Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty

Cartea lui Daniel — Numărul o sută patruzeci

The Last Promise: Unveiling the Role of Elijah Before the Day of the Lord

Ultima Făgăduință: Dezvăluirea rolului lui Ilie înaintea Zilei Domnului

Author

Jeff Pippenger

Published

March 16, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The last promise of the Old Testament is that before the great and terrible day of the Lord, Elijah would come.

Ultima promisiune a Vechiului Testament este că, înainte de ziua cea mare și înfricoșătoare a Domnului, va veni Ilie.

> Remember ye the law of Moses my servant, which I commanded unto him in Horeb for all Israel, with the statutes and judgments. Behold, I will send you Elijah the prophet before the coming of the great and dreadful day of the Lord: And he shall turn the heart of the fathers to the children, and the heart of the children to their fathers, lest I come and smite the earth with a curse. Malachi 4:4–5.

> Țineți minte Legea lui Moise, robul Meu, pe care i-am poruncit-o în Horeb pentru tot Israelul, cu rânduielile și judecățile. Iată, vă voi trimite pe prorocul Ilie înainte de venirea zilei celei mari și înfricoșătoare a Domnului: și el va întoarce inima părinților spre copii și inima copiilor spre părinții lor, ca nu cumva să vin și să lovesc țara cu blestem. Maleahi 4:4–5.

The Elijah that comes in advance of “the great and dreadful day of the Lord,” is an individual messenger, and also the movement associated with the message the messenger proclaims. The Elijah that is sent is therefore the one hundred and forty-four thousand who do not taste death, just as Enoch and Elijah represent. They are those who are lifted up as an ensign at the soon-coming Sunday law.

Elia care vine înaintea „zilei celei mari și înfricoșătoare a Domnului” este un sol individual și, de asemenea, mișcarea asociată cu solia pe care o proclamă acel sol. Elia care este trimis este, prin urmare, cei o sută patruzeci și patru de mii care nu gustă moartea, așa cum reprezintă Enoh și Ilie. Ei sunt aceia care sunt înălțați ca un steag la apropiata lege duminicală.

The last day Elijah was also represented by John the Baptist, but John did not represent the one hundred and forty-four thousand. He represented those who join the movement and accept the message of the last day messenger, who are then murdered by the papacy in the hour of the Sunday law crisis that begins at the soon coming Sunday law and ends when Michael stands up and the papacy comes to its end with none to help.

Ilie din ziua de pe urmă a fost, de asemenea, reprezentat de Ioan Botezătorul, însă Ioan nu i-a reprezentat pe cei o sută patruzeci și patru de mii. El i-a reprezentat pe aceia care se alătură mișcării și primesc solia solului zilei de pe urmă, care apoi sunt uciși de papalitate în ceasul crizei legii duminicale, care începe odată cu legea duminicală ce va veni în curând și se încheie când Mihail Se ridică, iar papalitatea ajunge la sfârșitul ei, fără să aibă cine s-o ajute.

Elijah is represented on Mount Carmel and John is represented in Herod’s banquet hall. Those two historical witnesses identify the two groups of God’s last day people represented in Revelation chapter seven. The one hundred and forty-four thousand and the great multitude align with Mount Carmel and Herod’s birthday party. Those two prophetic lines provide a sound point of reference to carefully identify the elements of the eighth head, that is of the seven heads in Revelation seventeen, with enough prophetic detail to clarify how and why the last president, which is the eighth president that is of the seven, becomes the great dictator of the United States in the last movements of the sixth kingdom of Bible prophecy.

Елија е претставен на гората Кармил, а Јован е претставен во банкетната сала на Ирод. Тие двајца историски сведоци ги поистоветуваат двете групи од Божјиот народ на последните денови, претставени во седмата глава на Откровението. Сто четириесет и четирите илјади и големото мноштво се усогласуваат со гората Кармил и со роденденската гозба на Ирод. Тие две пророчки линии обезбедуваат сигурна појдовна точка за внимателно да се препознаат елементите на осмата глава, која е од седумте глави во Откровение седумнаесет, со доволно пророчка подробност за да се разјасни како и зошто последниот претседател, кој е осмиот претседател што е од седумте, станува големиот диктатор на Соединетите Американски Држави во последните движења на шестото царство на библиското пророштво.

