Article

# Panium - Number Fourteen

Panium — Numărul paisprezece

The Disappointment as the Key to the Temple Test

Dezamăgirea ca Cheie a Testului Templului

Author

Jeff Pippenger

Published

February 18, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

The subject of the sanctuary was the “key” that unlocked the disappointment of October 22, 1844 at the beginning of the third angel’s message, and it is the subject of the disappointment that is the “key” to unlock the sanctuary message of the temple test at the end of the third angel.

Subiectul sanctuarului a fost „cheia” care a descuiat dezamăgirea din 22 octombrie 1844 la începutul soliei celui de-al treilea înger, iar subiectul dezamăgirii este „cheia” pentru a descuia mesajul sanctuarului din testul templului de la sfârșitul celui de-al treilea înger.

> And I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven. Matthew 16:19.

> Și îți voi da cheile Împărăției cerurilor; și orice vei lega pe pământ va fi legat în ceruri; și orice vei dezlega pe pământ va fi dezlegat în ceruri. Matei 16:19.

The fact that September 11, 2001 is understood as “9/11” in agreement with “911” being the symbol of an emergency call in the United States, was designed by the One who designed all things. Understanding the disappointment of July 18, 2020 is what allows the movement of the one hundred and forty-four thousand to be recognized as such; but only by those who wish to see that Jesus represents the spiritual with the natural today no differently than He did two thousand years ago. “20/20” vision is the best you can have, and the disappointment of 2020 is the waymark that allows the temple to be recognized in the prophetic history of the ten virgins.

Faptul că 11 septembrie 2001 este înțeles ca „9/11”, în acord cu faptul că „911” este simbolul unui apel de urgență în Statele Unite, a fost rânduit de Cel care a rânduit toate lucrurile. Înțelegerea dezamăgirii din 18 iulie 2020 este ceea ce face posibil ca mișcarea celor o sută patruzeci și patru de mii să fie recunoscută ca atare; însă numai de către aceia care doresc să vadă că Isus reprezintă astăzi spiritualul prin natural nu altfel decât a făcut-o acum două mii de ani. Vederea „20/20” este cea mai bună pe care o poți avea, iar dezamăgirea din 2020 este semnul de hotar care îngăduie ca templul să fie recunoscut în istoria profetică a celor zece fecioare.

> “The parable of the ten virgins of Matthew 25 also illustrates the experience of the Adventist people.” The Great Controversy, 393.

> „Pilda celor zece fecioare din Matei 25 ilustrează, de asemenea, experiența poporului adventist.” Tragedia veacurilor, 393.

Twenty 20 vision is even better when combined with the hindsight represented by the foundational truths. Paul teaches that “the spirits of the prophets are subject to the spirits of the prophets,” and Matthew’s virgins are therefore the same virgins that John identifies as the one hundred and forty-four thousand, and John identifies them as virgins in—Revelation 144.

Vederea de douăzeci la douăzeci este și mai bună atunci când este combinată cu privirea retrospectivă reprezentată de adevărurile fundamentale. Pavel învață că „duhurile prorocilor sunt supuse prorocilor”, iar fecioarele lui Matei sunt, prin urmare, aceleași fecioare pe care Ioan le identifică drept cei o sută patruzeci și patru de mii, iar Ioan le identifică drept fecioare în—Apocalipsa 144.

> These are they which were not defiled with women; for they are virgins. These are they which follow the Lamb whithersoever he goeth. These were redeemed from among men, being the firstfruits unto God and to the Lamb. Revelation 14:4.

> Aceștia sunt cei care nu s-au întinat cu femei, căci sunt feciori. Aceștia sunt cei care urmează pe Miel oriunde merge El. Aceștia au fost răscumpărați dintre oameni, fiind cele dintâi roade pentru Dumnezeu și pentru Mielul. Apocalipsa 14:4.

The first fruits of the fall season are the virgins who follow the Lamb into the temple, and the “key” to understanding the temple is the disappointment of 2020.

