Article

# The Book of Daniel - Number One

Cartea lui Daniel – Numărul unu

The Ulai and Hiddekel

Ուլայը և Հիդեկելը

Author

Jeff Pippenger

Published

November 21, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> “Ministers and people declared that the prophecies of Daniel and the Revelation were incomprehensible mysteries. But Christ directed his disciples to the words of the prophet Daniel concerning events to take place in their time, and said, ‘Whoso readeth, let him understand.’ Matthew 24:15. And the assertion that the Revelation is a mystery, not to be understood, is contradicted by the very title of the book: ‘The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to show unto his servants things which must shortly come to pass. . . . Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein; for the time is at hand.’ Revelation 1:1–3.

> „Slujitorii și poporul au declarat că profețiile din Daniel și Apocalipsa erau taine de neînțeles. Dar Hristos i-a îndrumat pe ucenicii Săi către cuvintele prorocului Daniel cu privire la evenimentele care urmau să aibă loc în vremea lor și a spus: «Cine citește să înțeleagă.» Matei 24:15. Iar afirmația că Apocalipsa este o taină, care nu poate fi înțeleasă, este contrazisă de însuși titlul cărții: «Descoperirea lui Isus Hristos, pe care I-a dat-o Dumnezeu, ca să arate robilor Săi lucrurile care trebuie să se întâmple în curând.... Ferice de cine citește și de cei ce ascultă cuvintele acestei prorocii și păzesc lucrurile scrise în ea, căci vremea este aproape.» Apocalipsa 1:1–3.

> “Says the prophet: ‘Blessed is he that readeth’—there are those who will not read; the blessing is not for them. ‘And they that hear’—there are some, also, who refuse to hear anything concerning the prophecies; the blessing is not for this class. ‘And keep those things which are written therein’—many refuse to heed the warnings and instructions contained in the Revelation. None of these can claim the blessing promised. All who ridicule the subjects of the prophecy, and mock at the symbols here solemnly given, all who refuse to reform their lives, and prepare for the coming of the Son of man, will be unblest.

> „Prorocul spune: «Ferice de cel ce citește» — sunt unii care nu vor citi; binecuvântarea nu este pentru ei. «Și de cei ce ascultă» — sunt, de asemenea, unii care refuză să audă ceva cu privire la profeții; binecuvântarea nu este pentru această categorie. «Și păzesc lucrurile scrise în ea» — mulți refuză să ia seama la avertizările și îndrumările cuprinse în Apocalipsa. Niciunul dintre aceștia nu poate pretinde binecuvântarea făgăduită. Toți cei care iau în râs subiectele profeției și își bat joc de simbolurile date aici cu solemnitate, toți cei care refuză să-și reformeze viața și să se pregătească pentru venirea Fiului omului vor fi lipsiți de binecuvântare.”

> “In view of the testimony of Inspiration, how dare men teach that the Revelation is a mystery, beyond the reach of human understanding? It is a mystery revealed, a book opened. The study of the Revelation directs the mind to the prophecies of Daniel, and both present most important instruction, given of God to men, concerning events to take place at the close of this world’s history.” The Great Controversy, 340.

> „Având în vedere mărturia Inspirației, cum îndrăznesc oamenii să învețe că Apocalipsa este o taină, dincolo de puterea de înțelegere omenească? Este o taină descoperită, o carte deschisă. Studiul Apocalipsei îndreaptă mintea către profețiile lui Daniel, iar amândouă prezintă o învățătură de cea mai mare însemnătate, dată de Dumnezeu oamenilor, cu privire la evenimentele care vor avea loc la încheierea istoriei acestei lumi.” Tragedia veacurilor, 340.

The “study of the Revelation directs the mind to the prophecies of Daniel.” Some persons only see prophecy within the book of Daniel. But Daniel presents two lines of truth and the truth that represent his prophecies are the last six chapters of his book. The first six chapters present illustrated prophecy, that, by and large, are still unrecognized. Before we consider the first six chapters of Daniel, we will explain why there is actually only two prophecies represented in the last six chapters of Daniel. Sister White points out the two prophecies by referring to the two great rivers of Shinar. When we accept the symbolism she sets forth we find the key to see two, and only two prophecies in the last six chapters of Daniel.

„Studiul Apocalipsei îndreaptă mintea către profețiile lui Daniel.” Unele persoane văd profeția doar în cartea lui Daniel. Însă Daniel prezintă două linii de adevăr, iar adevărurile care reprezintă profețiile sale se află în ultimele șase capitole ale cărții sale. Primele șase capitole prezintă profeție ilustrată, care, în mare măsură, rămâne încă nerecunoscută. Înainte de a lua în considerare primele șase capitole din Daniel, vom explica de ce, în realitate, sunt reprezentate doar două profeții în ultimele șase capitole din Daniel. Sora White indică cele două profeții făcând referire la cele două mari râuri ale Șinearului. Când acceptăm simbolismul pe care îl expune ea, găsim cheia pentru a vedea două, și numai două, profeții în ultimele șase capitole din Daniel.

