Article

# Cartea lui Daniel - Numărul patruzeci și șase

Odihna și înviorarea

Author

Jeff Pippenger

Published

January 10, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

> Cui îi va învăța el cunoștința? și cui îi va face să înțeleagă învățătura? Celor înțărcați de lapte și depărtați de la sân. Căci poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând peste rând, rând peste rând; aici puțin și acolo puțin. Căci cu buze bâlbâitoare și într-o altă limbă va vorbi el acestui popor. Căruia i-a zis: Aceasta este odihna cu care puteți da odihnă celui obosit; și aceasta este înviorarea; totuși ei n-au vrut să asculte. Dar cuvântul Domnului le-a fost: poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând peste rând, rând peste rând; aici puțin și acolo puțin; ca să meargă, să cadă pe spate, să fie zdrobiți, prinși în cursă și luați. De aceea, ascultați cuvântul Domnului, oameni batjocoritori, care stăpâniți peste poporul acesta care este în Ierusalim. Pentru că ați zis: Noi am făcut legământ cu moartea și suntem în învoială cu locuința morților; când va trece urgia năvalnică, nu va ajunge până la noi; căci am făcut din minciună adăpostul nostru și sub falsitate ne-am ascuns. De aceea, așa zice Domnul Dumnezeu: Iată, pun în Sion o piatră de temelie, o piatră încercată, o piatră din capul unghiului, prețioasă, o temelie sigură: cine crede nu se va grăbi. Voi pune judecata drept măsură, și dreptatea drept fir cu plumb; grindina va mătura adăpostul minciunii, și apele vor îneca locul de ascunzătoare. Și legământul vostru cu moartea va fi desființat, și învoiala voastră cu locuința morților nu va sta în picioare; când va trece urgia năvalnică, atunci veți fi călcați în picioare de ea. Isaia 28:9–18.

În anul 1863, bărbații batjocoritori care conduceau Ierusalimul au început o lucrare progresivă de a acoperi pietrele prețioase ale lui Miller și de a le înlocui cu monede și giuvaeruri contrafăcute. Făcând astfel, ei „au încheiat un legământ cu moartea”, au făcut din „minciună” „adăpostul” lor și s-au „ascuns” „sub neadevăr”. Dar ei urmau să fie puși la probă prin solia zilei de pe urmă a „odihnei” și a „înviorării”, despre care vorbește Petru în cartea Faptele Apostolilor.

> Però aquestes coses, que Déu havia anunciat per endavant per boca de tots els seus profetes, que el Crist havia de patir, així les ha complertes. Penediu-vos, doncs, i convertiu-vos, perquè els vostres pecats siguin esborrats, quan vinguin de la presència del Senyor els temps de refrigeri; i ell enviï Jesucrist, que abans us havia estat anunciat; el qual el cel ha de rebre fins als temps de la restauració de totes les coses, de què Déu ha parlat per boca de tots els seus sants profetes des del principi del món. Perquè Moisès realment digué als pares: El Senyor, el vostre Déu, us aixecarà d’entre els vostres germans un profeta com jo; a ell escoltareu en totes les coses que us digui. I s’esdevindrà que tota ànima que no escolti aquell profeta serà destruïda d’entre el poble. Sí, i tots els profetes des de Samuel i els qui el seguiren, tots els qui han parlat, també han predit aquests dies. Fets 3:18–24.

Petru arată că toți prorocii au vorbit despre vremurile de înviorare și despre ploaia târzie, iar Isaia identifică acea categorie care respinge vremurile finale de înviorare ce au loc la încheierea judecății de cercetare, când păcatul este șters și ploaia târzie cade. În acel timp, categoria care a făcut un legământ cu moartea, la care se referă Isaia, potrivit lui Petru, „va fi nimicită din mijlocul poporului”. Sora White se referă adesea tocmai la acest timp al odihnei și înviorării din Isaia.

