată jertfa dintâilor roade de grâu. 11 septembrie prefigurează Strigătul de la Miezul Nopții, care vine chiar înainte de legea duminicală și conduce la aceasta. Împlinirea desăvârșită a reprezentării din Zaharia 9:9 a Strigătului de la Miezul Nopții este ulterioară lunii iulie 2023.

> Rejoice greatly, O daughter of Zion; shout, O daughter of Jerusalem: behold, thy King cometh unto thee: he is just, and having salvation; lowly, and riding upon an ass, and upon a colt the foal of an ass. Zechariah 9:9.

> Bucură-te foarte mult, fiica Sionului; strigă de bucurie, fiica Ierusalimului: iată, Împăratul tău vine la tine: El este drept și având mântuire; smerit și călare pe un măgar, pe mânzul, mânzul măgăriței. Zaharia 9:9.

So Zechariah agrees with Isaiah’s symbolization of God’s people being a crown, but he adds that the crown is also the ensign when he recorded, “for they shall be as the stones of a crown, lifted up as an ensign upon his land“, and Zechariah further echoes the joy associated with Joel’s symbols of “corn” and “new wine,” by stating, “corn shall make the young men cheerful, and new wine the maids.” As we consider the record of the drunkards of Ephraim in chapter twenty-eight, take note that this is the biblical chapter that identifies the “rest and the refreshing.” This is one of the primary passages in the Scriptures concerning the latter rain, so these drunkards of Ephraim must be the same drunks Joel speaks of.

Așadar, Zaharia este de acord cu simbolizarea de către Isaia a faptului că poporul lui Dumnezeu este o cunună, însă adaugă că această cunună este și steagul, atunci când a consemnat: „căci ei vor fi ca pietrele unei cununi, înălțate ca un steag peste țara Lui”, iar Zaharia evocă mai departe bucuria asociată cu simbolurile lui Ioel, „grâul” și „mustul”, spunând: „grâul va înveseli pe tineri, și mustul pe fecioare.” Pe măsură ce luăm în considerare relatarea despre bețivii lui Efraim din capitolul douăzeci și opt, să observăm că acesta este capitolul biblic care identifică „odihna și înviorarea”. Acesta este unul dintre pasajele principale din Scripturi privitoare la ploaia târzie, astfel că acești bețivi ai lui Efraim trebuie să fie aceiași bețivi despre care vorbește Ioel.

> Woe to the crown of pride, to the drunkards of Ephraim, whose glorious beauty is a fading flower, which are on the head of the fat valleys of them that are overcome with wine! Behold, the Lord hath a mighty and strong one, which as a tempest of hail and a destroying storm, as a flood of mighty waters overflowing, shall cast down to the earth with the hand. The crown of pride, the drunkards of Ephraim, shall be trodden under feet: And the glorious beauty, which is on the head of the fat valley, shall be a fading flower, and as the hasty fruit before the summer; which when he that looketh upon it seeth, while it is yet in his hand he eateth it up. In that day shall the Lord of hosts be for a crown of glory, and for a diadem of beauty, unto the residue of his people, And for a spirit of judgment to him that sitteth in judgment, and for strength to them that turn the battle to the gate. But they also have erred through wine, and through strong drink are out of the way; the priest and the prophet have erred through strong drink, they are swallowed up of wine, they are out of the way through strong drink; they err in vision, they stumble in judgment. For all tables are full of vomit and filthiness, so that there is no place clean. …

> Vai de cununa mândriei, de bețivii lui Efraim, a căror frumusețe slăvită este o floare veștejită, care stă pe culmea văilor mănoase ale celor biruiți de vin! Iată, Domnul are unul puternic și tare, care, asemenea unei furtuni de grindină și unei vijelii nimicitoare, asemenea unui potop de ape mari care se revarsă, va doborî la pământ cu mâna. Cununa mândriei, bețivii lui Efraim, va fi călcată în picioare; și frumusețea slăvită, care este pe culmea văii mănoase, va fi o floare veștejită și ca rodul timpuriu înainte de vară, pe care, îndată ce-l vede cel ce-l privește, pe când este încă în mâna lui, îl și înghite. În ziua aceea, Domnul oștirilor va fi o cunună de slavă și o diademă de frumusețe pentru rămășița poporului Său, și un duh de judecată pentru cel ce șade la judecată, și tărie pentru cei ce întorc bătălia la poartă. Dar și aceștia s-au rătăcit din pricina vinului și, din pricina băuturii tari, au ieșit din cale; preotul și prorocul s-au rătăcit din pricina băuturii tari, sunt copleșiți de vin, au ieșit din cale din pricina băuturii tari; se rătăcesc în vedenie, se poticnesc în judecată. Căci toate mesele sunt pline de vărsătură și necurăție, așa încât nu mai este niciun loc curat. …

> Stay yourselves, and wonder; cry ye out, and cry: they are drunken, but not with wine; they stagger, but not with strong drink. For the Lord hath poured out upon you the spirit of deep sleep, and hath closed your eyes: the prophets and your rulers, the seers hath he covered. And the vision of all is become unto you as the words of a book that is sealed, which men deliver to one that is learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I cannot; for it is sealed: And the book is delivered to him that is not learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I am not learned.

> Opriți-vă și minunați-vă; strigați și țipați: sunt beți, dar nu de vin; se clatină, dar nu de băutură tare. Căci Domnul a turnat peste voi duhul unui somn adânc și v-a închis ochii; pe proroci și pe cârmuitorii voștri, pe văzători, i-a acoperit. Și toată vedenia a ajuns pentru voi ca vorbele unei cărți pecetluite, pe care o dau unuia învățat, zicând: „Citește aceasta, te rog”; iar el zice: „Nu pot, căci este pecetluită.” Și cartea este dată unuia care nu este învățat, zicând: „Citește aceasta, te rog”; iar el zice: „Nu sunt învățat.”

> Wherefore the Lord said, Forasmuch as this people draw near me with their mouth, and with their lips do honour me, but have removed their heart far from me, and their fear toward me is taught by the precept of men: Therefore, behold, I will proceed to do a marvellous work among this people, even a marvellous work and a wonder: for the wisdom of their wise men shall perish, and the understanding of their prudent men shall be hid. Woe unto them that seek deep to hide their counsel from the Lord, and their works are in the dark, and they say, Who seeth us? and who knoweth us? Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay: for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it, He had no understanding? Isaiah 28:1–8; 29:9–16.