Primele roade ale sezonului de toamnă sunt fecioarele care urmează Mielul în templu, iar „cheia” pentru înțelegerea templului este marea dezamăgire din 2020.

> And the key of the house of David will I lay upon his shoulder; so he shall open, and none shall shut; and he shall shut, and none shall open. Isaiah 22:22.

> Și voi pune pe umărul lui cheia casei lui David; el va deschide, și nimeni nu va închide; va închide, și nimeni nu va deschide. Isaia 22:22.

If an Adventist is to be among the 144,000, they will of prophetic necessity have suffered a disappointment that was caused by the presentation of a public prediction that failed.

Dacă un adventist urmează să fie printre cei 144.000, atunci, prin necesitate profetică, el va fi suferit o dezamăgire provocată de prezentarea unei predicții publice care a eșuat.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Często kieruje się moją uwagę na przypowieść o dziesięciu pannach, z których pięć było mądrych, a pięć głupich. Ta przypowieść wypełniła się i wypełni co do najdrobniejszej litery, gdyż ma szczególne zastosowanie do obecnego czasu i, podobnie jak poselstwo trzeciego anioła, wypełniła się i nadal będzie prawdą na czas obecny aż do końca czasu”. Review and Herald, 19 sierpnia 1890.

The battle of Panium in verse fifteen of Daniel eleven is the battle that leads to verse sixteen, which identifies the Sunday law in the United States.

Lupta de la Panium din versetul cincisprezece al capitolului unsprezece din Daniel este lupta care conduce la versetul șaisprezece, care identifică legea duminicală din Statele Unite.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand. Daniel 11:15.

> Aşadar, împăratul de la miazănoapte va veni, va ridica un val de întăritură şi va lua cetăţile cele mai întărite; iar braţele miazăzii nu vor putea să i se împotrivească, nici poporul lui ales, şi nu va fi nicio putere care să poată sta împotrivă. Daniel 11:15.

In this verse the United States defeats Russia, along with Russia’s chosen people. But in the next verse. No one can stand against the rise of Rome, which marks Judah and Jerusalem as the first step in its conquest of the world; as Rome rose up as the fourth kingdom of Bible prophecy. By standing in the literal glorious land in verse sixteen, the symbol of literal Rome’s authority was within the literal glorious land; thus, typifying verse forty-one, when the mark of spiritual Rome’s authority is enforced upon the spiritual glorious land of the United States.

În acest verset, Statele Unite înfrâng Rusia, împreună cu poporul ales al Rusiei. Dar în versetul următor, nimeni nu poate sta împotriva ridicării Romei, care însemnează pe Iuda și Ierusalimul ca prim pas în cucerirea lumii; pe măsură ce Roma s-a ridicat ca a patra împărăție a profeției biblice. Prin faptul că a stat în țara literală glorioasă în versetul șaisprezece, simbolul autorității Romei literale se afla în țara literală glorioasă; tipificând astfel versetul patruzeci și unu, când semnul autorității Romei spirituale este impus asupra țării spirituale glorioase a Statelor Unite.

The two horns of the earth-beast of Revelation thirteen represent Republicanism and Protestantism. In verse fifteen of Daniel eleven Antiochus Magnus, known as Antiochus III and Antiochus the Great defeats the southern kingdom, represented by the Ptolemaic dynasty. Antiochus represents Donald Trump and the southern king represents Russia. The battle of Panium is the battle between the United States and Russia and Russia’s chosen people, a battle which Antiochus prevailed, but thereafter saw his kingdom conquered by literal Rome—the power of verse fourteen, that establishes the external vision of the Republican horn of the earth beast. The internal vision is represented by the Protestant horn of the earth beast. Both horns are at the battle of Panium, for Peter is there as a Protestant with his message from the book of Joel.