At the Sunday law the threefold union is accomplished.

La legea duminicală se împlinește întreita unire.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> „Prin decretul care impune instituirea Papalității, cu încălcarea Legii lui Dumnezeu, națiunea noastră se va despărți pe deplin de neprihănire. Când Protestantismul își va întinde mâna peste prăpastie ca să apuce mâna puterii romane, când își va întinde mâna peste abis ca să dea mâna cu Spiritismul, când, sub influența acestei întreite uniri, țara noastră va repudia orice principiu al Constituției sale ca guvernare protestantă și republicană și va lua măsuri pentru răspândirea falsităților și amăgirilor papale, atunci vom putea ști că a sosit timpul lucrării uimitoare a lui Satana și că sfârșitul este aproape.” Testimonies, volumul 5, 451.

Yet in this illustration there is a sequence, and that sequence is a subject of the inspired word. It is an event that happens at the decree, which in one sense is a singular event, but it is actually a very careful sequence of events. At the “decree” the United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy, which means that it is there that the seventh kingdom begins, but the seventh kingdom agrees to give their kingdom unto the beast. When the false prophet is defeated, the dragon takes its position, and immediately gives half its kingdom to the beast.

Tetapi dalam ilustrasi ini terdapat suatu urutan, dan urutan itu merupakan pokok firman yang diilhamkan. Itu adalah suatu peristiwa yang terjadi pada dekret itu, yang dalam satu pengertian merupakan suatu peristiwa tunggal, tetapi sesungguhnya adalah suatu rangkaian peristiwa yang sangat cermat. Pada saat “dekret” itu, Amerika Serikat berhenti menjadi kerajaan keenam dalam nubuatan Alkitab, yang berarti bahwa di sanalah kerajaan ketujuh mulai, tetapi kerajaan ketujuh itu setuju untuk memberikan kerajaan mereka kepada binatang itu. Ketika nabi palsu dikalahkan, naga itu mengambil posisinya, dan segera memberikan setengah kerajaannya kepada binatang itu.

At Mount Carmel, there were four hundred and fifty prophets of Baal, and there four hundred prophets of the grove who were in Samaria eating at Jezebel’s table.

La Muntele Carmel erau patru sute cincizeci de proroci ai lui Baal și patru sute de proroci ai dumbrăvii, care erau în Samaria și mâncau la masa Izabelei.

> Now therefore send, and gather to me all Israel unto mount Carmel, and the prophets of Baal four hundred and fifty, and the prophets of the groves four hundred, which eat at Jezebel’s table. 1 Kings 18:19.

> Acum, dar, trimite şi adună la mine pe tot Israelul pe muntele Carmel, şi pe cei patru sute cincizeci de proroci ai lui Baal, şi pe cei patru sute de proroci ai dumbrăvilor, care mănâncă la masa Izabelei. 1 Împăraţi 18:19.

Elijah identifies the confrontation at Mount Carmel as a controversy, not only the question of who was the true God, but also that it was a controversy over who was the true prophet.

Ilie identifică confruntarea de pe Muntele Carmel drept o controversă, nu numai în privința întrebării cine era adevăratul Dumnezeu, ci și că era o controversă cu privire la cine era adevăratul profet.

> Then said Elijah unto the people, I, even I only, remain a prophet of the Lord; but Baal’s prophets are four hundred and fifty men. 1 Kings 18:22.

> Atunci Ilie a zis poporului: „Am rămas numai eu, singur, proroc al Domnului; iar prorocii lui Baal sunt patru sute cincizeci de oameni.” 1 Împărați 18:22.

When Elijah’s offering was consumed by the fire that came down out of heaven, he then slew the four hundred and fifty prophets of Baal with his own hands.

