Article

# Istoria ascunsă a versetului patruzeci – numărul unsprezece

Nambari ya Kumi na Moja

Author

Jeff Pippenger

Published

May 21, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

Cartea lui Ioel este, poate, cea mai directă descoperire a ploii târzii din Scripturi, iar Ioel își deschide mesajul făcând mai întâi referire la cele patru generații de apostazie împlinite de biserica adventistă de ziua a șaptea laodiceană. Aceste patru generații de nimicire progresivă, reprezentate în versetele de deschidere ale lui Ioel, se aliniază cu cele patru urâciuni progresive din capitolul opt al lui Ezechiel. Perioada 1863–1888 reprezintă prima generație și ea reprezintă respingerea soliei fundamentale a milleriților, așa cum este reprezentată pe hărțile pionierilor din 1843 și 1850, reprezentată în capitolul doi din Habacuc și care simbolizează legământul, așa cum este reprezentat de cele două table ale Celor Zece Porunci.

1888–1919 reprezintă generația care a respins experiența neprihănirii prin credință, care produce o experiență reprezentată de biserica din Filadelfia. În prima generație, răzvrătirea s-a concentrat asupra lucrării conducerii reprezentate de William Miller, iar în a doua generație, cea din 1888, s-a răzvrătit împotriva conducerii Duhului Profeției. A treia generație, cea din 1919, a început cu cartea lui William Warren Prescott, The Doctrine of Christ, și s-a încheiat cu cartea Questions on Doctrine, în 1957. Acea a treia generație a fost generația compromisului cu lumea, pe măsură ce adventismul a căutat acreditarea practicilor medicale din partea American Medical Association și acreditarea colegiilor sale de către savanții academici ai protestantismului apostat și ai romano-catolicismului.

În cea de-a treia generație, sfatul educațional ieșit din pana lui Ellen White a fost respins și înlocuit cu practicile educaționale false ale lumii, așa cum sunt reprezentate de filosofia educațională a Greciei. Educația greacă este reprezentată de zeița Atena, care este întronată în templul Parthenon duplicat din Nashville, Tennessee.

Educația adevărată a fost exemplificată în Biblie prin școlile prorocilor asociate cu prorocul Elisei. Revolta macabeilor din 167 î.Hr. și până la distrugerea Ierusalimului în anul 70 d.Hr. a fost, în mare măsură, un protest împotriva pătrunderii educației grecești în cultura și națiunea vechii țări literale glorioase. Protestul macabeilor a fost o revoltă împotriva influenței grecești la orice nivel, însă influența educațională a Greciei a fost atât de pătrunzătoare în istoria și motivațiile zeloților macabei, încât aceasta nu poate fi separată de realitatea că educația grecească a fost, poate, cel mai mare factor asociat cu respingerea de către iudei a lui Isus Hristos ca Mesia al lor. Au fost scrise cărți care identifică influența negativă a educației grecești asupra iudeilor și contribuția educațiilor false la respingerea și răstignirea lui Hristos de către iudei.

Revolta macabeică se aliniază cu revolta din 1776 în modernul pământ spiritual glorios. În prezent, în Statele Unite există peste 4.000 de universități înregistrate, întemeiate pe filosofia practicilor educaționale grecești și iezuite. Anarhia și fărădelegea din ultimii peste zece ani pot fi urmărite în mod direct până la așa-numitele centre educaționale din Statele Unite, care, timp de decenii, au îndoctrinat studenți ce fuseseră deja condiționați de sursele media și de divertisment să accepte filosofiile globaliste derivate din filosofiile satanice ale perioadei Revoluției Franceze. Studenții universităților de astăzi fuseseră deja condiționați să accepte stilul de viață reprezentat de Sodoma și Gomora înainte de a intra în centrele educaționale concepute să atace albii, creștinii și adevărata istorie americană. Un cetățean al Statelor Unite de astăzi, care dorește să înțeleagă sistemul constant de justiție cu două niveluri, ce împlinește aruncarea în ulițe a judecății și a adevărului, așa cum este identificată în Biblie și în Spiritul Profetic, trebuie să înțeleagă că împrejurările actuale sunt produse de un atac conceput în mod intenționat, care este inoculat prin îndoctrinare încă din primii ani ai vieții de către un sistem educațional proiectat să aducă omenirea sub controlul globaliștilor elitiști — puterea balaurului!