> De aceea Domnul a zis: „Pentru că poporul acesta se apropie de Mine cu gura lui și Mă cinstește cu buzele lui, dar își ține inima departe de Mine, iar frica pe care o are față de Mine este învățată prin porunca oamenilor, de aceea, iată, voi face din nou în mijlocul acestui popor o lucrare minunată, da, o lucrare minunată și un lucru de mirare; căci înțelepciunea înțelepților lui va pieri și priceperea oamenilor lui chibzuiți va fi ascunsă. Vai de cei ce caută să-și ascundă adânc planul de Domnul, ale căror fapte sunt în întuneric și care zic: «Cine ne vede?» și «Cine ne cunoaște?» O, cât răsturnați voi lucrurile pe dos! Oare lutul să fie socotit ca olarul, așa încât lucrarea să zică despre cel ce a făcut-o: «Nu el m-a făcut»? Sau lucrul întocmit să zică despre cel ce l-a întocmit: «N-a avut pricepere»?” Isaia 28:1–8; 29:9–16.

The Lord is going to do a “marvelous work” among the drunkards of Ephraim as he removes their wisdom and understanding, the very two elements associated with understanding the increase of knowledge when a prophetic message is unsealed. It is the wise who understand. Part of the “marvelous work” is removing the knowledge that is unsealed by the Lion of the tribe of Judah from the minds of the drunkards of Ephraim. The separation of the wise and wicked is part of the Lord’s “marvelous work.” It is the everlasting gospel. After Christ led the quibbling Jews through the parable of the vineyard and thus trapped them into pronouncing their own judgment, He asked a question from Psalm 118:

Domnul va face o „lucrare minunată” printre bețivii lui Efraim, pe măsură ce le îndepărtează înțelepciunea și priceperea, chiar acele două elemente asociate cu înțelegerea creșterii cunoașterii atunci când un mesaj profetic este desigilat. Cei înțelepți sunt cei care înțeleg. O parte a „lucrării minunate” constă în îndepărtarea din mintea bețivilor lui Efraim a cunoașterii care este desigilată de Leul din seminția lui Iuda. Separarea celor înțelepți de cei răi face parte din „lucrarea minunată” a Domnului. Aceasta este Evanghelia veșnică. După ce Hristos i-a condus pe iudeii cârtitori prin parabola viei și astfel i-a prins în capcană, făcându-i să-și rostească propria judecată, El a pus o întrebare din Psalmul 118:

> The stone which the builders refused is become the head stone of the corner. This is the Lord’s doing; it is marvelous in our eyes. This is the day which the Lord hath made; we will rejoice and be glad in it. Psalms 118:22–24.

> Piatra pe care au lepădat-o zidarii a ajuns să fie piatra din capul unghiului. Domnul a făcut lucrul acesta: și este minunat în ochii noștri. Aceasta este ziua pe care a făcut-o Domnul: să ne bucurăm și să ne veselim în ea. Psalmii 118:22–24.

The Lord is to accomplish “a marvelous work and a wonder” upon the drunkards of Ephraim and it includes removing their ability to recognize truth. The “head stone of the corner” is marvelous in the eyes of those who possess Joel’s “new wine.”

Domnul urmează să împlinească „o lucrare minunată și un miracol” asupra bețivilor lui Efraim, iar aceasta include înlăturarea capacității lor de a recunoaște adevărul. „Piatra din capul unghiului” este minunată în ochii celor care posedă „mustul” lui Ioel.

The drunkards cannot read the book that is sealed whether it is the leadership represented as “learned” or the laity represented by the “not learned.” It is impossible for the drunkards to understand rightly the prophetic testimony of Scriptures as represented as “the book that is sealed.” The drunkards are also twice identified as being “out of the way.” Once again this is recorded in Isaiah twenty-eight a premier latter rain passage of Scripture, where Isaiah identifies the “rest and refreshing” that the drunkards would not hear. The “rest and refreshing” is a message, for it can be heard.

Bețivii nu pot citi cartea care este pecetluită, fie că este vorba despre conducerea reprezentată ca „învățați”, fie despre laicatul reprezentat de cei „neînvățați”. Este cu neputință ca bețivii să înțeleagă drept mărturia profetică a Scripturilor, reprezentată prin „cartea care este pecetluită”. Bețivii sunt, de asemenea, identificați de două ori ca fiind „abătuți din cale”. Încă o dată, acest lucru este consemnat în Isaia douăzeci și opt, un pasaj scripturistic de prim rang despre ploaia târzie, unde Isaia identifică „odihna și înviorarea” pe care bețivii n-au voit s-o asculte. „Odihna și înviorarea” este un mesaj, căci poate fi auzit.

That drunkenness has taken the drunkards out of the way of Jeremiah’s “old paths” which is the “way” to walk in and find the latter rain, represented as “rest” by Jeremiah. The rejection of the latter rain message by the drunkards of Ephraim is a specific subject of God’s Word. They are drunk because they refused to return to the foundational history which provides the blueprint for the history of the one hundred and forty-four thousand which is the history of the latter rain.

Beția aceea i-a abătut pe bețivi de la „cărările cele vechi” ale lui Ieremia, care sunt „calea” pe care trebuie să umble pentru a găsi ploaia târzie, înfățișată de Ieremia ca „odihnă”. Respingerea soliei ploii târzii de către bețivii lui Efraim este un subiect precis al Cuvântului lui Dumnezeu. Ei sunt beți pentru că au refuzat să se întoarcă la istoria fundamentală care oferă modelul pentru istoria celor o sută patruzeci și patru de mii, care este istoria ploii târzii.

The “marvelous work” that is accomplished upon the drunkards of Ephraim occurs during the outpouring of the latter rain. During the latter rain a testing message produces two classes of worshippers, which are illustrated by the “wine” which they partake of. The wicked have refused to base their prophetic application upon the lines of sacred history and those who employ the “line upon line” methodology of Isaiah twenty-eight partake of the “new wine.” The wicked’s drunkenness is manifested by their inability to understand prophecy, and their blind condition was caused by an unwillingness to return to the foundational old paths. Jesus rebuked the quibbling Jews by asking if they had ever read about the stone which is rejected, and becomes the head of the corner.

„Lucrarea minunată” care se împlinește asupra bețivilor lui Efraim are loc în timpul revărsării ploii târzii. În timpul ploii târzii, un mesaj de punere la probă produce două clase de închinători, care sunt ilustrate prin „vinul” din care ei se împărtășesc. Cei răi au refuzat să-și întemeieze aplicarea profetică pe liniile istoriei sacre, iar aceia care folosesc metodologia „poruncă peste poruncă” din Isaia douăzeci și opt se împărtășesc din „vinul nou”. Beția celor răi se manifestă prin neputința lor de a înțelege profeția, iar starea lor de orbire a fost cauzată de lipsa de voință de a se întoarce la vechile cărări de temelie. Isus i-a mustrat pe iudeii cârcotași, întrebându-i dacă citiseră vreodată despre piatra care este lepădată și ajunge capul unghiului.

The stone which becomes the head of the corner represents that the prophetic truth that the foundation or cornerstone is duplicated in the capstone. The alpha stone is also the omega stone. The primary prophetic principle which establishes and upholds the methodology of line upon line, (which is the methodology of the latter rain) is that the beginning of a thing illustrates the end of a thing. The primary prophetic principle in the Millerite movement was the day for a year principle that was confirmed when the angel of Revelation ten descended. The primary prophetic principle in the movement of the one hundred and forty-four thousand is that the beginning illustrates the end which was confirmed when the angel of Revelation eighteen descended.