Cele două coarne ale fiarei care se ridică din pământ din Apocalipsa treisprezece reprezintă Republicanismul și Protestantismul. În versetul cincisprezece din Daniel unsprezece, Antiohus Magnus, cunoscut ca Antiohus al III-lea și Antiohus cel Mare, înfrânge împărăția de la miazăzi, reprezentată de dinastia ptolemaică. Antiohus îl reprezintă pe Donald Trump, iar împăratul de la miazăzi reprezintă Rusia. Bătălia de la Panium este bătălia dintre Statele Unite și Rusia și poporul ales al Rusiei, o bătălie în care Antiohus a biruit, dar după aceea și-a văzut împărăția cucerită de Roma literală — puterea din versetul paisprezece, care stabilește viziunea exterioară a cornului republican al fiarei care se ridică din pământ. Viziunea interioară este reprezentată de cornul protestant al fiarei care se ridică din pământ. Ambele coarne sunt la bătălia de la Panium, căci Petru este acolo ca protestant, cu solia sa din cartea lui Ioel.

## 250 Years

250 de ani

When we consider the two lines of the earth beast, we find that in 1776 the earth beast began its rise, and by 1798, (twenty-two years later) the sea beast of Revelation thirteen received its deadly wound, and the earth beast began its rule as the sixth kingdom of Bible prophecy. Two hundred and fifty years later, in 2026 we have awakened to the internal temple test that began May 8, 2025.

Când luăm în considerare cele două linii ale fiarei pământului, constatăm că, în 1776, fiara pământului și-a început ascensiunea, iar până în 1798, (douăzeci și doi de ani mai târziu), fiara mării din Apocalipsa treisprezece a primit rana ei de moarte, iar fiara pământului și-a început domnia ca a șasea împărăție a profeției biblice. Două sute cincizeci de ani mai târziu, în 2026, ne-am trezit la testul templului lăuntric care a început la 8 mai 2025.

Those “250” years are also connected with Antiochus Magnus. Beginning with the decree in 457 BC and projecting from that decree two hundred and fifty years we arrive at 207, seven years before the battle of Panium, and ten years after Ptolemy defeated Antiochus at the battle of Raphia, which is represented in verse eleven of Daniel eleven. Daniel 11:11 is of course the external line of the Republican horn that aligns with Revelation 11:11, which is the internal line of the Protestant horn. Daniel and the Revelation are the same book, and Revelation employs the seals as symbols of external prophecy and the churches as symbols of the parallel internal prophecy.

Acei „250” de ani sunt, de asemenea, legați de Antiohus Magnus. Începând cu decretul din 457 î.Hr. și proiectând de la acel decret două sute cincizeci de ani, ajungem la 207, cu șapte ani înainte de bătălia de la Panium și la zece ani după ce Ptolemeu l-a învins pe Antiohus în bătălia de la Rafia, care este reprezentată în versetul unsprezece din Daniel unsprezece. Daniel 11:11 este, desigur, linia externă a cornului republican, care se aliniază cu Apocalipsa 11:11, care este linia internă a cornului protestant. Daniel și Apocalipsa sunt aceeași carte, iar Apocalipsa folosește pecețile ca simboluri ale profeției externe și bisericile ca simboluri ale profeției interne paralele.

Cyrus represents all three decrees, for you cannot have a third without a first and a second.

Cirus reprezintă toate cele trei decrete, căci nu poți avea un al treilea fără un prim și un al doilea.

> “In the seventh chapter of Ezra the decree is found. Verses 12–26. In its completest form it was issued by Artaxerxes, king of Persia, 457 BC. But in Ezra 6:14 the house of the Lord at Jerusalem is said to have been built ‘according to the commandment [“decree,” margin] of Cyrus, and Darius, and Artaxerxes king of Persia.’ These three kings, in originating, reaffirming, and completing the decree, brought it to the perfection required by the prophecy to mark the beginning of the 2300 years. Taking 457 BC, the time when the decree was completed, as the date of the commandment, every specification of the prophecy concerning the seventy weeks was seen to have been fulfilled.” The Great Controversy, 326.