មានប្រធានបទសំខាន់ចំនួនប្រាំនៅក្នុងសំណេររបស់ Ellen White គឺ ការអប់រំ ការកែទម្រង់សុខភាព ជីវិតគ្រីស្ទបរិស័ទ ប្រធានបទសង្គ្រាមដ៏មហិមា និងការគោរពព្រះដោយជាក់ស្តែង។ ការអប់រំ គឺជាប្រធានបទសំខាន់មួយក្នុងចំណោមប្រាំនៅក្នុងព្រះវិញ្ញាណនៃពាក្យទំនាយ ហើយ Ellen White គឺជាព្យាការីព្រះគម្ពីរម្នាក់ដូចគ្នានឹងព្យាការីគ្រប់រូបដែលបានកត់សម្គាល់នៅក្នុងព្រះបន្ទូលរបស់ព្រះ។ ក្នុងចំណោមអត្ថន័យផ្សេងៗ នេះមានន័យថា ជីវិតរបស់នាងគឺជាគំរូនៃ និងសម្រាប់មនុស្សមួយសែនសែសិបបួនពាន់នាក់។ មុនពេលនរណាម្នាក់គិតថា ព្រះគ្រីស្ទតែប៉ុណ្ណោះដែលត្រូវជាគំរូរបស់យើង នោះប៉ុលបានថ្លែងថា៖

> Căci, chiar dacă ați avea zece mii de învățători în Hristos, totuși nu aveți mulți părinți; fiindcă eu v-am născut în Hristos Isus, prin Evanghelie. De aceea vă rog fierbinte: urmați-mă pe mine. 1 Corinteni 4:15, 16.

Muprofita Ellen White ni urugero. Hari igihe kimwe gusa Ellen White yemeye inshingano yo kuba umwe mu bagize inama y’ubuyobozi, kandi icyo gihe ni igihe hashyirwagaho ishuri rikuru ryakiriye amahame y’uburezi nyakuri nk’uko yashyizwe ahagaragara nk’imwe mu nsanganyamatsiko eshanu zikomeye z’umurimo we. Iryo shuri rikuru ryo i Madison, muri Tennessee, riherereye mu karere k’umujyi munini wa Nashville, muri Tennessee. Ntiyemeye gusa kuba mu nama y’ubuyobozi y’ishingwa rya Madison College kuva mu 1904 kugeza umwaka umwe mbere y’urupfu rwe mu 1915, ahubwo yanagize uruhare rukomeye mu guhitamo ubutaka aho iryo shuri rikuru ryubatswe. Nashville ni ihuriro rya gahunda y’uburezi bw’Abagiriki yafashije kubuza Abayahudi kwemera Mesiya wabo mu mateka y’Abamakabayo, bashushanya Ubuporotesitanti bw’ubuhakanyi bwo mu bihe turimo ubu. Umurongo w’Abamakabayo ugaragazwa neza mu mateka ahishe y’umurongo wa mirongo ine, uhagarariye Ubuporotesitanti bw’ubuhakanyi ubu bwamaze gutozwa byuzuye izo mbuto zangiza z’uburezi bw’Abagiriki, ari zo nyine, nubwo ari mu ishusho ya kijyambere.

În a treia generație a adventismului, conducerea care respinsese Spiritul Profeției în 1888 a ales să-și predea sistemul educațional structurii de acreditare a lumii. Nashville reprezintă centrul simbolic atât al educației adevărate, cât și al celei false. Profetul a ales aceeași cetate pe care lumea a ales-o pentru a consacra educația grecească, căci, spre deosebire de educația grecească, ce se întemeiază pe separarea adevărului în discipline izolate pentru a distruge întregul, educația adevărată este temelia fundamentală a celorlalte patru teme principale ale Sorei White: reforma sănătății, evlavia practică, viața creștină și, în mod deosebit, tema Marii Lupte.

Jezus toujou ilistre lafen an pa kòmansman an, epi eprèv ki te nan Jaden Edenn nan ilistre eprèv mond lan ap konfwonte kounye a. Eprèv la nan fen an se menm eprèv ak tout eprèv biblik yo, paske Bondye pa janm chanje. Yon eprèv biblik se yon pwosesis eprèv an twa etap ki pwodui de klas, ki vin parèt aklè nan fen pwosesis eprèv la. Premye zanj lan eksprime twa etap sa yo kòm: gen krentif pou Bondye, ba Li glwa, paske lè eprèv tounesòl jijman an rive. Premye etap la se te kòmandman pou yo pa manje nan pyebwa konesans byen ak mal la. Paske Èv te manke krentif Bondye ki nesesè a, li echwe eprèv pyebwa a epi li manje fwi ki te reprezante ni byen ni mal. Krentif Bondye Adan te genyen an pa t anpeche l antre nan rebelyon pyebwa a, epi jijman te vin tonbe sou yo toude, pandan yo te manifeste yon lavi san prezans Divinite k ap rete avèk yo a.

