Article

# The Book of Daniel - Number Sixty-Seven

Cartea lui Daniel – Numărul Șaizeci și Șapte

Prophetic Insights: Islam, September 11, 2001, and the Day of the East Wind

Perspective profetice: Islamul, 11 septembrie 2001 și Ziua Vântului de Răsărit

Author

Jeff Pippenger

Published

January 31, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Islam of the third woe arrived into prophetic history on September 11, 2001, and it was immediately restrained. At that time the latter rain began to fall, but it was “measured”.

اسلامِ مصیبتِ سوم در ۱۱ سپتامبر ۲۰۰۱ وارد تاریخِ نبوی شد، و بی‌درنگ مهار گردید. در آن زمان بارانِ آخر آغاز به باریدن کرد، اما «اندازه‌گیری شده» بود.

> In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Yet the defenced city shall be desolate, and the habitation forsaken, and left like a wilderness: there shall the calf feed, and there shall he lie down, and consume the branches thereof. When the boughs thereof are withered, they shall be broken off: the women come, and set them on fire: for it is a people of no understanding: therefore he that made them will not have mercy on them, and he that formed them will show them no favour. And it shall come to pass in that day, that the Lord shall beat off from the channel of the river unto the stream of Egypt, and ye shall be gathered one by one, O ye children of Israel. And it shall come to pass in that day, that the great trumpet shall be blown, and they shall come which were ready to perish in the land of Assyria, and the outcasts in the land of Egypt, and shall worship the Lord in the holy mount at Jerusalem. Isaiah 27:6–13.

> În măsură, când va odrăsli, te vei certa cu ea; El Își oprește vântul Său aspru în ziua vântului de răsărit. Prin aceasta, dar, nelegiuirea lui Iacov va fi ispășită; și acesta este tot rodul înlăturării păcatului lui: când va face toate pietrele altarului ca pietrele de var sfărâmate, dumbrăvile și chipurile cioplite nu vor mai sta în picioare. Totuși, cetatea întărită va fi pustiită, și locuința părăsită, și lăsată ca un pustiu: acolo va paște vițelul, și acolo se va culca, și-i va mistui ramurile. Când crengile ei se vor usca, vor fi frânte; femeile vor veni și le vor pune pe foc; căci este un popor fără pricepere: de aceea, Cel ce l-a făcut nu va avea milă de el, și Cel ce l-a întocmit nu-i va arăta bunăvoință. Și se va întâmpla în ziua aceea, că Domnul va treiera de la albia râului până la pârâul Egiptului, iar voi veți fi adunați unul câte unul, o, copii ai lui Israel. Și se va întâmpla în ziua aceea, că trâmbița cea mare va suna, și vor veni cei ce erau gata să piară în țara Asiriei, și surghiuniții din țara Egiptului, și se vor închina Domnului pe muntele cel sfânt, la Ierusalim. Isaia 27:6–13.

The “day of the east wind” identifies the arrival of the latter rain, and also Islam of the third woe. It also marks the beginning of the history where the “iniquity of Jacob is purged.” The day of the east wind arrived on September 11, 2001, and at that point the judgment of the living commenced. The judgment of the living is the closing work of the third angel, and it is there that the removal of the sins of the one hundred and forty-four thousand began. That is what Isaiah means when he wrote, “By this.”

„Ziua vântului de răsărit” identifică venirea ploii târzii și, de asemenea, islamul celei de-a treia vai. Ea marchează totodată începutul istoriei în care „nelegiuirea lui Iacov este ispășită”. Ziua vântului de răsărit a sosit la 11 septembrie 2001, iar în acel moment a început judecata celor vii. Judecata celor vii este lucrarea de încheiere a celui de-al treilea înger, și acolo a început îndepărtarea păcatelor celor o sută patruzeci și patru de mii. La aceasta se referă Isaia când a scris: „Prin aceasta.”

The words leading up to, “By this,” are, “In measure, when it shooteth forth, thou will debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind.” “By this,” is identifying the specific testing truths that purge the sin from those represented as Jacob. Those truths include the event (9/11), which marks the arrival of the latter rain. Those truths include the definition of the latter rain as “a message,” and the “message” is Islam. It includes the truth that “the east wind” is Islam of the third Woe, and it includes the prophetic characteristic of Islam’s subsequent restraint (stayeth).

