Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty-Eight

Cartea lui Daniel – numărul o sută patruzeci și opt

Unveiling the Prophetic Tables: Habakkuk’s Vision and Miller’s Dream

Dezvăluirea tabelelor profetice: viziunea lui Habacuc și visul lui Miller

Author

Jeff Pippenger

Published

March 20, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The increase of knowledge that is represented by the vision of the Ulai River is what ultimately was written upon Habakkuk’s two tables.

Crescerea cunoștinței care este reprezentată de viziunea râului Ulai este ceea ce, în cele din urmă, a fost scris pe cele două table ale lui Habacuc.

> “Interwoven with prophecies which they had regarded as applying to the time of the second advent was instruction specially adapted to their state of uncertainty and suspense, and encouraging them to wait patiently in the faith that what was now dark to their understanding would in due time be made plain.

> „Împletite cu profețiile pe care le socotiseră ca aplicându-se timpului celei de-a doua veniri erau învățături adaptate în chip deosebit stării lor de nesiguranță și de așteptare încordată și menite să-i încurajeze să aștepte cu răbdare, în credința că ceea ce era acum întunecat pentru înțelegerea lor avea să fie lămurit la vremea cuvenită.

> “Among these prophecies was that of Habakkuk 2:1–4: ‘I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what He will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. And the Lord answered me, and said, Write the vision, and make it plain upon tables, that he may run that readeth it. For the vision is yet for an appointed time, but at the end it shall speak, and not lie: though it tarry, wait for it; because it will surely come, it will not tarry. Behold, his soul which is lifted up is not upright in him: but the just shall live by his faith.’

> „Printre aceste profeții se afla și aceea din Habacuc 2:1–4: «Mă voi așeza la locul meu de strajă și voi sta pe turn și voi veghea să văd ce-mi va spune El și ce voi răspunde când voi fi mustrat. Iar Domnul mi-a răspuns și a zis: Scrie vedenia și fă-o limpede pe table, pentru ca cel ce o citește să poată alerga. Căci vedenia este încă pentru o vreme hotărâtă, dar la sfârșit va vorbi și nu va minți: deși zăbovește, așteapt-o; pentru că va veni negreșit, nu va întârzia. Iată, sufletul celui îngâmfat nu este drept în el; dar cel neprihănit va trăi prin credința lui.»”

> “As early as 1842 the direction given in this prophecy to ‘write the vision, and make it plain upon tables, that he may run that readeth it,’ had suggested to Charles Fitch the preparation of a prophetic chart to illustrate the visions of Daniel and the Revelation. The publication of this chart was regarded as a fulfillment of the command given by Habakkuk. No one, however, then noticed that an apparent delay in the accomplishment of the vision—a tarrying time—is presented in the same prophecy. After the disappointment, this scripture appeared very significant: ‘The vision is yet for an appointed time, but at the end it shall speak, and not lie: though it tarry, wait for it; because it will surely come, it will not tarry…. The just shall live by his faith.” The Great Controversy, 391, 392.

> “क्रीष्टाब्द 1842 मैँ नै, यस भविष्यवाणीमा दिइएको यो निर्देशन—‘दृष्टान्त लेख, र त्यसलाई पट्टिकाहरूमा स्पष्ट गरी लेख, ताकि जसले यसलाई पढ्छ, त्यो दौडन सकोस्’—ले चार्ल्स फिचलाई दानिय्येल र प्रकाशको पुस्तकका दर्शनहरूलाई दृष्टान्तसहित प्रस्तुत गर्न एक भविष्यसूचक चार्ट तयार गर्ने सुझाव दिएको थियो। यस चार्टको प्रकाशनलाई हबक्कूकलाई दिइएको आज्ञाको परिपूर्ति मानिएको थियो। तर त्यस समय कसैले पनि यसै भविष्यवाणीमा दर्शनको पूरा हुनमा देखिने एक प्रकट विलम्ब—एक ढिलाइको समय—पनि प्रस्तुत गरिएको छ भन्ने कुरा ध्यान दिएन। निराशापछि, यो धर्मशास्त्रीय अंश अत्यन्तै अर्थपूर्ण देखियो: ‘किनकि यो दर्शन अझै नियुक्त समयकै लागि हो, तर अन्त्यमा यसले बोल्नेछ, र झूटो ठहरिनेछैन; यदि यो ढिलो भए पनि, यसको प्रतीक्षा गर; किनकि यो निश्चय नै आउनेछ, यो ढिलो हुनेछैन…. धर्मी मानिस आफ्नो विश्वासद्वारा जीवित रहनेछ।’ The Great Controversy, 391, 392.”

The two tables of Habakkuk are prophetically two witnesses. Biblically, two witnesses are to be brought together to establish truth.

Cele două table ale lui Habacuc sunt, în mod profetic, doi martori. Din punct de vedere biblic, doi martori trebuie aduși împreună pentru a statornici adevărul.

> But if he will not hear thee, then take with thee one or two more, that in the mouth of two or three witnesses every word may be established. Matthew 8:16.

> Dar dacă nu te va asculta, mai ia cu tine unul sau doi, pentru ca, prin gura a doi sau trei martori, orice cuvânt să fie statornicit. Matei 8:16.

When Habakkuk’s two tables (the 1843 and 1850 pioneer charts) are overlaid with each other they confirm the truths that were the “jewels” of Miller’s dream. The mistake of 1843, represented upon the first table, when overlaid with the second table, establishes the “tarrying time” of the vision. Miller (the symbolic watchman of that history) asked what he was to say during the debate of his history.

Când cele două table ale lui Habacuc (graficele pionierilor din 1843 și 1850) sunt suprapuse una peste cealaltă, ele confirmă adevărurile care au fost „nestematele” din visul lui Miller. Greșeala din 1843, reprezentată pe prima tablă, atunci când este suprapusă cu a doua tablă, stabilește „vremea zăbovirii” a vedeniei. Miller (străjerul simbolic al acelei istorii) a întrebat ce trebuia să spună în timpul dezbaterii din istoria sa.

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. Habakkuk 2:1.

> Voi sta la locul meu de veghe, mă voi aşeza în turn şi voi veghea să văd ce-mi va spune El şi ce voi răspunde când voi fi mustrat. Habacuc 2:1.

The Lord instructed Miller to write the vision, and in his dream he placed the casket which contained the vision on a table in the center of his room.