> „În capitolul al șaptelea din Ezra se găsește decretul. Versetele 12–26. În forma lui cea mai completă, el a fost emis de Artaxerxe, împăratul Persiei, în anul 457 î.Hr. Dar în Ezra 6:14 se spune că casa Domnului de la Ierusalim a fost zidită „după porunca [„decretul”, în margine] lui Cirus, a lui Darius și a lui Artaxerxe, împăratul Persiei”. Acești trei împărați, prin inițierea, reafirmarea și desăvârșirea decretului, l-au adus la acea deplinătate cerută de profeție pentru a marca începutul celor 2300 de ani. Luând anul 457 î.Hr., timpul când decretul a fost desăvârșit, drept data poruncii, s-a văzut că fiecare specificație a profeției cu privire la cele șaptezeci de săptămâni fusese împlinită.” Tragedia veacurilor, 326.

From the three decrees that are represented by Cyrus in 457 BC, “250” years concludes in the history between the battle of Raphia in 217 BC, when Ptolemy IV defeated Antiochus the Great and 200 BC when Antiochus then defeated Ptolemy at the battle of Panium in verse fifteen. The line aligns Antiochus Magnus with Donald Trump. At the beginning of the sixth kingdom of Bible prophecy in 1776 unto 1798 there is a period of “22” years that represent the rise of the sixth kingdom. Those “22” years also illustrate the history represented by the number “22” at the end of the history of the sixth kingdom from 2001 unto 2023. “22” is the symbol of the combination of Divinity with humanity which is accomplished within the history of the sixth kingdom of Bible prophecy, who is the earth beast with an external horn of Republicanism and an internal horn of Protestantism.

Nelle tre decreti rappresentati da Ciro nel 457 a.C., “250” anni si concludono nella storia compresa tra la battaglia di Rafia nel 217 a.C., quando Tolomeo IV sconfisse Antioco il Grande, e il 200 a.C., quando poi Antioco sconfisse Tolomeo nella battaglia di Panio al versetto quindici. La linea mette in corrispondenza Antioco Magno con Donald Trump. All’inizio del sesto regno della profezia biblica, dal 1776 al 1798, vi è un periodo di “22” anni che rappresenta l’ascesa del sesto regno. Quei “22” anni illustrano anche la storia rappresentata dal numero “22” alla fine della storia del sesto regno, dal 2001 al 2023. “22” è il simbolo della combinazione della Divinità con l’umanità, che si compie entro la storia del sesto regno della profezia biblica, il quale è la bestia della terra con un corno esteriore di Repubblicanesimo e un corno interiore di Protestantesimo.

The work Christ accomplishes with the union represented by “22” is the final work of Christ in the Most Holy Place, that is represented by the blotting out of sin, which according to Joel accompanied with Peter’s inspired commentary takes place during the outpouring of the latter rain.

Lucrarea pe care Hristos o împlinește prin unirea reprezentată de „22” este lucrarea finală a lui Hristos în Locul Preasfânt, care este reprezentată prin ștergerea păcatului, care, potrivit lui Ioel, însoțită de comentariul inspirat al lui Petru, are loc în timpul revărsării ploii târzii.

> Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord. Acts 3:19.

> Pocăiți-vă, dar, și întoarceți-vă la Dumnezeu, pentru ca păcatele voastre să fie șterse, când vor veni vremurile de înviorare de la fața Domnului. Faptele Apostolilor 3:19.

The blotting out of sin is the last work of the heavenly High Priest.

Ştergerea păcatului este ultima lucrare a Marelui-Preot ceresc.

> “As anciently the sins of the people were by faith placed upon the sin offering and through its blood transferred, in figure, to the earthly sanctuary, so in the new covenant the sins of the repentant are by faith placed upon Christ and transferred, in fact, to the heavenly sanctuary. And as the typical cleansing of the earthly was accomplished by the removal of the sins by which it had been polluted, so the actual cleansing of the heavenly is to be accomplished by the removal, or blotting out, of the sins which are there recorded. But before this can be accomplished, there must be an examination of the books of record to determine who, through repentance of sin and faith in Christ, are entitled to the benefits of His atonement. The cleansing of the sanctuary therefore involves a work of investigation—a work of judgment. This work must be performed prior to the coming of Christ to redeem His people; for when He comes, His reward is with Him to give to every man according to his works. Revelation 22:12.” The Great Controversy, 421.