Piatră care ajunge capul unghiului reprezintă faptul că adevărul profetic potrivit căruia temelia sau piatra din capul unghiului este dublată în piatra de încheiere. Piatra alfa este de asemenea piatra omega. Principiul profetic primordial care întemeiază și susține metodologia „linie peste linie” (care este metodologia ploii târzii) este acela că începutul unui lucru ilustrează sfârșitul unui lucru. Principiul profetic primordial în mișcarea millerită a fost principiul unei zile pentru un an, care a fost confirmat când îngerul din Apocalipsa zece a coborât. Principiul profetic primordial în mișcarea celor o sută patruzeci și patru de mii este acela că începutul ilustrează sfârșitul, lucru care a fost confirmat când îngerul din Apocalipsa optsprezece a coborât.

God’s prophetic Word is very detailed in its explanation of the factors involved with the latter rain. One of those facts is that the drunkards of Ephraim are not capable of recognizing the latter rain, and this was typified by the Jews who were suggesting to Peter that the disciples were drunk. The main principle of the methodology is directly set forth as Alpha and Omega repeatedly within God’s Word, but the Word has been sealed unto them. The methodology, the main prophetic rule and the message of the latter rain are some of the sanctified themes in a prophetic line of history that is represented as a “marvelous work.”

Ndjambo prophétique ya Nzambe ezali ya mpenza na bozindo mpe na bosikisiki na ndimbola na yango ya makambo oyo etali mbula ya nsuka. Moko ya solo wana ezali ete balangwi ya Efraime bazali na makoki te ya koyeba mbula ya nsuka, mpe likambo yango emonisamaki lokola elilingi na Baebele oyo bazalaki kopesa Petro likanisi ete bayekoli bazalaki balangwi. Mobeko monene ya lolenge ya mosala emonisami mbala na mbala polele lokola Alfa mpe Omega na kati ya Ndjambo ya Nzambe, kasi Ndjambo yango etiamisami elembo mpo na bango. Lolenge ya mosala yango, mobeko monene ya esakweli mpe nsango ya mbula ya nsuka ezali ndambo ya mitó ya makambo esantisami kati na molongo ya lisolo ya esakweli oyo emonisami lokola “mosala ya kokamwa.”

> Again the word of the Lord of hosts came to me, saying, Thus saith the Lord of hosts; I was jealous for Zion with great jealousy, and I was jealous for her with great fury. Thus saith the Lord; I am returned unto Zion, and will dwell in the midst of Jerusalem: and Jerusalem shall be called a city of truth; and the mountain of the Lord of hosts the holy mountain. Thus saith the Lord of hosts; There shall yet old men and old women dwell in the streets of Jerusalem, and every man with his staff in his hand for very age. And the streets of the city shall be full of boys and girls playing in the streets thereof.

> Din nou, cuvântul Domnului oştirilor a venit la mine, zicând: Aşa vorbeşte Domnul oştirilor: Am fost plin de gelozie pentru Sion, cu o mare gelozie, şi am fost plin de mânie aprinsă pentru ea. Aşa vorbeşte Domnul: M-am întors în Sion şi voi locui în mijlocul Ierusalimului; şi Ierusalimul va fi numit cetatea adevărului, iar muntele Domnului oştirilor, muntele cel sfânt. Aşa vorbeşte Domnul oştirilor: Vor mai locui încă bătrâni şi bătrâne pe uliţele Ierusalimului, fiecare cu toiagul în mână, din pricina adâncii bătrâneţi. Şi uliţele cetăţii vor fi pline de băieţi şi fete care se vor juca pe uliţele ei.

> Thus saith the Lord of hosts; If it be marvellous in the eyes of the remnant of this people in these days, should it also be marvellous in mine eyes? saith the Lord of hosts. Thus saith the Lord of hosts; Behold, I will save my people from the east country, and from the west country; And I will bring them, and they shall dwell in the midst of Jerusalem: and they shall be my people, and I will be their God, in truth and in righteousness. Thus saith the Lord of hosts; Let your hands be strong, ye that hear in these days these words by the mouth of the prophets, which were in the day that the foundation of the house of the Lord of hosts was laid, that the temple might be built. For before these days there was no hire for man, nor any hire for beast; neither was there any peace to him that went out or came in because of the affliction: for I set all men every one against his neighbour. But now I will not be unto the residue of this people as in the former days, saith the Lord of hosts. Zechariah 8:1–11.

> Așa vorbește Domnul oștirilor: Dacă lucrul acesta pare minunat în ochii rămășiței acestui popor în zilele acestea, va fi oare minunat și în ochii Mei? zice Domnul oștirilor. Așa vorbește Domnul oștirilor: Iată, Îmi voi mântui poporul din țara de la răsărit și din țara de la apus; îi voi aduce înapoi și vor locui în mijlocul Ierusalimului; ei vor fi poporul Meu, iar Eu voi fi Dumnezeul lor, în adevăr și în dreptate. Așa vorbește Domnul oștirilor: Întăriți-vă mâinile, voi care auziți în zilele acestea aceste cuvinte din gura prorocilor care au fost de față în ziua când s-a pus temelia casei Domnului oștirilor, ca să fie zidit Templul. Căci înainte de zilele acestea nu era răsplată pentru om, nici răsplată pentru dobitoc; și nu era pace pentru cel ce ieșea sau pentru cel ce intra, din pricina strâmtorării; căci am dezbinat pe toți oamenii, pe fiecare împotriva aproapelui său. Dar acum nu voi mai fi față de rămășița acestui popor ca în zilele de odinioară, zice Domnul oștirilor. Zaharia 8:1–11.

Zechariah states, “Let your hands be strong, ye that hear in these days these words by the mouth of the prophets, which were in the day that the foundation of the house of the Lord of hosts was laid, that the temple might be built.” What strengthens God’s people is the message of the foundation that becomes the headstone. That message is that the Millerite history is repeated in the history of the one hundred and forty-four thousand.

Zaharia spune: „Întăriți-vă mâinile, voi, care auziți în zilele acestea aceste cuvinte din gura prorocilor, care au fost rostite în ziua când s-a pus temelia Casei Domnului oștirilor, pentru ca Templul să fie zidit.” Ceea ce întărește poporul lui Dumnezeu este solia temeliei care ajunge piatra din capul unghiului. Acea solie este că istoria millerită se repetă în istoria celor o sută patruzeci și patru de mii.