> “The light that Daniel received from God was given especially for these last days. The visions he saw by the banks of the Ulai and the Hiddekel, the great rivers of Shinar, are now in process of fulfillment, and all the events foretold will soon come to pass.” Testimonies to Ministers, 112.

> „Lumina pe care Daniel a primit-o de la Dumnezeu i-a fost dată în mod deosebit pentru aceste zile de pe urmă. Viziunile pe care le-a văzut pe malurile Ulaiului și ale Hidechelului, marile râuri ale Șinearului, sunt acum în curs de împlinire, iar toate evenimentele prezise se vor împlini curând.” Testimonies to Ministers, 112.

The vision of chapter eight was given by the Ulai river.

Viziunea din capitolul opt a fost dată lângă râul Ulai.

> In the third year of the reign of king Belshazzar a vision appeared unto me, even unto me Daniel, after that which appeared unto me at the first. And I saw in a vision; and it came to pass, when I saw, that I was at Shushan in the palace, which is in the province of Elam; and I saw in a vision, and I was by the river of Ulai. Daniel 8:1, 2.

> În al treilea an al domniei împăratului Belșațar mi s-a arătat o vedenie, mie, lui Daniel, după aceea care mi se arătase la început. Și am văzut în vedenie; și s-a întâmplat, când am văzut, că eram în Șușan, în cetate, care este în ținutul Elamului; și am văzut în vedenie și eram lângă râul Ulai. Daniel 8:1, 2.

When we took the paragraph from Testimonies to Ministers, where Sister White referenced “the Ulai and Hiddekel” and called them “the great rivers of Shinar” we were dissecting that paragraph from one of the most important commentaries on the study of the books of Daniel and Revelation in Sister White’s writings. In the passage she states, “There is need of a much closer study of the word of God; especially should Daniel and the Revelation have attention as never before in the history of our work.”

Atunci când am preluat paragraful din Testimonies to Ministers, în care Sora White făcea referire la „Ulai și Hiddekel” și le numea „marile râuri ale Șinearului”, noi disecam acel paragraf din unul dintre cele mai importante comentarii privind studiul cărților lui Daniel și Apocalipsa din scrierile Sorei White. În pasaj, ea afirmă: „Este nevoie de un studiu mult mai aprofundat al Cuvântului lui Dumnezeu; îndeosebi Daniel și Apocalipsa ar trebui să primească o atenție cum nu au mai primit niciodată în istoria lucrării noastre.”

If we closely study the first two verses we just cited from Daniel chapter eight they provide two internal witnesses to a fact that is often overlooked. Daniel says “in the third year of” Belshazzar “a vision appeared unto me.” Then he adds, “after that which appeared to me at the first.” This verse can be understood two ways, and either way produces the identical conclusion.

Dacă studiem îndeaproape primele două versete pe care tocmai le-am citat din capitolul opt al cărții lui Daniel, ele oferă două mărturii interne cu privire la un fapt care este adesea trecut cu vederea. Daniel spune: „în al treilea an al” lui Belșațar „mi s-a arătat o vedenie”. Apoi adaugă: „după aceea care mi se arătase la început”. Acest verset poate fi înțeles în două feluri, iar oricare dintre ele duce la aceeași concluzie.

The angel Gabriel was the one that brought prophetic light to Daniel, as he did with all the prophets, for he had replaced Satan as the heavenly light bearer. This means that every prophetic rule that is located in the Scriptures was guided by Gabriel. Whether Daniel understood it or not, in verse one of chapter eight, not only is he identifying an important prophetic observation, but he provides two witnesses of the important prophetic observation in the verse. What Daniel recorded in verse one, is that he had received a vision previous to the vision he received by the Ulai river. The vision by the Ulai river came in Belshazzar’s third year. The vision, before the vision by the Ulai river, came in the first year of Belshazzar.

Ângerul Gabriel a fost acela care i-a adus lumină profetică lui Daniel, așa cum a făcut cu toți prorocii, căci el îl înlocuise pe Satana ca purtător ceresc al luminii. Aceasta înseamnă că fiecare regulă profetică aflată în Scripturi a fost călăuzită de Gabriel. Fie că Daniel a înțeles-o sau nu, în versetul întâi al capitolului opt, el nu doar identifică o importantă observație profetică, ci oferă în verset și doi martori ai importantei observații profetice. Ceea ce a consemnat Daniel în versetul întâi este că primise o vedenie înainte de vedenia pe care a primit-o lângă râul Ulai. Vedenia de lângă râul Ulai a venit în al treilea an al lui Belșațar. Vedenia de dinaintea vedeniei de lângă râul Ulai a venit în primul an al lui Belșațar.

> In the first year of Belshazzar king of Babylon Daniel had a dream and visions of his head upon his bed: then he wrote the dream, and told the sum of the matters. Daniel 7:1.