> „Anđeo koji se sjedinjuje u objavljivanju poruke trećega anđela treba obasjati svu zemlju svojom slavom. Ovdje je prorečeno djelo svjetskih razmjera i neobične sile. Adventni pokret od 1840. do 1844. bio je veličanstveno očitovanje Božje sile; poruka prvoga anđela bila je prenesena do svake misionarske postaje u svijetu, a u nekim je zemljama postojalo najveće vjersko zanimanje kakvo je u ijednoj zemlji bilo viđeno od Reformacije šesnaestoga stoljeća; ali sve to treba biti nadmašeno silnim pokretom pod posljednjim upozorenjem trećega anđela.

> „Lucrarea va fi asemănătoare cu aceea din Ziua Cincizecimii. După cum „ploaia timpurie” a fost dată, prin revărsarea Duhului Sfânt la începutul Evangheliei, pentru a face să răsară sămânța prețioasă, tot astfel „ploaia târzie” va fi dată la încheierea ei, pentru coacerea secerișului. „Și vom cunoaște, dacă vom căuta să cunoaștem pe Domnul: ivirea Lui este pregătită ca zorile; și El va veni la noi ca ploaia, ca ploaia târzie și timpurie peste pământ.” Osea 6:3. „Bucurați-vă dar, copii ai Sionului, și veseliți-vă în Domnul Dumnezeul vostru; căci El v-a dat ploaia timpurie cu măsură și va face să coboare peste voi ploaia, ploaia timpurie și ploaia târzie.” Ioel 2:23. „În zilele din urmă, zice Dumnezeu, voi turna din Duhul Meu peste orice făptură.” „Și oricine va chema Numele Domnului va fi mântuit.” Faptele Apostolilor 2:17, 21.

> „Marea lucrare a Evangheliei nu trebuie să se încheie cu o manifestare mai redusă a puterii lui Dumnezeu decât cea care i-a marcat începutul. Profețiile care s-au împlinit prin revărsarea ploii timpurii la începutul Evangheliei trebuie să se împlinească din nou prin ploaia târzie, la încheierea ei. Aici sunt «vremurile de înviorare» spre care privea înainte apostolul Petru când a spus: «Pocăiți-vă dar și întoarceți-vă la Dumnezeu, pentru ca să vi se șteargă păcatele, când vor veni vremurile de înviorare de la fața Domnului și El va trimite pe Isus.» Faptele Apostolilor 3:19, 20.” Tragedia veacurilor, 611.

ทดสอบนี้ตั้งอยู่บนระเบียบวิธีแห่งฝนชุกปลายฤดู ดังที่ทรงสำแดงไว้ว่าเป็น “บรรทัดซ้อนบรรทัด” ข่าวสารแห่งการทดสอบนี้ถูกประกาศโดยผู้ยามซึ่งเป็นชน “ต่างภาษา” ผู้ซึ่งถูกพรรณนาว่ามี “ริมฝีปากตะกุกตะกัก” ข่าวสารแห่งการทดสอบของฝนชุกปลายฤดูจะถูกประกาศโดยผู้ยามที่มิได้รับการฝึกฝนในระเบียบวิธีของโปรเตสแตนต์ผู้ละทิ้งความเชื่อและคาทอลิก ซึ่งแอ๊ดเวนติสม์ได้รับเอามาตลอดประวัติแห่งการกบฏของตน

> „Není daleko doba, kdy zkouška přijde na každou duši. Bude na nás naléhavě vnucováno znamení šelmy. Ti, kteří krok za krokem ustupovali světským požadavkům a přizpůsobovali se světským zvykům, nebudou pokládat za těžké poddat se vládnoucím mocnostem, spíše než aby se vystavili posměchu, urážkám, hrozbě věznění a smrti. Zápas se vede mezi přikázáními Božími a přikázáními lidskými. V této době bude v církvi odděleno zlato od strusky. Pravá zbožnost bude zřetelně odlišena od jejího zdání a pozlátka. Mnohý hvězdný svět, který jsme obdivovali pro jeho jas, tehdy pohasne ve tmě. Plevy budou jako oblak unášeny větrem, a to i z míst, kde vidíme jen humna plná bohaté pšenice. Všichni, kdo na sebe berou ozdoby svatyně, ale nejsou oděni Kristovou spravedlností, se ukážou v hanbě své vlastní nahoty.“