Isinzo y’iminsi y’imperuka itangirana n’umuburo wo kurya ku bwiyongere bw’ubumenyi bwashyizwe ahagaragara mu byahishuwe bya Yesu Kristo, mbere gato y’uko igihe cy’igeragezwa cy’abantu kirangira. Byaba ku ba Adiventisiti cyangwa ku bari hanze y’Ubwadiventisiti, iyo nzinzo ishingiye ku kwemera cyangwa ku kwanga ubwo bwiyongere bw’“ubumenyi” bwashyizwe ahagaragara mu gihe cyacu. Iyo nzinzo y’ubumenyi ishushanywa n’igiti cy’igeragezwa cyo mu busitani, gishushanya ubumenyi bw’icyiza cyangwa ubw’ikibi. Uburezi nyakuri bwashyizwe kandi bushushanywa i Nashville, muri Tennessee, mu 1904, naho uburezi bw’ibinyoma bushyirwa kandi bugashushanywa i Nashville mu 1897, hanyuma bwongera kubakwa nk’inyubako ihoraho mu 1920. Mu mibereho y’umuhanuzikazi, uburezi nyakuri bwari bwarimitswe i Nashville, kandi n’uburezi bw’ibinyoma na bwo bwari bwarimitswe. Nyuma y’urupfu rwe mu 1915, uburezi bw’ibinyoma bwasubizwaho mu iyubakwa rya kabiri kandi rihoraho ry’urusengero rwa Parthenon, maze uburezi nyakuri bwangwa binyuze mu bwumvikane n’isi bwakozwe n’ubuyobozi bw’itorero ry’Abadiventisiti b’Umunsi wa Karindwi b’i Lawodikiya.

Porecla orașului Nashville, „Atena Sudului”, a influențat alegerea clădirii ca piesă centrală a Expoziției Centenare din 1897. O serie de clădiri din cadrul expoziției au fost inspirate de originale antice. Totuși, Partenonul a fost singura care a constituit o reproducere exactă. Nashville-ul de astăzi, din Tennessee, este vestit pentru muzica sa, dar, înainte de a exista Muzeul Johnny Cash, Nashville era renumit pentru educația sa, nu pentru cântat.

Până în anii 1850, Nashville își câștigase deja supranumele de „Atena Sudului”, prin întemeierea a numeroase instituții de învățământ superior; a fost primul oraș din sudul Statelor Unite care a instituit un sistem de școli publice. Până la sfârșitul secolului, la Nashville își vor deschide porțile Fisk University, St. Cecilia Academy, Montgomery Bell Academy, Meharry Medical College, Belmont University și Vanderbilt University. La vremea aceea, Nashville era cunoscut ca fiind unul dintre cele mai rafinate și mai cultivate orașe ale sudului, plin de bogăție și cultură.

Taina fărădelegii este atât substantiv, cât și verb în Cuvântul inspirat. Inspirația îi identifică pe Satana și pe papă, pe care sora White îl numește „mâna dreaptă” a lui Satana, drept taina fărădelegii. Totuși, „taina fărădelegii” descrie și amalgamarea adevărului cu eroarea. Cele patru generații de apostazie din Ioel corespund celor patru urâciuni tot mai grave din capitolul opt din Ezechiel. Acești doi martori corespund primelor patru biserici din Apocalipsa, iar a treia biserică este reprezentată de compromisul lui Constantin, prin care creștinismul a fost combinat cu păgânismul. Aceste prime patru biserici corespund istoriei Israelului antic, care simbolizează istoria Israelului modern.

În a treia generație a Israelului antic, împărații lui Israel au încheiat alianțe cu celelalte neamuri, care nicidecum nu trebuiau aduse în alianță cu poporul lui Dumnezeu. Paralela dintre Israelul literal antic și biserica creștină, așa cum este prezentată în cartea Apocalipsa, este un subiect profetic expus limpede în studiul intitulat Tabelele lui Habacuc. Ioel pune în corespondență a patra și ultima generație, care este „nimicită” din a mai fi poporul ales al legământului lui Dumnezeu, cu cei douăzeci și cinci de bătrâni care se închină soarelui în cele patru urâciuni crescânde din Ezechiel. Acea a patra generație, în care adventismul de ziua a șaptea laodicean este nimicit pe măsură ce se închină soarelui la legea duminicală, se aliniază cu a patra biserică, Tiatira, care simbolizează domnia papalității fie în 538, fie la legea duminicală care urmează curând. A treia biserică, Pergam, reprezintă „compromisul”, fie că este vorba despre Israelul antic care se aliază cu împărății păgâne, fie despre Constantin care a unit păgânismul cu creștinismul, iar acești doi martori se adresează celei de-a treia generații a fiarei pământului din Apocalipsa treisprezece.

