Article

# What is Truth? - Number Five

Ce este Adevărul? – Numărul Cinci

The Comforter

Mângâietorul

Author

Jeff Pippenger

Published

September 11, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The prophetic history that has been opened up within the seven thunders identifies the history we are now in. The secret was hidden until the history it represented arrived. It is the time when the Comforter, the Spirit of “truth” reveals the truth that John called the Revelation of Jesus Christ, for Jesus Christ is the Truth. It is not simply that the word “truth” represents the character of God. And it is not simply a revelation of the wonderful linguist, that the Hebrew word “truth” is used in such profound ways throughout the Scriptures. But is also the amazing miracle that when understood becomes the key for opening the prophecies of the book of Revelation, and in so doing it opens the entire Bible. But it is only for those willing to see, hear, and keep those things written therein for the time is at hand.

Istoria profetică deschisă în cadrul celor șapte tunete identifică istoria în care ne aflăm acum. Taina a fost ascunsă până când a sosit istoria pe care o reprezenta. Acesta este timpul când Mângâietorul, Duhul „adevărului”, descoperă adevărul pe care Ioan l-a numit Descoperirea lui Isus Hristos, căci Isus Hristos este Adevărul. Nu este doar faptul că termenul „adevăr” reprezintă caracterul lui Dumnezeu. Și nu este doar o descoperire a minunatului lingvist, că termenul ebraic pentru „adevăr” este folosit în moduri atât de profunde de-a lungul Scripturilor. Ci este, de asemenea, miracolul uimitor care, atunci când este înțeles, devine cheia pentru deschiderea profețiilor cărții Apocalipsei și, făcând astfel, deschide întreaga Biblie. Dar aceasta este numai pentru aceia care sunt dispuși să vadă, să audă și să păzească lucrurile scrise în ea, căci vremea este aproape.

In order for men to recognize the “truth” in such a way to be sanctified by it, requires the presence of the Holy Spirit. Men can intellectually understand the word “truth,” and even be amazed at the significance of it, but the “truth” must be eaten. It must be internalized and made a part of a person’s experience, for the word conveys the creative power of God to those who seek to be transformed into the image of Christ. One of the starting places of my personal investigation of the Hebrew word translated as “truth” was the Hebrew scholars, who also address the amazing nature of the word “truth” and its usage in the Bible. But there is no reason to believe that their intellectual understanding of the word “truth” has led them to Christ.

Pentru ca oamenii să recunoască „adevărul” în așa fel încât să fie sfințiți prin el, este necesară prezența Duhului Sfânt. Oamenii pot înțelege din punct de vedere intelectual cuvântul „adevăr” și chiar pot fi uimiți de însemnătatea lui, însă „adevărul” trebuie să fie mâncat. El trebuie să fie interiorizat și făcut parte a experienței unei persoane, căci cuvântul transmite puterea creatoare a lui Dumnezeu celor ce caută să fie transformați după chipul lui Hristos. Unul dintre punctele de plecare ale cercetării mele personale asupra cuvântului ebraic tradus prin „adevăr” l-au constituit savanții ebraiști, care abordează și ei natura uimitoare a cuvântului „adevăr” și folosirea lui în Biblie. Dar nu există niciun motiv să credem că înțelegerea lor intelectuală a cuvântului „adevăr” i-a condus la Hristos.

The prophetic fact that the word needs to be eaten with the presence of the Holy Spirit echoes of Sister White’s definition of the “oil” in the parable of the ten virgins, and also her description of the two classes of virgins that are waiting for the Bridegroom.

Faptul profetic că Cuvântul trebuie să fie mâncat în prezența Duhului Sfânt face ecou definiției date de sora White „untdelemnului” din parabola celor zece fecioare, precum și descrierii ei a celor două clase de fecioare care Îl așteaptă pe Mire.

A symbol most often has more than one meaning, and the meaning is to be defined by the context where the symbol is located. It is not to be defined by the grammatical expert’s definition of the word or by the historical time frame when the word was written. Those two approaches are what the theologians of Adventism have grasped in order to deny the “truth.” A symbol is defined by the context where it is employed. Within the Spirit of Prophecy, the word “oil” in the parable of the ten virgins represents at least a few different things depending on the context of the passage where the “oil” is found. Why does one class of virgins possess the oil and the other not?

Simbolul are, cel mai adesea, mai mult decât o singură semnificație, iar semnificația lui trebuie determinată de contextul în care se află simbolul. Ea nu trebuie stabilită nici după definiția pe care o dă un expert în gramatică acelui cuvânt, nici după cadrul istoric în care cuvântul a fost scris. Aceste două abordări sunt cele de care teologii adventismului s-au folosit pentru a tăgădui „adevărul”. Un simbol este definit de contextul în care este folosit. În cadrul Spiritului Profeției, cuvântul „untdelemn” din parabola celor zece fecioare reprezintă cel puțin câteva lucruri diferite, în funcție de contextul pasajului în care apare „untdelemnul”. De ce o clasă de fecioare posedă untdelemnul, iar cealaltă nu?

> “There is a world lying in wickedness, in deception, and delusion, in the very shadow of death,—asleep, asleep. Who are feeling travail of soul to awaken them? What voice can reach them? My mind is carried to the future when the signal will be given, ‘Behold the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him.’ But some will have delayed to obtain the oil for replenishing their lamps, and too late they will find that character, which is represented by the oil, is not transferable. That oil is the righteousness of Christ. It represents character, and character is not transferable. No man can secure it for another. Each must obtain for himself a character purified from every stain of sin.” Bible Echo, May 4, 1896.

> „Există o lume care zace în nelegiuire, în înșelăciune și amăgire, în însăși umbra morții,—adormită, adormită. Cine simte durerea sufletului ca să-i trezească? Ce glas îi poate ajunge? Mintea mea este purtată spre viitor, când se va da semnalul: «Iată, Mirele vine; ieșiți-I în întâmpinare.» Dar unii vor fi întârziat să obțină untdelemnul pentru umplerea din nou a candelelor lor și, prea târziu, vor descoperi că acel caracter, care este reprezentat prin untdelemn, nu este transmisibil. Acel untdelemn este neprihănirea lui Hristos. El reprezintă caracterul, iar caracterul nu este transmisibil. Niciun om nu-l poate asigura pentru altul. Fiecare trebuie să dobândească pentru sine un caracter curățit de orice pată a păcatului.” Bible Echo, 4 mai 1896.

The foolish virgins do not possess the character necessary to succeed in the soon-coming crisis. They lack Christ’s righteousness. But the oil is also a message, and the oil in the parable of the ten virgins in the “last days” is the final warning message represented by the Revelation of Jesus Christ that is to be heard, read and kept.

Fecioarele nechibzuite nu posedă caracterul necesar pentru a birui în criza care va veni în curând. Le lipsește neprihănirea lui Hristos. Dar untdelemnul este, de asemenea, o solie, iar untdelemnul din parabola celor zece fecioare, în „zilele de pe urmă”, este solia finală de avertizare, reprezentată de Descoperirea lui Isus Hristos, care trebuie să fie auzită, citită și păzită.

> “The anointed ones standing by the Lord of the whole earth, have the position once given to Satan as covering cherub. By the holy beings surrounding his throne, the Lord keeps up a constant communication with the inhabitants of the earth. The golden oil represents the grace with which God keeps the lamps of believers supplied, that they shall not flicker and go out. Were it not that this holy oil is poured from heaven in the messages of God’s Spirit, the agencies of evil would have entire control over men.

> „Cei unși, care stau lângă Domnul întregului pământ, ocupă poziția dată odinioară lui Satan ca heruvim ocrotitor. Prin ființele sfinte care înconjoară tronul Său, Domnul menține o comunicare neîncetată cu locuitorii pământului. Untdelemnul de aur reprezintă harul prin care Dumnezeu păstrează candelele credincioșilor alimentate, pentru ca ele să nu pâlpâie și să nu se stingă. Dacă acest untdelemn sfânt nu ar fi revărsat din cer în soliile Duhului lui Dumnezeu, uneltele răului ar exercita un control deplin asupra oamenilor.”