> În anul întâi al lui Belșațar, împăratul Babilonului, Daniel a avut un vis și vedenii ale capului său pe patul său; apoi a scris visul și a istorisit pe scurt cuprinsul lucrurilor. Daniel 7:1.

In verse one of chapter eight, Daniel is identifying that he also had a vision in the first year of Belshazzar, because he says, “after that which appeared to me at the first.” Did the Ulai vision appear after the vision of Belshazzar’s first year, or did the vision appear after the first of the two parallel visions? Either answer is correct. The vision of the Ulai river is the same vision as the vision of chapter seven. Gabriel is employing the prophetic principle of “repeat and enlarge,” and simultaneously the rule that upon the testimony of two establishes a thing. Both visions address the kingdoms of Bible prophecy.

În primul verset al capitolului opt, Daniel arată că a avut de asemenea o vedenie în primul an al lui Belșațar, deoarece spune: „după cea care mi se arătase mai întâi”. A apărut vedenia de la Ulai după vedenia din primul an al lui Belșațar sau a apărut vedenia după prima dintre cele două vedenii paralele? Oricare dintre răspunsuri este corect. Vedenia râului Ulai este aceeași vedenie ca vedenia din capitolul șapte. Gabriel folosește principiul profetic al „repetării și amplificării”, iar în același timp și regula potrivit căreia, prin mărturia a doi, se statornicește un lucru. Ambele vedenii tratează despre împărățiile profeției biblice.

The vision of chapter seven, portrays those kingdoms as beasts of prey, thus emphasizing and presenting them in the setting of their civil power. The vision of chapter eight, portrays those same kingdoms with symbols from God’s sanctuary service, though each of the symbols of the sanctuary service are purposely corrupted, in order to represent a counterfeit worship. Daniel eight, portrays the same kingdoms as the vision of chapter seven, but it places the kingdoms in their religious setting.

የሰባተኛው ምዕራፍ ራእይ እነዚያን መንግሥታት እንደ አዳኝ አራዊት ያቀርባቸዋል፤ በዚህም መልኩ በሕዝባዊ ኃይላቸው አውድ ውስጥ እያጎላቸው ያሳያቸዋል። የስምንተኛው ምዕራፍ ራእይ ግን እነዚያኑ መንግሥታት ከእግዚአብሔር የመቅደስ አገልግሎት የተወሰዱ ምልክቶችን በመጠቀም ያቀርባቸዋል፤ ነገር ግን ከመቅደሱ አገልግሎት ምልክቶች እያንዳንዱ ሐሰተኛ አምልኮን ለመወከል በአላማ የተበላሸ ነው። ዳንኤል ስምንት እንደ ሰባተኛው ምዕራፍ ራእይ ያሉትን መንግሥታት ያቀርባል፤ ነገር ግን መንግሥታቱን በሃይማኖታዊ አውዳቸው ውስጥ ያኖራቸዋል።

The Ulai vision of Daniel chapter eight repeats and enlarges the vision of chapter seven. Chapter seven identifies the civil aspect of the kingdoms of Bible prophecy, and chapter eight identifies the religious aspect of the kingdoms of Bible prophecy. When this is recognized, it can then be understood that chapters seven and eight are the same vision. Chapter nine is where Gabriel comes to give the explanation of the element of time in the vision of chapter eight. Therefore, the vision of the Ulai represents chapters seven, eight and nine of the book of Daniel. The river Hiddekel is then introduced in chapter ten.

Viziunea de la Ulai din capitolul opt al cărții lui Daniel repetă și lărgește viziunea din capitolul șapte. Capitolul șapte identifică aspectul civil al împărățiilor din profeția biblică, iar capitolul opt identifică aspectul religios al împărățiilor din profeția biblică. Când acest lucru este recunoscut, se poate înțelege atunci că capitolele șapte și opt reprezintă aceeași viziune. Capitolul nouă este locul în care Gabriel vine să dea explicația elementului de timp din viziunea capitolului opt. Prin urmare, viziunea de la Ulai reprezintă capitolele șapte, opt și nouă din cartea lui Daniel. Râul Hidechel este apoi introdus în capitolul zece.

> In the third year of Cyrus king of Persia a thing was revealed unto Daniel, whose name was called Belteshazzar; and the thing was true, but the time appointed was long: and he understood the thing, and had understanding of the vision. In those days I Daniel was mourning three full weeks. I ate no pleasant bread, neither came flesh nor wine in my mouth, neither did I anoint myself at all, till three whole weeks were fulfilled. And in the four and twentieth day of the first month, as I was by the side of the great river, which is Hiddekel. Daniel 10:1–4.