Cuvintele care precedă expresia „Prin aceasta” sunt: „Cu măsură, când se ivește, vei sta la judecată cu ea; El își oprește vântul cel aspru în ziua vântului de răsărit.” „Prin aceasta” identifică adevărurile specifice de punere la probă care curățesc păcatul din cei reprezentați ca Iacov. Aceste adevăruri includ evenimentul (9/11), care marchează sosirea ploii târzii. Aceste adevăruri includ definirea ploii târzii ca „un mesaj”, iar „mesajul” este Islamul. Ele includ adevărul că „vântul de răsărit” este Islamul celei de-a treia Vai și includ caracteristica profetică a restrângerii sale ulterioare (își oprește).

The test itself is represented by the “debate,” which began on September 11, 2001. Jeremiah, when representing the first disappointment, was counseled to “return” unto God and separate the precious from the vile. The “fruit” of the testing message produces two classes of worshippers.

Ikigeragezo ubwacyo kigereranywa n’“impaka,” zatangiye ku wa 11 Nzeri 2001. Yeremiya, igihe yagereranyaga ugucika intege kwa mbere, yagiriwe inama yo “kugarukira” ku Mana no gutandukanya igiciro cyinshi n’ikizira. “Urubuto” rw’ubutumwa bw’ikigeragezo rutanga ibyiciro bibiri by’abaramya.

The judgment of the foolish is represented as “when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up.” Isaiah is referencing the pronouncement against those who turn things upside down in chapters twenty-eight and twenty-nine. They are those who cannot understand the sealed book. The work (fruit) of the wicked is to be esteemed as potter’s clay.

A judecata celor nechibzuiți este înfățișată astfel: „când va face toate pietrele altarului ca pietrele de var sfărâmate, dumbrăvile și chipurile cioplite nu vor mai rămâne în picioare.” Isaia face trimitere la rostirea împotriva celor care răstoarnă toate lucrurile, din capitolele douăzeci și opt și douăzeci și nouă. Aceștia sunt cei care nu pot înțelege cartea pecetluită. Lucrarea (rodul) celui rău trebuie socotită ca lutul olarului.

> Therefore, behold, I will proceed to do a marvellous work among this people, even a marvellous work and a wonder: for the wisdom of their wise men shall perish, and the understanding of their prudent men shall be hid. Woe unto them that seek deep to hide their counsel from the Lord, and their works are in the dark, and they say, Who seeth us? and who knoweth us? Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay: for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it, He had no understanding? Isaiah 29:14–16.

> Prandaj, ja, unë do të vazhdoj të bëj një vepër të mrekullueshme ndër këtë popull, madje një vepër të mrekullueshme dhe një çudi; sepse urtia e të urtëve të tyre do të humbasë dhe mendja e njerëzve të tyre të mençur do të fshihet. Mjerë ata që kërkojnë thellë për ta fshehur këshillën e tyre nga Zoti, veprat e tyre janë në errësirë, dhe ata thonë: Kush na sheh? dhe kush na njeh? Me siguri, përmbysja juaj e gjërave do të vlerësohet si argjila e poçarit; sepse a do të thotë vepra për atë që e bëri: Ai nuk më bëri? apo a do të thotë gjëja e formuar për atë që e formoi: Ai nuk kishte mend? Isaia 29:14–16.

The work of the wicked will be as potter’s clay, and in chapter twenty-seven their work is portrayed in a similar fashion, as chalkstones that are beaten asunder. Chalk or potter’s clay is easily beaten into powder, and the symbol of the work of making “all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder,” and including the work of tearing down “the groves and images,” so that they “shall not stand up,” is the work represented by the reformation of king Josiah. In the final revival and reformation, represented by the reformation of Josiah, the Adventist corporate structure will be desolate, for “the defenced city shall be desolate, and the habitation forsaken, and left like a wilderness.” All their works, meaning the thousands of churches, schools, colleges, universities, hospitals and office buildings around the world, will be prophetically beaten into worthless powder.

Lucrarea celor nelegiuiți va fi ca lutul olarului, iar în capitolul douăzeci și șapte lucrarea lor este înfățișată într-un mod asemănător, ca niște pietre de cretă zdrobite în bucăți. Cretă sau lutul olarului se zdrobește ușor până devine pulbere, iar simbolul lucrării de a face „toate pietrele altarului ca niște pietre de cretă zdrobite în bucăți”, incluzând și lucrarea de a dărâma „dumbrăvile și chipurile,” astfel încât ele „nu se vor mai ridica,” este lucrarea reprezentată prin reforma împăratului Iosia. În ultima redeșteptare și reformă, reprezentată prin reforma lui Iosia, structura corporativă adventistă va fi pustiită, căci „cetatea întărită va fi pustie, și locuința părăsită, și lăsată ca un pustiu.” Toate lucrările lor, adică miile de biserici, școli, colegii, universități, spitale și clădiri de birouri din întreaga lume, vor fi profetic zdrobite până vor deveni o pulbere fără valoare.