Christ askes, “If it be marvellous in the eyes of the remnant of this people in these days, should it also be marvellous in mine eyes?” That question identifies the prophetic period of God’s “marvelous work” that is the subject of every prophet, but it also identifies when the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand changes unto the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. It is the same point as when they are sealed, and the same point the movement changes from militant to triumphant, which is also where the work of combining divinity with humanity among this group of people is finalized as the sanctuary is truly cleansed. This can be recognized in the verses for the prophetic history represented by His “marvelous work” is marvelous in God’s eyes and the eyes of the remnant, and eye to eye is a symbol of unity. The unity here represented is speaking of the sealing of God’s people who follow the Lamb withersoever He goeth who have reached a point that they would die rather than sin and misrepresent the character of Christ.

Քրիստոսը հարցնում է. «Եթե այս օրերում այս ժողովրդի մնացորդի աչքերին սա զարմանալի է թվում, մի՞թե Իմ աչքերին էլ պետք է զարմանալի լինի»։ Այդ հարցը նույնականացնում է Աստծո «զարմանալի գործի» մարգարեական ժամանակաշրջանը, որը յուրաքանչյուր մարգարեի թեման է, սակայն այն նաև նույնականացնում է, թե երբ հարյուր քառասունչորս հազարի Լաոդիկեական շարժումը փոխվում է հարյուր քառասունչորս հազարի Փիլադելփիական շարժման։ Դա նույն կետն է, երբ նրանք կնքվում են, և նույն կետը, երբ շարժումը ռազմատենչից դառնում է հաղթական, ինչը նաև այն տեղն է, որտեղ մարդկանց այս խմբի մեջ աստվածայնությունը մարդկայնության հետ միավորելու գործը վերջնականապես ավարտվում է, մինչ սրբարանը ճշմարտապես մաքրվում է։ Սա կարելի է ճանաչել այդ համարներում, քանի որ Նրա «զարմանալի գործով» ներկայացված մարգարեական պատմությունը զարմանալի է Աստծո աչքերում և մնացորդի աչքերում, իսկ աչք առ աչք լինելը միասնության խորհրդանիշ է։ Այստեղ ներկայացված միասնությունը վերաբերում է Աստծո այն ժողովրդի կնքմանը, որոնք հետևում են Գառին, ուր էլ որ Նա գնում է, և հասել են այն կետին, որ կգերադասեն մեռնել, քան մեղանչել և խեղաթյուրել Քրիստոսի բնավորությունը։

Micah identifies the foundational history of ancient Israel as “marvelous things.”

Mica identifică istoria fundamentală a Israelului antic drept „lucruri minunate”.

> According to the days of thy coming out of the land of Egypt will I show unto him marvellous things. Micah 7:15.

> Potrivit zilelor ieșirii tale din țara Egiptului, îi voi arăta lucruri minunate. Mica 7:15.

The “marvelous works” are foundational history which is “marvelous” because the foundational history is repeated in the ending history, represented by the capstone. The “marvelous works” are the history that begins with the corner stone and ends with the “cap stone.” His “marvelous works” were manifested in the history of Moses and repeated in the history of Christ. Moses was the corner stone and Christ was the cap stone. Moses is alpha and Christ omega prophetically.

„Luči māre” ir pamatvēsture, kas ir „brīnišķīga”, jo šī pamatvēsture atkārtojas noslēguma vēsturē, ko attēlo virsotnes akmens. „Brīnišķīgie darbi” ir tā vēsture, kas sākas ar stūra akmeni un beidzas ar „virsotnes akmeni”. Viņa „brīnišķīgie darbi” tika atklāti Mozus vēsturē un atkārtoti Kristus vēsturē. Mozus bija stūra akmens, un Kristus bija virsotnes akmens. Pravietiski Mozus ir alfa un Kristus omega.

> “Beginning at Moses, the very Alpha of Bible history, Christ expounded in all the Scriptures the things concerning Himself.” The Desire of Ages, 797.

> „Începând de la Moise, adevăratul Alfa al istoriei Bibliei, Hristos a tâlcuit, în toate Scripturile, lucrurile privitoare la Sine.” Hristos, Lumina lumii, 797.

Moses taught, and Peter used Moses’ words at Pentecost to identify that Moses typified Christ.

Moise a învățat, iar Petru a folosit cuvintele lui Moise la Rusalii pentru a arăta că Moise Îl preînchipuia pe Hristos.

> But those things, which God before had showed by the mouth of all his prophets, that Christ should suffer, he hath so fulfilled. Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. For Moses truly said unto the fathers, A prophet shall the Lord your God raise up unto you of your brethren, like unto me; him shall ye hear in all things whatsoever he shall say unto you. And it shall come to pass, that every soul, which will not hear that prophet, shall be destroyed from among the people. Yea, and all the prophets from Samuel and those that follow after, as many as have spoken, have likewise foretold of these days. Acts 3:18–24.

> Dar acele lucruri pe care Dumnezeu le vestise mai înainte, prin gura tuturor prorocilor Săi, anume că Hristosul avea să sufere, astfel le-a împlinit. Pocăiți-vă dar și întoarceți-vă la Dumnezeu, pentru ca păcatele voastre să fie șterse, când vor veni de la fața Domnului vremurile de înviorare; și El va trimite pe Isus Hristos, Cel care a fost mai înainte propovăduit vouă; pe care cerul trebuie să-L primească până la vremurile așezării din nou a tuturor lucrurilor, despre care Dumnezeu a vorbit prin gura tuturor sfinților Săi proroci din vechime. Căci Moise a zis cu adevărat către părinți: „Domnul Dumnezeul vostru vă va ridica dintre frații voștri un Proroc ca mine; de El să ascultați în toate câte vă va spune. Și se va întâmpla că orice suflet care nu va asculta de Prorocul acela va fi nimicit din mijlocul poporului.” Da, și toți prorocii, de la Samuel și cei care au urmat după el, toți cei care au vorbit, au vestit de asemenea zilele acestea. Faptele Apostolilor 3:18–24.

Moses as alpha and Christ as omega was established by Peter’s second witness of Moses at the Pentecostal outpouring, and in so doing Peter is emphasizing and identifying that a primary component of the latter rain message (and the controversy raised against it) is the prophetic principle of “alpha and omega.” That principle is the one hundred and forty-four thousand’s counterpart to the year/day principle in Millerite history. The principle of “alpha and omega” is the principle of ‘the foundation becoming the cap stone,’ it is the principles of ‘Moses and the Lamb;’ and therefore is identified by inspiration as one of the verses in the song of the vineyard, which is also the song of Moses and the Lamb.

Moise comme alpha et Christ comme oméga ont été établis par le second témoignage de Pierre au sujet de Moïse lors de l’effusion de la Pentecôte; ce faisant, Pierre souligne et identifie qu’un élément primordial du message de la pluie de l’arrière-saison (et de la controverse soulevée contre lui) est le principe prophétique de « l’alpha et l’oméga ». Ce principe est, pour les cent quarante-quatre mille, le pendant du principe année/jour dans l’histoire millérite. Le principe de « l’alpha et l’oméga » est le principe selon lequel « le fondement devient la pierre de faîte »; c’est le principe de « Moïse et l’Agneau »; et il est par conséquent identifié par l’Inspiration comme l’un des versets du chant de la vigne, qui est aussi le chant de Moïse et de l’Agneau.