> În al treilea an al lui Cirus, împăratul Persiei, i-a fost descoperit lui Daniel, al cărui nume se numea Belșațar, un lucru; și lucrul acela era adevărat, dar vremea hotărâtă era îndelungată; iar el a înțeles lucrul și a avut pricepere a vedeniei. În zilele acelea, eu, Daniel, am fost în jale trei săptămâni întregi. N-am mâncat pâine plăcută, nici carne și nici vin n-au intrat în gura mea și nicidecum nu m-am uns, până s-au împlinit trei săptămâni întregi. Și în ziua a douăzeci și patra a lunii întâi, pe când eram pe malul râului celui mare, care este Hidechel. Daniel 10:1–4.

The vision of the Hiddekel river introduces the prophetic history of the king of the north. It begins with the breakup of Alexander the Great’s kingdom, identifies the ebb and flow of the following history where ultimately the only two antagonists left from the disintegration of Alexander the Great’s former kingdom is a literal southern king versus a literal northern king. Ultimately it arrives at the history of the papacy, who then becomes the spiritual king of the north, who at the end of chapter eleven, comes to his end, Michael stands up and human probation closes. The simple overview is that the Ulai river vision is the internal vision of God’s sanctuary and host, and the Hiddekel river is the external vision of the enemy of God and His people during the same history. It is employing the same principle that is found in Revelation’s seven churches and seven seals.

Viziunea râului Hidechel introduce istoria profetică a împăratului de la miazănoapte. Ea începe cu destrămarea împărăției lui Alexandru cel Mare, identifică fluxul și refluxul istoriei care urmează, unde, în cele din urmă, singurii doi antagoniști rămași din dezintegrarea fostei împărății a lui Alexandru cel Mare sunt un împărat literal al miazăzii împotriva unui împărat literal al miazănoaptei. În cele din urmă, ea ajunge la istoria papalității, care devine apoi împăratul spiritual al miazănoaptei, care, la sfârșitul capitolului unsprezece, își ajunge sfârșitul, Mihail Se ridică și timpul de probă al omului se încheie. Prezentarea simplă este că viziunea râului Ulai este viziunea internă a sanctuarului lui Dumnezeu și a oștirii Sale, iar râul Hidechel este viziunea externă a vrăjmașului lui Dumnezeu și al poporului Său în decursul aceleiași istorii. Ea folosește același principiu care se găsește în cele șapte biserici și cele șapte peceți din Apocalipsa.

> “Many ministers make no effort to explain Revelation. They call it an unprofitable book to study. They regard it as a sealed book, because it contains the record of figures and symbols. But the very name that has been given it, ‘Revelation,’ is a denial of this supposition. Revelation is a sealed book, but it is also an opened book. It records marvelous events that are to take place in the last days of this earth’s history. The teachings of this book are definite, not mystical and unintelligible. In it the same line of prophecy is taken up as in Daniel. Some prophecies God has repeated, thus showing that importance must be given to them. The Lord does not repeat things that are of no great consequence.” Manuscript Releases, volume 8, 413.

> „Mulți slujitori nu depun niciun efort pentru a explica Apocalipsa. Ei o numesc o carte neroditoare pentru studiu. O consideră o carte pecetluită, deoarece conține relatarea unor figuri și simboluri. Dar însuși numele care i-a fost dat, «Apocalipsa», este o negare a acestei presupuneri. Apocalipsa este o carte pecetluită, dar este și o carte deschisă. Ea consemnează evenimente minunate care urmează să aibă loc în ultimele zile ale istoriei acestui pământ. Învățăturile acestei cărți sunt precise, nu mistice și de neînțeles. În ea este reluată aceeași linie profetică precum în Daniel. Unele profeții Dumnezeu le-a repetat, arătând astfel că trebuie să li se acorde importanță. Domnul nu repetă lucruri care nu sunt de mare însemnătate.” Manuscript Releases, volumul 8, 413.

The same internal and external history that is represented in the book of Daniel is taken up in the book of Revelation. Aside from the prophetic light that is produced from these two visions, there is also a confirmation of the methodology of biblical interpretation that was adopted by William Miller, and thereafter by Future for America. Correctly considered, the book of Daniel, as well as the book of Revelation, are absolute gold mines for confirmation of the principles of prophetic interpretation that the Bible identifies within itself.

Aceeași istorie internă și externă care este reprezentată în cartea lui Daniel este reluată în cartea Apocalipsei. Pe lângă lumina profetică ce izvorăște din aceste două viziuni, există și o confirmare a metodologiei de interpretare biblică adoptate de William Miller, iar apoi de Future for America. Considerate în mod corect, cartea lui Daniel, precum și cartea Apocalipsei, sunt adevărate mine de aur pentru confirmarea principiilor interpretării profetice pe care Biblia însăși le identifică în interiorul ei.

The Ulai being the internal theme and the Hiddekel being the external, also represent the two prophecies that were to be unsealed at the “time of the end.” The Ulai was unsealed at the “time of the end” in 1798, and the Hiddekel was unsealed at the “time of the end” in 1989, when, as described in Daniel eleven, verse forty, the countries representing the former Soviet Union were swept away by the papacy and the United States.