Domnul i-a poruncit lui Miller să scrie vedenia, iar în visul său el a așezat caseta care conținea vedenia pe o masă aflată în centrul camerei sale.

> And the Lord answered me, and said, Write the vision, and make it plain upon tables, that he may run that readeth it. Habakkuk 2:2.

> Și Domnul mi-a răspuns și a zis: „Scrie vedenia și fă-o lămurită pe table, pentru ca cel ce o citește să poată alerga.” Habacuc 2:2.

The tables then identify the tarrying time and the first disappointment.

Tabelele identifică apoi timpul de întârziere și prima dezamăgire.

> For the vision is yet for an appointed time, but at the end it shall speak, and not lie: though it tarry, wait for it; because it will surely come, it will not tarry. Habakkuk 2:3.

> Căci vedenia este încă pentru o vreme hotărâtă, dar la sfârșit va vorbi și nu va minți; deși zăbovește, așteapt-o, pentru că va veni negreșit, nu va întârzia. Habacuc 2:3.

Then the two classes that are manifested based upon the increase of knowledge are represented.

Apoi sunt reprezentate cele două categorii care se manifestă pe temeiul creșterii cunoștinței.

> Behold, his soul which is lifted up is not upright in him: but the just shall live by his faith. Habakkuk 2:4.

> Iată, sufletul lui care se îngâmfă nu este drept în el; dar cel neprihănit va trăi prin credința sa. Habacuc 2:4.

The two classes of worshippers would be manifested by the testing process of Daniel chapter twelve.

Cele două categorii de închinători aveau să fie descoperite prin procesul de încercare din capitolul doisprezece al cărții lui Daniel.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> Și el a zis: „Du-te, Daniele, căci cuvintele acestea sunt închise și pecetluite până la vremea sfârșitului. Mulți vor fi curățiți, albiți și încercați; dar cei răi vor face răul; și niciunul dintre cei răi nu va înțelege; însă cei înțelepți vor înțelege.” Daniel 12:9, 10.

The “wise” of Daniel are the wise virgins of Matthew twenty-five who were justified by faith, and the wicked were the foolish virgins who were lifted up in pride. At the end of Miller’s dream, the jewels represent the oil in the parable of the ten virgins, which was the message.

„Înțelepții” din Daniel sunt fecioarele înțelepte din Matei douăzeci și cinci, care au fost îndreptățite prin credință, iar cei răi au fost fecioarele neînțelepte, care s-au îngâmfat în mândrie. La sfârșitul visului lui Miller, bijuteriile reprezintă untdelemnul din parabola celor zece fecioare, care era solia.

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked.” Review and Herald, July 20, 1897.

> „Dumnezeu este dezonorat atunci când nu primim comunicările pe care ni le trimite. Astfel refuzăm untdelemnul de aur pe care El l-ar turna în sufletele noastre, pentru a fi împărtășit celor ce sunt în întuneric. Când va veni chemarea: «Iată, mirele vine; ieșiți-i în întâmpinare», cei care nu au primit untdelemnul sfânt, care nu au păstrat harul lui Hristos în inimile lor, vor descoperi, asemenea fecioarelor neînțelepte, că nu sunt pregătiți să-și întâmpine Domnul. Ei nu au, în ei înșiși, puterea de a obține untdelemnul, iar viețile lor sunt ruin ate.” Review and Herald, 20 iulie 1897.

Miller’s jewels in the last days would shine ten times brighter, and both the number ten is a symbol of a test, as is light. In the last days, represented in the end of Miller’s dream, the light of truth represented upon Habakkuk’s tables produces a testing message, which in the parable of the ten virgins is the testing message of the Midnight Cry. That testing process is a repetition of the testing process of Millerite history, for the parable of the ten virgins is repeated to the very letter in the last days.

Bijuteriile lui Miller din zilele din urmă vor străluci de zece ori mai puternic, iar atât numărul zece este un simbol al unei încercări, cât și lumina. În zilele din urmă, reprezentate în partea finală a visului lui Miller, lumina adevărului, reprezentată pe tablele lui Habacuc, produce o solie de încercare, care, în parabola celor zece fecioare, este solia de încercare a Strigătului de la Miezul Nopții. Acest proces de încercare este o repetare a procesului de încercare din istoria millerită, căci parabola celor zece fecioare se repetă până la ultima literă în zilele din urmă.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Често ме упућују на причу о десет девојака, од којих је пет било мудрих, а пет лудих. Ова прича се испунила и испуниће се до самога слова, јер има посебну примену на ово време и, као и порука трећег анђела, испунила се и наставиће да буде садашња истина до свршетка времена.“ Review and Herald, August 19, 1890.

The experience of the tarrying time would be repeated to the very letter at the end of Miller’s dream, and his jewels would then shine ten times brighter than the sun, thus identifying that the jewels represent the final test in the parable of the ten virgins. Ten is the symbol of a test, and at the end of ten days Daniel and the three worthies were visually fairer and fatter than those who were eating the diet of Babylon. The proud in Habakkuk who lived by presumption, not faith, developed the character of Babylon. In Millerite history they became the daughters of Babylon, and in Habakkuk the papacy is used to identify their character.

Experiența timpului de întârziere urma să se repete până în cele mai mici amănunte la sfârșitul visului lui Miller, iar atunci pietrele lui prețioase aveau să strălucească de zece ori mai puternic decât soarele, identificând astfel faptul că pietrele prețioase reprezintă testul final din parabola celor zece fecioare. Zece este simbolul unei încercări, iar la sfârșitul celor zece zile Daniel și cei trei tineri vrednici erau, la vedere, mai frumoși și mai bine hrăniți decât aceia care mâncau hrana Babilonului. Cei mândri din Habacuc, care trăiau prin încumetare, nu prin credință, au dezvoltat caracterul Babilonului. În istoria millerită ei au devenit fiicele Babilonului, iar în Habacuc papalitatea este folosită pentru a le identifica caracterul.