The beginning and ending that is represented by the various prophetic lines represent the history where God accomplishes His “marvelous works,” and it is the light that is brought out from recognizing what the symbol of “marvelous works” represents that transforms a Laodicean unto a Philadelphia thus becoming a stone in a temple that is being built, as was the Millerite temple built in 46 years leading up to October 22, 1844 when the Lord suddenly came to His temple.

Începutul și sfârșitul reprezentate de diferitele linii profetice reprezintă istoria în care Dumnezeu Își împlinește „lucrările minunate”, iar lumina care este scoasă la iveală prin recunoașterea a ceea ce reprezintă simbolul „lucrărilor minunate” este aceea care îl transformă pe un laodicean într-un filadelfian, făcându-l astfel o piatră într-un templu care se zidește, așa cum templul millerit a fost zidit în 46 de ani, până la 22 octombrie 1844, când Domnul a venit deodată la templul Său.

> If so be ye have tasted that the Lord is gracious. To whom coming, as unto a living stone, disallowed indeed of men, but chosen of God, and precious, Ye also, as lively stones, are built up a spiritual house, an holy priesthood, to offer up spiritual sacrifices, acceptable to God by Jesus Christ. Wherefore also it is contained in the scripture, Behold, I lay in Sion a chief corner stone, elect, precious: and he that believeth on him shall not be confounded. Unto you therefore which believe he is precious: but unto them which be disobedient, the stone which the builders disallowed, the same is made the head of the corner, And a stone of stumbling, and a rock of offence, even to them which stumble at the word, being disobedient: whereunto also they were appointed. But ye are a chosen generation, a royal priesthood, an holy nation, a peculiar people; that ye should show forth the praises of him who hath called you out of darkness into his marvellous light: Which in time past were not a people, but are now the people of God: which had not obtained mercy, but now have obtained mercy. 1 Peter 2:3–10.

> Dacă ați gustat în adevăr că Domnul este plin de har. Apropiindu-vă de El, ca de o piatră vie, lepădată, ce-i drept, de oameni, dar aleasă de Dumnezeu și scumpă, și voi, ca niște pietre vii, sunteți zidiți ca să fiți o casă duhovnicească, o preoție sfântă, ca să aduceți jertfe duhovnicești, plăcute lui Dumnezeu, prin Isus Hristos. Căci este cuprins în Scriptură: „Iată, pun în Sion o piatră din capul unghiului, aleasă, scumpă; și cine crede în El nu va fi dat de rușine.” Vouă, deci, care credeți, El vă este scump; dar pentru cei neascultători, „piatra pe care au lepădat-o zidarii a ajuns să fie pusă în capul unghiului” și „o piatră de poticnire și o stâncă de cădere” pentru cei ce se poticnesc de Cuvânt, fiind neascultători, la aceasta fiind și rânduiți. Dar voi sunteți o seminție aleasă, o preoție împărătească, un neam sfânt, un popor deosebit, ca să vestiți puterile minunate ale Celui ce v-a chemat din întuneric la lumina Sa minunată; voi, care odinioară nu erați un popor, dar acum sunteți poporul lui Dumnezeu; care nu căpătaserăți îndurare, dar acum ați căpătat îndurare. 1 Petru 2:3–10.

To be called into His marvelous light identifies when the call is made, for the waymark of 1888, which is aligned by inspiration as the rebellion of Korah in the alpha history of Moses is brought to the last days it aligns with 9/11, when the Laodicean message arrives with the third angel according to inspiration. Laodiceans in prophecy are “blind,” meaning they are in darkness, and the call to come out of darkness began when the Laodicean message arrived in 1856, 1888 and 9/11. At 9/11 the “call out of darkness” was not only a call to understand the light of the angel of Revelation eighteen, but also a call to the hearer into the very history where God’s “marvelous works” will find their perfect fulfillments.

A fi chemați în lumina Sa minunată identifică momentul în care este făcută chemarea, căci reperul din 1888, care este aliniat prin inspirație cu răzvrătirea lui Core din istoria alfa a lui Moise, atunci când este adus în zilele de pe urmă se aliniază cu 11 septembrie, când solia către Laodiceea sosește împreună cu al treilea înger, potrivit inspirației. Laodiceenii în profeție sunt „orbi”, ceea ce înseamnă că se află în întuneric, iar chemarea de a ieși din întuneric a început când solia către Laodiceea a sosit în 1856, 1888 și 11 septembrie. La 11 septembrie, „chemarea de a ieși din întuneric” nu a fost doar o chemare de a înțelege lumina îngerului din Apocalipsa optsprezece, ci și o chemare adresată ascultătorului de a intra chiar în istoria în care „lucrările minunate” ale lui Dumnezeu își vor găsi împlinirile desăvârșite.

It has been demonstrated repeatedly over the past three decades that the prophetic definition of the “everlasting gospel” is a history where a prophetic truth is unsealed which initiates a three-step testing process, with two characteristics of distinction in the three tests. The first two tests are different in nature than the third, for the third is a litmus test which demonstrates whether you passed the first and second tests. The other distinction in the everlasting gospel is that you must pass the current test to be involved with the following test.

În ultimele trei decenii s-a demonstrat în repetate rânduri că definiția profetică a „Evangheliei veșnice” este o istorie în cadrul căreia un adevăr profetic este desigilat, fapt care inițiază un proces de încercare în trei etape, cu două caracteristici distinctive în cele trei probe. Primele două probe sunt diferite în natură de cea de-a treia, căci cea de-a treia este un test decisiv care demonstrează dacă ai trecut primele două probe. Cealaltă distincție în Evanghelia veșnică este că trebuie să treci proba prezentă pentru a fi implicat în proba următoare.

The history of the “marvelous works” is also the history where the “everlasting gospel” reaches its climax, for the hour of judgment that is announced by the first angel and identified as the everlasting gospel finds its perfect fulfillment beginning at 9/11. The judgment that is being warned about for the Millerites was October 22, 1844 when the door closed in the parable of the ten virgins, thus typifying the Sunday law when the door closes again in the parable of the ten virgins. 9/11 is announcing that the hour of God’s executive judgment begins at the Sunday law, just as the Millerites announced that the hour of the investigative judgment began on October 22, 1844.