The membership will also be desolate, for those “people of no understanding” will be as “withered” “boughs” that “shall be broken off” “and set on fire,” for “he that made them will not have mercy on them, and he that formed them will show them no favor.”

Membrii vor fi, de asemenea, pustiți, căci acei „oameni fără pricepere” vor fi asemenea unor „ramuri” „uscate”, care „vor fi frânte” „și puse pe foc”, căci „Cel ce i-a făcut nu va avea milă de ei, și Cel ce i-a întocmit nu le va arăta niciun favor”.

When the separation that is accomplished by the testing message is complete, the second voice of Revelation chapter eighteen, calls God’s other flock out of Babylon, for in that day “it shall come to pass” “that the great trumpet shall be blown, and they shall come which were ready to perish in the land of Assyria, and the outcasts in the land of Egypt, and shall worship the Lord in the holy mount at Jerusalem.”

Atunci când despărţirea realizată prin solia de încercare va fi deplină, a doua voce din Apocalipsa, capitolul optsprezece, cheamă din Babilon cealaltă turmă a lui Dumnezeu, căci în ziua aceea „se va întâmpla” „că trâmbiţa cea mare va suna, şi vor veni cei ce erau gata să piară în ţara Asiriei, şi cei izgoniţi în ţara Egiptului, şi se vor închina Domnului pe muntele cel sfânt, la Ierusalim.”

The passage (Isaiah twenty-seven, verses eight through thirteen) we are considering, identifies the prophetic history that began on September 11, 2001, and illustrates the testing and purification of those who will ultimately call God’s other flock out of Babylon. The opening verses of the same chapter, identify a song that is to be sung during that very history.

තෙම සලකා බලන මෙම පදය (යෙසායා විසි හත, අටවන සිට දහතුන්වන පද දක්වා) 2001 සැප්තැම්බර් 11 දින ආරම්භ වූ අනාගතවාණිමය ඉතිහාසය හඳුනා දක්වයි; අවසානයේ දෙවියන්වහන්සේගේ අනෙක් රැළ බබිලෝනෙන් පිටතට කැඳවනු ලබන අයගේ පරීක්ෂණයත් පවිත්‍ර කිරීමත් එය රූපකමය ලෙස දක්වයි. එම පරිච්ඡේදයේ ආරම්භක පදම, එම ඉතිහාසය තුළම ගායනා කළ යුතු ගීතයක් හඳුනා දක්වයි.

> In that day sing ye unto her, A vineyard of red wine. I the Lord do keep it; I will water it every moment: lest any hurt it, I will keep it night and day. Fury is not in me: who would set the briers and thorns against me in battle? I would go through them, I would burn them together. Or let him take hold of my strength, that he may make peace with me; and he shall make peace with me. He shall cause them that come of Jacob to take root: Israel shall blossom and bud, and fill the face of the world with fruit. Hath he smitten him, as he smote those that smote him? or is he slain according to the slaughter of them that are slain by him? Isaiah 27:2–7.

> În ziua aceea cântați despre ea: O vie de vin roșu. Eu, Domnul, o păzesc; o voi uda în orice clipă; ca nu cumva s-o vatăme cineva, o voi păzi zi și noapte. Mânia nu este în Mine; cine va ridica împotriva Mea mărăcinii și spinii în luptă? Aș trece prin ei, i-aș arde pe toți deodată. Sau să se prindă de tăria Mea, ca să facă pace cu Mine; și va face pace cu Mine. El îi va face pe cei ce vin din Iacov să prindă rădăcină; Israel va înflori și va odrăsli și va umple fața lumii cu rod. L-a lovit El oare cum i-a lovit pe cei ce-l loveau? sau este el ucis după măcelul celor uciși de el? Isaia 27:2–7.

The song of the vineyard is the song that first identifies God’s people as a vineyard which He had loved and cared for. It then presents a promise of acceptance for any who would wish to take hold of Christ’s righteousness. It then identifies the promise of the outpouring of the Holy Spirit, represented by two phases of rain. The first phase of rain brings the blossoms and buds to life, and the second phase fills the earth with fruit.

Cântarea viei este cântarea care identifică mai întâi poporul lui Dumnezeu ca fiind o vie pe care El a iubit-o și a îngrijit-o. Apoi prezintă o făgăduință de primire pentru oricine ar dori să se prindă de neprihănirea lui Hristos. Apoi identifică făgăduința revărsării Duhului Sfânt, reprezentată prin două faze ale ploii. Prima fază a ploii aduce florile și mugurii la viață, iar a doua fază umple pământul de rod.