> Behold, his soul which is lifted up is not upright in him: but the just shall live by his faith. Yea also, because he transgresseth by wine, he is a proud man, neither keepeth at home, who enlargeth his desire as hell, and is as death, and cannot be satisfied, but gathereth unto him all nations, and heapeth unto him all people: Shall not all these take up a parable against him, and a taunting proverb against him, and say, Woe to him that increaseth that which is not his! how long? and to him that ladeth himself with thick clay! Shall they not rise up suddenly that shall bite thee, and awake that shall vex thee, and thou shalt be for booties unto them? Because thou hast spoiled many nations, all the remnant of the people shall spoil thee; because of men’s blood, and for the violence of the land, of the city, and of all that dwell therein. Habakkuk 2:4–8.

> Iată, sufletul lui care se înalţă nu este drept în el; dar cel drept va trăi prin credinţa lui. Da, şi pentru că păcătuieşte prin vin, este un om mândru şi nu stă acasă; îşi lărgeşte dorinţa ca Locuinţa morţilor, este ca moartea şi nu se poate sătura, ci adună la sine toate neamurile şi strânge la sine toate popoarele. Nu vor ridica oare toţi aceştia împotriva lui o pildă şi o zicală batjocoritoare, zicând: „Vai de cel ce înmulţeşte ce nu este al lui! Până când? Şi de cel ce se încarcă cu noroi gros!” Nu se vor ridica oare deodată cei ce te vor muşca şi nu se vor trezi cei ce te vor tulbura, şi vei ajunge pradă pentru ei? Pentru că ai jefuit multe neamuri, toată rămăşiţa popoarelor te va jefui; din pricina sângelui oamenilor şi a silniciei făcute ţării, cetăţii şi tuturor celor ce locuiesc în ea. Habacuc 2:4–8.

The testing process brought upon the virgins of Matthew twenty-five produces a class of worshippers, who have developed the character of the king of the north (the papacy), who is also the power that “spoiled many nations.”

Procesul de încercare adus asupra fecioarelor din Matei douăzeci și cinci produce o categorie de închinători care au dezvoltat caracterul împăratului de la miazănoapte (papalitatea), care este, de asemenea, puterea care „a jefuit multe neamuri”.

> Thus saith the Lord, Behold, a people cometh from the north country, and a great nation shall be raised from the sides of the earth. They shall lay hold on bow and spear; they are cruel, and have no mercy; their voice roareth like the sea; and they ride upon horses, set in array as men for war against thee, O daughter of Zion. We have heard the fame thereof: our hands wax feeble: anguish hath taken hold of us, and pain, as of a woman in travail. Go not forth into the field, nor walk by the way; for the sword of the enemy and fear is on every side. O daughter of my people, gird thee with sackcloth, and wallow thyself in ashes: make thee mourning, as for an only son, most bitter lamentation: for the spoiler shall suddenly come upon us. Jeremiah 6:22–26.

> Așa zice Domnul: „Iată, vine un popor din țara de la miazănoapte și se va ridica un neam mare de la marginile pământului. Ei apucă arcul și sulița; sunt cruzi și n-au milă; glasul lor vuiește ca marea; și călăresc pe cai, înșirați ca niște oameni de război împotriva ta, fiica Sionului. Am auzit vestea despre el: ne-au slăbit mâinile; ne-a cuprins strâmtorarea și durerea, ca a unei femei în durerile nașterii. Nu ieșiți la câmp și nu umblați pe drum; căci sabia vrăjmașului și groaza sunt de jur împrejur. Fiica poporului meu, încinge-te cu sac și tăvălește-te în cenușă; bocește ca pentru un fiu unul singur, cu jale foarte amară; căci pustiitorul va veni deodată peste noi.” Ieremia 6:22–26.

Habakkuk’s two classes are those who are justified by faith, and those who ate and drank the doctrines of Babylon. Those in the last days of Miller’s dream that are represented as virgins, either develop the character of Christ, and thus receive the seal of God, or they develop the character of the papacy and receive the mark of the beast.

Cele două clase ale lui Habacuc sunt cei care sunt îndreptățiți prin credință și cei care au mâncat și au băut doctrinele Babilonului. Cei din ultimele zile ale visului lui Miller, care sunt reprezentați ca fecioare, fie dezvoltă caracterul lui Hristos și astfel primesc sigiliul lui Dumnezeu, fie dezvoltă caracterul papalității și primesc semnul fiarei.

> “The time has come for the true light to shine amid moral darkness. The third angel’s message has been sent forth to the world, warning men against receiving the mark of the beast or of his image in their foreheads or in their hands. To receive this mark means to come to the same decision as the beast has done, and to advocate the same ideas, in direct opposition to the word of God. Of all who receive this mark, God says, ‘The same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb.’” Review and Herald, July 13, 1897.

> „A sosit timpul ca adevărata lumină să strălucească în mijlocul întunericului moral. Solia îngerului al treilea a fost trimisă lumii, avertizându-i pe oameni să nu primească semnul fiarei sau al chipului ei pe frunțile lor ori în mâinile lor. A primi acest semn înseamnă a ajunge la aceeași hotărâre pe care a luat-o fiara și a susține aceleași idei, în opoziție directă față de Cuvântul lui Dumnezeu. Despre toți cei care primesc acest semn, Dumnezeu spune: «Acela va bea și el din vinul mâniei lui Dumnezeu, turnat neamestecat în potirul indignării Sale; și va fi chinuit în foc și pucioasă înaintea sfinților îngeri și înaintea Mielului.»” Review and Herald, 13 iulie 1897.

The virgins that drink the wine of Babylon will ultimately drink the wine of God’s wrath. In Isaiah, the drunkards of Ephraim manifest their blind drunkenness by turning things upside down, and that action is to be esteemed as “potter’s clay.”

Fecioarele care beau vinul Babilonului vor bea, în cele din urmă, vinul mâniei lui Dumnezeu. În Isaia, bețivii lui Efraim își vădesc beția oarbă prin răsturnarea lucrurilor cu susul în jos, iar această faptă trebuie socotită drept „lutul olarului”.

The identification of “the daily” as a symbol of Christ, turns the truth of “the daily” upside down, for “the daily,” is a satanic symbol. Miller’s identification of “the daily” as paganism is directly represented upon Habakkuk’s tables. Miller’s discovery of the passage in Thessalonians, which allowed him to understand that it was paganism that was “taken away,” in order for the “man of sin” who sits in the temple of God to be revealed, is the primary truth located in 2 Thessalonians, chapter two.