> „Așa cum, în vechime, păcatele poporului erau, prin credință, așezate asupra jertfei pentru păcat și, prin sângele ei, transferate, în chip simbolic, asupra sanctuarului pământesc, tot astfel, în noul legământ, păcatele celor pocăiți sunt, prin credință, așezate asupra lui Hristos și transferate, în realitate, asupra sanctuarului ceresc. Și după cum curățirea simbolică a sanctuarului pământesc se împlinea prin îndepărtarea păcatelor prin care fusese întinat, tot astfel curățirea reală a sanctuarului ceresc trebuie să se împlinească prin îndepărtarea, sau ștergerea, păcatelor care sunt consemnate acolo. Dar, înainte ca aceasta să poată fi împlinită, trebuie să aibă loc o cercetare a cărților de aducere-aminte, pentru a se stabili cine sunt aceia care, prin pocăință de păcat și credință în Hristos, sunt îndreptățiți să primească binefacerile ispășirii Sale. Prin urmare, curățirea sanctuarului implică o lucrare de cercetare — o lucrare de judecată. Această lucrare trebuie să fie îndeplinită înainte de venirea lui Hristos pentru a-Și răscumpăra poporul; căci, atunci când va veni, răsplata Lui este cu El, ca să dea fiecăruia după faptele lui. Apocalipsa 22:12.” Tragedia veacurilor, 421.

The work that began on October 22, 1844, began at the climax of the Midnight Cry and the work is finished at the climax of the Midnight Cry, which Peter identifies as the period of the blotting out sin, which marks the period of the judgment of the living, when the “times of refreshing” arrives.

Umurimo watangiye ku wa 22 Ukwakira 1844 watangiriye ku ndunduro y’Induru yo mu Gicuku, kandi uwo murimo urangira ku ndunduro y’Induru yo mu Gicuku, ari yo Petero agaragaza nk’igihe cyo guhanagurwaho ibyaha, kikaba ari cyo kiranga igihe cy’urubanza rw’abazima, igihe “ibihe byo kuruhura” bigeze.

> “The work of the investigative judgment and the blotting out of sins is to be accomplished before the second advent of the Lord. Since the dead are to be judged out of the things written in the books, it is impossible that the sins of men should be blotted out until after the judgment at which their cases are to be investigated. But the apostle Peter distinctly states that the sins of believers will be blotted out ‘when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus Christ.’ Acts 3:19, 20. When the investigative judgment closes, Christ will come, and His reward will be with Him to give to every man as his work shall be.” The Great Controversy, 485.

> „Lucrarea judecății de cercetare și ștergerea păcatelor trebuie să fie împlinite înainte de a doua venire a Domnului. Deoarece cei morți urmează să fie judecați după cele scrise în cărți, este imposibil ca păcatele oamenilor să fie șterse înainte de judecata în cadrul căreia cazurile lor urmează să fie cercetate. Dar apostolul Petru afirmă în mod limpede că păcatele credincioșilor vor fi șterse «când vor veni vremurile de înviorare de la fața Domnului și El va trimite pe Isus Hristos». Faptele Apostolilor 3:19, 20. Când judecata de cercetare se va încheia, Hristos va veni, iar răsplata Sa va fi cu El, ca să dea fiecăruia după cum va fi lucrarea lui.” Marea luptă, 485.

The “times of refreshing” are also the “times of the restitution of all things.”

„vremurile de înviorare” sunt și „vremurile așezării din nou a tuturor lucrurilor”.

> Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. Acts 3:19–21.

> Așadar, pocăiți-vă și întoarceți-vă la Dumnezeu, pentru ca păcatele voastre să fie șterse, când vor veni de la fața Domnului vremurile de înviorare; și El va trimite pe Isus Hristos, Cel care v-a fost vestit mai dinainte; pe care cerul trebuie să-L primească până la vremurile așezării din nou a tuturor lucrurilor, despre care Dumnezeu a vorbit prin gura tuturor sfinților Săi proroci din vechime. Faptele Apostolilor 3:19–21.