> „Când pomii fără rod sunt tăiați ca unii care împovărează pământul, când mulțimi de frați mincinoși sunt deosebiți de cei adevărați, atunci cei ascunși vor fi aduși la vedere și, cu osanale, se vor așeza sub steagul lui Hristos. Cei care au fost timizi și neîncrezători în sine se vor declara pe față pentru Hristos și adevărul Său. Cei mai slabi și mai șovăitori din biserică vor fi ca David — gata să facă și să îndrăznească. Cu cât noaptea este mai adâncă pentru poporul lui Dumnezeu, cu atât stelele vor străluci mai puternic. Satana îi va hărțui cu asprime pe cei credincioși; dar, în Numele lui Isus, ei vor ieși mai mult decât biruitori. Atunci biserica lui Hristos se va arăta «frumoasă ca luna, curată ca soarele și înfricoșătoare ca o oaste sub steagurile ei».”

> Mbewu dza ngoho dzine dza khou zwaliwa nga vhushumeli ha vhuimeli dza ḓo mbo ḓi mela, dza thuntsha, dzaṋea mitshelo. Mimuya i ḓo ṱanganedza ngoho ine ya ḓo kona u konḓelela maṱungu, nahone ya renda Mudzimu nga uri i nga tambulela Yesu. “Shangoni ni ḓo vha na maṱungu; fhedzi ivhani na mbilu; ndo kunda shango.” Musi khombo i elelaho i tshi ḓo fhira kha ḽifhasi, musi fene i tshi khou kunakisa luvhala lwa Yehova, Mudzimu u ḓo vha thuso ya vhathu Vhawe. Zwidodombedzwa zwa Sathane zwi nga ḓi huliswa nṱha, fhedzi lutendo lwa vho kunaho na vhakhethwa a lu nga tshuwi mbilu.

> „Ilie l-a luat pe Elisei de la plug și a aruncat asupra lui mantaua consacrării sale. Chemarea la această lucrare mare și solemnă le-a fost adresată unor bărbați de învățătură și de rang; dacă aceștia ar fi fost mici în propriii lor ochi și s-ar fi încrezut pe deplin în Domnul, El i-ar fi onorat, făcându-i purtători ai stindardului Său, în triumf, spre biruință. Dar ei s-au despărțit de Dumnezeu, s-au lăsat pradă influenței lumii, iar Domnul i-a lepădat.

> „Mulți au înălțat știința și L-au pierdut din vedere pe Dumnezeul științei. Nu astfel stăteau lucrurile cu biserica din vremurile cele mai curate. ”

> „Dumnezeu va împlini în zilele noastre o lucrare pe care doar puțini o anticipează. El va ridica și va înălța în mijlocul nostru pe aceia care sunt învățați mai degrabă prin ungerea Duhului Său decât prin instruirea exterioară a instituțiilor științifice. Aceste mijloace nu trebuie disprețuite sau condamnate; ele sunt rânduite de Dumnezeu, dar nu pot oferi decât calificările exterioare. Dumnezeu va arăta că nu depinde de muritori învățați și plini de importanță de sine.” Testimonies, volumul 5, 81, 82.

„Biciul năvalnic” este un simbol al legii duminicale, care începe în ceasul marelui cutremur din Apocalipsa unsprezece. El reprezintă timpul progresiv de încercare al legii duminicale.

> „Străinele neamuri vor urma exemplul Statelor Unite. Deși ea deschide calea, totuși aceeași criză va veni asupra poporului nostru în toate părțile lumii.” Testimonies, volumul 6, 395.