Identificarea expresiei „necurmatul” ca simbol al lui Hristos răstoarnă adevărul despre „necurmatul”, căci „necurmatul” este un simbol satanic. Identificarea de către Miller a „necurmatului” ca păgânism este reprezentată în mod direct pe tablele lui Habacuc. Descoperirea de către Miller a pasajului din Tesaloniceni, care i-a îngăduit să înțeleagă că păgânismul era cel „îndepărtat”, pentru ca „omul fărădelegii”, care șade în templul lui Dumnezeu, să fie descoperit, constituie adevărul principal aflat în 2 Tesaloniceni, capitolul doi.

> “I read on, and could find no other case in which it [the daily] was found, but in Daniel. I then [by the aid of a concordance] took those words which stood in connection with it, ‘take away;’ he shall take away the daily; ‘from the time the daily shall be taken away,’ etc. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thessalonians 2:7, 8. ‘For the mystery of iniquity doth already work; only he who now letteth will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ etc. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! That is the daily! Well, now, what does Paul mean by ‘he who now letteth,’ or hindereth? By ‘the man of sin,’ and the ‘wicked,’ Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, ‘the daily’ must mean Paganism.’—William Miller, Second Advent Manual, page 66.” Advent Review and Sabbath Herald, January 6, 1853.

> „Am citit mai departe și n-am putut găsi niciun alt caz în care acesta [„necurmatul”] să fie întâlnit, decât în Daniel. Atunci [cu ajutorul unei concordanțe] am luat acele cuvinte care stăteau în legătură cu el: „a lua”; el va lua necurmatul; „de la vremea când necurmatul va fi luat”, etc. Am citit mai departe și am crezut că nu voi găsi nicio lumină asupra textului; în cele din urmă am ajuns la 2 Tesaloniceni 2:7, 8. „Căci taina fărădelegii lucrează deja; numai cel ce o oprește acum o va opri, până când va fi luat din cale, și atunci va fi descoperit acel nelegiuit”, etc. Și când am ajuns la acel text, O, cât de limpede și de slăvit a apărut adevărul! Iată-l! Acesta este necurmatul! Ei bine, acum, ce vrea să spună Pavel prin „cel ce o oprește acum”, sau împiedică? Prin „omul fărădelegii” și „nelegiuitul” se înțelege Papalitatea. Ei bine, ce este ceea ce împiedică descoperirea Papalității? De ce, este Păgânismul; ei bine, atunci, „necurmatul” trebuie să însemne Păgânism.’—William Miller, Second Advent Manual, pagina 66.” Advent Review and Sabbath Herald, 6 ianuarie 1853.

The meaning of “the daily” in Thessalonians, which Miller discovered, is the primary truth of the passage. When Paul identifies those who do not love the truth, and who will therefore receive strong delusion, he is most certainly identifying the hatred of truth in the general sense, but the truth which is directly referenced in the passage is the truth that “the daily,” represents pagan Rome.

Înțelesul expresiei „jertfa necurmată” din Tesaloniceni, pe care Miller l-a descoperit, este adevărul principal al pasajului. Când Pavel îi identifică pe aceia care nu iubesc adevărul și care, prin urmare, vor primi o lucrare de rătăcire puternică, el identifică, desigur, ura față de adevăr în sens general, însă adevărul la care se face referire directă în pasaj este adevărul că „jertfa necurmată” reprezintă Roma păgână.

> The light of the body is the eye: if therefore thine eye be single, thy whole body shall be full of light. But if thine eye be evil, thy whole body shall be full of darkness. If therefore the light that is in thee be darkness, how great is that darkness! No man can serve two masters: for either he will hate the one, and love the other; or else he will hold to the one, and despise the other. Ye cannot serve God and mammon. Matthew 6:22–24.

> Lumina trupului este ochiul; deci, dacă ochiul tău este curat, tot trupul tău va fi plin de lumină. Dar, dacă ochiul tău este rău, tot trupul tău va fi plin de întuneric. Așadar, dacă lumina care este în tine este întuneric, cât de mare este întunericul acela! Nimeni nu poate sluji la doi stăpâni; căci ori îl va urî pe unul și îl va iubi pe celălalt, ori va ține la unul și îl va disprețui pe celălalt. Nu puteți sluji lui Dumnezeu și lui Mamona. Matei 6:22–24.

There is only a love for truth, or a hatred of the truth. There is no middle ground. The strong delusion that comes upon the foolish virgins of Matthew twenty-five is based upon their rejection of the light of Miller’s jewels that represent the final test. Ancient Israel’s final test, was their tenth test, and Miller’s jewels shine ten times brighter in the last days. The symbol of the rejection of Miller’s jewels is “the daily,” which the drunkards of Ephraim turned upside down in the third generation of Adventism. “The daily” is a satanic symbol of paganism. The drunkards introduced a counterfeit jewel, which they brought from apostate Protestantism that identifies “the daily,” as a symbol of Christ.

Există doar o iubire pentru adevăr sau o ură față de adevăr. Nu există teren de mijloc. Puternica amăgire care vine asupra fecioarelor neînțelepte din Matei douăzeci și cinci se întemeiază pe respingerea de către ele a luminii nestematelor lui Miller, care reprezintă testul final. Testul final al Israelului din vechime a fost al zecelea lui test, iar nestematele lui Miller strălucesc de zece ori mai puternic în zilele de pe urmă. Simbolul respingerii nestematelor lui Miller este „necurmatul”, pe care bețivii lui Efraim l-au răsturnat în a treia generație a adventismului. „Necurmatul” este un simbol satanic al păgânismului. Bețivii au introdus o nestemată contrafăcută, pe care au adus-o din protestantismul apostaziat, care identifică „necurmatul” ca simbol al lui Hristos.

Miller’s understanding of his jewels was limited by the history in which he was raised up. Convinced the Second Coming was the next prophetic event, the deadly wound of the papacy in 1798, could only represent the fourth and final earthly kingdom of Daniel two. Miller was also limited in his understanding of “the daily,” for his testimony is that through revelation he was led to a specific method of study, in which he stated that he used his Bible, Cruden’s Concordance and read some newspapers. His decision to study in that manner had simply come into his mind.