Când jertfa lui Ilie a fost mistuită de focul care s-a coborât din cer, el i-a ucis apoi cu mâinile sale pe cei patru sute cincizeci de proroci ai lui Baal.

> And Elijah said unto them, Take the prophets of Baal; let not one of them escape. And they took them: and Elijah brought them down to the brook Kishon, and slew them there. 1 Kings 18:40.

> Și Ilie le-a zis: „Prindeți pe prorocii lui Baal; să nu scape nici unul dintre ei.” Și i-au prins; iar Ilie i-a coborât la pârâul Chișon și i-a înjunghiat acolo. 1 Împărați 18:40.

Baal was a false masculine deity, and the four hundred prophets of the grove, who were still with Jezebel, eating at her table in the city of Samaria were the prophets of the female deity, Ashtaroth. The female deity survived Elijah’s slaughter of the prophets of Mount Carmel.

Baal a fost o zeitate masculină falsă, iar cei patru sute de proroci ai Aşerei, care erau încă împreună cu Izabela, mâncând la masa ei în cetatea Samariei, erau prorocii zeităţii feminine, Astarte. Zeitatea feminină a supravieţuit măcelului făcut de Ilie prorocilor de pe Muntele Carmel.

> “The people upon the mountain prostrate themselves in terror and awe before the unseen God. They cannot look upon the bright, consuming fire sent from Heaven. They fear that they will be consumed in their apostasy and sins. They cry out with one voice, which resounds over the mountain, and echoes to the plains below them with terrible distinctness, ‘The Lord, he is the God; the Lord, he is the God.’ Israel is at last aroused and undeceived. They see their sin and how greatly they have dishonored God. Their anger is aroused against the prophets of Baal. With fearful terror, Ahab and Baal’s priests witnessed the wonderful exhibition of Jehovah’s power. Again is heard, in startling words of command, the voice of Elijah to the people, ‘Take the prophets of Baal; let not one of them escape.’ And the people were ready to obey the word of Elijah. They seized the false prophets who had deluded them, and brought them to the brook Kishon, and there Elijah, with his own hand, slew these idolatrous priests.” Review and Herald, October 7, 1873.

> „Poporul de pe munte se prosternează cuprins de teamă și uimire înaintea Dumnezeului nevăzut. Ei nu pot privi focul strălucitor, mistuitor, trimis din Cer. Se tem că vor fi mistuiți în apostazia și păcatele lor. Ei strigă într-un glas, care răsună peste munte și se repetă până în câmpiile de dedesubt cu o limpezime înfricoșătoare: «Domnul, El este Dumnezeu; Domnul, El este Dumnezeu.» Israel este, în cele din urmă, trezit și dezamăgit de amăgire. Ei își văd păcatul și cât de mult L-au dezonorat pe Dumnezeu. Mânia lor se aprinde împotriva prorocilor lui Baal. Cu o groază adâncă, Ahab și preoții lui Baal au fost martori ai minunatei manifestări a puterii lui Iehova. Din nou se aude, în cuvinte poruncitoare și zguduitoare, glasul lui Ilie către popor: «Prindeți pe prorocii lui Baal; niciunul din ei să nu scape.» Și poporul era gata să asculte de cuvântul lui Ilie. Ei au apucat pe prorocii mincinoși care îi amăgiseră și i-au dus la pârâul Chișon, iar acolo Ilie, cu propria lui mână, a ucis pe acești preoți idolatri.” Review and Herald, 7 octombrie 1873.

Mount Carmel typifies the soon-coming Sunday law in the United States. It is then that the ensign of the one hundred and forty-four thousand (typified by Elijah), is lifted up. It is there that the genuine Protestant horn is distinctly manifested in contrast with the counterfeit Protestant horn, who is in Samaria, eating Jezebel’s diet. It is there that the Republican horn that had become the horn of both church and state leading up to Mount Carmel comes to its end as the sixth kingdom of Bible prophecy. What remains then is Ahab, and his tenfold nation, and Jezebel, who has been hiding in Samaria, while she dines with apostate Protestants. The sixth kingdom is finished, and the rain then comes without measure.