Imediat înaintea legii duminicale, monedele contrafăcute din visul lui Miller sunt măturate afară pe fereastră, după cum adventiștii laodiceeni sunt vărsați din gura Domnului. Apoi biserica este înălțată ca un steag, „frumoasă ca luna, curată ca soarele și înfricoșătoare ca o oaste sub steagurile ei”. Solia lui Isaia, care înaintează prin „altă limbă” și „buze bâlbâitoare”, îi reprezintă pe aceia care sunt ridicați și înălțați și care sunt învățați prin ungerea Duhului Său, mai degrabă decât prin instruirea exterioară a instituțiilor științifice. Bețivii lui Efraim nu trec proba „rând peste rând”, căci înțelepciunea înțelepților lor a pierit. Pentru ei, profeția a ajuns ca o carte pecetluită.

Istoria despre care, potrivit lui Petru, au vorbit toți prorocii de la Samuel încoace oferă mai multe ilustrații ale nimicirii adventiștilor care resping solia ploii târzii; însă moartea pe care o suferă ei la legea duminicală nu este una fizică, ci o moarte spirituală, însoțită de recunoașterea realității că sunt pierduți pentru veșnicie, așa cum sunt reprezentate fecioarele neînțelepte, care, în cartea lui Amos, se trezesc la faptul că sunt pierdute.

> Iată, vin zile, zice Domnul Dumnezeu, când voi trimite foamete în țară: nu foamete de pâine, nici sete de apă, ci după auzirea cuvintelor Domnului. Vor pribegi de la o mare la alta și de la miazănoapte până la răsărit; vor alerga încoace și încolo ca să caute cuvântul Domnului și nu-l vor găsi. În ziua aceea, fecioarele cele frumoase și tinerii vor leșina de sete. Cei ce jură pe păcatul Samariei și zic: „Viu este dumnezeul tău, Dane!” și: „Vie este calea Beer-Șebei!” vor cădea și nu se vor mai ridica niciodată. Amos 8:11–14.

După ce face referire la ceasul legii duminicale prin simbolul „biciului năvalnic”, Isaia se adresează fricii și neliniștii continue ale celor care au făcut un legământ cu moartea.

> A legământul vostru cu moartea va fi desființat, iar învoiala voastră cu locuința morților nu va dăinui; când urgia năvalnică va trece, veți fi călcați în picioare de ea. Din clipa în care va porni, vă va apuca; căci dimineață de dimineață va trece, zi și noapte; și numai înțelegerea veștii va aduce groază. Isaia 28:18, 19.

Înțelegerea sporirii cunoștinței reprezentate de bijuteriile lui Miller va fi atunci inaccesibilă, însă „înțelegerea” raportului despre criza progresivă a legii duminicale va identifica faptul că legământul lor cu moartea a fost desființat. Cei care s-au ascuns „sub minciună” vor recunoaște atunci că „Domnul Dumnezeu” pusese „în Sion, ca temelie, o piatră, o piatră încercată, o piatră din capul unghiului, prețioasă, o temelie sigură”, dar va fi prea târziu. Minciunile sub care s-au ascuns pe măsură ce au înaintat prin istorie sunt atunci măturate. Multe dintre acele minciuni evidente pot fi recunoscute cu ușurință în viziunea râului Ulai.

Mileriții, în acord cu înțelegerea lor asupra capitolului doi din Daniel, au identificat împărățiile din Daniel opt ca fiind aceleași împărății care sunt reprezentate în capitolul șapte. Deosebirea dintre cele două capitole este că capitolul șapte reprezintă elementele politice ale împărățiilor, iar capitolul opt reprezintă elementele religioase ale împărățiilor. Din acest motiv, capitolul opt din Daniel este prezentat în termeni ai sanctuarului.

Daniel, capitolul opt, folosește simbolismul sanctuarului pentru a reprezenta împărățiile, dar fiecare simbol al sanctuarului prezentat în capitol este corupt, identificând astfel o distincție între adevărata religie a lui Hristos și religia falsă a lui Satana. Un berbec este un animal care era folosit ca jertfă în sanctuarul lui Dumnezeu, însă orice jertfă adusă în sanctuar trebuia să fie fără cusur. Berbecul din capitolul opt era descalificat pentru a fi folosit ca jertfă în sanctuarul lui Dumnezeu, căci coarnele nu erau identice.