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked. But if God’s Holy Spirit is asked for, if we plead, as did Moses, ‘Show me thy glory,’ the love of God will be shed abroad in our hearts. Through the golden pipes, the golden oil will be communicated to us. ‘Not by might, nor by power, but by my Spirit, saith the Lord of Hosts.’ By receiving the bright beams of the Sun of Righteousness, God’s children shine as lights in the world.” Review and Herald, July 20, 1897.

> „Dumnezeu este dezonorat atunci când nu primim comunicările pe care ni le trimite. Astfel refuzăm untdelemnul de aur pe care El l-ar turna în sufletele noastre, pentru a fi transmis celor aflați în întuneric. Când se va auzi chemarea: «Iată, mirele vine; ieșiți-i în întâmpinare», cei care nu au primit untdelemnul sfânt, care nu au prețuit harul lui Hristos în inimile lor, vor constata, asemenea fecioarelor neînțelepte, că nu sunt pregătiți să-L întâmpine pe Domnul lor. Ei nu au în ei înșiși puterea de a dobândi untdelemnul, iar viața lor este ruinată. Dar dacă Duhul Sfânt al lui Dumnezeu este cerut, dacă stăruim în rugăciune, așa cum a făcut Moise: «Arată-mi slava Ta», dragostea lui Dumnezeu va fi turnată în inimile noastre. Prin țevile de aur, untdelemnul de aur ne va fi transmis. «Nu prin putere, nici prin tărie, ci prin Duhul Meu, zice Domnul oștirilor.» Primind razele strălucitoare ale Soarelui Neprihănirii, copiii lui Dumnezeu strălucesc ca lumini în lume.” Review and Herald, 20 iulie 1897.

The “oil” is the final message, which once again, is the Revelation of Jesus Christ. In the passage those who wish to have the oil need to plead to God as did Moses in Horeb’s cave. But notice that if we are to “plead, as did Moses” that God would “show” us His “glory,” we must first ask for the Holy Spirit who is the Comforter. If we do, then by angels and the two golden pipes we shall receive of Christ righteousness. We deceive ourselves if we think we can pray and plead for Christ’s character as the traditions and customs of Laodicean Adventism suggests should be done, while at the same time we are refusing the message of the Revelation of Jesus Christ. His righteousness is conveyed to us through the “messages of God’s Spirit,” that are conveyed by the two anointed ones that stand before God’s throne. When we reject his message, we reject His righteousness.

„Uleiul” este mesajul final, care, încă o dată, este Descoperirea lui Isus Hristos. În pasaj, cei care doresc să aibă uleiul trebuie să se roage stăruitor lui Dumnezeu, așa cum a făcut Moise în peștera Horebului. Dar observați că, dacă trebuie să „ne rugăm stăruitor, așa cum a făcut Moise”, ca Dumnezeu să ne „arate” „slava” Sa, mai întâi trebuie să cerem Duhul Sfânt, care este Mângâietorul. Dacă facem aceasta, atunci, prin îngeri și prin cele două țevi de aur, vom primi din neprihănirea lui Hristos. Ne înșelăm singuri dacă socotim că putem să ne rugăm și să stăruim pentru caracterul lui Hristos, așa cum tradițiile și obiceiurile adventismului laodicean sugerează că ar trebui făcut, în timp ce, în același timp, refuzăm mesajul Descoperirii lui Isus Hristos. Neprihănirea Sa ne este transmisă prin „soliile Duhului lui Dumnezeu”, care sunt transmise de cei doi unși care stau înaintea tronului lui Dumnezeu. Când respingem mesajul Său, respingem neprihănirea Sa.

> Then answered I, and said unto him, What are these two olive trees upon the right side of the candlestick and upon the left side thereof? And I answered again, and said unto him, What be these two olive branches which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves? And he answered me and said, Knowest thou not what these be? And I said, No, my lord. Then said he, These are the two anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth. Zechariah 4:11–14.

> Atunci am răspuns și i-am zis: „Ce sunt acești doi măslini, la dreapta sfeșnicului și la stânga lui?” Am răspuns din nou și i-am zis: „Ce sunt aceste două ramuri de măslin care, prin cele două țevi de aur, își varsă din ele untdelemnul auriu?” El mi-a răspuns și mi-a zis: „Nu știi ce sunt acestea?” Iar eu am zis: „Nu, domnul meu.” Atunci el a zis: „Aceștia sunt cei doi unși, care stau înaintea Domnului întregului pământ.” Zaharia 4:11–14.

The two “anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth,” are also represented as the two witnesses of Revelation eleven.

Cei doi „unşi”, „care stau înaintea Domnului întregului pământ”, sunt de asemenea reprezentaţi ca cei doi martori din Apocalipsa unsprezece.

> “Concerning the two witnesses the prophet declares further: ‘These are the two olive trees, and the two candlesticks standing before the God of the earth.’ ‘Thy word,’ said the psalmist, ‘is a lamp unto my feet, and a light unto my path.’ Revelation 11:4; Psalm 119:105. The two witnesses represent the Scriptures of the Old and the New Testament.” The Great Controversy, 267.

> „Cu privire la cei doi martori, profetul declară mai departe: «Aceștia sunt cei doi măslini și cele două sfeșnice care stau înaintea Dumnezeului pământului.» «Cuvântul Tău», a spus psalmistul, «este o candelă pentru picioarele mele și o lumină pe cărarea mea.» Apocalipsa 11:4; Psalmii 119:105. Cei doi martori reprezintă Scripturile Vechiului și Noului Testament.” Tragedia veacurilor, 267.

Whether we consider Zechariah’s or John’s testimony of the two witnesses, the context of either testimony is the communication process that is the very first truth mentioned in association with the message of the Revelation of Jesus Christ in Revelation chapter one and verse one. From the Father, to the Son, to the angels, to a prophet to the church. The process in which Christ speaks to mankind is a major understanding that He seeks to reveal within the final warning message. This corresponds with the emphasis in the presentation of both the first and third angel’s messages.

Fie că luăm în considerare mărturia lui Zaharia, fie pe cea a lui Ioan despre cei doi martori, contextul oricăreia dintre aceste mărturii este procesul de comunicare care constituie chiar primul adevăr menționat în legătură cu solia Descoperirii lui Isus Hristos din Apocalipsa, capitolul 1, versetul 1. De la Tatăl, la Fiul, la îngeri, la un profet, către biserică. Procesul prin care Hristos vorbește omenirii este o înțelegere majoră pe care El caută să o descopere în cadrul soliei finale de avertizare. Aceasta corespunde accentului din prezentarea atât a soliei primului înger, cât și a celei de-al treilea înger.

The message of the first angel is represented by William Miller. Miller possesses several prophetic characteristics that must be recognized. He was the “Father” of the movement, which in terms of the Alpha and Omega demands that there would be a son. He represented a movement represented by the name “Millerite,” which is the word for a type of rock. He was used to organize a set of biblical rules of prophetic interpretation. Those rules become a major component of the communication of the messages of God’s Spirit that were either refused or accepted as those of Miller’s generation chose whether to retain their foolish Laodicean condition or to become wise Philadelphians. As the father of the message of the first angel, he typifies a movement that will proclaim the message of the third angel’s message, and that movement’s understanding of the message will be directed by a special set of biblical rules of prophetic interpretation that establish the message of the third angel as soundly as Miller was used to establish the message of the first angel. God never changes, Jesus Christ the same yesterday, today and forever.