Muntele Carmel preînchipuie legea duminicală care urmează să vină curând în Statele Unite. Atunci este ridicat steagul celor o sută patruzeci și patru de mii (preînchipuiți prin Ilie). Acolo cornul protestant autentic este manifestat în mod distinct, în contrast cu cornul protestant contrafăcut, care se află în Samaria, hrănindu-se cu dieta Izabelei. Acolo cornul republican, care devenise cornul atât al bisericii, cât și al statului în perioada ce a condus până la Muntele Carmel, ajunge la sfârșitul său ca a șasea împărăție a profeției biblice. Ceea ce mai rămâne atunci este Ahab, și neamul lui întreit în zece, și Izabela, care s-a ascuns în Samaria, în timp ce ia masa cu protestanții apostați. A șasea împărăție s-a sfârșit, iar apoi ploaia vine fără măsură.

At Herod’s birthday party, Elijah, represented by John the Baptist is in the Roman prison awaiting deliverance or death. There are no prophets of Baal to accomplish the dance of deception, just Salome, Jezebel’s daughter. Herod and his royal friends are drunk with the wine of Babylon, for his birthday also represents the Sunday law, and all nations began to drink the wine of Babylon on September 11, 2001, well before the soon coming Sunday law.

La petrecerea de ziua lui Irod, Ilie, reprezentat de Ioan Botezătorul, se află în temnița romană, așteptând izbăvirea sau moartea. Nu există proroci ai lui Baal care să săvârșească dansul înșelăciunii, ci numai Salomeea, fiica Izabelei. Irod și prietenii săi de la curte sunt îmbătați de vinul Babilonului, căci ziua lui de naștere reprezintă de asemenea legea duminicală, iar toate neamurile au început să bea vinul Babilonului la 11 septembrie 2001, cu mult înainte de legea duminicală care va veni în curând.

> And after these things I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. For all nations have drunk of the wine of the wrath of her fornication, and the kings of the earth have committed fornication with her, and the merchants of the earth are waxed rich through the abundance of her delicacies. Revelation 18:1–3.

> Après cela, je vis descendre du ciel un autre ange, ayant une grande puissance; et la terre fut éclairée de sa gloire. Il cria d’une voix forte, disant: Babylone la grande est tombée, elle est tombée; elle est devenue une habitation de démons, un repaire de tout esprit impur, et une cage de tout oiseau impur et odieux. Car toutes les nations ont bu du vin de la fureur de sa fornication, les rois de la terre ont commis fornication avec elle, et les marchands de la terre se sont enrichis par l’abondance de son luxe. Apocalypse 18:1–3.

These three verses were fulfilled when the great buildings of New York, the twin towers were thrown down by a touch of God.

Aceste trei versete s-au împlinit atunci când marile clădiri ale New Yorkului, turnurile gemene, au fost doborâte printr-o atingere a lui Dumnezeu.

> “Now comes the word that I have declared that New York is to be swept away by a tidal wave? This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’ The whole of the eighteenth chapter of Revelation is a warning of what is coming on the earth. But I have no light in particular in regard to what is coming on New York, only that I know that one day the great buildings there will be thrown down by the turning and overturning of God’s power. From the light given me, I know that destruction is in the world. One word from the Lord, one touch of his mighty power, and these massive structures will fall. Scenes will take place the fearfulness of which we cannot imagine.” Review and Herald, July 5, 1906.

> „Dar vine acum cuvântul că eu am declarat că New Yorkul urmează să fie măturat de un val seismic? Aceasta nu am spus-o niciodată. Am spus, pe când priveam marile clădiri care se ridicau acolo, etaj după etaj: «Ce scene îngrozitoare vor avea loc când Domnul Se va ridica să zguduie cumplit pământul! Atunci se vor împlini cuvintele din Apocalipsa 18:1–3.» Întregul capitol al optsprezecelea din Apocalipsa este un avertisment cu privire la ceea ce vine asupra pământului. Dar nu am lumină deosebită cu privire la ceea ce va veni asupra New Yorkului, decât că știu că, într-o zi, marile clădiri de acolo vor fi doborâte prin răsturnarea și iarăși răsturnarea puterii lui Dumnezeu. Din lumina care mi-a fost dată, știu că nimicirea este în lume. Un singur cuvânt de la Domnul, o singură atingere a puterii Sale mărețe, și aceste structuri masive vor cădea. Vor avea loc scene a căror înfricoșare nu ne-o putem imagina.” Review and Herald, 5 iulie 1906.