እንዲሁም የ“ድንቅ ሥራዎች” ታሪክ የ“ዘላለማዊ ወንጌል” ወደ ከፍተኛ ጫፍ የሚደርስበት ታሪክ ነው፤ ምክንያቱም በመጀመሪያው መልአክ የተነገረው እና እንደ ዘላለማዊ ወንጌል የተለየው የፍርድ ሰዓት ፍጹም ፍጻሜውን ከ9/11 ጀምሮ ያገኛል። ስለ ሚለራውያን የተሰጠው የፍርድ ማስጠንቀቂያ በአሥሩ ድንግል ምሳሌ ውስጥ በሩ የተዘጋበት ጥቅምት 22፣ 1844 ነበር፤ ስለዚህም ይህ በአሥሩ ድንግል ምሳሌ ውስጥ በሩ እንደገና የሚዘጋበትን የእሁድ ሕግ ምሳሌያዊ ሆኖ ያመለክታል። 9/11 የእግዚአብሔር የተፈጻሚ ፍርድ ሰዓት በእሁድ ሕግ እንደሚጀምር እያስታወጀ ነው፤ ይህም ሚለራውያን የምርመራ ፍርድ ሰዓት በጥቅምት 22፣ 1844 እንደተጀመረ እንዳወጁት ነው።

From 9/11 unto the Sunday law is a period that is represented as “Gods’ marvelous works,” and just as the foundational stone that becomes “the head of the corner,” and just as the “Pentecostal season,” and just as “Habakkuk chapter two,” and as “the sealing time of the one hundred and forty-four thousand,” and as “the image of the beast testing time,” and as “the everlasting gospel,” and as “the sacred history of 1840 to 1844,” and as the history of “Revelation chapter ten,” and as “the history from Christ’s baptism unto His death.”

De la 11 septembrie până la legea duminicală este o perioadă care este reprezentată drept „lucrările minunate ale lui Dumnezeu” și, întocmai ca piatra de temelie care devine „capul unghiului”, și întocmai ca „timpul Cincizecimii”, și întocmai ca „capitolul doi din Habacuc”, și ca „timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii”, și ca „timpul de încercare al chipului fiarei”, și ca „evanghelia veșnică”, și ca „istoria sacră din 1840 până în 1844”, și ca istoria din „capitolul zece din Apocalipsa”, și ca „istoria de la botezul lui Hristos până la moartea Sa”.

The history represented in a fractal by His baptism began the period of 2520 days that ended at the cross. Christ’s baptism represented His death, burial and resurrection which was literally fulfilled at the end of the 1260 days.

Istoria reprezentată în mod fractalic prin botezul Său a început perioada de 2520 de zile care s-a încheiat la cruce. Botezul lui Hristos a reprezentat moartea, îngroparea și învierea Sa, care s-au împlinit în mod literal la sfârșitul celor 1260 de zile.

When the Holy Spirit descended at Christ’s baptism it typified the descent of the angel of Revelation eighteen on 9/11. 1260 prophetic days later the events symbolized by baptism were literally fulfilled at the cross. The history from the baptism to the cross contains a symbolic alpha history which is fulfilled literally at the end of the period. The alpha and omega histories are fractals of the entire overall history. The history from the baptism to the cross is “God’s marvelous works,” and that history is also represented by “Christ’s baptism” and also by His literal “death, burial and resurrection,” and therefore also by “the baptism of ancient Israel at the Red Sea,” and also by “the baptism of the eight souls during the history of Noah.” All of these periods represent the history of His “marvelous works.”

Când Duhul Sfânt S-a coborât la botezul lui Hristos, aceasta a prefigurat coborârea îngerului din Apocalipsa optsprezece la 9/11. După 1260 de zile profetice, evenimentele simbolizate prin botez s-au împlinit literal la cruce. Istoria de la botez până la cruce conține o istorie simbolică alfa, care se împlinește literal la sfârșitul perioadei. Istoriile alfa și omega sunt fractali ai întregii istorii generale. Istoria de la botez până la cruce este „lucrările minunate ale lui Dumnezeu”, iar această istorie este reprezentată și prin „botezul lui Hristos”, precum și prin „moartea, îngroparea și învierea” Sa literală și, prin urmare, și prin „botezul vechiului Israel la Marea Roșie”, precum și prin „botezul celor opt suflete în timpul istoriei lui Noe”. Toate aceste perioade reprezintă istoria „lucrărilor Sale minunate”.

When it comes to the number 8 as a symbol of resurrection it was those eight souls on the ark that are the first mention of the number eight as a symbol, and with the rule of first mention, all the prophetic details are in the first mention. The eight souls are going from the old earth to a new earth, are they not?

Când este vorba despre numărul 8 ca simbol al învierii, acele opt suflete din arcă constituie prima mențiune a numărului opt ca simbol și, potrivit regulii primei mențiuni, toate detaliile profetice se află în acea primă mențiune. Cele opt suflete trec de la vechiul pământ la un pământ nou, nu-i așa?

Those eight souls lived through the time of the rain, but all who refused the warning message of the rain died, correct? The “8” souls that go to the new earth that are represented with the history of the rejected warning message, the closed door, the rain and the new earth went through a dispensational change from the old world to the new world.

Acele opt suflete au trăit pe parcursul vremii ploii, însă toți cei care au refuzat solia de avertizare a ploii au murit, corect? Cele „8” suflete care merg pe pământul cel nou, și care sunt reprezentate prin istoria soliei de avertizare respinse, a ușii închise, a ploii și a pământului celui nou, au trecut printr-o schimbare dispensațională de la lumea veche la lumea nouă.

The dispensational change that marks the eight souls who are the one hundred and forty-four thousand is the transition from Laodicea unto Philadelphia, which is also the transition from the church militant composed of wheat and tares unto the church triumphant composed of only the first fruit wheat offering that is lifted up as an ensign offering for all the world to see, similar to viewing a lone boat upon stormy waters. Those people are the 8 that is of the 7, and the history of the ark crossing and the Red Sea crossing are both illustrations of His “marvelous works.”

Schimbarea dispensațională care îi marchează pe cele opt suflete care sunt cei o sută patruzeci și patru de mii este trecerea de la Laodicea la Philadelphia, care este, de asemenea, trecerea de la biserica luptătoare alcătuită din grâu și neghină la biserica biruitoare alcătuită numai din darul de grâu al celor dintâi roade, care este înălțat ca un steag-simbol spre a fi văzut de întreaga lume, asemenea privirii unei corăbii singuratice pe ape furtunoase. Acei oameni sunt cei 8 care sunt din cei 7, iar istoria trecerii arcei și a trecerii Mării Roșii sunt amândouă ilustrații ale „lucrărilor Sale minunate”.

Those souls are they who were resurrected in fulfillment of Revelation 11:11. They are God’s covenant people, represented by their father Abraham who bore the token of the covenant through circumcision that was to take place on the eighth day.

Acele suflete sunt cei care au fost înviați în împlinirea lui Apocalipsa 11:11. Ei sunt poporul legământului lui Dumnezeu, reprezentați de părintele lor Avraam, care a purtat semnul legământului prin circumcizia ce trebuia să aibă loc în a opta zi.