Înțelegerea lui Miller cu privire la giuvaerurile sale a fost limitată de istoria în cadrul căreia a fost ridicat. Convins că a Doua Venire era următorul eveniment profetic, rana de moarte a papalității din 1798 nu putea reprezenta decât a patra și ultima împărăție pământească din Daniel doi. Miller a fost, de asemenea, limitat în înțelegerea sa asupra „jertfei necurmate”, căci mărturia lui este că prin descoperire a fost condus la o anumită metodă de studiu, în care a afirmat că și-a folosit Biblia, Concordanța lui Cruden și a citit câteva ziare. Hotărârea lui de a studia în acel fel îi venise pur și simplu în minte.

> “During, the twelve years I was a deist, I read all histories I could find; but now I loved the Bible It taught of Jesus! But still there was a good deal of the Bible that was dark to me. In 1818 or 19, while conversing with a friend! To whom I made a visit, and who had known and [heard] me talk while I was a deist, he inquired, in rather a significant manner, ‘What do you think of this text, and that?’ referring to the old texts I objected to while a deist. I understood what he was about, and replied—If you will give me time, I will tell you what they mean. ‘How long time do you want?’ I don’t know, but I will tell you, I replied, for I could not believe that God had given a revelation that could not be understood. I then resolved to study my Bible, believing I could find out what the Holy Spirit meant. But as soon as I had formed this resolution the thought came to me—‘Suppose you find a passage that you cannot understand, what will you do?’ This mode of studying the Bible then came to my mind:—I will take the words of such passages, and trace them through the Bible, and find out their meaning in this way. I had Cruden’s Concordance, which I think is the best in the world; so I took that and my Bible, and set down to my desk, and read nothing else, except the newspapers a little, for I was determined to know what my Bible meant. Apollos Hale, The Second Advent Manual, 65.

> „În cei doisprezece ani în care am fost deist, am citit toate istoriile pe care le-am putut găsi; dar acum iubeam Biblia. Ea vorbea despre Isus! Totuși, mai era încă o bună parte din Biblie care îmi era întunecată. În 1818 sau 1819, pe când stăteam de vorbă cu un prieten la care făcusem o vizită și care mă cunoscuse și mă [auzise] vorbind pe vremea când eram deist, el m-a întrebat, într-un mod destul de semnificativ: «Ce părere ai despre acest text și despre acela?» făcând referire la vechile texte împotriva cărora ridicasem obiecții pe când eram deist. Am înțeles ce urmărea și am răspuns: — Dacă îmi vei da timp, îți voi spune ce înseamnă. «Cât timp îți trebuie?» Nu știu, dar îți voi spune, am răspuns, căci nu puteam crede că Dumnezeu dăduse o revelație care să nu poată fi înțeleasă. Atunci m-am hotărât să-mi studiez Biblia, crezând că puteam afla ce a vrut să spună Duhul Sfânt. Dar de îndată ce am luat această hotărâre, mi-a venit gândul: — «Să presupunem că vei găsi un pasaj pe care nu-l poți înțelege; ce vei face?» Atunci mi-a venit în minte acest mod de a studia Biblia: — Voi lua cuvintele unor astfel de pasaje, le voi urmări prin toată Biblia și în felul acesta le voi afla înțelesul. Aveam Concordanța lui Cruden, care, cred eu, este cea mai bună din lume; astfel că am luat-o, împreună cu Biblia mea, m-am așezat la birou și n-am citit nimic altceva, în afară de puțin ziarele, căci eram hotărât să știu ce voia să spună Biblia mea. Apollos Hale, The Second Advent Manual, 65.

Miller’s jewels were not simply recognized by his method of study, but also by direct revelation from God.

Bijuteriile lui Miller nu au fost doar recunoscute prin metoda sa de studiu, ci și prin revelație directă de la Dumnezeu.

> “God sent His angel to move upon the heart of a farmer who had not believed the Bible, to lead him to search the prophecies. Angels of God repeatedly visited that chosen one, to guide his mind and open to his understanding prophecies which had ever been dark to God’s people. The commencement of the chain of truth was given to him, and he was led on to search for link after link, until he looked with wonder and admiration upon the Word of God. He saw there a perfect chain of truth. That Word which he had regarded as uninspired now opened before his vision in its beauty and glory. He saw that one portion of Scripture explains another, and when one passage was closed to his understanding, he found in another part of the Word that which explained it. He regarded the sacred Word of God with joy and with the deepest respect and awe.” Early Writings, 230.

> „Dumnezeu L-a trimis pe îngerul Său să miște inima unui fermier care nu crezuse în Biblie, pentru a-l conduce să cerceteze profețiile. Îngerii lui Dumnezeu l-au vizitat în repetate rânduri pe acel ales, ca să-i călăuzească mintea și să-i deschidă înțelegerii profeții care fuseseră întotdeauna întunecate pentru poporul lui Dumnezeu. Începutul lanțului adevărului i-a fost dat, și a fost condus mai departe să caute verigă după verigă, până când a privit cu uimire și admirație Cuvântul lui Dumnezeu. A văzut acolo un lanț desăvârșit al adevărului. Cuvântul acela, pe care îl considerase neinspirat, s-a deschis acum înaintea privirii sale în frumusețea și slava lui. El a văzut că o parte a Scripturii o explică pe alta și că, atunci când un pasaj era închis înțelegerii sale, găsea într-o altă parte a Cuvântului ceea ce îl explica. El privea Cuvântul sfânt al lui Dumnezeu cu bucurie și cu cel mai adânc respect și sfântă teamă.” Early Writings, 230.

When Sister White states that “God sent His angel” to Miller, it is identifying that Gabriel was the angel sent to Miller, for “His angel,” is a term assigned to Gabriel.

Când sora White afirmă că „Dumnezeu a trimis îngerul Său” la Miller, aceasta arată că Gabriel a fost îngerul trimis la Miller, căci „îngerul Său” este o expresie atribuită lui Gabriel.

> “The words of the angel, ‘I am Gabriel, that stand in the presence of God,’ show that he holds a position of high honor in the heavenly courts. When he came with a message to Daniel, he said, ‘There is none that holdeth with me in these things, but Michael [Christ] your Prince.’ Daniel 10:21. Of Gabriel the Saviour speaks in the Revelation, saying that ‘He sent and signified it by His angel unto His servant John.’ Revelation 1:1.” The Desire of Ages, 99.