The song of the vineyard is the song that identifies the period of time when God is passing by a former chosen people, while entering into covenant with a new chosen people. Verses eight and onward, are simply repeating and enlarging upon the opening verses of the chapter. The first verse of the chapter identifies the same event that is identified as the “day of the east wind” in verse eight.

Cântarea viei este cântarea care identifică perioada de timp în care Dumnezeu trece pe lângă un fost popor ales, în timp ce intră în legământ cu un nou popor ales. Versetele de la opt în continuare nu fac decât să repete și să dezvolte versetele de deschidere ale capitolului. Primul verset al capitolului identifică același eveniment care este identificat drept „ziua vântului de răsărit” în versetul opt.

> In that day the Lord with his sore and great and strong sword shall punish leviathan the piercing serpent, even leviathan that crooked serpent; and he shall slay the dragon that is in the sea. Isaiah 27:1.

> În ziua aceea, Domnul, cu sabia Sa aspră, mare și puternică, va pedepsi leviatanul, șarpele cel fugar, da, leviatanul, șarpele cel întortocheat; și va ucide balaurul care este în mare. Isaia 27:1.

The dragon is Satan, but in a secondary sense it was pagan Rome.

Balaurul este Satana, dar, într-un sens secundar, a fost Roma păgână.

> “Thus while the dragon, primarily, represents Satan, it is, in a secondary sense, a symbol of pagan Rome.” The Great Controversy, 439.

> „Astfel, în timp ce balaurul, în primul rând, îl reprezintă pe Satana, el este, într-un sens secundar, un simbol al Romei păgâne.” Tragedia veacurilor, 439.

The ten kings of pagan Rome, in chapter seven of Daniel, and in chapter twelve of Revelation represent the ten kings of Revelation seventeen–in the last days.

Cei zece împărați ai Romei păgâne, din capitolul șapte al cărții lui Daniel și din capitolul doisprezece al Apocalipsei, îi reprezintă pe cei zece împărați din Apocalipsa șaptesprezece — în zilele de pe urmă.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> „Regii, stăpânitorii și guvernatorii și-au pus asupra lor semnul lui antihrist și sunt reprezentați ca balaurul care merge să facă război cu sfinții — cu aceia care păzesc poruncile lui Dumnezeu și au credința lui Isus.” Testimonies to Ministers, 38.

Verse one of Isaiah 27 is identifying the beginning of the judgment of the dragon, which began at the day of the east wind, on September 11, 2001. The judgment of the kings of the earth, and their globalist merchant partners, is accomplished when the financial structure of the earth is destroyed by an “east wind”, in the midst of the “seas”.

Versetul întâi din Isaia 27 identifică începutul judecății balaurului, care a început în ziua vântului de răsărit, la 11 septembrie 2001. Judecata împăraților pământului și a partenerilor lor negustori globaliști se împlinește atunci când structura financiară a pământului este distrusă de un „vânt de răsărit”, în mijlocul „mărilor”.

> For, lo, the kings were assembled, they passed by together. They saw it, and so they marvelled; they were troubled, and hasted away. Fear took hold upon them there, and pain, as of a woman in travail. Thou breakest the ships of Tarshish with an east wind. Psalms 48:4–7.

> Căci, iată, împărații se adunaseră, treceau împreună. Au văzut-o și au rămas uimiți; s-au tulburat și s-au grăbit să fugă. Acolo i-a apucat frica și durerea, ca a unei femei în chinurile nașterii. Tu sfărâmi corăbiile Tarsisului cu un vânt de răsărit. Psalmii 48:4–7.

Isaiah chapter twenty-seven, verses one through seven, is repeated and enlarged upon in verses eight through thirteen. It identifies that in “the day of east wind” the kings and merchants of the earth are going to be confronted with fear, and their fear escalates through history from that point onward. That fear identifies the illogical and hasty movements of the progressive globalists of planet earth ever since September 11, 2001, as they push their agenda further and more aggressively, than what would be logically expected. Satan, and his representatives, for the merchants and kings of the earth (the globalists), as symbols of the dragon, know their time is short.