The “times of refreshing” comes “from the presence of the Lord” that occurs when “Jesus Christ” is sent. When the angel of Revelation ten descended on August 11, 1840, Sister White identified that the angel “was no less a personage than Jesus Christ.” The work Christ began on October 22, 1844 was ushered in by the history of 1840 to 1844; a history which Sister White says was “a glorious manifestation of the power of God,” while aligning that very history with the Pentecostal season in the time of Peter, and then using those two lines of prophetic history to point forward to the descent of the angel of Revelation eighteen who lightens the earth with His glory.

„Vremurile de înviorare” vin „de la fața Domnului” atunci când este trimis „Isus Hristos”. Când îngerul din Apocalipsa zece a coborât la 11 august 1840, sora White a identificat că îngerul „nu era nimeni altul decât Isus Hristos”. Lucrarea pe care Hristos a început-o la 22 octombrie 1844 a fost introdusă de istoria anilor 1840–1844; o istorie despre care sora White spune că a fost „o manifestare glorioasă a puterii lui Dumnezeu”, punând totodată în paralel chiar această istorie cu sezonul Cincizecimii din vremea lui Petru, iar apoi folosind aceste două linii ale istoriei profetice pentru a indica înainte spre coborârea îngerului din Apocalipsa optsprezece, care luminează pământul cu slava Sa.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> „Ingerul care se unește în vestirea soliei îngerului al treilea trebuie să lumineze întregul pământ cu slava sa. Aici este prezisă o lucrare de întindere mondială și de o putere neobișnuită. Mișcarea adventă din anii 1840–44 a fost o manifestare glorioasă a puterii lui Dumnezeu; solia îngerului întâi a fost dusă la fiecare stațiune misionară din lume și, în unele țări, a existat cel mai mare interes religios care a fost văzut în vreo țară de la Reforma din secolul al șaisprezecelea încoace; însă acestea vor fi întrecute de puternica mișcare de sub ultima avertizare a îngerului al treilea.”

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> „Lucrarea va fi asemănătoare cu aceea din Ziua Cincizecimii. După cum „ploaia timpurie” a fost dată, prin revărsarea Duhului Sfânt la începutul Evangheliei, pentru a face să răsară sămânța prețioasă, tot astfel „ploaia târzie” va fi dată la încheierea ei, pentru coacerea secerișului. „Atunci vom cunoaște, dacă vom stărui să cunoaștem pe Domnul: ivirea Lui este pregătită ca zorile dimineții; și El va veni la noi ca ploaia, ca ploaia târzie și timpurie peste pământ.” Osea 6:3. „Bucurați-vă dar, copii ai Sionului, și veseliți-vă în Domnul Dumnezeul vostru; căci El v-a dat ploaia timpurie cu măsură și va face să se coboare peste voi ploaia, ploaia timpurie și ploaia târzie.” Ioel 2:23. „În zilele din urmă, zice Dumnezeu, voi turna din Duhul Meu peste orice făptură.” „Și se va întâmpla că oricine va chema Numele Domnului va fi mântuit.” Faptele apostolilor 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> „Marea lucrare a Evangheliei nu trebuie să se încheie cu o manifestare mai mică a puterii lui Dumnezeu decât cea care i-a marcat începutul. Profețiile care s-au împlinit în revărsarea ploii timpurii, la deschiderea Evangheliei, urmează să se împlinească din nou în ploaia târzie, la încheierea ei. Acestea sunt «vremurile de înviorare» spre care privea înainte apostolul Petru când spunea: «Pocăiți-vă dar și întoarceți-vă la Dumnezeu, pentru ca să vi se șteargă păcatele, când vor veni vremurile de înviorare de la fața Domnului și El Îl va trimite pe Isus.» Faptele Apostolilor 3:19, 20.” Tragedia veacurilor, 611.