Cele patru generații ale Statelor Unite, care, printre alte adevăruri, au fost prefigurate de Egipt în timpul robiei de 400/430 de ani, au ajuns la încheiere odată cu înecul lui Faraon în apele Mării Roșii. Apele acelea au marcat sfârșitul națiunii care urma să fie judecată atunci când Dumnezeu a adus izbăvire pentru Israelul din vechime prin profetul Moise. Statele Unite sunt judecate în perioada de timp în care judecata se încheie asupra bisericii lui Dumnezeu, astfel că trebuie remarcat faptul că apa care a pus capăt vieții lui Faraon a fost adusă asupra lui Faraon prin eliberarea vântului de răsărit, care ținuse apele pe loc în timp ce Dumnezeu Își izbăvea poporul ales. Vântul de răsărit este al treilea vai, care lovește la legea duminicală atunci când sosește cutremurul din Apocalipsa unsprezece.

Naraštaj koji prethodi četvrtom i posljednjem naraštaju zvijeri iz zemlje ispunjava se na oba roga, republikanskom i protestantskom. Kompromis republikanskog roga, koji je ostvaren u njegovom trećem naraštaju, dogodio se u razdoblju oko Prvoga svjetskog rata i označio je da su Sjedinjene Države svoju gospodarsku strukturu predale globalistima Federalnih rezervi. U tom istom razdoblju laodicejski adventizam sedmoga dana nastojao je da njegov medicinski i obrazovni rad bude „akreditiran” prema mjerilima svjetovnoga obrazovanja i medicine. Kao glagol, „tajna bezakonja” predstavlja kompromis Konstantina i kraljeva drevnoga Izraela sa silama ovoga svijeta. Riječ koju je nadahnuće upotrijebilo da opiše taj kompromis jest „amalgamacija”, kako je definirana u rječniku iz vremena Ellen White: „pomiješati ili sjediniti u amalgam; stopiti.” Drvo spoznaje dobra i zla jest drvo amalgamacije, drvo kompromisa. „Posljednji silni sukob” jest kriza nedjeljnoga zakona, a Sotonina priprema za tu krizu jest „tajna bezakonja”, koja stapa ljudsku mudrost s božanskom objavom.

> „Satana își pregătește cu înverșunare planurile pentru ultimul mare conflict, când toți își vor lua partea....”

> „Ascultați glasurile, observați puterile care prevalează în lume. Se aude vreun glas al rugăciunii? Vedeți vreun semn că Dumnezeu este recunoscut? Sunt preoți, mulți de tot; dar ei calcă în picioare Legea lui Iehova. Veșmintele lor sunt pătate cu sângele sufletelor. Mulțimi aduc jertfe demonilor. Priviți, voi care șovăiți între ascultare și neascultare. Priviți cu ochii imaginației la mulțimile vaste care se închină la altarul lui Satana. Ascultați muzica, ascultați limbajul numit educație superioară. Dar ce declară Dumnezeu că este aceasta? — Taina fărădelegii.” Pamphlets, 004, 11.

En el último conflicto, cuando «todos tomarán partido», se repite la prueba del jardín del Edén. La prueba que al principio estuvo circunscrita a un árbol en medio de un huerto, se repite al final, en el mundo entero. La obra de Satanás en preparación para la batalla final es «el misterio de iniquidad», que se define como «educación superior». El símbolo de la «educación superior» en la tierra de la bestia de la tierra se halla en Nashville, Tennessee, la «Atenas del Sur», donde se encuentra el templo del Partenón, en contraste con la verdadera educación que en otro tiempo estuvo representada en Nashville por el Madison College. La siguiente declaración de la Inspiración se cita íntegramente al final de este artículo, pero conviene considerar en este punto algunos aspectos.

> „Toți au nevoie de înțelepciune pentru a cerceta cu grijă taina fărădelegii, care ocupă un loc atât de mare în încheierea istoriei acestui pământ....”

> „Nicio cale de mijloc nu duce la Paradisul restaurat. Solia dată omului pentru aceste zile de pe urmă nu este să ajungă amalgamată cu născocirea omenească....”

> „Cei pe care Dumnezeu i-a înălțat în poziții înalte de încredere se pot întoarce de la lumina cerului la înțelepciunea omenească.... Toți cei care doresc să aibă un caracter care să-i facă împreună-lucrători cu Dumnezeu și să primească aprobarea lui Dumnezeu trebuie să se separe de vrăjmașii lui Dumnezeu și să păstreze adevărul pe care Hristos i l-a dat lui Ioan ca să-l dea lumii.” Manuscript Releases, volumul 18, 30–36.