അധ്യായം ഇരുപത്തേഴിലെ യെശയ്യാവിന്റെ ഒന്നാം വാക്യം മുതൽ ഏഴാം വാക്യം വരെ ഉള്ളതു എട്ടാം വാക്യം മുതൽ പതിമൂന്നാം വാക്യം വരെ ആവർത്തിച്ചും വിപുലീകരിച്ചും കാണിക്കുന്നു. “കിഴക്കൻ കാറ്റിന്റെ ദിവസം” ഭൂമിയിലെ രാജാക്കന്മാരും വ്യാപാരികളും ഭയത്താൽ അഭിമുഖീകരിക്കപ്പെടുമെന്നതു അതിൽ തിരിച്ചറിയിക്കുന്നു; ആ ഭയം ആ ഘട്ടം മുതൽ ചരിത്രമൊട്ടാകെ ക്രമേണ വർധിച്ചുകൊണ്ടിരിക്കുന്നു. ആ ഭയം, 2001 സെപ്റ്റംബർ 11 മുതൽ, ഭൂമിയിലെ പുരോഗമന ആഗോളവാദികളുടെ അയുക്തികവും തിടുക്കമുള്ളതുമായ നീക്കങ്ങളെ വെളിവാക്കുന്നു; അവർ തങ്ങളുടെ അജണ്ടയെ താർക്കികമായി പ്രതീക്ഷിക്കപ്പെടുന്നതിലധികം ദൂരം, അതിലും ആക്രമണാത്മകമായി, മുന്നോട്ടു തള്ളിക്കൊണ്ടിരിക്കുകയാണ്. സാത്താനും, ഭൂമിയിലെ വ്യാപാരികളുടെയും രാജാക്കന്മാരുടെയും (ആഗോളവാദികളുടെ) പ്രതിനിധികളായ അവന്റെ ഏജന്റുക്കളും, മഹാസർപ്പത്തിന്റെ പ്രതീകങ്ങളായി, തങ്ങളുടെ സമയം ചുരുങ്ങിയതാണെന്ന് അറിയുന്നു.

> Therefore rejoice, ye heavens, and ye that dwell in them. Woe to the inhabiters of the earth and of the sea! for the devil is come down unto you, having great wrath, because he knoweth that he hath but a short time. Revelation 12:12.

> Așadar, bucurați-vă, voi, ceruri, și voi care locuiți în ele. Vai de locuitorii pământului și ai mării! Căci diavolul a coborât la voi cu mare mânie, fiindcă știe că mai are puțină vreme. Apocalipsa 12:12.

The day of the east wind, that produced the economic crisis in 2001, that has only gotten worse, no matter what the globalist media attempts to claim, is the issue that confronts the world at the point when the dragon knows his time is short. He then escalates his movements for control of the entire earth, and he does so when “Woe” (the third Woe) is brought upon “the inhabiters of the earth and sea.”

Ziua vântului de răsărit, care a produs criza economică din 2001, care nu a făcut decât să se înrăutățească, indiferent de ceea ce încearcă să pretindă mass-media globalistă, este chestiunea care confruntă lumea în momentul în care balaurul știe că timpul lui este scurt. Atunci el își intensifică mișcările pentru controlul întregului pământ și face aceasta atunci când „Vai” (al treilea Vai) este adus asupra „locuitorilor pământului și ai mării”.

The arrival of Islam of the third Woe (the east wind), on September 11, 2001, produced an economic disaster that has forced the globalists to accelerate their efforts to force a one world government upon planet earth. Yet Islam continues to fulfill its role. Perhaps the most serious revelation of Islam as a symbol of Bible prophecy is found in the first reference to Islam.

Sosirea islamului a celei de-a treia Vai (vântul de răsărit), la 11 septembrie 2001, a produs un dezastru economic care i-a constrâns pe globaliști să-și accelereze eforturile de a impune o guvernare mondială unică asupra planetei Pământ. Totuși, islamul continuă să-și împlinească rolul. Poate că cea mai serioasă descoperire a islamului ca simbol al profeției biblice se găsește în prima referire la islam.

> And the angel of the Lord said unto her, Behold, thou art with child, and shalt bear a son, and shalt call his name Ishmael; because the Lord hath heard thy affliction. And he will be a wild man; his hand will be against every man, and every man’s hand against him; and he shall dwell in the presence of all his brethren. Genesis 16:11, 12.

> Iar îngerul Domnului i-a zis: „Iată, ești însărcinată și vei naște un fiu, căruia îi vei pune numele Ismael, pentru că Domnul a auzit necazul tău. El va fi ca un măgar sălbatic printre oameni; mâna lui va fi împotriva tuturor, și mâna tuturor împotriva lui; și va locui în fața tuturor fraților săi.” Geneza 16:11, 12.