The Advent movement of 1840 to 1844 was a glorious manifestation of the power of God that ushered in the opening of the work of Christ in cleansing His sanctuary. That history began when Jesus, represented as the first angel of Revelation fourteen, descended on August 11, 1840 as represented in chapter ten of Revelation. The manifestation of the power of God that then began escalated to the opening of the investigative judgment, and therefore typified a manifestation of the power of God which would escalate to the close of the investigative judgment. The period at the end began at 9/11, when Jesus again descended as the angel of Revelation eighteen when the great buildings of New York were brought down by the touch of God, and the work of the investigative judgment changed from the dead, unto the living. The rains arrive when Jesus is sent.

Mișcarea adventă din 1840 până în 1844 a fost o manifestare glorioasă a puterii lui Dumnezeu, care a introdus deschiderea lucrării lui Hristos în curățirea sanctuarului Său. Acea istorie a început când Isus, reprezentat ca primul înger din Apocalipsa paisprezece, a coborât la 11 august 1840, așa cum este reprezentat în capitolul zece din Apocalipsa. Manifestarea puterii lui Dumnezeu care a început atunci s-a intensificat până la deschiderea judecății de cercetare și, prin urmare, a prefigurat o manifestare a puterii lui Dumnezeu care avea să se intensifice până la încheierea judecății de cercetare. Perioada de la sfârșit a început la 11 septembrie, când Isus a coborât din nou ca îngerul din Apocalipsa optsprezece, când marile clădiri ale New Yorkului au fost doborâte prin atingerea lui Dumnezeu, iar lucrarea judecății de cercetare s-a schimbat de la cei morți la cei vii. Ploile sosesc când Isus este trimis.

Jesus taught that we are to ask in order to receive, and Zechariah says we are to ask for the latter rain, in the time of the latter rain. It is therefore evident you must know that you are in the time of the latter rain, in order to fulfill Zechariah’s direction.

ઈસુએ શીખવ્યું કે આપણે મેળવવા માટે માંગવું જોઈએ, અને ઝખર્યા કહે છે કે ઉત્તરવર્ષા પડે તે સમયે આપણે ઉત્તરવર્ષા માટે માંગવું જોઈએ. તેથી સ્પષ્ટ છે કે ઝખર્યાની આ આજ્ઞાનું પાલન કરવા માટે તમને જાણ હોવી આવશ્યક છે કે તમે ઉત્તરવર્ષાના સમયમાં છો.

> Ask ye of the Lord rain in the time of the latter rain; so the Lord shall make bright clouds, and give them showers of rain, to every one grass in the field. Zechariah 10:1.

> Cereţi de la Domnul ploaie la vremea ploii târzii; astfel Domnul va face nori strălucitori şi le va da averse de ploaie, fiecăruia iarbă pe câmp. Zaharia 10:1.

At 9/11 Jesus descended as the angel of Revelation eighteen and the latter rain began to sprinkle, but it only falls on those who meet Zechariah’s command to “ask for the latter rain,” when you have the genuine understanding that “the times of refreshing” and restoration of all things has arrived. The soul must “recognize” that the prophetic period of the latter rain has arrived.

La 9/11, Isus a coborât ca îngerul din Apocalipsa optsprezece, iar ploaia târzie a început să stropească, însă ea cade numai peste aceia care împlinesc porunca lui Zaharia de a „cere ploaie târzie”, atunci când ai înțelegerea autentică a faptului că „vremile de înviorare” și restaurarea tuturor lucrurilor au sosit. Sufletul trebuie să „recunoască” faptul că a sosit perioada profetică a ploii târzii.

> “We must not wait for the latter rain. It is coming upon all who will recognize and appropriate the dew and showers of grace that fall upon us. When we gather up the fragments of light, when we appreciate the sure mercies of God, who loves to have us trust Him, then every promise will be fulfilled. [Isaiah 61:11 quoted.] The whole earth is to be filled with the glory of God.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 984.