പ്രഥമ ദൂതന്റെ സന്ദേശം വില്യം മില്ലറാൽ പ്രതിനിധീകരിക്കപ്പെടുന്നു. മില്ലറിനുണ്ട് തിരിച്ചറിയപ്പെടേണ്ട നിരവധി പ്രവാചക സ്വഭാവലക്ഷണങ്ങൾ. അദ്ദേഹം ആ പ്രസ്ഥാനത്തിന്റെ “പിതാവായിരുന്നു”; അൽഫയുടെയും ഒമേഗയുടെയും ആശയപ്രകാരം അതിനർത്ഥം ഒരു പുത്രൻ ഉണ്ടായിരിക്കേണ്ടതുണ്ടായിരുന്നു. “മില്ലറൈറ്റ്” എന്ന നാമത്തിൽ പ്രതിനിധീകരിക്കപ്പെടുന്ന ഒരു പ്രസ്ഥാനത്തെയാണ് അദ്ദേഹം പ്രതിനിധീകരിച്ചത്; ആ പദം ഒരു തരത്തിലുള്ള പാറയ്ക്കുള്ള പേരാണ്. പ്രവാചക വ്യാഖ്യാനത്തിനായുള്ള ബൈബിള്‍ നിയമങ്ങളുടെ ഒരു സമുച്ചയം ക്രമീകരിക്കുന്നതിനായി അദ്ദേഹം ഉപയോഗിക്കപ്പെട്ടു. ആ നിയമങ്ങൾ ദൈവാത്മാവിന്റെ സന്ദേശങ്ങളുടെ ആശയവിനിമയത്തിലെ ഒരു പ്രധാന ഘടകമായി മാറുന്നു; മില്ലറിന്റെ തലമുറയിലെവർ തങ്ങളുടെ മൂഢമായ ലാവോദിക്യാവസ്ഥ നിലനിർത്തണമോയോ ജ്ഞാനികളായ ഫിലദെൽഫ്യരാകണമോയോ എന്ന് തിരഞ്ഞെടുത്തതുപോലെ, ആ സന്ദേശങ്ങൾ നിരസിക്കപ്പെടുകയോ സ്വീകരിക്കപ്പെടുകയോ ചെയ്തു. പ്രഥമ ദൂതന്റെ സന്ദേശത്തിന്റെ പിതാവെന്ന നിലയിൽ, മൂന്നാം ദൂതന്റെ സന്ദേശം ഘോഷിക്കുന്ന ഒരു പ്രസ്ഥാനത്തിന്റെ മാതൃകയായി അദ്ദേഹം നിലകൊള്ളുന്നു; ആ പ്രസ്ഥാനം സന്ദേശത്തെ മനസ്സിലാക്കുന്നതു, പ്രവാചക വ്യാഖ്യാനത്തിനായുള്ള പ്രത്യേകമായ ബൈബിള്‍ നിയമങ്ങളുടെ ഒരു സമുച്ചയത്താൽ നയിക്കപ്പെടും, മില്ലർ പ്രഥമ ദൂതന്റെ സന്ദേശം ദൃഢമായി സ്ഥാപിക്കപ്പെടുന്നതിനായി ഉപയോഗിക്കപ്പെട്ടതുപോലെ തന്നേ, ആ നിയമങ്ങൾ മൂന്നാം ദൂതന്റെ സന്ദേശത്തെയും ദൃഢമായി സ്ഥാപിക്കുന്നു. ദൈവം ഒരിക്കലും മാറുന്നില്ല; യേശുക്രിസ്തു ഇന്നലെയും ഇന്നും എന്നേക്കും അതേ തന്നെയാണ്.

> Do not err, my beloved brethren. Every good gift and every perfect gift is from above, and cometh down from the Father of lights, with whom is no variableness, neither shadow of turning. Of his own will begat he us with the word of truth, that we should be a kind of firstfruits of his creatures. James 1:16–18.

> Nu vă înșelați, preaiubiții mei frați. Orice dar bun și orice dar desăvârșit este de sus și se coboară de la Tatăl luminilor, la care nu este nici schimbare, nici umbră de mutare. El, de bunăvoia Sa, ne-a născut prin cuvântul adevărului, ca să fim un fel de pârgă a făpturilor Sale. Iacov 1:16–18.

In the beginning or the end of Adventism, the messages of God’s Spirit which are represented by the oil, are conveyed through the two witnesses. At the beginning with the Millerites the two witnesses were the Old and New Testaments and at the end they are the Bible and the Spirit of Prophecy. This is the reason why John, who most perfectly illustrates the end of God’s people in the last days of the investigative judgment was in the isle of Patmos.

Mw’itanguriro canke ku mpera y’Ubwadiventisiti, ubutumwa bw’Umwuka w’Imana bugereranywa n’amavuta, bushikirizwa biciye ku bashingantahe babiri. Mu ntango, hamwe n’Abamillerite, abo bashingantahe babiri bari Isezerano rya Kera n’Isezerano Rishasha; kandi ku mpera ni Bibiliya n’Umwuka w’Ubuhanuzi. Iyi ni yo mpamvu Yohana, uwuserukira mu buryo butunganye kuruta abandi iherezo ry’ubwoko bw’Imana mu misi y’iherezo y’urubanza rw’itohoza, yari ku kirwa ca Patimo.

> I John, who also am your brother, and companion in tribulation, and in the kingdom and patience of Jesus Christ, was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ. Revelation 1:9.

> Eu, João, que também sou vosso irmão e companheiro na tribulação, e no reino e na paciência de Jesus Cristo, estava na ilha chamada Patmos, por causa da palavra de Deus e do testemunho de Jesus Cristo. Apocalipse 1:9.

The prophetic setting of Patmos represents that John is being persecuted. He was being persecuted for receiving the messages of God’s spirit that identify the Revelation of Jesus Christ through the Bible and Spirit of Prophecy.

Cadru profetic al Patmosului arată că Ioan era persecutat. El era persecutat pentru că primea mesajele Duhului lui Dumnezeu, care identifică Descoperirea lui Isus Hristos prin Biblie și Spiritul Profeției.

The persecution of God’s “last day” people is also represented in Revelation eleven when the two witnesses are slain in the streets, and everyone celebrates their death. In chapter eleven those two witnesses are Elijah and Moses. They have given their testimony for three and a half years and then they are slain, but they were thereafter resurrected.

Persecuția poporului lui Dumnezeu din „zilele de pe urmă” este, de asemenea, reprezentată în Apocalipsa unsprezece, când cei doi martori sunt uciși pe străzi, iar toți se bucură de moartea lor. În capitolul unsprezece, acei doi martori sunt Ilie și Moise. Ei și-au dat mărturia timp de trei ani și jumătate, iar apoi au fost uciși, dar după aceea au fost înviați.

All the prophets speak more of the last days than they do their own history, so if there is ever a book that is speaking of the last days it is the book of Revelation where all the books of the Bible meet and end. There must therefore be a “message” in the last days that is slain, and thereafter resurrected. Revelation eleven illustrated the history of the French Revolution, but it more directly illustrates an attack against the message of the third angel in the last days. The message and the movement that was typified by Miller’s message and movement suffered that attack and died on July 18, 2020. According to Revelation eleven that attack would be carried out by the beast that ascended up out of the bottomless pit.

Toți profeții vorbesc mai mult despre zilele de pe urmă decât despre propria lor istorie; astfel, dacă există vreodată o carte care vorbește despre zilele de pe urmă, aceea este cartea Apocalipsei, unde toate cărțile Bibliei se întâlnesc și se încheie. Prin urmare, în zilele de pe urmă trebuie să existe o „solie” care este ucisă și apoi înviată. Apocalipsa unsprezece a ilustrat istoria Revoluției Franceze, dar ilustrează mai direct un atac împotriva soliei celui de-al treilea înger în zilele de pe urmă. Solia și mișcarea care au fost prefigurate prin solia și mișcarea lui Miller au suferit acel atac și au murit la 18 iulie 2020. Potrivit cu Apocalipsa unsprezece, acel atac urma să fie dus la îndeplinire de fiara care se ridica din adâncul fără fund.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. Revelation 11:8, 9.

> Și când își vor fi sfârșit mărturia, fiara care se ridică din adânc va face război împotriva lor, îi va birui și-i va omorî. Și trupurile lor moarte vor zăcea în ulița cetății celei mari, care, duhovnicește, se cheamă Sodoma și Egipt, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Apocalipsa 11:8, 9.

Sister White informs us that the “bottomless pit” represents a new manifestation of satanic power.

Sora White ne informează că „adâncul fără fund” reprezintă o nouă manifestare a puterii satanice.

> “‘When they shall have finished [are finishing] their testimony.’ The period when the two witnesses were to prophesy clothed in sackcloth ended in 1798. As they were approaching the termination of their work in obscurity, war was to be made upon them by the power represented as ‘the beast that ascendeth out of the bottomless pit.’ In many of the nations of Europe the powers that ruled in Church and State had for centuries been controlled by Satan, through the medium of the papacy. But here is brought to view a new manifestation of Satanic power.” The Great Controversy, 268.