God’s Word never fails. As Islam continues to produce pain as a woman in travail, some who might even accept that Islam is identified in Bible prophecy, have not yet wrapped their mind around the obvious fact in the two verses. Some might understand that it is Islam that brings every man on planet earth together in order to oppose a common enemy, and this is of course true. Yet the last phrase in the verse is the more serious truth. The world was shaken by September 11, 2001, and it has recently been shaken again by this year’s October 7 attack of Hamas against Israel. But no one is willing to see that the spirit of warfare and sudden destruction is “in the presence of all” of Ishmael’s brethren.

Cuvântul lui Dumnezeu nu dă greș niciodată. Pe măsură ce islamul continuă să producă durere asemenea unei femei în durerile nașterii, unii, care ar putea chiar să accepte că islamul este identificat în profeția biblică, încă nu au cuprins cu mintea faptul evident din cele două versete. Unii ar putea înțelege că islamul este acela care îi aduce împreună pe toți oamenii de pe planeta pământ pentru a se împotrivi unui dușman comun, și aceasta este, desigur, adevărat. Totuși, ultima expresie din verset este adevărul mai grav. Lumea a fost zguduită de 11 septembrie 2001 și, recent, a fost zguduită din nou de atacul din 7 octombrie al Hamas împotriva Israelului din acest an. Dar nimeni nu este dispus să vadă că duhul războiului și al pieirii neașteptate este „în prezența tuturor” fraților lui Ismael.

What kind of destruction will be carried out when there is a surprise attack carried out by such Islamic nations as Saudi Arabia, the United Arab Emirates, Qatar, Kuwait, Brunei and Bahrain? The spirit of Ishmael is in “all his brethren,” and the warfare that has so far been produced with the third Woe from countries such as Afghanistan or Iraq, will be quite different when the prophecy of Ishmael is fully fulfilled. How many nuclear bombs does Pakistan have?

Ce fel de distrugere va fi dusă la îndeplinire atunci când va avea loc un atac prin surprindere săvârșit de asemenea națiuni islamice precum Arabia Saudită, Emiratele Arabe Unite, Qatar, Kuweit, Brunei și Bahrain? Spiritul lui Ismael este în „toți frații lui”, iar războiul care a fost produs până acum odată cu al treilea Vai de țări precum Afganistanul sau Irakul va fi cu totul diferit atunci când profeția privitoare la Ismael se va împlini pe deplin. Câte bombe nucleare are Pakistanul?

The prophetic characteristic of Islamic warfare as demonstrated in the first and second Islamic Woes is sudden, surprise attacks. Are there enough finances in the affluent Islamic nations to secretly secure or produce weaponry that would be more sophisticated, and lethal, than fuel laden jets, car bombs, burning tires, rape and knives? Is God’s Word to be believed?

Caracteristica profetică a războiului islamic, aşa cum este demonstrată în prima şi a doua Vai islamică, constă în atacuri bruște, prin surprindere. Există suficiente resurse financiare în naţiunile islamice prospere pentru a procura sau produce în ascuns armament care să fie mai sofisticat şi mai letal decât avioane încărcate cu combustibil, maşini-capcană, anvelope în flăcări, viol şi cuţite? Este Cuvântul lui Dumnezeu vrednic de crezare?

All the jewels of Miller’s dream become testing truths in the last days, if nothing more than the reality that those truths have been rejected and prophecy identifies they will be restored. But some of those jewels, such as the work of Christ in the heavenly sanctuary and Islam of the third Woe, identify predictions that are fulfilled only in the very last days. One represents the work of Christ in the Most Holy Place, certainly a present testing truth, and the other identifies the message of the Midnight Cry, which again is a present testing truth.

Ngā mea whakapaipai katoa o te moemoeā a Miller ka waiho hei pono whakamātau i ngā rā whakamutunga, ahakoa kāore he mea atu i te meka kua whakakāhoretia aua pono, ā, e tohu ana te poropititanga ka whakahokia anō. Engari ko ētahi o aua mea whakapaipai, pēnei i te mahi a te Karaiti i roto i te wahi tapu o te whare tapu i te rangi, me te Ihirama o te Aue tuatoru, e tohu ana i ngā matapae ka whakatutukihia anake i ngā rā tino whakamutunga. Ko tētahi e tohu ana i te mahi a te Karaiti i roto i te Wahi Tino Tapu, he pono whakamātau o nāianei tonu; ā, ko tētahi atu e tohu ana i te karere o te Karanga o waenganui pō, ā, anō nei he pono whakamātau o nāianei tonu.