> „Cuvintele îngerului: «Eu sunt Gabriel, care stau în prezența lui Dumnezeu» arată că el ocupă o poziție de înaltă onoare în curțile cerești. Când a venit cu un mesaj la Daniel, el a spus: «Nimeni nu mă sprijină în aceste lucruri, în afară de Mihail [Hristos], Căpetenia voastră.» Daniel 10:21. Despre Gabriel, Mântuitorul vorbește în Apocalipsa, spunând că «A trimis și a făcut cunoscut prin îngerul Său robului Său Ioan.» Apocalipsa 1:1.” Hristos, Lumina lumii, 99.

Gabriel and the other angels guided Miller’s “mind and” opened “to his understanding prophecies which had ever been dark to God’s people.” His message was not simply developed through his method of study, but also by Divine revelation. The very method he employed to study the Bible just came into his mind. When God brings truth to our mind, it is a Divine revelation as opposed to arriving at truth through the process of rightly dividing the Bible. Miller did both, but Divine revelation was a part of how Miller came to understand the subject of “the daily.”

Gabriel i ceilalți îngeri au călăuzit „mintea lui” Miller și au deschis „înțelegerii sale profețiile care fuseseră întotdeauna întunecate pentru poporul lui Dumnezeu”. Mesajul său nu a fost dezvoltat doar prin metoda sa de studiu, ci și prin revelație divină. Însăși metoda pe care a folosit-o pentru a studia Biblia i-a venit pur și simplu în minte. Când Dumnezeu aduce adevărul în mintea noastră, aceasta este o revelație divină, spre deosebire de a ajunge la adevăr prin procesul de a împărți drept Biblia. Miller a făcut ambele lucruri, dar revelația divină a fost o parte a modului în care Miller a ajuns să înțeleagă subiectul „necurmatei”.

Miller would not have recognized the gender oscillation of Daniel chapter eight, verses nine through twelve, for all he had was the Bible and a concordance that is void of any information concerning the biblical languages. He would not have seen the distinction between ‘sur’ and ‘rum’ which are both translated as “take away.” He would have not seen the distinction between ‘miqdash’ and ‘qodesh’ which are both translated as “sanctuary.”

Miller nu ar fi recunoscut oscilația de gen din Daniel capitolul opt, versetele nouă până la doisprezece, căci tot ce avea era Biblia și o concordanță lipsită de orice informație privitoare la limbile biblice. El nu ar fi văzut distincția dintre „sur” și „rum”, care sunt amândouă traduse prin „a lua”. El nu ar fi văzut distincția dintre „miqdash” și „qodesh”, care sunt amândouă traduse prin „sanctuar”.

He would not have seen the truth of the word ‘tamid’ that is found one hundred and four times in the Bible. The truth he could not have seen (which is also the truth that he did see), was that of the one hundred and four times that the Hebrew word ‘tamid’ is used in the Bible, but only in the book of Daniel is the Hebrew word ‘tamid,’ used as a noun. ‘Tamid’ is the Hebrew word that means “continual”, and is translated as “the daily” in the book of Daniel.

El n-ar fi văzut adevărul cu privire la cuvântul „tamid”, care se găsește de o sută patru ori în Biblie. Adevărul pe care nu l-ar fi putut vedea (care este, de asemenea, adevărul pe care l-a văzut) era acesta: dintre cele o sută patru întrebuințări ale cuvântului ebraic „tamid” în Biblie, numai în cartea lui Daniel cuvântul ebraic „tamid” este folosit ca substantiv. „Tamid” este cuvântul ebraic care înseamnă „continuu” și este tradus prin „jertfa necurmată” în cartea lui Daniel.

Only in the book of Daniel is the word used as a noun, and the other ninety-nine times it is used as an adverb. For this reason, when the translators of the King James Bible were confronted with Daniel using the word five times as a noun, when all the other writers of the Bible used the word ninety-nine times as an adverb, they were forced by the weight of evidence to “correct” Daniel’s use of the word as a noun. In order to “correct” Daniel, they added the word “sacrifice” to the word, and thus turned a noun into an adverb. And then in order to correct the translators, Ellen White was inspired to record that she, “saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry.”

Само в књизи пророка Данила та реч је употребљена као именица, док је свих осталих деведесет и девет пута употребљена као прилог. Из тог разлога, када су се преводиоци Библије краља Џејмса суочили с тиме да Данило ту реч пет пута употребљава као именицу, док су је сви остали библијски писци деведесет и девет пута употребили као прилог, били су, под теретом доказа, приморани да „исправе“ Данилову употребу те речи као именице. Да би „исправили“ Данила, додали су речи „жртва“ тој речи, и тако именицу претворили у прилог. А затим, да би исправила преводиоце, Елен Вајт је била надахнута да запише да је она „видела у вези са ‘Свакодневном’ да је реч ‘жртва’ додата људском мудрошћу, и да не припада тексту; и да је Господ дао исправно разумевање о томе онима који су објавили вапај о часу суда.“

Miller, by his own testimony, was seeking to understand “the daily,” which he ultimately did in 2 Thessalonians. But also, by his own testimony, when seeking to understand a word, he would consider every place the word was used, and the word is used ninety-nine other times in the Bible. Yet his testimony of “the daily,” is that he found it nowhere but in the book of Daniel, when he stated, “I read on, and could find no other case in which it [the daily] was found, but in Daniel.” Miller was led to the jewels not alone by his method of study, but also by divine revelation that was given to him through the ministry of angels.

Miller, prema vlastitom svjedočanstvu, nastojao je razumjeti „svagdašnju službu“, što je naposljetku i učinio u 2. Solunjanima. No također, prema vlastitom svjedočanstvu, kada bi nastojao razumjeti neku riječ, razmatrao bi svako mjesto na kojem je ta riječ bila upotrijebljena, a ta se riječ u Bibliji koristi još devedeset i devet puta. Ipak, njegovo svjedočanstvo o „svagdašnjoj službi“ glasi da je nije našao nigdje osim u knjizi Daniela, kada je izjavio: „I čitao sam dalje, i nisam mogao naći nijedan drugi slučaj u kojemu se ona [svagdašnja služba] nalazi, osim u Danielu.“ Miller je bio vođen k draguljima ne samo svojom metodom proučavanja, nego i božanskim otkrivenjem koje mu je bilo dano putem službe anđela.