„Toți” cei care au nevoie de „înțelepciune” îi reprezintă pe toți aceia care sunt aduși într-un proces de punere la probă, proces care produce în cele din urmă două clase de închinători. Cei „înțelepți” sunt aceia care dobândesc „înțelepciunea” necesară. Procesul de punere la probă începe atunci când descoperirea lui Isus Hristos este desigilată, chiar înainte de încheierea timpului de probă al omenirii. Acea desigilare dă început unui „spor de cunoștință”. Cei care sunt confruntați cu proba asociată cu descoperirea lui Isus Hristos vor dobândi „untdelemnul” cunoașterii profetice, menit să călăuzească, să pregătească și să sfințească înainte de sosirea vântului de răsărit la legea duminicală. „Pomul cunoștinței binelui și răului” este simbolul Pâinii contrafăcute a Cerului, care urmează să fie mâncată sau respinsă.

În Galileea, în sinagoga din Capernaum, Isus a pierdut, într-un singur incident, mai mulți urmași decât în oricare alt moment al slujirii Sale. Acolo, încercarea era dacă cuvintele profetice ale lui Hristos erau literale sau spirituale, iar cei care au căzut la încercare au căzut—căci au uitat că omul trebuie să trăiască prin fiecare cuvânt care iese din gura lui Dumnezeu. Hristos declarase limpede că El era Pâinea coborâtă din cer, iar cei care au căzut la încercare amestecaseră Adevărul cu înțelepciunea omenească, reprezentată de greci.

Înainte ca Eva să înceapă eșecul din grădină, Hristos le poruncise atât lui Adam, cât și Evei, să nu mănânce din rodul pomului cunoștinței binelui și răului. Primul dintre cei trei pași ai Evangheliei veșnice este frica de Dumnezeu.

> „Nech myseľ pochopí ohromujúce pravdy zjavenia, a nikdy sa neuspokojí s tým, aby svoje sily zamestnávala malichernými témami; s odporom sa odvráti od brakovej literatúry a planých zábav, ktoré demoralizujú dnešnú mládež. Tí, ktorí mali spoločenstvo s básnikmi a mudrcmi Biblie a ktorých duše boli pohnuté slávnymi skutkami hrdinov viery, vyjdú z bohatých polí myslenia omnoho čistejší v srdci a povznesenejší v mysli, než keby sa boli zaoberali štúdiom najslávnejších svetských autorov alebo rozjímaním o činoch faraónov, Herodesov a cézarov tohto sveta a ich oslavovaním.“

> „Mocile tineretului sunt, în cea mai mare parte, latente, pentru că ei nu fac din frica de Dumnezeu începutul înțelepciunii. Domnul i-a dat lui Daniel înțelepciune și cunoștință, pentru că el nu a îngăduit să fie influențat de vreo putere care ar fi stânjenit principiile sale religioase. Motivul pentru care avem atât de puțini oameni de minte, de statornicie și de valoare temeinică este că ei cred că pot găsi măreția despărțindu-se de Cer.” Messages to Young People, 255, 256.

Eva a pierdut „frica de Dumnezeu”. Ar fi trebuit să tremure la cuvintele lui Dumnezeu, ceea ce este o însușire a celor o sută patruzeci și patru de mii. Frica de Dumnezeu este prima dintre cele trei probe și începe atunci când Cuvântul profetic este desigilat, producând în cele din urmă o categorie de înțelepți și o categorie de neînțelepți. Începutul pentru cei care sunt sortiți să fie înțelepți este să tremure la Cuvântul lui Dumnezeu. Eva nu a făcut aceasta, iar când s-a confruntat cu a doua etapă a procesului de testare, nu a fost în stare să-I dea slavă lui Dumnezeu, iar apoi s-a confruntat cu ceasul judecății, unde a manifestat goliciunea Laodiceei.

> „Toți cei care doresc să desăvârșească un caracter creștin trebuie să poarte jugul lui Hristos. Dacă vor să șadă împreună în locurile cerești, în Hristos Isus, trebuie să învețe de la El câtă vreme sunt pe acest pământ. Hristos nu Și-a plăcut Sieși. Întreaga Sa viață a fost dezvoltarea unei binefaceri curate, dezinteresate. El a luat asupra Sa natura omenească pentru a demonstra lumii căzute, lui Satana și sinagogii lui, universului cerului, lumilor necăzute, că natura omenească, unită cu natura Sa divină, putea deveni pe deplin ascultătoare de legea lui Dumnezeu. Toți trebuie să întrebe: «Ce trebuie să fac ca să fiu mântuit?» Dumnezeu cere inimi smerite, zdrobite, care tremură la cuvântul Său. Numai de la altarul divin putem primi făclia cerească, care, odată primită, ne va da o vedere deplină a neputinței noastre și ne va descoperi demnitatea și slava lui Hristos. Când aceasta este văzută, Dumnezeu ne așază sub călăuzirea Duhului Sfânt, iar El ne va conduce în tot adevărul.” Bible Echo, 20 iulie 1896.