Ulai, ca temă internă, iar Hidechelul, ca temă externă, reprezintă, de asemenea, cele două profeții care urmau să fie desigilate la „vremea sfârșitului”. Ulaiul a fost desigilat la „vremea sfârșitului” în 1798, iar Hidechelul a fost desigilat la „vremea sfârșitului” în 1989, când, după cum este descris în Daniel, capitolul unsprezece, versetul patruzeci, țările care reprezentau fosta Uniune Sovietică au fost măturate de papalitate și de Statele Unite.

When these facts are recognized, it can then also be recognized that the two visions are actually one vision, the same as the prophetic history of the seven churches and the seven seals represent the same prophetic history. The two visions then become the avenue that the Lord used in the past movement of the first angel, and what the Lord will use in the current and future movement of the third angel, to produce a testing process as set forth in Daniel chapter twelve, verses nine and ten.

Când aceste fapte sunt recunoscute, se poate recunoaște, de asemenea, că cele două viziuni sunt, în realitate, o singură viziune, tot astfel cum istoria profetică a celor șapte biserici și a celor șapte peceți reprezintă aceeași istorie profetică. Cele două viziuni devin atunci calea prin care Domnul a lucrat în mișcarea trecută a primului înger și prin care Domnul va lucra în mișcarea prezentă și viitoare a celui de-al treilea înger, pentru a produce un proces de punere la probă, așa cum este prezentat în Daniel, capitolul doisprezece, versetele nouă și zece.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> Și el a zis: „Du-te, Daniele, căci cuvintele acestea sunt închise și pecetluite până la vremea sfârșitului. Mulți vor fi curățiți, albiți și încercați; dar cei răi vor face rău; și niciunul dintre cei răi nu va înțelege; însă cei înțelepți vor înțelege.” Daniel 12:9, 10.

As an example of the unsealing of the Hiddekel in 1989, consider what inspiration has said.

1989년에 힛데겔이 개봉된 한 예로서, 영감이 말씀한 바를 생각해 보라.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 585.

> „În Apocalipsa se întâlnesc și se încheie toate cărțile Bibliei. Aici se află completarea cărții lui Daniel. Una este o profeție; cealaltă, o revelație. Cartea care a fost pecetluită nu este Apocalipsa, ci acea parte a profeției lui Daniel care se referă la zilele de pe urmă. Îngerul a poruncit: «Dar tu, Daniele, ține ascunse aceste cuvinte și pecetluiește cartea până la vremea sfârșitului.» Daniel 12:4.” Faptele apostolilor, 585.

Both the Ulai and Hiddekel relate to the last days, but Adventism has only been willing to acknowledge that 1798 was Daniel’s “time of the end,” when his book was to be unsealed. Yet the portion of the prophecy “relating to the last days” is more accurately the last six verses of Daniel chapter eleven, for those verses conclude with Michael standing up when human probation closes.

Atât Ulai, cât și Hiddekel se referă la zilele din urmă, însă adventismul a fost dispus să recunoască doar că 1798 a fost „vremea sfârșitului” din Daniel, când cartea sa urma să fie desigilată. Totuși, partea profeției „care se referă la zilele din urmă” este, mai exact, ultimele șase versete ale capitolului unsprezece din Daniel, căci acele versete se încheie cu ridicarea lui Mihail atunci când se încheie timpul de probă al omenirii.

The vision of the judgment, as identified in Daniel chapters seven, eight and nine, was sealed up until the “time of the end” in 1798. The light (which the Ulai vision that was unsealed produced) was the announcement of the opening of the investigative judgment, not the close of judgment. The light that was unsealed with the Hiddekel vision, identifies the close of the investigative judgment, and it is also the passage in Daniel that contains “the portion of the prophecy relating to the last days.”

Ukubonwa komgwebo, njengoko kuchongiwe kuDaniyeli izahluko zesixhenxe, zesibhozo, nezethoba, kwatywinwa kwada kwafika “ixesha lokuphela” ngo-1798. Ukukhanya (okwaveliswa ngumbono wase-Ulai owatyhilwayo) kwakusisaziso sokuvulwa komgwebo wophando, kungekhona ukuvalwa komgwebo. Ukukhanya okwatyhilwayo ngombono waseHiddekel kuchonga ukuvalwa komgwebo wophando, yaye ikwangulo mhlathi kuDaniyeli oqulethe “inxalenye yesiprofeto enxulumene nemihla yokugqibela.”

The unsealing in 1798 announced the opening of the investigative judgment. The unsealing in 1989 announced the near-approaching close of the investigative judgment. The signature of Alpha and Omega is easily seen in the book of Daniel, but only if you know what it is, and are willing to look for it.

Desigilarea din 1798 a anunțat deschiderea judecății de cercetare. Desigilarea din 1989 a anunțat apropiata încheiere a judecății de cercetare. Semnătura lui Alfa și Omega se vede cu ușurință în cartea lui Daniel, dar numai dacă știi ce este și ești dispus să o cauți.