> “‘Când își vor fi sfârșit [își sfârșesc] mărturia.’ Perioada în care cei doi martori trebuiau să prorocească îmbrăcați în sac s-a încheiat în 1798. Pe când se apropiau de încheierea lucrării lor în obscuritate, trebuia să se facă război împotriva lor de către puterea reprezentată ca ‘fiara care se ridică din adânc’. În multe dintre națiunile Europei, puterile care domneau în Biserică și în Stat fuseseră timp de secole controlate de Satana, prin intermediul papalității. Dar aici este adusă în atenție o nouă manifestare a puterii satanice.” Tragedia veacurilor, 268.

There are three powers identified in the book of Revelation that come from the bottomless pit, the first mentioned is Islam in Revelation chapter nine verse two, the second is atheism of the French Revolution in chapter eleven verse eight and the third is modern Rome in chapter seventeen verse eight. The “new manifestation” in the last days that will not only attack the movement typified by the Millerite movement, but also attack the world is the counterfeit awakening of the counterfeit Midnight Cry known as “Woke-ism.” Woke-ism represents a “new manifestation of satanic power” which is upheld by the current Jesuit antichrist and is promoted through the merchants, the political leaders of the United Nations, the liberal representatives in the fallen churches of Protestantism in the United States, and the Democratic party in conjunction with the RINO-Republicans who either promote or permit the promotion of all the variations of the deviant lifestyles of the homosexual community as represented in chapter eleven as “Sodom.” These three powers are what lead the world to Armageddon, and they are also represented by “Egypt,” the symbol of atheism and worldliness. Set within the anarchy of the French Revolution, which is another element of these three powers that make up what Sister White calls the “evil confederacy,” either directly promote or allow Woke-ism. Woke-ism is the satanic counterfeit of the awakening of the ten virgins. We have more to discuss on these lines, but we need first to address the aftermath of the murder in the street that was accomplished on July 18, 2020.

Sunt identificate trei puteri în cartea Apocalipsa care ies din adânc: cea dintâi menționată este islamul în Apocalipsa capitolul nouă, versetul doi; a doua este ateismul Revoluției Franceze în capitolul unsprezece, versetul opt; iar a treia este Roma modernă în capitolul șaptesprezece, versetul opt. „Noua manifestare” din zilele de pe urmă, care nu numai că va ataca mișcarea prefigurată de mișcarea millerită, ci va ataca și lumea, este falsa trezire a falsului Strigăt de la Miezul Nopții, cunoscută sub numele de „Woke-ism”. Woke-ismul reprezintă o „nouă manifestare a puterii satanice”, care este susținută de actualul anticrist iezuit și este promovată prin negustori, prin conducătorii politici ai Națiunilor Unite, prin reprezentanții liberali din bisericile căzute ale protestantismului din Statele Unite și prin Partidul Democrat, în legătură cu republicanii RINO, care fie promovează, fie îngăduie promovarea tuturor variațiunilor stilurilor de viață deviante ale comunității homosexuale, așa cum este reprezentată în capitolul unsprezece prin „Sodoma”. Aceste trei puteri sunt cele care conduc lumea la Armaghedon și ele sunt, de asemenea, reprezentate prin „Egiptul”, simbolul ateismului și al spiritului lumesc. Așezat în contextul anarhiei Revoluției Franceze, care este un alt element al acestor trei puteri ce alcătuiesc ceea ce sora White numește „confederația răului”, acestea fie promovează în mod direct, fie îngăduie Woke-ismul. Woke-ismul este contrafacerea satanică a trezirii celor zece fecioare. Mai avem de discutat asupra acestor aspecte, dar mai întâi trebuie să abordăm urmările uciderii din uliță care a fost săvârșită la 18 iulie 2020.

And also, dear Reader, please understand I have no support to offer to the Republican party. There is no political persuasion that I have any confidence in. It is simply the prophetic dynamics that exist in the United States, the United Nations and the Papacy that I am pointing out. Those dynamics will be more specifically addressed when we begin to directly address the two horns that parallel each other from 1798 until the Sunday law.

Și, de asemenea, dragă cititorule, te rog să înțelegi că nu am niciun sprijin de oferit Partidului Republican. Nu există nicio orientare politică în care să am vreo încredere. Eu doar semnalez dinamica profetică existentă în Statele Unite, în Națiunile Unite și în Papalitate. Această dinamică va fi abordată mai specific atunci când vom începe să tratăm în mod direct cele două coarne care se desfășoară în paralel din 1798 până la legea duminicală.

The satanic Woke-ism that represents a counterfeit Midnight Cry precedes the actual Midnight Cry and before the time of the genuine Midnight Cry, those that have been slain in the streets will ultimately evolve into either a foolish or wise virgin. The period of time when the binding off of our characters into either the bundle destined for the fire of destruction or as the bundle for the heavenly garner is now here.

სატანური „ვოუკიზმი“, რომელიც ყალბ შუაღამის ღაღადისს წარმოადგენს, წინ უსწრებს ნამდვილ შუაღამის ღაღადისს; და ჭეშმარიტი შუაღამის ღაღადისის დრომდე ისინი, რომელნიც ქუჩებში დახოცილნი იყვნენ, საბოლოოდ ან უგუნურ, ან გონიერ ქალწულებად ჩამოყალიბდებიან. ახლა დადგა ის დრო, როდესაც ჩვენი ხასიათების შეკვრა სრულდება — ან იმ კონად, რომელიც განადგურების ცეცხლისთვის არის განწესებული, ან იმ კონად, რომელიც ზეციური საუნჯისთვის არის მომზადებული.

Sister White identifies that in the tarrying time the foolish virgins of the Millerite history reacted to the testing disappointment differently than the wise virgins, thus suggesting that by the tarrying time their characters were already settled. But Jeremiah’s testimony informs us that we can choose to return to God and He will not only return to us, but He will make us a fenced brazen wall against the wicked and the terrible as we are used as his mouth piece in the ensuing crisis. It is at that prophetic point that Jesus promises to comfort us. This is the significance of John’s four chapters that are set within our current history.

Sora White ananena kuti m’nthawi ya kuchedwa anamwali opusa a m’mbiri ya a Miller anayankha mosiyana ndi anamwali anzeru pa kukhumudwitsidwa koyesera, motero kusonyeza kuti pofika nthawi ya kuchedwayo makhalidwe awo anali atakhazikika kale. Koma umboni wa Yeremiya ukutidziwitsa kuti tingasankhe kubwerera kwa Mulungu ndipo Iye sadzangobwerera kwa ife kokha, koma adzatipanga khoma lamkuwa lotetezedwa motsutsana ndi oyipa ndi owopsa pamene tikugwiritsidwa ntchito monga wolankhulira wake m’vuto lotsatira. Pa mfundo imeneyo ya uneneri ndipamene Yesu amatilonjeza kutitonthoza. Umenewu ndiwo tanthauzo la machaputala anayi a Yohane amene akukhazikitsidwa mkati mwa mbiri yathu ya panopa.

The oil is the Holy Spirit, it is character and it is the messages of God’s Spirit. God’s Spirit is the “Comforter.” As God so loved the world that He gave His only-begotten Son, and as Jesus sacrificed His godly being to willingly accept the humanity he had created as part of Himself for eternity, so too the Holy Spirit that is given in this period of time will abide with us forever.

Uleiul este Duhul Sfânt; el este caracter și este mesajele Duhului lui Dumnezeu. Duhul lui Dumnezeu este „Mângâietorul”. După cum Dumnezeu a iubit atât de mult lumea, încât L-a dat pe singurul Său Fiu născut, și după cum Isus Și-a jertfit ființa Sa dumnezeiască pentru a primi de bunăvoie, ca parte a Sa pentru veșnicie, omenirea pe care o crease, tot astfel și Duhul Sfânt, care este dat în această perioadă de timp, va rămâne cu noi pentru totdeauna.

> If ye love me, keep my commandments. And I will pray the Father, and he shall give you another Comforter, that he may abide with you forever; Even the Spirit of truth; whom the world cannot receive, because it seeth him not, neither knoweth him: but ye know him; for he dwelleth with you, and shall be in you. I will not leave you comfortless: I will come to you. John 14:15–18.