Fużjoni tal-verità mal-iżball hija l-ħidma ta’ Satana, li hija identifikata bħala l-misteru tal-inikwità. Il-kompromess tal-bnedmin kollha fil-movimenti finali tal-ġudizzju investigattiv huwa inkorporat fit-tempju tal-Partenon f’Nashville, Tennessee.

> „Nu este înțelept să ne trimitem tinerii la universități unde își dedică timpul dobândirii cunoașterii limbilor greacă și latină, în timp ce mințile și inimile le sunt umplute cu sentimentele autorilor necredincioși pe care îi studiază pentru a stăpâni aceste limbi. Ei dobândesc o cunoaștere care nu este nicidecum necesară și nici în armonie cu lecțiile marelui Învățător. În general, cei educați în acest fel au multă încredere în sine. Ei cred că au atins culmea învățământului superior și se poartă cu mândrie, ca și cum nu ar mai fi ucenici. Ei sunt stricați pentru slujirea lui Dumnezeu. Timpul, mijloacele și studiul pe care mulți le-au cheltuit pentru dobândirea unei educații comparativ inutile ar fi trebuit să fie folosite pentru dobândirea unei educații care i-ar fi făcut oameni și femei cu dezvoltare armonioasă, pregătiți pentru viața practică. O asemenea educație le-ar fi fost de cea mai mare valoare.”

> „Ce poartă cu ei studenții când părăsesc școlile noastre? Încotro se îndreaptă? Ce au de gând să facă? Au ei cunoștința care să-i facă în stare să-i învețe pe alții? Au fost educați pentru a fi tați și mame înțelepți? Pot ei sta în fruntea unei familii ca instructori înțelepți? În viața lor de cămin pot ei să-și instruiască astfel copiii, încât familia lor să fie o familie pe care Dumnezeu o poate privi cu plăcere, pentru că este un simbol al familiei din cer? Au primit ei singura educație care poate fi numită cu adevărat „educație superioară”?”

> „Ce este educația superioară? Nicio educație nu poate fi numită educație superioară dacă nu poartă asemănarea cerului, dacă nu-i conduce pe tinerii și pe tinerele noastre să fie asemenea lui Hristos și nu-i pregătește să stea în fruntea familiilor lor în locul lui Dumnezeu. Dacă, în timpul vieții sale școlare, un tânăr nu a reușit să dobândească o cunoaștere a limbilor greacă și latină și a ideilor cuprinse în lucrările autorilor necredincioși, el nu a suferit o mare pierdere. Dacă Isus Hristos ar fi socotit acest fel de educație esențial, nu l-ar fi dat El oare ucenicilor Săi, pe care îi educa pentru a împlini cea mai mare lucrare încredințată vreodată muritorilor, aceea de a-L reprezenta în lume? Dar, în loc de aceasta, El le-a pus în mâini adevărul sacru, pentru a fi dat lumii în simplitatea lui.”

> „Sunt vremuri când este nevoie de cunoscători ai limbilor greacă și latină. Unii trebuie să studieze aceste limbi. Acest lucru este bine. Dar nu toți și nici mulți nu ar trebui să le studieze. Cei care socotesc că o cunoaștere a limbilor greacă și latină este esențială pentru o educație superioară nu pot vedea departe. Nici cunoașterea tainelor a ceea ce oamenii lumii numesc știință nu este necesară pentru intrarea în împărăția lui Dumnezeu. Satana este acela care umple mintea cu sofisme și tradiții, care exclud adevărata educație superioară și care vor pieri împreună cu cel ce le învață.

> „Cei care au primit o educație falsă nu privesc spre cer. Ei nu-L pot vedea pe Acela care este adevărata Lumină, «care luminează pe orice om venind în lume». Ei privesc realitățile veșnice ca pe niște fantasme, numind un atom o lume și o lume un atom. Despre mulți dintre cei care au primit așa-numita educație superioară, Dumnezeu declară: «Ai fost cântărit în cumpănă și ai fost găsit lipsit», — lipsit de cunoașterea treburilor practice, lipsit de cunoașterea modului de a folosi timpul cât mai bine, lipsit de cunoașterea modului de a lucra pentru Isus.” Review and Herald, 17 august 1897.