This is why his understanding of “the daily,” was correct, but limited. He could not recognize that of the five times “the daily” is referenced in the book of Daniel, that one of the three times “the daily” is “taken away,” represented a different meaning than the other two times. One time “the daily” is used with the Hebrew word ‘rum’ and the other two times it is used with the Hebrew word ‘sur.’ Both words are translated as take away, but ‘rum’ in Daniel chapter eight, verse eleven means to lift up and exalt, and in chapter eleven, verse thirty-one, and chapter twelve, verse eleven, the word ‘sur’ means to remove.

De aceea, înțelegerea lui cu privire la „jertfa necurmată” era corectă, dar limitată. El nu putea recunoaște că, dintre cele cinci dăți în care „jertfa necurmată” este menționată în cartea lui Daniel, una dintre cele trei dăți în care „jertfa necurmată” este „îndepărtată” reprezenta un sens diferit de celelalte două dăți. O dată, „jertfa necurmată” este folosită împreună cu cuvântul ebraic „rum”, iar în celelalte două dăți este folosită împreună cu cuvântul ebraic „sur”. Ambele cuvinte sunt traduse prin „a îndepărta”, însă „rum”, în Daniel capitolul opt, versetul unsprezece, înseamnă „a înălța” și „a preamări”, iar în capitolul unsprezece, versetul treizeci și unu, și capitolul doisprezece, versetul unsprezece, cuvântul „sur” înseamnă „a înlătura”.

The theologians that eat and drink the Babylonian diet, argue that whether you remove a thing or whenever you lift up a thing, they both represent a type of removal, so both words are to be understood as possessing the same meaning. They argue that the three times “the daily,” is “taken away” always means to remove, and in doing so, they identify that Daniel was careless in his choice of words. They do not openly say that, but by inference they teach that Daniel should have used the word ‘sur’ in all three occurrences, for according to the theologians he supposedly meant the same thing each time “the daily” was “taken away.”

തത്ത്വശാസ്ത്രജ്ഞർ ബാബിലോണ്യ ആഹാരം തിന്നുകയും കുടിക്കുകയും ചെയ്യുന്നവർ, ഒരു കാര്യം നീക്കിക്കളയുകയോ അല്ലെങ്കിൽ ഒരു കാര്യം ഉയർത്തിക്കൊള്ളുകയോ ചെയ്താലും, ഇരുവരും ഒരുതരം നീക്കലിനെയാണ് പ്രതിനിധീകരിക്കുന്നത്; അതിനാൽ ഈ രണ്ടു വാക്കുകളും ഒരേ അർത്ഥമുള്ളവയെന്നു മനസ്സിലാക്കേണ്ടതാണെന്ന് വാദിക്കുന്നു. “the daily” എന്നത് “taken away” എന്ന് മൂന്നു പ്രാവശ്യം പറയപ്പെടുന്നിടത്തൊക്കെയും അതിന്റെ അർത്ഥം എപ്പോഴും നീക്കിക്കളയുക തന്നെയാണെന്ന് അവർ വാദിക്കുന്നു; അങ്ങനെ ചെയ്യുന്നതിനാൽ, ദാനിയേൽ തന്റെ വാക്കുകളുടെ തിരഞ്ഞെടുപ്പിൽ അശ്രദ്ധനായിരുന്നു എന്നു അവർ നിർണ്ണയിക്കുന്നു. അവർ അത് തുറന്നുപറയുന്നില്ല; എന്നാൽ നിഗമനമായി അവർ പഠിപ്പിക്കുന്നത്, “the daily” “taken away” ആയ ഓരോ മൂന്നു സന്ദർഭങ്ങളിലും ഒരേ കാര്യമാണു ദാനിയേൽ ഉദ്ദേശിച്ചതെന്ന് കരുതുന്നതിനാൽ, ദാനിയേൽ മൂന്നു സംഭവങ്ങളിലുമെല്ലാം ‘sur’ എന്ന വാക്ക് ഉപയോഗിക്കേണ്ടിയിരുന്നു എന്നതാണ്.

They do the same thing with the words ‘miqdash’ and ‘qodesh’ which are both translated as “sanctuary,” in verses eleven through fourteen in chapter eight. In each reference of “sanctuary” in those four verses, they insist they all represent God’s sanctuary. By inference again, Daniel should have simply used ‘qodesh’ in all three references, and not used ‘miqdash’ in verse eleven. Miller would not have recognized the distinction between those words, but the modern theologians do, and when they do, they insist that no distinction should be acknowledged. Yet Miller, who did not recognize the distinctions between the words, came to an opposite understanding of the modern theologians.

Ei fac același lucru cu cuvintele „miqdash” și „qodesh”, care sunt amândouă traduse prin „sanctuar”, în versetele unsprezece până la paisprezece din capitolul opt. În fiecare ocurență a termenului „sanctuar” din acele patru versete, ei insistă că toate reprezintă sanctuarul lui Dumnezeu. Prin inferență, din nou, Daniel ar fi trebuit pur și simplu să folosească „qodesh” în toate cele trei ocurențe și să nu fi folosit „miqdash” în versetul unsprezece. Miller nu ar fi recunoscut distincția dintre acele cuvinte, însă teologii moderni o recunosc și, când o fac, insistă că nu ar trebui admisă nicio distincție. Totuși, Miller, care nu a recunoscut distincțiile dintre cuvinte, a ajuns la o înțelegere opusă celei a teologilor moderni.

The reality is that Daniel was a careful writer, who knew the Hebrew language and was judged as ten times smarter than all the other wise men of Babylon. If anyone knew the proper usage of the Hebrew language, and how it was to be correctly represented in that particular history, it was Daniel. If Daniel employed different words, it was because they were meant to convey different meanings, which he purposely sought to represent. When Daniel’s distinct use of the words that are translated as “sanctuary” or as “take away” are acknowledged, they uphold Miller’s understanding of “the daily,” which was recognized by Miller in the very passage where Paul identifies that those who hate truth are destined to receive strong delusion.