The soon coming Sunday law is represented by the second voice of Revelation chapter eighteen, and it represents Ahab’s Mount Carmel, and Herod’s birthday party. Herodias, who is also Jezebel, is not present at Herod’s drunken party, just as Jezebel was absent from Mount Carmel. Until the Sunday law, she has been forgotten during the seventy symbolic years of the reign of the earth beast, the sixth kingdom of Bible prophecy. When Jezebel received her deadly wound in 1798 and 1799, the sixth kingdom (the United States) began its term as the sixth kingdom of Bible prophecy. When the sixth kingdom ends, she then returns and begins to sing her songs and commits fornication with all the nations on earth.

Legea duminicală care urmează curând este reprezentată de al doilea glas din capitolul optsprezece al Apocalipsei și reprezintă Muntele Carmel al lui Ahab și ospățul de ziua de naștere a lui Irod. Irodiada, care este de asemenea Izabela, nu este prezentă la ospățul de beție al lui Irod, după cum nici Izabela nu a fost prezentă pe Muntele Carmel. Până la legea duminicală, ea a fost uitată în timpul celor șaptezeci de ani simbolici ai domniei fiarei pământului, a șasea împărăție a profeției biblice. Când Izabela și-a primit rana de moarte în 1798 și 1799, a șasea împărăție (Statele Unite) și-a început perioada ca a șasea împărăție a profeției biblice. Când a șasea împărăție se încheie, atunci ea se întoarce și începe să-și cânte cântecele și curvește cu toate națiunile pământului.

Her songs of fornication and wine was prophetically initiated on September 11, 2001, but that was simply the period of preparation, as had been represented by the thirty years from 508, unto 538, the first time she took the throne. Up until the Sunday law, when the sixth kingdom is slain by the hands of Elijah, she has been hidden in Samaria. At that point John the Baptist is being held in her prison, awaiting either deliverance or death.

Cântecele ei de desfrânare și de vin au fost inițiate în mod profetic la 11 septembrie 2001, dar aceasta a fost pur și simplu perioada de pregătire, așa cum fusese reprezentată de cei treizeci de ani de la 508 până la 538, prima dată când ea a luat tronul. Până la legea duminicală, când a șasea împărăție este ucisă de mâinile lui Ilie, ea a fost ascunsă în Samaria. În acel moment, Ioan Botezătorul este ținut în temnița ei, așteptând fie izbăvirea, fie moartea.

Herod and his noble friends were drunk with the wine of Babylon, when Salome, the daughter of Herodias (Jezebel), performed her highly seductive dance, and Herod manifests his lustful and incestual desires. He is fully captivated by his step-daughters’ sexual overtures, and offers her up to half his kingdom.

Irod și nobilii săi prieteni erau amețiți de vinul Babilonului, când Salomeea, fiica Irodiadei (Izabela), și-a executat dansul ei deosebit de seducător, iar Irod își manifestă poftele sale desfrânate și incestuoase. El este pe deplin captivat de avansurile sexuale ale fiicei sale vitrege și îi oferă până la jumătate din împărăția sa.