> Dacă Mă iubiți, păziți poruncile Mele. Și Eu voi ruga pe Tatăl, și El vă va da un alt Mângâietor, ca să rămână cu voi în veac; și anume Duhul adevărului, pe care lumea nu-L poate primi, pentru că nu-L vede și nu-L cunoaște; dar voi Îl cunoașteți, căci rămâne cu voi și va fi în voi. Nu vă voi lăsa orfani: voi veni la voi. Ioan 14:15–18.

This sacrifice of the Spirit in choosing to abide with human beings forever, parallels the sacrifice of the other two persons of the heavenly trio. Perhaps as significant as the sacrifice of the Spirit in His willingness to live within each of the redeemed for eternity is that the arrival of the “Comforter” in this particular history identifies when God’s people are sealed for eternity.

Acest sacrificiu al Duhului, de a alege să rămână cu ființele omenești pentru totdeauna, este paralel cu sacrificiul celorlalte două Persoane ale trio-ului ceresc. Poate la fel de semnificativ ca sacrificiul Duhului, în disponibilitatea Sa de a locui în fiecare dintre cei răscumpărați pentru veșnicie, este faptul că venirea „Mângâietorului” în această istorie anume indică momentul în care poporul lui Dumnezeu este pecetluit pentru eternitate.

> And grieve not the holy Spirit of God, whereby ye are sealed unto the day of redemption. Ephesians 4:30.

> Și nu întristați pe Duhul Sfânt al lui Dumnezeu, prin care ați fost pecetluiți pentru ziua răscumpărării. Efeseni 4:30.

In the history where the promise of the Comforter is perfectly fulfilled, which is the history of the one hundred and forty-four thousand the Spirit will “abide” in us “forever.” Every Christian that met the requirements of the gospel received the Holy Spirit and was therefore “sealed unto the day of redemption,” but that sealing simply points forward to the time when the one hundred and forty-four thousand are to be sealed during this current history. In Ephesians those that are sealed unto the day of redemption are contrasted with those who “grieve” the “Holy Spirit.” They grieve the Holy Spirit by refusing to accept the communications of God’s Spirit, and thus refuse the golden oil. When Christ promises to send us the “Comforter” “the Spirit of truth” in this period of disappointment, He is promising to place His seal upon us, and His seal represents the keeping of His commandments, particularly the Sabbath commandment, which is the day that John received the revelation and which is the issue that is about to confront the world.

În istoria în care făgăduința Mângâietorului este împlinită în chip desăvârșit, care este istoria celor o sută patruzeci și patru de mii, Duhul va „rămâne” în noi „pentru totdeauna”. Fiecare creștin care a împlinit cerințele Evangheliei a primit Duhul Sfânt și a fost astfel „pecetluit pentru ziua răscumpărării”, însă acea pecetluire doar arată înainte spre timpul când cei o sută patruzeci și patru de mii urmează să fie pecetluiți în cursul acestei istorii prezente. În Efeseni, aceia care sunt pecetluiți pentru ziua răscumpărării sunt puși în contrast cu aceia care „întristează” „Duhul Sfânt”. Ei întristează Duhul Sfânt prin refuzul de a primi comunicările Duhului lui Dumnezeu și astfel refuză untdelemnul de aur. Când Hristos făgăduiește să ne trimită „Mângâietorul”, „Duhul adevărului”, în această perioadă de dezamăgire, El făgăduiește să-Și pună pecetea asupra noastră, iar pecetea Sa reprezintă păzirea poruncilor Sale, în mod deosebit porunca Sabatului, care este ziua în care Ioan a primit descoperirea și care este chestiunea ce este pe punctul de a se confrunta cu lumea.

The sealing of the wise virgins is accomplished before the test of the Sunday law, for it is there that the characters of both the wise and foolish will be manifested, and character is never developed in a crisis, it is simply manifested. The sealing represents, among other things a transformation from the mind of a Laodicean into the mind of a Philadelphian. The problem is that for that transformation to be accomplished, the first test for each of us is to genuinely understand that heretofore we have been Laodiceans, for as Laodiceans our primary spiritual attitude is that everything is alright, when everything is actually all wrong. That attitude must be set aside, it is one of the vile things that must be separated from the precious.

Sigilarea fecioarelor înţelepte se împlineşte înaintea testului legii duminicale, căci acolo se vor manifesta caracterele atât ale celor înţelepte, cât şi ale celor neînţelepte; iar caracterul nu se dezvoltă niciodată într-o criză, ci doar se manifestă. Sigilarea reprezintă, printre altele, o transformare de la mintea unei Laodiceene la mintea unei Filadelfiene. Problema este că, pentru ca această transformare să fie împlinită, primul test pentru fiecare dintre noi este să înţelegem cu adevărat că până acum am fost Laodiceeni; căci, fiind Laodiceeni, atitudinea noastră spirituală principală este că totul este în regulă, când, în realitate, totul este cu desăvârşire greşit. Acea atitudine trebuie înlăturată; ea este unul dintre lucrurile ticăloase care trebuie despărţite de cele preţioase.

> “Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already; the judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1161.

> „De îndată ce poporul lui Dumnezeu este pecetluit pe frunțile sale — nu cu vreo pecete sau vreun semn care să poată fi văzut, ci printr-o statornicire în adevăr, atât intelectuală, cât și spirituală, astfel încât să nu poată fi clintit — de îndată ce poporul lui Dumnezeu este pecetluit și pregătit pentru cernere, aceasta va veni. Într-adevăr, ea a și început deja; judecățile lui Dumnezeu sunt acum asupra țării, pentru a ne avertiza, ca să știm ce vine.” Seventh-day Adventist Bible Commentary, volumul 4, 1161.

The “Comforter” that Jesus promises to His disciples who comforts them in the time of disappointment guides His people into all truth, and it is through a “settling into the truth” that we are sealed. The “truth” which God’s people are to settle into at this point is the “truth” that is unsealed just before probation closes, for the “time is at hand.” That truth is the structure of the hidden history of the seven thunders, and that hidden history identifies the history where the Revelation of Jesus Christ is opened up. The hidden history of the seven thunders will be fulfilled at the very time that “truth” represented as the hidden history is unsealed. The unsealing of the “truth” is what seals those who receives the message that has been previously sealed.

“Miâietorul” pe care Isus îl făgăduiește ucenicilor Săi, care îi mângâie în vremea dezamăgirii, Își călăuzește poporul în tot adevărul, iar printr-o „așezare în adevăr” suntem pecetluiți. „Adevărul” în care poporul lui Dumnezeu trebuie să se așeze în acest moment este „adevărul” care este desigilat chiar înainte de închiderea timpului de probă, căci „vremea este aproape”. Acel adevăr este structura istoriei ascunse a celor șapte tunete, iar acea istorie ascunsă identifică istoria în care Descoperirea lui Isus Hristos este deschisă. Istoria ascunsă a celor șapte tunete se va împlini chiar în vremea în care „adevărul”, reprezentat ca istorie ascunsă, este desigilat. Desigilarea „adevărului” este ceea ce îi pecetluiește pe aceia care primesc mesajul care a fost mai înainte sigilat.

God’s people are sealed in their foreheads in advance of the shaking of the angry nations that occurs at the Sunday law, thus initiating national ruin. The Revelation of Jesus Christ is the “sayings of the prophecy of” the book of Revelation that are no longer to be sealed, for the time is at hand. It is the truth that now is to be read, heard and most importantly to be kept, if we are to be blessed.

Poporul lui Dumnezeu este pecetluit pe frunțile lor înaintea zguduirii neamurilor mânioase care are loc la legea duminicală, inițiind astfel ruina națională. Descoperirea lui Isus Hristos este „cuvintele prorociei” cărții Apocalipsei, care nu mai trebuie să fie pecetluite, căci vremea este aproape. Acesta este adevărul care acum trebuie să fie citit, auzit și, cel mai important, păzit, dacă vrem să fim binecuvântați.

> Judas saith unto him, not Iscariot, Lord, how is it that thou wilt manifest thyself unto us, and not unto the world? Jesus answered and said unto him, If a man love me, he will keep my words: and my Father will love him, and we will come unto him, and make our abode with him. He that loveth me not keepeth not my sayings: and the word which ye hear is not mine, but the Father’s which sent me. These things have I spoken unto you, being yet present with you. But the Comforter, which is the Holy Ghost, whom the Father will send in my name, he shall teach you all things, and bring all things to your remembrance, whatsoever I have said unto you. John 14:22–26.