When probation closes in Daniel chapter eleven, verse forty-five, the signature of Alpha and Omega is recorded. The beginning of Daniel illustrates exactly where it ends. It begins with a literal war between literal Babylon and literal Israel, and literal Babylon is victorious.

Când timpul de har se încheie în Daniel, capitolul unsprezece, versetul patruzeci și cinci, este consemnată semnătura lui Alfa și Omega. Începutul cărții Daniel ilustrează exact locul în care ea se încheie. Ea începe cu un război literal între Babilonul literal și Israelul literal, iar Babilonul literal este biruitor.

> In the third year of the reign of Jehoiakim king of Judah came Nebuchadnezzar king of Babylon unto Jerusalem, and besieged it. And the Lord gave Jehoiakim king of Judah into his hand, with part of the vessels of the house of God: which he carried into the land of Shinar to the house of his god; and he brought the vessels into the treasure house of his god. Daniel 1:1, 2.

> În al treilea an al domniei lui Ioiachim, împăratul lui Iuda, a venit Nebucadnețar, împăratul Babilonului, împotriva Ierusalimului și l-a împresurat. Și Domnul l-a dat în mâna lui pe Ioiachim, împăratul lui Iuda, împreună cu o parte din vasele Casei lui Dumnezeu; pe acestea le-a dus în țara Șinear, în casa dumnezeului său, și a adus vasele în vistieria dumnezeului său. Daniel 1:1, 2.

In Daniel chapter eleven, verse forty-five a spiritual war between spiritual Babylon, symbolized as “the king of the north”, and spiritual Israel, represented by “the glorious holy mountain”, concludes, and spiritual Israel is victorious over spiritual Babylon.

În Daniel, capitolul unsprezece, versetul patruzeci și cinci, un război spiritual între Babilonul spiritual, simbolizat ca „împăratul de la miazănoapte”, și Israelul spiritual, reprezentat de „muntele cel sfânt și slăvit”, se încheie, iar Israelul spiritual este biruitor asupra Babilonului spiritual.

> And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. Daniel 11:45; 12:1.

> Și își va așeza corturile palatului său între mări, pe muntele cel slăvit și sfânt; totuși va ajunge la sfârșitul lui, și nimeni nu-i va veni în ajutor. Și în vremea aceea se va ridica Mihail, marele voievod care stă pentru copiii poporului tău; și va fi un timp de strâmtorare cum n-a mai fost de când sunt neamurile și până în vremea aceea; și în vremea aceea poporul tău va fi izbăvit, oricine va fi găsit scris în carte. Daniel 11:45; 12:1.

The books of Daniel and Revelation are one book:

Cărțile lui Daniel și Apocalipsa sunt o singură carte:

> “The books of Daniel and the Revelation are one. One is a prophecy, the other a revelation; one a book sealed, the other a book opened. John heard the mysteries which the thunders uttered, but he was commanded not to write them.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> „Cărțile lui Daniel și Apocalipsa sunt una. Una este o profeție, cealaltă o descoperire; una este o carte pecetluită, cealaltă o carte deschisă. Ioan a auzit tainele pe care le-au rostit tunetele, dar i s-a poruncit să nu le scrie.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volumul 7, 971.

The two books, which are one book, are the masterpiece of the angel Gabriel’s prophetic instruction. I write this knowing full well that what Gabriel delivered to Daniel and John came from Jesus, who received it from the Father. My point is not to lift up Gabriel, but to lift up the profound revelation of the evidences in both books, of how the Alpha and Omega designed prophetic rules of biblical interpretation which were to be represented within the two books, if we are willing to see.

Cele două cărți, care sunt o singură carte, constituie capodopera instruirii profetice a îngerului Gabriel. Scriu aceasta fiind pe deplin conștient că ceea ce Gabriel le-a transmis lui Daniel și lui Ioan a venit de la Isus, care a primit de la Tatăl. Scopul meu nu este să-l înalț pe Gabriel, ci să înalț profunda revelație a dovezilor din ambele cărți, privind modul în care Alfa și Omega au rânduit reguli profetice de interpretare biblică, care urmau să fie reprezentate în cadrul celor două cărți, dacă suntem dispuși să vedem.

Let me remind you that, at this point, my purpose and intent is not to present an interpretation of the two prophecies of the Ulai and Hiddekel rivers. My purpose and intent are to deal with the prophecies in the first six chapters of Daniel’s book. I am simply making a case for the fact that the books of Daniel and Revelation are, perhaps, the most profoundly constructed books in the Word of God. They present the prophetic message, while also identifying God’s character, while also identifying the very rules necessary to be employed if a person would know the prophecies, and also know the One who set forth the prophecies.