> And when a convenient day was come, that Herod on his birthday made a supper to his lords, high captains, and chief estates of Galilee; And when the daughter of the said Herodias came in, and danced, and pleased Herod and them that sat with him, the king said unto the damsel, Ask of me whatsoever thou wilt, and I will give it thee. And he sware unto her, Whatsoever thou shalt ask of me, I will give it thee, unto the half of my kingdom. And she went forth, and said unto her mother, What shall I ask? And she said, The head of John the Baptist. And she came in straightway with haste unto the king, and asked, saying, I will that thou give me by and by in a charger the head of John the Baptist. And the king was exceeding sorry; yet for his oath’s sake, and for their sakes which sat with him, he would not reject her. And immediately the king sent an executioner, and commanded his head to be brought: and he went and beheaded him in the prison, And brought his head in a charger, and gave it to the damsel: and the damsel gave it to her mother. Mark 6:21–28.

> Și când a venit o zi prielnică, Irod, cu prilejul zilei sale de naștere, a făcut un ospăț pentru mai-marii săi, pentru căpeteniile oștirii și pentru fruntașii Galileei; iar când a intrat fiica acelei Irodiade și a jucat, ea a plăcut lui Irod și celor ce ședeau la masă împreună cu el. Împăratul a zis fetei: „Cere de la mine orice vei voi, și-ți voi da.” Și i-a jurat: „Orice-mi vei cere îți voi da, până la jumătate din împărăția mea.” Ea a ieșit afară și a zis mamei sale: „Ce să cer?” Și ea a zis: „Capul lui Ioan Botezătorul.” Și ea a intrat îndată, în grabă, la împărat și a cerut, zicând: „Voiesc să-mi dai chiar acum, pe o tipsie, capul lui Ioan Botezătorul.” Și împăratul s-a întristat foarte mult; totuși, din pricina jurământului său și a celor ce ședeau la masă împreună cu el, n-a voit s-o refuze. Și îndată împăratul a trimis un călău și a poruncit să i se aducă capul. Călăul s-a dus și i-a tăiat capul în temniță, l-a adus pe o tipsie și l-a dat fetei, iar fata l-a dat mamei sale. Marcu 6:21–28.

The first voice of Revelation eighteen sounded on September 11, 2001, and the second voice sounds at the soon coming Sunday law. In the history represented in John chapter six, the first voice of 2001 was the voice of Christ informing His disciples that they must eat His flesh and drink His blood, for He was the true Bread of Heaven. That period began in Galilee and ended with a purging of His disciples who turned away from Him in John chapter SIX, verse SIXTY-SIX. That history began at Galilee with a dietary test, and ended at the enforcement of the mark of the beast, as typified by the number of the pope’s name, which is SIX, SIX, SIX. Galilee means “turning point,” and September 11, 2001 was a prophetic “turning point” (Galilee), and Herod’s birthday was with the leadership of Galilee. The beginning voice of Revelation chapter eighteen, and the ending voice of Revelation eighteen, are both represented by Galilee, which is a turning point.

Primul glas din Apocalipsa optsprezece a răsunat la 11 septembrie 2001, iar al doilea glas răsună la legea duminicală care va veni în curând. În istoria reprezentată în Ioan capitolul șase, primul glas din 2001 a fost glasul lui Hristos, care îi înștiința pe ucenicii Săi că trebuie să mănânce trupul Său și să bea sângele Său, căci El era adevărata Pâine a Cerului. Acea perioadă a început în Galileea și s-a încheiat cu o curățire a ucenicilor Săi, care s-au întors de la El în Ioan capitolul ȘASE, versetul ȘAIZECI ȘI ȘASE. Acea istorie a început în Galileea cu o probă alimentară și s-a încheiat la impunerea semnului fiarei, așa cum este prefigurat de numărul numelui papei, care este ȘASE, ȘASE, ȘASE. Galileea înseamnă „punct de cotitură”, iar 11 septembrie 2001 a fost un „punct de cotitură” profetic (Galileea), iar ziua de naștere a lui Irod a fost împreună cu conducerea Galileii. Glasul de început al capitolului optsprezece din Apocalipsa și glasul de încheiere al Apocalipsei optsprezece sunt amândouă reprezentate de Galileea, care este un punct de cotitură.

> “There are lessons to be learned from the history of the past; and attention is called to these, that all may understand that God works on the same lines now that He ever has done. His hand is seen in His work and among the nations now, just the same as it has been ever since the gospel was first proclaimed to Adam in Eden.