> Iuda i-a zis, nu Iscarioteanul: Doamne, cum se face că Te vei arăta nouă, și nu lumii? Isus a răspuns și i-a zis: Dacă Mă iubește cineva, va păzi cuvintele Mele; și Tatăl Meu îl va iubi, iar Noi vom veni la el și Ne vom face locuința la el. Cine nu Mă iubește nu păzește cuvintele Mele; iar cuvântul pe care-l auziți nu este al Meu, ci al Tatălui care M-a trimis. Aceste lucruri vi le-am spus cât încă sunt cu voi. Dar Mângâietorul, care este Duhul Sfânt, pe care Tatăl Îl va trimite în Numele Meu, vă va învăța toate lucrurile și vă va aduce aminte de toate cele ce v-am spus Eu. Ioan 14:22–26.

For those who keep the message that is being unsealed, the promise is that the Comforter will “teach” us “all things” “whatsoever” Jesus has said “unto you.” This is the promise that was fulfilled to the disciples of Emmaus and thereafter the eleven disciples. When Christ removed his hand from “holden” the Emmaus disciples’ eyes and thereafter “opened” the eleven disciples’ “understanding” so they could fully “understand the scriptures,” He was recording a promise for those living in the “last days” who will return from their disappointment, repent of their Laodicean condition and accept the “truth.” The “Comforter” in the “last days” will “bring all things to” our “remembrance” as he teaches us “all things.” Just as significant as bringing past truths to our remembrance as He teaches us all things, He will also “show us things to come.”

Pentru cei care păzesc solia care este în curs de a fi desigilată, făgăduința este că Mângâietorul ne va „învăța” „toate lucrurile”, „orice” a spus Isus „vouă”. Aceasta este făgăduința care s-a împlinit pentru ucenicii de pe drumul spre Emaus și, după aceea, pentru cei unsprezece ucenici. Când Hristos Și-a îndepărtat mâna de pe ochii ucenicilor de la Emaus, care erau „ținuți”, iar apoi a „deschis” „priceperea” celor unsprezece ucenici, pentru ca ei să poată „înțelege Scripturile” pe deplin, El consemna o făgăduință pentru cei care trăiesc în „zilele de pe urmă”, care se vor întoarce din dezamăgirea lor, se vor pocăi de starea lor laodiceană și vor primi „adevărul”. „Mângâietorul” din „zilele de pe urmă” va „aduce toate lucrurile” în „aducerea noastră aminte”, pe măsură ce ne învață „toate lucrurile”. Tot atât de însemnat cum este faptul că, în timp ce ne învață toate lucrurile, El aduce în amintirea noastră adevărurile din trecut, tot astfel El ne va și „arăta lucrurile viitoare”.

> Nevertheless I tell you the truth; It is expedient for you that I go away: for if I go not away, the Comforter will not come unto you; but if I depart, I will send him unto you. And when he is come, he will reprove the world of sin, and of righteousness, and of judgment: Of sin, because they believe not on me; Of righteousness, because I go to my Father, and ye see me no more; Of judgment, because the prince of this world is judged. I have yet many things to say unto you, but ye cannot bear them now. Howbeit when he, the Spirit of truth, is come, he will guide you into all truth: for he shall not speak of himself; but whatsoever he shall hear, that shall he speak: and he will show you things to come. He shall glorify me: for he shall receive of mine, and shall show it unto you. John 16:7–14.

> Cu toate acestea, vă spun adevărul: vă este de folos să Mă duc; căci, dacă nu Mă duc, Mângâietorul nu va veni la voi; dar, dacă plec, Îl voi trimite la voi. Și când va veni El, va dovedi lumea vinovată cu privire la păcat, la neprihănire și la judecată: cu privire la păcat, pentru că nu cred în Mine; cu privire la neprihănire, pentru că Mă duc la Tatăl Meu și nu Mă veți mai vedea; cu privire la judecată, pentru că stăpânitorul lumii acesteia este judecat. Mai am să vă spun multe lucruri, dar acum nu le puteți purta. Însă, când va veni El, Duhul adevărului, vă va călăuzi în tot adevărul; pentru că nu va vorbi de la Sine, ci va vorbi tot ce va fi auzit, și vă va vesti lucrurile viitoare. El Mă va proslăvi, pentru că va lua din ce este al Meu și vă va face cunoscut. Ioan 16:7–14.

At this time the Comforter shall “guide” us into “truth,” “teach us all things,” including “things to come,” for at this time Jesus still has “many things to say unto” us. Those things whether they be things from our “remembrance,” “things to come” or the many “things” he has “yet” to say unto us is what seals us for the coming crisis. It does so, for his truth represents his creative power. He seals us in advance of the coming crisis, for He intends that we should be forewarned of the greatest period of persecution against His people that ever takes place in sacred history. That persecution specifically identifies that the words and actions which we have done in the past will be remembered and used against us as Christ’s words were twisted against him. Never-the-less we are to present the message as a witness against their rebellion as represented by Ezekiel and Christ.

În acest timp, Mângâietorul ne va „călăuzi” în „adevăr”, ne va „învăţa toate lucrurile”, inclusiv „lucrurile viitoare”, căci în acest timp Isus încă mai are „multe lucruri să” ne spună. Aceste lucruri, fie că sunt lucruri din „aducerea noastră aminte”, „lucruri viitoare” sau multele „lucruri” pe care „încă” le are să ni le spună, sunt ceea ce ne pecetluieşte pentru criza care vine. Aceasta face astfel, căci adevărul Său reprezintă puterea Sa creatoare. El ne pecetluieşte înainte de criza care vine, fiindcă intenţionează ca noi să fim avertizaţi dinainte cu privire la cea mai mare perioadă de persecuţie împotriva poporului Său care va avea loc vreodată în istoria sacră. Acea persecuţie identifică în mod specific faptul că vorbele şi faptele pe care le-am făcut în trecut vor fi aduse aminte şi folosite împotriva noastră, aşa cum cuvintele lui Hristos au fost răstălmăcite împotriva Lui. Cu toate acestea, noi trebuie să prezentăm mesajul ca o mărturie împotriva răzvrătirii lor, aşa cum este reprezentată prin Ezechiel şi Hristos.

> Remember the word that I said unto you, The servant is not greater than his lord. If they have persecuted me, they will also persecute you; if they have kept my saying, they will keep yours also. But all these things will they do unto you for my name’s sake, because they know not him that sent me. If I had not come and spoken unto them, they had not had sin: but now they have no cloak for their sin. He that hateth me hateth my Father also. If I had not done among them the works which none other man did, they had not had sin: but now have they both seen and hated both me and my Father. But this cometh to pass, that the word might be fulfilled that is written in their law, They hated me without a cause. But when the Comforter is come, whom I will send unto you from the Father, even the Spirit of truth, which proceedeth from the Father, he shall testify of me. John 15:20–26.

> Adu-ți aminte de cuvântul pe care vi l-am spus: Robul nu este mai mare decât stăpânul său. Dacă M-au prigonit pe Mine, și pe voi vă vor prigoni; dacă au păzit cuvântul Meu, îl vor păzi și pe al vostru. Dar toate aceste lucruri vi le vor face din pricina Numelui Meu, pentru că nu-L cunosc pe Cel ce M-a trimis. Dacă n-aș fi venit și nu le-aș fi vorbit, n-ar avea păcat; dar acum n-au niciun cuvânt de apărare pentru păcatul lor. Cine Mă urăște pe Mine urăște și pe Tatăl Meu. Dacă n-aș fi făcut între ei lucrările pe care nimeni altul nu le-a făcut, n-ar avea păcat; dar acum M-au și văzut, și M-au urât atât pe Mine, cât și pe Tatăl Meu. Însă lucrul acesta se întâmplă ca să se împlinească cuvântul scris în Legea lor: M-au urât fără temei. Dar când va veni Mângâietorul, pe care vi-L voi trimite de la Tatăl, și anume Duhul adevărului, care purcede de la Tatăl, El va mărturisi despre Mine. Ioan 15:20–26.