All these lines represent the same period of time, and that period of time begins with the foundations of 9/11 and ends at the Sunday law. 9/11 is the foundation stone and the Sunday law is the cap stone. In the history of rebuilding Jerusalem in the time of Nehemiah and Ezra the foundation was completed during the history of the first decree and the temple itself was finished well before the third decree. In Millerite history the foundations were established in May of 1842 when the 1843 chart was published. The Millerite temple was to be forty-six years in erecting, from 1798 unto 1844. Before October 22, 1844 the Millerite temple was finished, the cap stone being the Midnight Cry. When the Midnight Cry concluded on October 22, 1844 the alpha and third decree of 457 BC had met its counterpart in the omega of 1844. 457 BC as the alpha to the 2300 years and 1844 as the omega. Both the same at one level, for a decree or an angel are both messages, and they both typify the Sunday law, where there will be a decree and where the third angel’s message swells to a loud cry.

Toate aceste linii reprezintă aceeași perioadă de timp, iar acea perioadă de timp începe cu temeliile lui 11 septembrie și se încheie la legea duminicală. 11 septembrie este piatra de temelie, iar legea duminicală este piatra din capul unghiului. În istoria rezidirii Ierusalimului pe vremea lui Neemia și Ezra, temelia a fost încheiată în timpul istoriei primului decret, iar templul însuși a fost terminat cu mult înainte de al treilea decret. În istoria millerită, temeliile au fost puse în mai 1842, când a fost publicată diagrama din 1843. Templul millerit urma să fie zidit timp de patruzeci și șase de ani, din 1798 până în 1844. Înainte de 22 octombrie 1844, templul millerit era terminat, piatra din capul unghiului fiind Strigătul de la Miezul Nopții. Când Strigătul de la Miezul Nopții s-a încheiat la 22 octombrie 1844, alfa și al treilea decret din 457 î.Hr. își întâlniseră corespondentul în omega din 1844. 457 î.Hr. ca alfa a celor 2300 de ani și 1844 ca omega. Amândouă fiind aceleași la un anumit nivel, căci un decret sau un înger sunt amândouă mesaje, iar amândouă prefigurează legea duminicală, unde va exista un decret și unde mesajul celui de-al treilea înger se va amplifica până la un mare strigăt.

From 457 BC until 408 BC, forty-nine years were identified by Daniel as the period of time when the Jews would finish building “the street shall be built again, and the wall, even in troublous times.”

De la 457 î.Hr. până la 408 î.Hr., patruzeci și nouă de ani au fost identificați de Daniel drept perioada de timp în care iudeii aveau să încheie zidirea: „piața va fi zidită din nou și zidul, chiar în vremuri de strâmtorare.”

> Know therefore and understand, that from the going forth of the commandment to restore and to build Jerusalem unto the Messiah the Prince shall be seven weeks, and threescore and two weeks: the street shall be built again, and the wall, even in troublous times. Daniel 9:25.

> Սակայն իմացի՛ր և հասկացի՛ր, որ Երուսաղեմը վերականգնելու և շինելու հրամանի ելնելուց մինչև Մեսիա Իշխանը պիտի լինի յոթ շաբաթ և վաթսուներկու շաբաթ. փողոցը դարձյալ պիտի շինվի, և պարիսպը՝ նեղության ժամանակներում։ Դանիել 9:25.

457 BC and 1844 are the alpha and omega to the prophecy of the 2300 years. They both typify the Sunday law, for as an alpha and omega they are the same, and the disappointment of 1844 is aligned by inspiration with the disappointment of the cross. If 1844 typifies the cross, and it does, then its alpha counterpart (457 BC) does so as well. 1844 unto 1863 illustrates the testing process of the third angel. That testing process is represented by the 49 years between the third decree, the Sunday law decree and the finishing of the work of the street and the wall that takes place in troublous time.

457 î.Hr. și 1844 sunt alfa și omega pentru profeția celor 2300 de ani. Amândouă prefigurează legea duminicală, căci, fiind alfa și omega, ele sunt aceleași, iar dezamăgirea din 1844 este pusă în paralel, prin inspirație, cu dezamăgirea de la cruce. Dacă 1844 prefigurează crucea, și chiar o prefigurează, atunci și corespondentul său alfa (457 î.Hr.) face același lucru. Perioada 1844–1863 ilustrează procesul de punere la probă al celui de-al treilea înger. Acest proces de punere la probă este reprezentat de cei 49 de ani dintre al treilea decret, decretul legii duminicale, și încheierea lucrării străzii și a zidului care are loc în vremuri de strâmtorare.

457 BC unto 408 BC is the alpha history of the 2300 years that illustrates the omega history of 1844 unto 1863. Those two histories illustrate the history of the one hundred and forty-four thousand after they are sealed at the Sunday law until human probation closes. The work of the one hundred and forty-four thousand is to call men and women back to the “old paths” which is portrayed by Isaiah as rebuilding the old waste places, and which Jeremiah identifies as the path that leads to the latter rain message. The “wall” is the law of God which the one hundred and forty-four thousand will represent unto the entire world as an ensign. This will take place in the troublous times of the third woe of Islam, for it is Islam that angers the nations. The work and the troublous times continue until Michael stands up.

457 î.Hr. până la 408 î.Hr. reprezintă istoria alfa a celor 2300 de ani, care ilustrează istoria omega din 1844 până în 1863. Aceste două istorii ilustrează istoria celor o sută patruzeci și patru de mii după ce sunt sigilați la legea duminicală până la închiderea timpului de probă al omenirii. Lucrarea celor o sută patruzeci și patru de mii este de a-i chema pe bărbați și pe femei înapoi la „cărările cele vechi”, ceea ce este înfățișat de Isaia ca zidirea din nou a vechilor locuri pustii și ceea ce Ieremia identifică drept calea care conduce la solia ploii târzii. „Zidul” este Legea lui Dumnezeu, pe care cei o sută patruzeci și patru de mii o vor reprezenta înaintea întregii lumi ca un steag. Aceasta va avea loc în vremurile de strâmtorare ale celui de-al treilea vai al islamului, căci islamul este cel care mânie neamurile. Lucrarea și vremurile de strâmtorare continuă până când Mihail Se ridică.

So, if you can see it 457 BC to 408 BC is a prophetic period that began at the third decree and typified a prophetic period that began in 1844 with the arrival of the third angel and ended in 1863, then you can see that their connection with the 2300-year prophecy as either starting point or and ending point identifies them as alpha and omega in relation to each other. The troublous times of Nehemiah illustrate the troublous time leading up to and including the Civil War. The forty-nine-year period in the alpha history represents the 19-year-period in the omega history. That 19-year-period was also represented by the 19 years at the beginning of the 65-year prophecy of Isaiah.

Așadar, dacă puteți vedea că perioada 457 î.Hr. – 408 î.Hr. este o perioadă profetică ce a început la al treilea decret și a prefigurat o perioadă profetică ce a început în 1844, odată cu sosirea celui de-al treilea înger, și s-a încheiat în 1863, atunci puteți vedea că legătura lor cu profeția celor 2300 de ani, fie ca punct de început, fie ca punct de sfârșit, îi identifică drept alfa și omega una în raport cu cealaltă. Vremurile de strâmtorare din timpul lui Neemia ilustrează vremea de strâmtorare care a precedat și a inclus Războiul Civil. Perioada de patruzeci și nouă de ani din istoria alfa reprezintă perioada de 19 ani din istoria omega. Acea perioadă de 19 ani a fost, de asemenea, reprezentată de cei 19 ani de la începutul profeției de 65 de ani a lui Isaia.