> „Există lecții care trebuie învățate din istoria trecutului; și atenția este îndreptată asupra acestora, pentru ca toți să înțeleagă că Dumnezeu lucrează acum pe aceleași linii pe care a lucrat întotdeauna. Mâna Sa se vede în lucrarea Sa și printre neamuri acum, întocmai cum s-a văzut neîncetat de când Evanghelia i-a fost vestită pentru prima dată lui Adam în Eden.״

> “There are periods which are turning points in the history of nations and of the church. In the providence of God, when these different crises arrive, the light for that time is given. If it is received, there is spiritual progress; if it is rejected, spiritual declension and shipwreck follow. The Lord in His word has opened up the aggressive work of the gospel as it has been carried on in the past, and will be in the future, even to the closing conflict, when Satanic agencies will make their last wonderful movement.” Bible Echo, August 26, 1895.

> „Există perioade care constituie puncte de cotitură în istoria națiunilor și a bisericii. În providența lui Dumnezeu, când sosesc aceste diferite crize, este dată lumina pentru acel timp. Dacă este primită, urmează progres spiritual; dacă este respinsă, urmează declin spiritual și naufragiu. Domnul, în Cuvântul Său, a descoperit lucrarea ofensivă a Evangheliei, așa cum a fost dusă înainte în trecut și cum va fi în viitor, până la conflictul final, când agențiile satanice își vor face ultima lor mișcare uimitoare.” Bible Echo, 26 august 1895.

Galilee at 2001, and Galilee at the soon coming Sunday law, identify when the light of the latter rain is poured out. In 2001 it was a measured outpouring, but at the second voice it is poured out without measure, as represented by the tremendous outpouring after Elijah slew the prophets of Baal, which occurred at Herod’s birthday party. Herod’s birthday identifies the birth of the seventh kingdom of Bible prophecy, which immediately follows the death of the preceding kingdom. The United States began to reign in 1798, at the death of the fifth kingdom, and at the death of the prophets of Baal, the seventh kingdom’s birthday has arrived. That seventh kingdom is represented by Ahab’s tenfold kingdom of the north, and by Herod, a representative of the tenfold northern kingdom of pagan Rome.

Galilea în 2001 și Galilea la legea duminicală care va veni în curând identifică momentul când este revărsată lumina ploii târzii. În 2001 a fost o revărsare măsurată, dar la a doua voce ea este revărsată fără măsură, așa cum este reprezentat prin extraordinara revărsare de după ce Ilie i-a ucis pe prorocii lui Baal, fapt care a avut loc la petrecerea de ziua de naștere a lui Irod. Ziua de naștere a lui Irod identifică nașterea celei de-a șaptea împărății din profeția biblică, care urmează imediat după moartea împărăției precedente. Statele Unite au început să domnească în 1798, la moartea celei de-a cincea împărății, iar la moartea prorocilor lui Baal a sosit ziua de naștere a celei de-a șaptea împărății. Acea a șaptea împărăție este reprezentată de împărăția înzecită din nord a lui Ahab și de Irod, un reprezentant al împărăției înzecite de nord a Romei păgâne.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:16–18.

> Kandi mapembe kumi uyo wabonye pa chinyama, aya akachinkalalila kahule, nu kumusisha, nu kumutengula mpwenu, nu kulya nyama yakwe, nu kumocha na mulilo. Pantu Lesa alibika mu myeo yabo ukucita ukufwaya kwakwe, no kutemwa limo, no kupeela ubufumu bwabo ku chinyama, mpaka amashiwi yakwe Lesa yakafikilishiwe. Kandi mwanakashi uyo wabonye ni kulyo musumba mukalamba, uyo uleteka pa bakateka ba pano nsi. Ukusokolola 17:16–18.