The thread that weaves together the Millerite movement and the time of the end in 1989, which in turn introduces the movement of the one hundred and forty-four thousand, is the “seven times,” that was Miller’s first jewel and the first to be set aside as Adventism left the old paths. One hundred and twenty-six years from the rebellion of 1863, to the time of the end in 1989, represents the “seven times.” The twenty-five hundred and twenty was divided into two periods of twelve hundred and sixty, and a tenth or a tithe of twelve hundred and sixty, is one hundred and twenty-six. The stone the builders rejected is so long that it connects the first and last movements of the three angels. In so doing it identifies that the truth of the “seven times” is also a present testing truth, and that it is the truth that becomes no longer simply the foundation stone, but the head of the corner.

Firul care împletește mișcarea millerită și timpul sfârșitului din 1989, care, la rândul său, introduce mișcarea celor o sută patruzeci și patru de mii, este „șapte vremi”, care a fost prima nestemată a lui Miller și prima care a fost pusă deoparte pe măsură ce adventismul a părăsit vechile cărări. O sută douăzeci și șase de ani de la răzvrătirea din 1863 până la timpul sfârșitului din 1989 reprezintă „șapte vremi”. Cele două mii cinci sute douăzeci au fost împărțite în două perioade de o mie două sute șaizeci, iar o zecime sau o zeciuială din o mie două sute șaizeci este o sută douăzeci și șase. Piatra pe care au lepădat-o zidarii este atât de lungă, încât leagă prima și ultima mișcare a celor trei îngeri. Făcând astfel, ea identifică faptul că adevărul despre „șapte vremi” este, de asemenea, un adevăr prezent de punere la probă și că acesta este adevărul care nu mai devine doar piatra de temelie, ci capul unghiului.

We will now leave off our consideration of the increase of knowledge in the Millerite movement, represented by the Ulai River vision in the book of Daniel and turn our attention to the vision of the Hiddekel River, that represents the increase of knowledge, in the movement of the one hundred and forty-four thousand.

Acum vom lăsa deoparte analiza noastră privind creșterea cunoștinței în mișcarea millerită, reprezentată de viziunea râului Ulai din cartea lui Daniel, și ne vom îndrepta atenția către viziunea râului Hiddekel, care reprezintă creșterea cunoștinței în mișcarea celor o sută patruzeci și patru de mii.

We will begin next by considering the four generations of Adventism that span the one hundred and twenty-six years from 1863 to 1989.

Vom începe în continuare prin a analiza cele patru generații ale adventismului care se întind pe parcursul celor o sută douăzeci și șase de ani, din 1863 până în 1989.

We will start that study in the next article.

Vom începe acel studiu în articolul următor.

> And it came to pass in the sixth year, in the sixth month, in the fifth day of the month, as I sat in mine house, and the elders of Judah sat before me, that the hand of the Lord God fell there upon me. Then I beheld, and lo a likeness as the appearance of fire: from the appearance of his loins even downward, fire; and from his loins even upward, as the appearance of brightness, as the colour of amber. And he put forth the form of an hand, and took me by a lock of mine head; and the spirit lifted me up between the earth and the heaven, and brought me in the visions of God to Jerusalem, to the door of the inner gate that looketh toward the north; where was the seat of the image of jealousy, which provoketh to jealousy. And, behold, the glory of the God of Israel was there, according to the vision that I saw in the plain. Then said he unto me, Son of man, lift up thine eyes now the way toward the north. So I lifted up mine eyes the way toward the north, and behold northward at the gate of the altar this image of jealousy in the entry. He said furthermore unto me, Son of man, seest thou what they do? even the great abominations that the house of Israel committeth here, that I should go far off from my sanctuary? but turn thee yet again, and thou shalt see greater abominations. And he brought me to the door of the court; and when I looked, behold a hole in the wall.

> Și s-a întâmplat în anul al șaselea, în luna a șasea, în ziua a cincea a lunii, pe când ședeam în casa mea și bătrânii lui Iuda ședeau înaintea mea, că mâna Domnului Dumnezeu a căzut acolo peste mine. Atunci am privit și, iată, o înfățișare ca arătarea focului: de la arătarea coapselor Lui în jos, foc; iar de la coapsele Lui în sus, ca arătarea unei străluciri, ca culoarea chihlimbarului. Și a întins ceva ca forma unei mâini și m-a apucat de o șuviță a capului meu; și duhul m-a ridicat între pământ și cer și m-a adus, în vedeniile lui Dumnezeu, la Ierusalim, la intrarea porții dinăuntru care privește spre miazănoapte, unde era locul chipului geloziei, care stârnește gelozia. Și, iată, slava Dumnezeului lui Israel era acolo, potrivit vedeniei pe care o văzusem în câmpie. Atunci mi-a zis: „Fiul omului, ridică-ți acum ochii spre miazănoapte.” Și mi-am ridicat ochii spre miazănoapte și, iată, la miazănoapte, la poarta altarului, acest chip al geloziei era la intrare. El mi-a mai zis: „Fiul omului, vezi tu ce fac ei? Chiar marile urâciuni pe care casa lui Israel le săvârșește aici, ca Eu să Mă depărtez de locașul Meu cel sfânt? Dar întoarce-te iarăși și vei vedea urâciuni și mai mari.” Și m-a adus la intrarea curții; și când m-am uitat, iată, o gaură în zid.