> Apoi mi-am ridicat ochii și m-am uitat, și iată că înaintea râului stătea un berbec care avea două coarne; și amândouă coarnele erau înalte, dar unul era mai înalt decât celălalt, iar cel mai înalt a crescut cel din urmă. Daniel 8:3.

Un berbec cu două coarne de lungimi diferite nu ar fi fost îngăduit ca jertfă în sanctuarul lui Dumnezeu, însă simbolismul nu aparține adevăratei religii a lui Dumnezeu, ci religiei contrafăcute a lui Satana, păgânismul. Împărăția următoare a fost reprezentată printr-un țap, care este de asemenea o jertfă de sanctuar, dar încă o dată, țapul era corupt, căci avea un corn între ochi, lipsindu-i simetria desăvârșirii cerute pentru o jertfă de sanctuar.

> Și, pe când mă uitam cu luare-aminte, iată că un țap venea dinspre apus peste fața întregului pământ și nu atingea pământul; iar țapul avea un corn mare între ochi. Daniel 8:5.

En fin de compte, la corne du bouc fut brisée et produisit quatre cornes, ce qui la disqualifie également comme offrande dans le sanctuaire de Dieu.

> De aceea, ţapul a ajuns foarte mare; dar, când a fost puternic, cornul cel mare s-a frânt; şi, în locul lui, au ieşit patru coarne însemnate spre cele patru vânturi ale cerurilor. Daniel 8:8.

Capitolul opt din Daniel începe fără ca împărăția Babilonului să fie menționată printr-un simbol. Babilonul, prima împărăție a profeției biblice, a fost deja stabilit în mod biblic pe temelia celor doi martori din capitolul doi și capitolul șapte; însă, în capitolul opt, Babilonul este ascuns în mod intenționat pentru a accentua atributul profetic al papalității de a primi o rană de moarte care, în cele din urmă, este vindecată. În perioada dintre rana sa de moarte și vindecarea ei, papalitatea este ascunsă sau uitată, din punct de vedere profetic. Această ascundere a fost, de asemenea, reprezentată prin faptul că împărăția lui Nebucadnețar a fost înlăturată și apoi restaurată.

Daniel capitolul opt începe cu un simbol direct al celei de-a doua împărății, prin introducerea berbecului care reprezintă împărăția medo-persană, urmat de țapul corupt care reprezintă împărăția Greciei. Apoi, dintr-unul dintre cele patru vânturi în care se dezintegraseră cele patru coarne ale Greciei, Daniel vede un corn mic reprezentând a patra împărăție, Roma. Cornul mic reprezintă ambele faze ale Romei, care sunt prezentate în patru versete. Roma păgână este reprezentată de cornul mic la genul masculin, iar Roma papală, ca cornul mic la genul feminin.

> Și dintr-unul dintre ele a ieșit un corn mic, care a crescut foarte mare spre miazăzi, spre răsărit și spre țara cea plăcută. Și s-a mărit până la oștirea cerului; și a aruncat la pământ pe unii din oștire și din stele și i-a călcat în picioare. Da, s-a înălțat chiar până la Căpetenia oștirii, și prin el jertfa necurmată a fost înlăturată, iar locul sfântului Său locaș a fost doborât. Și o oștire i-a fost dată împotriva jertfei necurmate, din pricina fărădelegii, și a trântit adevărul la pământ; și a lucrat și a izbutit. Daniel 8:9–12.

Cornul cel mic al Romei, care intră în relatare în versetul nouă, este redat la genul masculin; apoi, în versetul zece, cornul cel mic este redat la genul feminin; apoi, în versetul unsprezece, cornul cel mic este redat la genul masculin; iar apoi, în versetul doisprezece, cornul cel mic este din nou redat la genul feminin.

Capitolul opt din Daniel ascunde prima împărăție, apoi următoarele două împărății sunt reprezentate ca fiare corupte ale sanctuarului, iar a patra împărăție este reprezentată printr-un corn. Cornul este corupt din punct de vedere profetic, căci apare ca un bărbat, apoi ca o femeie, apoi ca un bărbat și apoi ca o femeie.