Herod agrees to fulfill the oath he made to Salome, and give her the head of John, and his oath was represented as up to half his kingdom. The ten kings of the United Nations, in spite of hating the whore, agree to give their seventh kingdom unto the eighth head, that is of the seven previous heads. They agree to a kingdom that is premised upon the combination of the worldwide State, being combined with her worldwide Church. But the marriage is a Latin marriage, not an English marriage, for their marriage is represented by the “woman” reigning “over the kings.” In a Latin marriage the family retains the woman’s surname, not the mans’, and the name of this twofold marriage is an important element of the prophetic narrative.

هيرودس يوافق على إيفاء القَسَم الذي قطعه لسالومة، وأن يعطيها رأس يوحنا، وقد صُوِّر قسمه على أنه يبلغ إلى نصف مملكته. أمّا الملوك العشرة التابعون للأمم المتحدة، فعلى الرغم من بغضهم للزانية، فإنهم يوافقون على أن يعطوا مملكتهم السابعة للرأس الثامن، الكائن من الرؤوس السبعة السابقة. وهم يوافقون على مملكة تقوم على اقتران الدولة العالمية بكنيستها العالمية. غير أنّ هذا الزواج زواج لاتيني، لا زواج إنجليزي، لأن زواجهم مُصوَّر بكون «المرأة» مالكة «على الملوك». ففي الزواج اللاتيني تحتفظ الأسرة بلقب المرأة، لا بلقب الرجل، واسم هذا الزواج المزدوج عنصر مهم في السرد النبوي.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> „Regii, conducătorii și guvernatorii și-au pus asupra lor înșiși semnul antihristului și sunt reprezentați ca balaurul care merge să facă război cu sfinții — cu aceia care păzesc poruncile lui Dumnezeu și au credința lui Isus.” Testimonies to Ministers, 38.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> The word that Isaiah the son of Amoz saw concerning Judah and Jerusalem. And it shall come to pass in the last days, that the mountain of the Lord’s house shall be established in the top of the mountains, and shall be exalted above the hills; and all nations shall flow unto it. And many people shall go and say, Come ye, and let us go up to the mountain of the Lord, to the house of the God of Jacob; and he will teach us of his ways, and we will walk in his paths: for out of Zion shall go forth the law, and the word of the Lord from Jerusalem. . .. And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. In that day shall the branch of the Lord be beautiful and glorious, and the fruit of the earth shall be excellent and comely for them that are escaped of Israel. And it shall come to pass, that he that is left in Zion, and he that remaineth in Jerusalem, shall be called holy, even every one that is written among the living in Jerusalem: When the Lord shall have washed away the filth of the daughters of Zion, and shall have purged the blood of Jerusalem from the midst thereof by the spirit of judgment, and by the spirit of burning. Isaiah 2:1–3, 4:1–4.

> Cuvântul pe care l-a văzut Isaia, fiul lui Amoț, cu privire la Iuda și Ierusalim. Și se va întâmpla în zilele de pe urmă că muntele casei Domnului va fi întemeiat pe vârful munților și se va înălța mai presus de dealuri; și toate neamurile vor curge spre el. Și multe popoare vor merge și vor zice: Veniți și să ne suim la muntele Domnului, la casa Dumnezeului lui Iacov; și El ne va învăța căile Sale, iar noi vom umbla pe cărările Sale; căci din Sion va ieși legea, și cuvântul Domnului din Ierusalim.... Și în ziua aceea șapte femei vor apuca un singur bărbat, zicând: Ne vom mânca pâinea noastră și ne vom purta îmbrăcămintea noastră; numai lasă-ne să purtăm numele tău, ca să ni se ia ocara. În ziua aceea Vlăstarul Domnului va fi frumos și plin de slavă, iar rodul pământului va fi ales și plăcut pentru cei scăpați ai lui Israel. Și se va întâmpla că cel rămas în Sion și cel care va rămâne în Ierusalim va fi numit sfânt, adică oricine este scris printre cei vii în Ierusalim: când Domnul va spăla necurăția fiicelor Sionului și va curăți sângele Ierusalimului din mijlocul lui, prin duhul judecății și prin duhul arderii. Isaia 2:1–3, 4:1–4.

Back to Articles