Permiteți-mi să vă reamintesc că, în acest punct, scopul și intenția mea nu sunt să prezint o interpretare a celor două profeții ale râurilor Ulai și Hiddekel. Scopul și intenția mea sunt să tratez profețiile din primele șase capitole ale cărții lui Daniel. Eu doar susțin faptul că cărțile lui Daniel și Apocalipsa sunt, poate, cele mai profund alcătuite cărți din Cuvântul lui Dumnezeu. Ele prezintă mesajul profetic, identificând totodată caracterul lui Dumnezeu, precum și însăși regulile care trebuie aplicate dacă cineva dorește să cunoască profețiile și, de asemenea, să-L cunoască pe Cel care a rostit profețiile.

Another example of the profound nature of the books is Daniel’s presentation of the “seven times” of Leviticus twenty-six. The prophecy of the “seven times” was and is to be the “stumbling stone” for God’s people, both in ancient Israel, in the Millerite movement of the first angel, and also in the current and future movement of the third angel. A “stumbling stone”, by simple definition, is something that you do not see, even though it is clearly there. Therefore, once you recognize the “seven times” in the book of Daniel, you see that it is clearly there, but you also see that it is hidden to those who choose not to see.

Un alt exemplu al caracterului profund al cărților este prezentarea de către Daniel a „șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase. Profeția celor „șapte vremi” a fost și este menită să fie „piatra de poticnire” pentru poporul lui Dumnezeu, atât în Israelul antic, cât și în mișcarea millerită a primului înger, precum și în mișcarea actuală și viitoare a celui de-al treilea înger. O „piatră de poticnire”, prin definiție simplă, este ceva ce nu vezi, deși este în mod clar acolo. De aceea, odată ce recunoști „șapte vremi” în cartea lui Daniel, vezi că sunt în mod clar acolo, dar vezi și că sunt ascunse pentru cei care aleg să nu vadă.

Hiding something while it is in the open grammatically is a profound accomplishment, it’s something that could not be embedded into any human mystery novel. It’s a masterpiece, for it is there, plain to see for any who wish not to stumble, but impossible to see for those who do choose to stumble. It is “hiding in plain sight”, so to speak. It is accomplished by a combination of humanity and Divinity.

Ascunderea unui lucru, în timp ce acesta se află la vedere din punct de vedere gramatical, este o realizare profundă; este ceva ce nu ar fi putut fi integrat în niciun roman polițist omenesc. Este o capodoperă, căci este acolo, limpede înaintea ochilor, pentru oricine dorește să nu se poticnească, dar imposibil de văzut pentru cei care aleg să se poticnească. Este, ca să spunem așa, „ascuns la vedere”. Acest lucru este realizat printr-o îmbinare a umanității și a Divinității.

I make that claim, for I wish to remind us at this point, that there is a Catholic teaching within Adventism, at least since the publication of Questions on Doctrine in 1957, and that has also raised its unrighteous head within this present truth movement of Future for America. The idea is that Christ, at the incarnation, did not take the flesh He inherited from Mary. Of course, those who uphold this teaching do not express it that way, but it is none-the-less what they teach. I call it a Catholic teaching, for the premise that Christ’s flesh was as pure as the flesh of Adam before he sinned, is the very satanic logic employed by the Catholic church with their teaching of the so-called “immaculate conception.” And if you are unfamiliar with the pagan teaching of the “immaculate conception,” it teaches that Christ’s flesh was supernaturally made as was Adam’s lower nature was, before he and Eve sinned or, as it is claimed, Christ had Adam’s pre-fallen, sinless nature. It teaches that Mary herself was miraculously given the fleshly unfallen nature of Adam before he sinned, so that she could be a perfect vessel for the Holy Spirit to incarnate the baby Jesus into her perfect flesh.

Fac această afirmație, căci doresc să ne reamintesc în acest punct că există o învățătură catolică în cadrul adventismului, cel puțin de la publicarea lucrării Questions on Doctrine în 1957, și că aceasta și-a ridicat, de asemenea, capul ei nelegiuit în cadrul acestei mișcări a adevărului prezent, Future for America. Ideea este că Hristos, la întrupare, nu a luat trupul pe care L-a moștenit de la Maria. Desigur, cei care susțin această învățătură nu o exprimă astfel, dar totuși aceasta este ceea ce învață. O numesc o învățătură catolică, deoarece premisa că trupul lui Hristos era la fel de curat ca trupul lui Adam înainte ca acesta să păcătuiască este însăși logica satanică folosită de biserica catolică în învățătura ei despre așa-numita „imaculată concepție”. Iar dacă nu sunteți familiarizați cu învățătura păgână a „imaculatei concepții”, ea susține că trupul lui Hristos a fost făcut în mod supranatural, așa cum a fost natura inferioară a lui Adam înainte ca el și Eva să păcătuiască sau, după cum se afirmă, Hristos a avut natura nepătată de păcat, de dinainte de cădere, a lui Adam. Ea învață că însăși Maria a primit în mod miraculos natura trupească necăzută a lui Adam înainte ca acesta să păcătuiască, pentru ca ea să poată fi un vas desăvârșit pentru ca Duhul Sfânt să-L întrupeze pe pruncul Isus în trupul ei desăvârșit.