> Then said he unto me, Son of man, dig now in the wall: and when I had digged in the wall, behold a door. And he said unto me, Go in, and behold the wicked abominations that they do here. So I went in and saw; and behold every form of creeping things, and abominable beasts, and all the idols of the house of Israel, pourtrayed upon the wall round about. And there stood before them seventy men of the ancients of the house of Israel, and in the midst of them stood Jaazaniah the son of Shaphan, with every man his censer in his hand; and a thick cloud of incense went up. Then said he unto me, Son of man, hast thou seen what the ancients of the house of Israel do in the dark, every man in the chambers of his imagery? for they say, The Lord seeth us not; the Lord hath forsaken the earth. He said also unto me, Turn thee yet again, and thou shalt see greater abominations that they do. Then he brought me to the door of the gate of the Lord’s house which was toward the north; and, behold, there sat women weeping for Tammuz. Then said he unto me, Hast thou seen this, O son of man? turn thee yet again, and thou shalt see greater abominations than these. And he brought me into the inner court of the Lord’s house, and, behold, at the door of the temple of the Lord, between the porch and the altar, were about five and twenty men, with their backs toward the temple of the Lord, and their faces toward the east; and they worshipped the sun toward the east. Then he said unto me, Hast thou seen this, O son of man? Is it a light thing to the house of Judah that they commit the abominations which they commit here? for they have filled the land with violence, and have returned to provoke me to anger: and, lo, they put the branch to their nose. Therefore will I also deal in fury: mine eye shall not spare, neither will I have pity: and though they cry in mine ears with a loud voice, yet will I not hear them. Ezekiel 8:1–18.

> Atunci El mi-a zis: „Fiul omului, sapă acum în zid.” Și, după ce am săpat în zid, iată o ușă. Și El mi-a zis: „Intră și vezi urâciunile rele pe care le săvârșesc aici.” Așa că am intrat și am văzut; și iată tot felul de târâtoare și de dobitoace urâcioase și toți idolii casei lui Israel, zugrăviți de jur împrejur pe zid. Și stăteau înaintea lor șaptezeci de bărbați dintre bătrânii casei lui Israel, și în mijlocul lor stătea Iaazania, fiul lui Șafan, fiecare om cu cădelnița în mână; și un nor gros de tămâie se înălța. Atunci El mi-a zis: „Fiul omului, ai văzut ce fac în întuneric bătrânii casei lui Israel, fiecare în odaia chipurilor lui? Căci ei zic: «Domnul nu ne vede; Domnul a părăsit pământul.»” El mi-a zis iarăși: „Întoarce-te încă o dată și vei vedea urâciuni mai mari pe care le săvârșesc.” Apoi m-a adus la intrarea porții casei Domnului, care era spre miazănoapte; și iată că acolo ședeau femei care plângeau pentru Tamuz. Atunci El mi-a zis: „Ai văzut aceasta, fiul omului? Întoarce-te încă o dată și vei vedea urâciuni mai mari decât acestea.” Și m-a dus în curtea dinăuntru a casei Domnului; și iată că la intrarea templului Domnului, între pridvor și altar, erau cam douăzeci și cinci de bărbați, cu spatele întors spre templul Domnului și cu fețele spre răsărit; și se închinau soarelui spre răsărit. Atunci El mi-a zis: „Ai văzut aceasta, fiul omului? Este oare un lucru ușor pentru casa lui Iuda să săvârșească urâciunile pe care le săvârșesc aici? Căci au umplut țara de silnicie și s-au întors iarăși ca să Mă mânie; și, iată, ei duc ramura la nas. De aceea și Eu voi lucra cu furie: ochiul Meu nu va cruța și nu voi avea milă; și chiar dacă vor striga în urechile Mele cu glas tare, tot nu-i voi asculta.” Ezechiel 8:1–18.

Back to Articles