Avertismentul privind mingile de foc din Nashville nu vizează un oraș ales la întâmplare, ci este o judecată directă adusă asupra adventiștilor de ziua a șaptea, asupra Statelor Unite și asupra lumii. Mingile de foc din Nashville reprezintă atribute diferite pentru diferitele categorii ale adventismului, pentru fiara pământului și pentru lume. Mingile de foc din Nashville sunt judecata lui Dumnezeu asupra educației false, simbolizată prin pomul cunoștinței binelui și răului.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> „Printr-o varietate de imagini, Domnul Isus i-a reprezentat lui Ioan caracterul nelegiuit și influența seducătoare a acelora care s-au remarcat prin persecutarea poporului lui Dumnezeu. Toți au nevoie de înțelepciune pentru a cerceta cu grijă taina fărădelegii, care are un loc atât de mare în încheierea istoriei acestui pământ. Prezentarea de către Dumnezeu a faptelor detestabile ale locuitorilor puterilor stăpânitoare ale lumii, care se leagă în societăți secrete și confederații, necinstind Legea lui Dumnezeu, ar trebui să-i facă în stare pe cei care au lumina adevărului să se păstreze departe de toate aceste rele. Tot mai mult, toți adepții religiilor false ai lumii își vor manifesta faptele rele; căci nu sunt decât două tabere: cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și cei care poartă război împotriva Legii sfinte a lui Dumnezeu....”

> „Vrăjmășia dintre sămânța femeii și șarpe este definită limpede de Domnul. «Și voi pune vrăjmășie între tine și femeie, și între sămânța ta și sămânța ei; aceasta îți va zdrobi capul, iar tu îi vei zdrobi călcâiul.» «Și lui Adam i-a zis: Fiindcă ai ascultat de glasul soției tale și ai mâncat din pomul despre care îți poruncisem, zicând: Să nu mănânci din el, blestemat este pământul din pricina ta; cu trudă te vei hrăni din el în toate zilele vieții tale; spini și pălămidă îți va da de asemenea, și vei mânca iarba câmpului; în sudoarea feței tale îți vei mânca pâinea, până te vei întoarce în pământ, căci din el ai fost luat: fiindcă țărână ești și în țărână te vei întoarce.»”

> „Urmându-și propria cale, acționând în armonie cu ispitele lui Satana și în opoziție cu voia cunoscută a lui Dumnezeu, omul a încercat în zadar să se înalțe și să se binecuvânteze pe sine însuși. Astfel a dobândit o cunoaștere din experiență a neascultării de poruncile lui Dumnezeu. Astfel a cunoscut binele și răul; astfel și-a pierdut credincioșia și loialitatea față de Dumnezeu și a deschis stăvilarele răului și ale suferinței asupra întregii familii omenești. Câți astăzi fac același experiment! Când va învăța omul că singurul mijloc al siguranței sale se află într-o deplină încredere într-un «așa zice Domnul»?”

> „Satana caută să-și strecoare propriile născociri asupra copiilor lui Dumnezeu prin mijloace omenești. El caută să fie primit ca Dumnezeu, sau chiar să fie așezat mai presus de Dumnezeu.

> „Prin schimbarea Sabatului în prima zi a săptămânii, el îi conduce pe oameni să nu creadă declarațiile lui Dumnezeu și astfel să privească propriile lor căi și planuri ca părând nespus de înțelepte în ochii lor și în judecata lor pervertită. Prin politici omenești, el îi conduce pe oameni să considere poruncile exprimate ale lui Dumnezeu ca având mai puțină autoritate decât tradiția omenească și să socotească de puțină însemnătate o abatere de la acea lege care este întotdeauna sfântă, dreaptă și bună. El vede că, împiedicând astfel agenții omenești să umble ca niște copii ascultători în armonie cu Dumnezeu, poate împiedica împlinirea lucrării lui Dumnezeu în lumea noastră.

> „Dar uneltirile lui Satana împreună cu unelte omenești care stau în poziții de răspundere trebuie să fie temute și evitate tot atât de mult acum, după ce experiența păcatului a fost făcută, cum a fost în cazul primilor noștri părinți. Sunt îndrumată să spun că oamenii care sunt așezați în poziții de răspundere în lucrarea lui Dumnezeu și-au supraestimat dreptul de a-i controla pe alții. Poziția pe care o ocupă un om nu îi schimbă caracterul. Unii au părut să simtă că ei trebuie să hotărască pentru biserici și pentru sanatorii și că judecata lor nu trebuia pusă la îndoială. Să învețe de la Isus la fiecare pas. El trebuie să fie autoritatea supremă pentru fiecare om.”

> „Той, Който често е бил наш Наставник, казва: „Колко трудно е за човека да ходи смирено със своя Бог, с разкаяно сърце да приема Божия път и да отхвърля предложенията на Сатана, които изглеждат, че предлагат големи светски предимства.“ Влиянието на това човек да следва своя собствен път, вместо твърдо да стои върху здравата основа, която единствено Бог е положил, се е повтаряло отново и отново. Отказът да се ходи в правите пътища, които Бог е посочил, ще ги доведе до объркване и няма да научи на мъдрост други, които имат същото изпитание и същата проба. Кога човек ще научи, че Бог е Бог, а не човек, та да се променя?“