The “Spirit of truth” who is the “Comforter” will “testify of” Christ, who is the “truth.” And the “truth” is the Alpha and Omega, the first and the last, the beginning and the ending. The hidden history of the seven thunders that is now being unsealed is the sealing message of the one hundred and forty-four thousand. In the aftermath of July 18, 2020 Jeremiah provides an example that we may choose to return to Him that first loved us. In accomplishing that work of returning we have the responsibility of separating the precious from the vile. If we work out our salvation, with fear and trembling and accomplish that work we will be sealed and immediately enter into the greatest crisis of earth’s history. We will also have the privilege of experiencing the history that prophets, kings and righteous men have desired to see.

“စစ်မှန်ခြင်း၏ ဝိညာဉ်တော်” သည် “နှစ်သိမ့်ရှင်” ဖြစ်ပြီး၊ “စစ်မှန်ခြင်း” တော်မူသော ခရစ်တော်အကြောင်းကို “သက်သေခံ” မည်။ ထို့ပြင် “စစ်မှန်ခြင်း” သည် အာလဖာနှင့် အိုမေဂါ၊ ပထမနှင့် နောက်ဆုံး၊ အစနှင့် အဆုံး ဖြစ်တော်မူ၏။ ယခုအခါ အဖွင့်ခံနေရသော မိုးကြိုးခုနစ်ချက်၏ ဝှက်ထားသော သမိုင်းသည် တစ်သိန်းလေးသောင်းလေးထောင်၏ တံဆိပ်ခတ်ခြင်းဆိုင်ရာ သတင်းစကား ဖြစ်သည်။ ၂၀၂၀ ခုနှစ်၊ ဇူလိုင် ၁၈ ရက်၏ နောက်ဆက်တွဲကာလ၌ ယေရမိသည် ကျွန်ုပ်တို့အား ပထမဦးစွာ ချစ်တော်မူသော ကိုယ်တော်ထံသို့ ပြန်လှည့်ရန် ရွေးချယ်နိုင်ကြောင်း ဥပမာတစ်ရပ်ကို ပေးထားသည်။ ထိုပြန်လှည့်ခြင်းအမှုကို ဆောင်ရွက်ရာတွင် အဖိုးတန်သောအရာကို ယုတ်ညံ့သောအရာမှ ခွဲခြားရန် ကျွန်ုပ်တို့၌ တာဝန်ရှိသည်။ ကျွန်ုပ်တို့သည် ကြောက်ရွံ့ခြင်းနှင့် တုန်လှုပ်ခြင်းဖြင့် မိမိတို့၏ ကယ်တင်ခြင်းကို အကောင်အထည်ဖော်ကာ ထိုအမှုကို ပြီးမြောက်စေလျှင် တံဆိပ်ခတ်ခြင်းကို ခံရမည်ဖြစ်ပြီး၊ ထို့နောက် ချက်ချင်းပင် ကမ္ဘာမြေသမိုင်း၏ အကြီးမားဆုံး အကျပ်အတည်းထဲသို့ ဝင်ရောက်မည် ဖြစ်သည်။ ထို့အပြင် ပရောဖက်များ၊ မင်းကြီးများနှင့် ဖြောင့်မတ်သော လူတို့က မြင်လို၍ တောင့်တခဲ့သော သမိုင်းကိုလည်း ကျွန်ုပ်တို့ တွေ့ကြုံခံစားရမည့် အခွင့်ထူးကို ရရှိမည် ဖြစ်သည်။

Those that take up that work and return “will walk in the light proceeding from the throne of God,” and by “means of the angels there will be constant communication between heaven and earth,” which is the communication process identified in the opening verse of the book of Revelation.

Cei care preiau acea lucrare și se întorc „vor umbla în lumina care purcede de la tronul lui Dumnezeu”, iar prin „mijlocirea îngerilor va exista o comunicare neîncetată între cer și pământ”, acesta fiind procesul de comunicare identificat în versetul de deschidere al cărții Apocalipsa.

> “Not all in this world have taken sides with the enemy against God. Not all have become disloyal. There are a faithful few who are true to God; for John writes: ‘Here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’ Revelation 14:12. Soon the battle will be waged fiercely between those who serve God and those who serve Him not. Soon everything that can be shaken will be shaken, that those things that cannot be shaken may remain.

> „Не все во овој свет застанале на страната на непријателот против Бога. Не сите станале неверни. Има верен малуброен остаток кој Му е вистински на Бога; зашто Јован пишува: ‘Тука се оние што ги пазат Божјите заповеди и верата Исусова.’ Откровение 14:12. Наскоро битката ќе се води жестоко меѓу оние што Му служат на Бога и оние што не Му служат. Наскоро сè што може да се разниша ќе биде разнишано, за да остане она што не може да се разниша.“

> “Satan is a diligent Bible student. He knows that his time is short, and he seeks at every point to counterwork the work of the Lord upon this earth. It is impossible to give any idea of the experience of the people of God who shall be alive upon the earth when celestial glory and a repetition of the persecutions of the past are blended. They will walk in the light proceeding from the throne of God. By means of the angels there will be constant communication between heaven and earth. And Satan, surrounded by evil angels, and claiming to be God, will work miracles of all kinds, to deceive, if possible, the very elect. God’s people will not find their safety in working miracles, for Satan will counterfeit the miracles that will be wrought. God’s tried and tested people will find their power in the sign spoken of in Exodus 31:12–18. They are to take their stand on the living word: ‘It is written.’ This is the only foundation upon which they can stand securely. Those who have broken their covenant with God will in that day be without God and without hope.

> „Satana este un student sârguincios al Bibliei. El știe că timpul său este scurt și caută în orice punct să zădărnicească lucrarea Domnului pe acest pământ. Este imposibil să se dea vreo idee despre experiența poporului lui Dumnezeu care va fi viu pe pământ atunci când slava cerească și o repetare a persecuțiilor din trecut se vor împleti. Ei vor umbla în lumina care pornește de la tronul lui Dumnezeu. Prin mijlocirea îngerilor va exista o comunicare neîncetată între cer și pământ. Iar Satana, înconjurat de îngeri răi și pretinzând că este Dumnezeu, va face minuni de tot felul, pentru a-i înșela, dacă va fi cu putință, chiar și pe cei aleși. Poporul lui Dumnezeu nu își va găsi siguranța în săvârșirea de minuni, căci Satana va contraface minunile care vor fi înfăptuite. Poporul încercat și pus la probă al lui Dumnezeu își va găsi puterea în semnul despre care se vorbește în Exodul 31:12–18. Ei trebuie să ia poziție pe Cuvântul cel viu: «Stă scris». Aceasta este singura temelie pe care pot sta în siguranță. Cei care și-au călcat legământul cu Dumnezeu vor fi în ziua aceea fără Dumnezeu și fără nădejde.”

> “The worshipers of God will be especially distinguished by their regard for the fourth commandment, since this is the sign of God’s creative power and the witness to His claim upon man’s reverence and homage. The wicked will be distinguished by their efforts to tear down the Creator’s memorial and to exalt the institution of Rome. In the issue of the conflict all Christendom will be divided into two great classes, those who keep the commandments of God and the faith of Jesus, and those who worship the beast and his image, and receive his mark. Although church and state will unite their power to compel all, ‘both small and great, rich and poor, free and bond,’ to receive the mark of the beast, yet the people of God will not receive it. Revelation 13:16. The prophet of Patmos beholds ‘them that had gotten the victory over the beast, and over his image, and over his mark, and over the number of his name, stand on the sea of glass, having the harps of God,’ and singing the song of Moses and the Lamb. Revelation 15:2.

> „Închinătorii lui Dumnezeu vor fi deosebiți în mod deosebit prin respectul lor față de porunca a patra, deoarece aceasta este semnul puterii creatoare a lui Dumnezeu și mărturia pretenției Sale asupra reverenței și omagiului omului. Cei răi vor fi deosebiți prin străduințele lor de a dărâma memorialul Creatorului și de a înălța instituția Romei. În chestiunea acestui conflict, întreaga creștinătate va fi împărțită în două mari clase: cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și credința lui Isus, și cei care se închină fiarei și icoanei ei și primesc semnul ei. Deși biserica și statul își vor uni puterea pentru a-i constrânge pe toți, „mici și mari, bogați și săraci, slobozi și robi”, să primească semnul fiarei, totuși poporul lui Dumnezeu nu-l va primi. Apocalipsa 13:16. Profetul din Patmos îi vede pe „cei ce biruiseră fiara, icoana ei, semnul ei și numărul numelui ei, stând pe marea de sticlă, având harpele lui Dumnezeu” și cântând cântarea lui Moise și a Mielului. Apocalipsa 15:2.