Of course, those in Adventism that uphold the very same conclusion concerning the flesh of Jesus, do not point to any miracles with Mary, but they do wrest passages of Sister White and the Bible, to teach the very same Catholic concept. Why did I just digress and turn away from the discussion of the book of Daniel? I’ll answer that.

Desigur, aceia din adventism care susțin exact aceeași concluzie cu privire la firea lui Isus nu invocă vreo minune în legătură cu Maria, însă răstălmăcesc pasaje din scrierile Sorei White și din Biblie pentru a învăța exact același concept catolic. De ce m-am abătut tocmai acum și m-am îndepărtat de discuția despre cartea lui Daniel? Voi răspunde la aceasta.

The miraculous structure and design of Daniel and the Revelation was accomplished by a combination of humanity and Divinity. Jesus is the Word of God, and the Bible is the Word of God. Jesus’ divine and human nature is fully represented in the Bible. The words therein are Divine and contain the creative power to transform hearts and minds. Those words are the very same power that brought all things into existence. But those men who God chose to be His instruments in recording the Bible, were all sinners. The human part of the equation is represented by fallen human beings. The Bible is a combination of human and Divine, and the prophets were sinners, as every child of Adam has been. Christ never sinned in thought, word or deed. But He did take the flesh of Mary after four thousand years of degeneration. If He actually did take the lower fleshly nature of Adam before Adam had sinned, it would demand that every biblical author would have been sinless too.

Structura și alcătuirea miraculoasă a cărților Daniel și Apocalipsa au fost împlinite printr-o îmbinare a omenescului și a Divinului. Isus este Cuvântul lui Dumnezeu, iar Biblia este Cuvântul lui Dumnezeu. Natura divină și natura umană a lui Isus sunt pe deplin reprezentate în Biblie. Cuvintele cuprinse în ea sunt divine și conțin puterea creatoare de a transforma inimile și mințile. Aceste cuvinte sunt însăși aceeași putere care a adus toate lucrurile la existență. Dar acei oameni pe care Dumnezeu i-a ales să fie instrumentele Sale în consemnarea Bibliei au fost cu toții păcătoși. Partea umană a ecuației este reprezentată de ființe omenești căzute. Biblia este o îmbinare a omenescului și a Divinului, iar profeții au fost păcătoși, așa cum a fost orice copil al lui Adam. Hristos nu a păcătuit niciodată în gând, cuvânt sau faptă. Dar El a luat asupra Sa trupul Mariei după patru mii de ani de degenerare. Dacă El ar fi luat în realitate natura trupească inferioară a lui Adam înainte ca Adam să fi păcătuit, aceasta ar cere ca fiecare autor biblic să fi fost și el fără păcat.

The “hiding in plain sight” of the “seven times” in the book of Daniel was accomplished, not only by the words that Daniel recorded, but further by the fallen human beings that translated the King James Bible. Fallen human beings twice touched the book of Daniel, and what was accomplished would be impossible for any human being to do without God’s divine providential oversight.

„Ascunderea la vedere” a „celor șapte vremi” din cartea lui Daniel a fost realizată nu numai prin cuvintele pe care le-a consemnat Daniel, ci și, mai departe, prin ființele omenești căzute care au tradus Biblia King James. Ființe omenești căzute au intervenit de două ori asupra cărții lui Daniel, iar ceea ce s-a realizat ar fi fost imposibil de făcut de către vreun om fără supravegherea providențială divină a lui Dumnezeu.

In our next article we will begin to show how Divinity and humanity hid the “seven times” of Leviticus twenty-six in plain sight in the book of Daniel, for God foreknew, and even designed, that it should be the testing “stumbling stone” for both those in the movement of the first angel, and also for those in the movement of the third angel.

În articolul nostru următor vom începe să arătăm cum Dumnezeirea și omenirea au ascuns „cele șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase la vedere, în cartea lui Daniel, căci Dumnezeu a prevăzut dinainte și chiar a rânduit ca aceasta să fie „piatra de poticnire” a încercării atât pentru cei din mișcarea primului înger, cât și pentru cei din mișcarea celui de-al treilea înger.

> “The light that Daniel received from God was given especially for these last days. The visions he saw by the banks of the Ulai and the Hiddekel, the great rivers of Shinar, are now in process of fulfillment, and all the events foretold will soon come to pass.” Testimonies to Ministers, 112.

> „Lumina pe care Daniel a primit-o de la Dumnezeu i-a fost dată în mod deosebit pentru aceste zile de pe urmă. Viziunile pe care le-a văzut pe malurile Ulaiului și ale Hidechelului, marile râuri ale Șinearului, sunt acum în curs de împlinire, iar toate evenimentele prevestite se vor împlini curând.” Testimonies to Ministers, 112.

Back to Articles