यथार्थ यह है कि दानिय्येल एक सावधान लेखक था, जो इब्रानी भाषा को जानता था और बाबुल के अन्य सब ज्योतिषियों की अपेक्षा दस गुना अधिक बुद्धिमान ठहराया गया था। यदि कोई इब्रानी भाषा के उचित प्रयोग को, और यह कि उस विशेष इतिहास में उसे किस प्रकार ठीक रीति से अभिव्यक्त किया जाना चाहिए, जानता था, तो वह दानिय्येल ही था। यदि दानिय्येल ने भिन्न-भिन्न शब्दों का प्रयोग किया, तो इसलिए कि वे भिन्न अर्थ प्रकट करने के लिए अभिप्रेत थे, जिन्हें वह जानबूझकर व्यक्त करना चाहता था। जब दानिय्येल द्वारा उन शब्दों के विशिष्ट प्रयोग को, जिनका अनुवाद “पवित्रस्थान” अथवा “हटा लिया जाना” किया गया है, स्वीकार किया जाता है, तब वे “दैनिक” के विषय में मिलर की समझ का समर्थन करते हैं, जिसे मिलर ने उसी अनुच्छेद में पहचाना था जहाँ पौलुस यह पहचान कराता है कि जो सत्य से बैर रखते हैं, वे प्रबल भ्रांति प्राप्त करने के लिए ठहराए गए हैं।

Those who hate the truth and believe the lie which produces strong delusion, are also represented as the drunkards of Ephraim, who are represented in two classes. One class is the learned leadership and the other class is the unlearned who will only hear what the learned teach them. They are those who hide beneath lies, and who make a covenant with death. They are the foolish virgins of Matthew twenty-five, and those whose soul is lifted up in Habakkuk two. They are those who reject the foundational truths of Miller’s dream, which shine ten times brighter at the end (representing the tenth and final test for modern Israel), as typified by the tenth and final test for ancient Israel.

Cei care urăsc adevărul și cred minciuna care produce o puternică amăgire sunt, de asemenea, înfățișați ca bețivii lui Efraim, care sunt reprezentați în două clase. O clasă este conducerea învățată, iar cealaltă clasă este cea neînvățată, care nu va auzi decât ceea ce îi învață cei învățați. Ei sunt aceia care se ascund sub minciuni și care fac un legământ cu moartea. Ei sunt fecioarele neînțelepte din Matei douăzeci și cinci și aceia al căror suflet se înalță în Habacuc doi. Ei sunt aceia care resping adevărurile fundamentale ale visului lui Miller, care strălucesc de zece ori mai puternic la sfârșit (reprezentând a zecea și ultima încercare pentru Israelul modern), așa cum este prefigurat prin a zecea și ultima încercare pentru Israelul antic.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> And the Lord said unto Moses, How long will this people provoke me? and how long will it be ere they believe me, for all the signs which I have shewed among them? I will smite them with the pestilence, and disinherit them, and will make of thee a greater nation and mightier than they. And Moses said unto the Lord, Then the Egyptians shall hear it, (for thou broughtest up this people in thy might from among them) And they will tell it to the inhabitants of this land: for they have heard that thou Lord art among this people, that thou Lord art seen face to face, and that thy cloud standeth over them, and that thou goest before them, by day time in a pillar of a cloud, and in a pillar of fire by night. Now if thou shalt kill all this people as one man, then the nations which have heard the fame of thee will speak, saying, Because the Lord was not able to bring this people into the land which he sware unto them, therefore he hath slain them in the wilderness.

> Și Domnul a zis către Moise: „Până când Mă va provoca poporul acesta? și până când nu Mă vor crede, în pofida tuturor semnelor pe care le-am arătat în mijlocul lor? Îi voi lovi cu ciumă și îi voi lipsi de moștenire, iar din tine voi face un neam mai mare și mai puternic decât ei.” Iar Moise a zis către Domnul: „Atunci egiptenii vor auzi aceasta, căci cu puterea Ta ai scos poporul acesta din mijlocul lor, și vor spune aceasta locuitorilor țării acesteia; căci au auzit că Tu, Doamne, ești în mijlocul poporului acestuia, că Tu, Doamne, Te arăți față către față și că norul Tău stă deasupra lor și că Tu mergi înaintea lor, ziua într-un stâlp de nor și noaptea într-un stâlp de foc. Acum, dacă vei ucide tot poporul acesta ca pe un singur om, atunci neamurile care au auzit faima Ta vor vorbi, zicând: Pentru că Domnul n-a fost în stare să ducă poporul acesta în țara pe care le-a jurat-o, de aceea i-a ucis în pustie.”

> And now, I beseech thee, let the power of my Lord be great, according as thou hast spoken, saying, The Lord is longsuffering, and of great mercy, forgiving iniquity and transgression, and by no means clearing the guilty, visiting the iniquity of the fathers upon the children unto the third and fourth generation. Pardon, I beseech thee, the iniquity of this people according unto the greatness of thy mercy, and as thou hast forgiven this people, from Egypt even until now. And the Lord said, I have pardoned according to thy word: But as truly as I live, all the earth shall be filled with the glory of the Lord. Because all those men which have seen my glory, and my miracles, which I did in Egypt and in the wilderness, and have tempted me now these ten times, and have not hearkened to my voice; Surely they shall not see the land which I sware unto their fathers, neither shall any of them that provoked me see it: But my servant Caleb, because he had another spirit with him, and hath followed me fully, him will I bring into the land whereinto he went; and his seed shall possess it. Numbers 14:11–24.

> Acum, dar, Te rog, să se arate mare puterea Domnului meu, după cum ai vorbit, zicând: „Domnul este îndelung răbdător și plin de mare îndurare, iertând nelegiuirea și fărădelegea, dar nicidecum nu socotește pe cel vinovat drept nevinovat, ci pedepsește nelegiuirea părinților în copii până la al treilea și al patrulea neam.” Iartă, Te rog, nelegiuirea acestui popor, potrivit cu mărimea îndurării Tale, așa cum ai iertat acest popor din Egipt și până acum. Și Domnul a zis: „Am iertat, după cuvântul tău. Dar, cât este de adevărat că Eu sunt viu, tot pământul va fi umplut de slava Domnului. Căci toți bărbații aceia care au văzut slava Mea și semnele Mele, pe care le-am făcut în Egipt și în pustiu, și M-au ispitit acum de zece ori și n-au ascultat glasul Meu, cu siguranță nu vor vedea țara pe care am jurat-o părinților lor; niciunul dintre cei ce M-au provocat nu o va vedea. Dar pe robul Meu Caleb, pentru că a fost în el un alt duh și M-a urmat pe deplin, îl voi aduce în țara în care a intrat, iar sămânța lui o va stăpâni.” Numeri 14:11–24.

Back to Articles