> “Fearful tests and trials await the people of God. The spirit of war is stirring the nations from one end of the earth to the other. But in the midst of the time of trouble that is coming,—a time of trouble such as has not been since there was a nation,—God’s chosen people will stand unmoved. Satan and his host cannot destroy them, for angels that excel in strength will protect them.” Testimonies, volume 9, 15–17.

> „Teste și încercări înfricoșătoare îi așteaptă pe copiii lui Dumnezeu. Spiritul de război tulbură neamurile de la o margine a pământului până la cealaltă. Dar, în mijlocul timpului de strâmtorare care vine, — un timp de strâmtorare cum n-a mai fost de când există neam, — poporul ales al lui Dumnezeu va sta neclintit. Satana și oștirea lui nu-i pot nimici, căci îngerii care excelează în putere îi vor ocroti.” Testimonies, volumul 9, 15–17.

It is worthwhile to recognize that this passage is the ending of a chapter that begins on page eleven of Testimonies volume nine, which can be recognized as representing nine-eleven. It is worthwhile to take note that the title is about the coming Bridegroom, and also to the charts of Habakkuk which is where Paul derived the verse he wrote in the book of Hebrews. The beginning of the chapter is marking the history that began on September 11, 2001, the two tables of the covenant of prophecy that was entered into at the beginning of Adventism, and that the title is the last crisis, which identifies the last Midnight Cry. The end of the chapter is in complete agreement with the beginning, for both the beginning and end address the final crisis.

Este vrednic să se recunoască faptul că acest pasaj este încheierea unui capitol care începe la pagina unsprezece din Testimonies, volumul nouă, lucru ce poate fi recunoscut ca reprezentând nouă-unsprezece. Este vrednic să se observe că titlul este despre Mirele care vine și, de asemenea, despre diagramele lui Habacuc, de unde Pavel a preluat versetul pe care l-a scris în cartea Evrei. Începutul capitolului marchează istoria care a început la 11 septembrie 2001, cele două table ale legământului profeției în care s-a intrat la începutul adventismului și faptul că titlul este ultima criză, ceea ce identifică ultimul Strigăt de la Miezul Nopții. Sfârșitul capitolului este în deplin acord cu începutul, căci atât începutul, cât și sfârșitul tratează criza finală.

> “Section 1—For the Coming of the King

> „Secțiunea 1 — Pentru venirea Împăratului”

> “Yet a little while, and He that shall come will come, and will not tarry.’ Hebrews 10:37.

> „Încă puțină vreme, și Cel ce va veni va veni și nu va zăbovi.” Evrei 10:37.

> “The Last Crisis

> „Ultima criză”

> “We are living in the time of the end. The fast-fulfilling signs of the times declare that the coming of Christ is near at hand. The days in which we live are solemn and important. The Spirit of God is gradually but surely being withdrawn from the earth. Plagues and judgments are already falling upon the despisers of the grace of God. The calamities by land and sea, the unsettled state of society, the alarms of war, are portentous. They forecast approaching events of the greatest magnitude.” Testimonies, volume 9, 11.

> „Trăim în timpul sfârșitului. Semnele vremurilor, care se împlinesc cu repeziciune, declară că venirea lui Hristos este aproape. Zilele în care trăim sunt solemne și importante. Duhul lui Dumnezeu este retras treptat, dar cu siguranță, de pe pământ. Urgii și judecăți cad deja asupra celor ce disprețuiesc harul lui Dumnezeu. Calamitățile de pe uscat și de pe mare, starea tulbure a societății, alarmele de război sunt pline de semnificații prevestitoare. Ele vestesc dinainte evenimente apropiate de cea mai mare însemnătate.” Testimonies, volumul 9, 11.

If we return and accept the high calling of being God’s “mouth” as represented by Jeremiah, we will very soon participate in the greatest ingathering of sacred history.

Dacă ne întoarcem și acceptăm înalta chemare de a fi „gura” lui Dumnezeu, așa cum este reprezentată de Ieremia, vom participa foarte curând la cea mai mare strângere a recoltei din istoria sacră.

> “He spoke to them also words of hope and courage. ‘Let not your heart be troubled,’ He said; ‘ye believe in God, believe also in Me. In My Father’s house are many mansions: if it were not so, I would have told you. I go to prepare a place for you. And if I go and prepare a place for you, I will come again, and receive you unto Myself; that where I am, there ye may be also. And whither I go ye know, and the way ye know.’ John 14:1–4. For your sake I came into the world; for you I have been working. When I go away I shall still work earnestly for you. I came to the world to reveal Myself to you, that you might believe. I go to My Father and yours to co-operate with Him in your behalf.

> El le-a rostit și cuvinte de nădejde și de curaj. „Să nu vi se tulbure inima”, a spus El; „credeți în Dumnezeu, credeți și în Mine. În casa Tatălui Meu sunt multe locașuri: dacă n-ar fi așa, v-aș fi spus. Eu Mă duc să vă pregătesc un loc. Și dacă Mă voi duce și vă voi pregăti un loc, Mă voi întoarce iarăși și vă voi primi la Mine; pentru ca acolo unde sunt Eu să fiți și voi. Și știți unde Mă duc, și știți și calea.” Ioan 14:1–4. Pentru voi am venit în lume; pentru voi am lucrat. Când voi pleca, voi continua totuși să lucrez cu stăruință pentru voi. Am venit în lume ca să Mă descopăr vouă, pentru ca voi să credeți. Mă duc la Tatăl Meu și Tatăl vostru ca să lucrez împreună cu El în favoarea voastră.

> “‘Verily, verily, I say unto you, He that believeth on Me, the works that I do shall he do also; and greater works than these shall he do; because I go unto My Father.’ John 14:12. By this, Christ did not mean that the disciples would make more exalted exertions than He had made, but that their work would have greater magnitude. He did not refer merely to miracle working, but to all that would take place under the agency of the Holy Spirit. ‘When the Comforter is come,’ He said, ‘whom I will send unto you from the Father, even the Spirit of truth, which proceedeth from the Father, He shall testify of Me: and ye also shall bear witness, because ye have been with Me from the beginning.’ John 15:26, 27.

> „Adevărat, adevărat vă spun: cine crede în Mine va face și el lucrările pe care le fac Eu; ba încă va face lucrări mai mari decât acestea, pentru că Eu Mă duc la Tatăl Meu.” Ioan 14:12. Prin aceasta, Hristos nu a vrut să spună că ucenicii aveau să depună eforturi mai înalte decât cele depuse de El, ci că lucrarea lor avea să fie de o amploare mai mare. El nu Se referea numai la săvârșirea de minuni, ci la tot ceea ce avea să se împlinească sub lucrarea Duhului Sfânt. „Când va veni Mângâietorul”, a spus El, „pe care vi-L voi trimite de la Tatăl, și anume Duhul adevărului, care purcede de la Tatăl, Acela va mărturisi despre Mine; și voi, de asemenea, veți mărturisi, pentru că ați fost cu Mine de la început.” Ioan 15:26, 27.

> “Wonderfully were these words fulfilled. After the descent of the Holy Spirit, the disciples were so filled with love for Him and for those for whom He died, that hearts were melted by the words they spoke and the prayers they offered. They spoke in the power of the Spirit; and under the influence of that power, thousands were converted.” Acts of the Apostles, 21, 22.

> „În chip minunat s-au împlinit aceste cuvinte. După coborârea Duhului Sfânt, ucenicii au fost atât de plini de iubire pentru El și pentru aceia pentru care El a murit, încât inimile au fost înmuiate de cuvintele pe care le rosteau și de rugăciunile pe care le înălțau. Ei vorbeau în puterea Duhului; iar sub influența acelei puteri, mii s-au convertit.” Faptele apostolilor, 21, 22.

Back to Articles