> „বইছিমান, যিসকলে সঠিক পথৰ পৰা বিচ্যুত হৈছে, ঈশ্বৰে তেওঁলোকৰ ওপৰত নাথপোৱা দায়িত্ববোৰ আঁকোৱালি ল’বলৈ এক অবিৰাম জ্বৰত আক্ৰান্ত হৈ আছে। ঈশ্বৰে প্ৰতিজন পৰিচাৰক আৰু প্ৰতিজন চিকিৎসকক সত্যৰ সৰলতা অক্ষুণ্ণ ৰাখিবলৈ আহ্বান জনায়। ঈশ্বৰৰ পুত্ৰ, যিজন পুৰাতন আৰু নতুন উভয় নিয়মতেই প্ৰকাশ পাইছে, তেওঁ আজিও আমাৰ জগতৰ ত্ৰাণকৰ্তা। প্ৰত্যেক চিকিৎসা-মিশনাৰীসেৱকে তেওঁৰ পৰাই নিজৰ প্ৰশিক্ষণ লাভ কৰিব লাগিব। যদিহে তেওঁ আকাশৰ আধিপত্যৰ অধিপতিৰ পৰা নিজকে পৃথক নকৰে, তেন্তে তেওঁ নিজৰ ওপৰত আস্থা ৰখা আত্মাসকলক বিপথে পৰিচালিত কৰিব। সকলোয়ে সেইসকল মানুহৰ বিষয়ে সাৱধান হওক, যিসকল ইমান শিক্ষা লাভ কৰিছে আৰু ইমান উচ্চাসনত উপনীত হৈছে যে তেওঁলোকৰ পৰিকল্পনাবোৰ সাধাৰণ লোকে বুজি নাপায়।“

> „Uneltirile păcatului întrec orice concepere nemărginită. Orice nenorocire, orice suferință și moarte sunt o dovadă nu numai a puterii răului, ci și a adevărului Dumnezeului celui viu. După ce a cunoscut adevărul, cuvântul Dumnezeului celui viu, care rămâne în veac și care, prin ascultare, dă viață, slăbiciunea omului de a se conforma iscusinței lui Satana este uimitor de ciudată. Toți cei care sunt învățați de Dumnezeu Îl recunosc pe Hristos ca fiind Fiul Său. Toți cei care nu cred declarațiile cunoscute ale lui Dumnezeu dovedesc răspândirea păcatului și nu lucrează de partea vieții și a nemuririi, care sunt aduse la lumină prin sfințirea desăvârșită a adevărului. Dacă nu vor face o schimbare în caracter, în cuvinte și în duh, sufletele vor fi pierdute.”

> „Nu există nicio cale de mijloc către Paradisul restaurat. Solia dată omului pentru aceste zile din urmă nu trebuie să fie amalgamată cu născocirile omenești. Nu trebuie să ne sprijinim pe politica avocaților lumești. Trebuie să fim oameni smeriți ai rugăciunii, neacționând asemenea celor orbiți de uneltele lui Satana. ”

> „Mulți au o credință, dar nu o credință care lucrează prin iubire și curățește sufletul. Credința mântuitoare nu este pur și simplu o simplă acceptare a adevărului. «Și demonii cred și se înfioară.» Inspirația Duhului lui Dumnezeu le dă oamenilor o credință care este o putere constrângătoare, ce modelează caracterul și îi ridică pe oameni mai presus de simplele acte formale. Cuvintele, faptele și spiritul trebuie să aducă mărturie despre faptul că suntem urmași ai lui Hristos.”

> „Cea mai mare lumină și binecuvântare pe care Dumnezeu a revărsat-o nu constituie o siguranță împotriva fărădelegii și a apostaziei în aceste zile de pe urmă. Cei pe care Dumnezeu i-a înălțat în poziții înalte de încredere se pot abate de la lumina cerului spre înțelepciunea omenească. Atunci lumina lor va deveni întuneric, capacitățile lor încredințate de Dumnezeu — o cursă, iar caracterul lor — o pricină de ofensă înaintea lui Dumnezeu. Dumnezeu nu Se lasă batjocorit. Îndepărtarea de El a fost și va fi întotdeauna urmată de consecințele ei sigure. Săvârșirea unor fapte care Îi displac lui Dumnezeu va conduce, dacă nu sunt pocăite cu hotărâre și părăsite, în loc ca ele să fie căutate a fi îndreptățite, pe făptuitorul răului pas cu pas în amăgire, până când multe păcate sunt comise cu impunitate. Toți cei care ar dori să posede un caracter care să-i facă împreună-lucrători cu Dumnezeu și să primească aprobarea lui Dumnezeu trebuie să se despartă de vrăjmașii lui Dumnezeu și să păstreze adevărul pe care Hristos i l-a dat lui Ioan ca să-l dea lumii.” Manuscript Releases, volumul 18, 30–36.

Back to Articles