> For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. Isaiah 7:8.

> Căpetenia Siriei este Damascul, iar căpetenia Damascului este Rețin; și, în șaizeci și cinci de ani, Efraim va fi zdrobit, ca să nu mai fie un popor. Isaia 7:8.

Isaiah set forth this prophecy in 742 BC and 19 years later in 723 BC the northern kingdom was carried away into captivity for 2520 years ending in 1798. The 19 years from 742 BC unto 723 BC align with the 19 years from 1844 unto 1863, for the first 19 years is the alpha of this prophecy and the last 19 is the omega. In the history of 19 years wicked king Ahaz was confronted by Isaiah with the message of the latter rain as represented in verse eight as the message of the “seven times.” Ahaz rejected the message, as did Laodicean Millerite Adventism in 1863.

Isaia a rostit această profeție în anul 742 î.Hr., iar 19 ani mai târziu, în 723 î.Hr., împărăția de nord a fost dusă în robie pentru 2520 de ani, care s-au încheiat în 1798. Cei 19 ani de la 742 î.Hr. până la 723 î.Hr. corespund celor 19 ani de la 1844 până la 1863, căci primii 19 ani sunt alfa acestei profeții, iar ultimii 19 sunt omega. În această istorie de 19 ani, împăratul rău Ahaz a fost confruntat de Isaia cu solia ploii târzii, reprezentată în versetul opt ca solia celor „șapte vremi”. Ahaz a respins solia, așa cum a făcut și adventismul millerit laodicean în 1863.

During that period, Ahaz’s high priest visited Assyria, brought back the design of their pagan temple, and Ahaz had it constructed in the courtyard of the God’s temple. This line is parallel to the story of the disobedient prophet who was not to return to Judah the same way he came, but did and was deceived by a false and lying prophet, representing the return to apostate Protestant methodology in order to hide from the Millerite understanding of the “seven times” in a classic fulfillment of a dog returning to its own vomit.

În acea perioadă, marele preot al lui Ahaz a vizitat Asiria, a adus înapoi planul templului lor păgân, iar Ahaz a poruncit să fie construit în curtea templului lui Dumnezeu. Această linie este paralelă cu istoria profetului neascultător, căruia i se poruncise să nu se întoarcă în Iuda pe același drum pe care venise, dar care a făcut-o și a fost înșelat de un profet fals și mincinos, reprezentând întoarcerea la metodologia protestantă apostată pentru a se ascunde de înțelegerea millerită a „celor șapte vremi”, într-o împlinire clasică a zicalei despre câinele care se întoarce la propria lui vărsătură.

This was taking place while a Civil War between the northern kingdom and southern kingdom is getting under way, thus typifying the Civil War in the United States when the period of 19 years was repeated. 742 BC unto 723 BC represents the 19-year-period of 1844 unto 1863, which represents the period from the Sunday law until the close of probation. The history of 9/11 unto the Sunday law is the history of the image of the beast test within the United States that is duplicated in the world image of the beast test beginning at the Sunday law. For this reason, the 19-year periods that represent the Sunday law to the close of probation, also represent the history of 9/11 unto the Sunday law, which is the history of His “marvelous works.”

Iyo yakanga ichiitika panguva iyo Hondo yeVagari vemo pakati peumambo hwokumusoro neumambo hwokumaodzanyemba yakanga yava kutanga, nokudaro ichifanekidzira Hondo yeVagari vemo muUnited States apo nguva yemakore 19 yakadzokororwa. 742 BC kusvika kuna 723 BC inomirira nguva yemakore 19 ya1844 kusvika kuna 1863, iyo inomirira nguva kubva pamutemo weSvondo kusvika pakuvharwa kwenguva yenyasha. Nhoroondo ye9/11 kusvika pamutemo weSvondo inhoroondo yomuedzo womufananidzo wechikara mukati meUnited States, unodzokororwa mumuedzo womufananidzo wechikara wenyika yose unotanga pamutemo weSvondo. Nechikonzero ichi, nguva dzemakore 19 dzinomirira mutemo weSvondo kusvika pakuvharwa kwenguva yenyasha, dzinomirirawo nhoroondo ye9/11 kusvika pamutemo weSvondo, iyo iri nhoroondo ya“mabasa Ake anoshamisa.”

We will continue in the next article.

Vom continua în articolul următor.

> And the word of the Lord came unto me, saying, Son of man, what is that proverb that ye have in the land of Israel, saying, The days are prolonged, and every vision faileth? Tell them therefore, Thus saith the Lord God; I will make this proverb to cease, and they shall no more use it as a proverb in Israel; but say unto them, The days are at hand, and the effect of every vision. For there shall be no more any vain vision nr flattering divination within the house of Israel. For I am the Lord: I will speak, and the word that I shall speak shall come to pass; it shall be no more prolonged: for in your days, O rebellious house, will I say the word, and will perform it, saith the Lord God.

> Și cuvântul Domnului a venit la mine, zicând: „Fiul omului, ce este proverbul acesta pe care îl aveți în țara lui Israel, zicând: «Zilele se lungesc și orice vedenie dă greș»? De aceea spune-le: Așa zice Domnul Dumnezeu: «Voi face să înceteze proverbul acesta și nu-l vor mai întrebuința ca proverb în Israel»; ci spune-le: «Zilele sunt aproape și împlinirea fiecărei vedenii». Căci nu va mai fi nici o vedenie zadarnică, nici o ghicire lingușitoare în casa lui Israel. Căci Eu sunt Domnul: Eu voi vorbi, și cuvântul pe care îl voi rosti se va împlini; nu va mai fi amânat; căci în zilele voastre, casă răzvrătită, voi rosti cuvântul și-l voi împlini, zice Domnul Dumnezeu.”

> Again the word of the Lord came to me, saying, Son of man, behold, they of the house of Israel say, The vision that he seeth is for many days to come, and he prophesieth of the times that are far off. Therefore say unto them, Thus saith the Lord God; There shall none of my words be prolonged any more, but the word which I have spoken shall be done, saith the Lord God. Ezekiel 12:21–28.

> Pakhona ilizwi leNkosi lafika kimi, lathi: Ndodana yomuntu, bheka, abendlu ka-Israyeli bathi: Umbono awubonayo ungowezinsuku eziningi ezizayo, futhi uyaprofetha ngezikhathi ezikude. Ngakho-ke yisho kubo uthi: Isho kanje iNkosi uJehova: Akusekho nelilodwa lamazwi ami eliyakulibaziseka; kodwa izwi engilikhulumileyo liyakwenziwa, isho iNkosi uJehova. Hezekeli 12:21–28.

Back to Articles