> Femeia să nu poarte îmbrăcăminte bărbătească, nici bărbatul să nu se îmbrace cu haină femeiască; căci toți cei ce fac aceasta sunt o urâciune înaintea Domnului Dumnezeului tău. Deuteronomul 22:5.

Manifestația masculină a cornului mic al Romei păgâne se află în versetele nouă și unsprezece, în timp ce manifestația feminină a cornului mic al Romei papale se află în versetele zece și doisprezece. Genul cornului mic este recunoscut prin luarea în considerare a cuvintelor lui Daniel la nivelul textului original, lucru pe care Miller nu l-ar fi putut vedea, căci el a folosit numai Concordanța lui Cruden, iar Concordanța lui Cruden nu oferă nicio informație despre limba originală. Oscilația genurilor de-a lungul celor patru versete a fost recunoscută de traducătorii Bibliei King James, iar ei au păstrat genurile în pasaj, dacă știi ce să cauți.

Traducătorii au recunoscut distincția dintre cornul cel mic de gen masculin și cornul cel mic de gen feminin din versetele nouă până la doisprezece și au redat această distincție prin cuvântul „el”. Cuvântul „el” este folosit pentru cornul cel mic atunci când acesta este la genul feminin. Vezi Daniel, capitolul opt, versetul zece:

> Și s-a mărit până la oștirea cerurilor; a aruncat la pământ o parte din oștire și din stele și le-a călcat în picioare. Daniel 8:10.

A „crescut mare” și „a aruncat la pământ”, identificând astfel cornul cel mic drept femeia. Versetul doisprezece afirmă:

> A i se dade vojska protiv necurmatei jertfe, din pricina fărădelegii; şi a trântit adevărul la pământ; şi a lucrat, şi a propăşit. Daniel 8:12.

În versetul doisprezece, cuvântul „him” este adăugat și nu reprezintă cu exactitate cornul cel mic, căci cornul cel mic din verset este identificat de două ori ca „it”, reprezentând astfel genul feminin. Traducătorii au recunoscut, în mod evident, distincția de gen făcută de Daniel, dar nu au fost siguri ce anume a intenționat Daniel, și au încercat să facă din cornul cel mic din verset un substantiv de gen masculin prin adăugarea cuvântului scris cu italice „him”, însă aceasta nu este susținută de cuvintele propriu-zise ale lui Daniel. Cuvintele sale identifică cornul cel mic ca fiind de gen feminin și „it” (cornul cel mic de gen feminin) a aruncat adevărul la pământ, iar „it” (cornul cel mic de gen feminin) a lucrat și a prosperat.

În versetul nouă, expresia „un corn mic” este la genul masculin și reprezintă Roma păgână. El a ieșit din unul dintre „cele patru vânturi” în care se dizolvase Imperiul Grecesc. În verset, în acord cu istoria, Roma păgână a cucerit trei regiuni geografice pe măsură ce și-a ocupat poziția pe tronul pământului.

> Și dintr-unul dintre ele a ieșit un corn mic, care s-a mărit nespus de mult, spre miazăzi și spre răsărit și spre țara cea plăcută. Daniel 8:9.

În versetul unsprezece (care este locul în care controversa cu privire la „jertfa necurmată” își găsește unul dintre principalele câmpuri de luptă), cornul cel mic este prezentat prin „el”, „lui” și „său”.

> Da, el s-a înălțat chiar până la Căpetenia oștirii, și prin el jertfa necurmată a fost îndepărtată, iar locul Sfântului Său Locaș a fost doborât. Daniel 8:11.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> „Svako načelo u Božjoj riječi ima svoje mjesto, svaka činjenica svoj značaj. A cjelokupna građa, u svojoj zamisli i ostvarenju, svjedoči o svom Autoru. Takvu građu nijedan um osim uma Beskonačnoga ne bi mogao ni zamisliti ni oblikovati.“ Education, 123.

Back to Articles