> „Trebuie să nu așteptăm ploaia târzie. Ea vine peste toți cei care vor recunoaște și își vor însuși roua și aversele harului care cad asupra noastră. Când strângem fragmentele de lumină, când prețuim îndurările neîndoielnice ale lui Dumnezeu, căruia Îi place să ne încredem în El, atunci fiecare făgăduință va fi împlinită. [Isaia 61:11 citat.] Întregul pământ trebuie să fie umplut de slava lui Dumnezeu.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volumul 7, 984.

At 9/11 the times of refreshing began, and the blotting out of the sins of the living began. That judgment is aligned with the very first tenant of the three-step covenant of Abraham. That first tenant was that when the Lord brought Israel out of Egyptian bondage He would judge both His covenant people, and the nation where they had been living as pilgrims and strangers. The first covenant people typified the last covenant people who are the one hundred and forty-four thousand. Those prophetic people will be judged as the Protestant horn of the earth beast, while the Republican horn of the earth beast is simultaneously judged.

9/11-ին սկսվեցին զովության ժամանակները, և սկսվեց կենդանիների մեղքերի ջնջումը։ Այդ դատաստանը համահունչ է Աբրահամի ուխտի եռաստիճան կարգի հենց առաջին դրույթին։ Այդ առաջին դրույթն այն էր, որ երբ Տերը Իսրայելին դուրս բերեց եգիպտական գերությունից, Նա պիտի դատեր թե՛ Իր ուխտի ժողովրդին, թե՛ այն ազգին, որի մեջ նրանք ապրել էին որպես պանդուխտներ և օտարականներ։ Առաջին ուխտի ժողովուրդը նախապատկերում էր վերջին ուխտի ժողովրդին, որ հարյուր քառասունչորս հազարն են։ Այդ մարգարեական ժողովուրդը պիտի դատվի որպես երկրի գազանի բողոքական եղջյուր, մինչդեռ երկրի գազանի հանրապետական եղջյուրը միաժամանակ դատվում է։

The judgment of the Republican horn comes at the end of its history, which is the Sunday law. The Sunday law is represented in verse sixteen’s fulfillment of Rome taking control of Judah in 63 BC—on the Day of Atonement according to some historians.

Judecata cornului republican vine la sfârșitul istoriei sale, care este legea duminicală. Legea duminicală este reprezentată în împlinirea versetului șaisprezece prin faptul că Roma a preluat controlul asupra lui Iuda în anul 63 î.Hr. — în Ziua Ispășirii, potrivit unor istorici.

Antiochus Magnus, represents the United States in verses ten through fifteen. Ronald Reagan prevailed in the battle of verse ten, that typified verse forty’s collapse of the Soviet Union. Isaiah 8:8 identifies the same battle represented in verses ten and forty of Daniel eleven, and those three parallel verses allow Russia to be identified as the victor in verse eleven’s battle of Raphia.

Антиох Магнус представлява Съединените щати в стихове десет до петнадесет. Роналд Рейгън надделя в битката от стих десет, която предобразяваше разпадането на Съветския съюз в стих четиридесет. Исая 8:8 посочва същата битка, представена в стихове десет и четиридесет на Даниил единадесета глава, и тези три паралелни стиха позволяват Русия да бъде определена като победителя в битката при Рафия от стих единадесет.

The battle of Raphia in verse eleven prefigured the war in Ukraine between the king of the south (Russia) and the papacy’s proxy power (the Ukraine). The war was initiated by the Obama Administration in the time of the first pope from the southern hemisphere, who was also the first pope from the America’s, though it was south America. “South” is a symbol of globalism, spiritualism and communism, and the first southern pope from the America’s aligned with the globalist president Obama, when the war of verse eleven arrived. Reagan as the United States in verse ten entered into a secret alliance with a conservative pope; then the Nazi’s of Ukraine were employed by a globalist president in a period of a globalist pope. The United States under Trump, is now in an open relationship with the first north American, and so-called conservative pope.

Bătălia de la Rafia din versetul unsprezece a prefigurat războiul din Ucraina dintre împăratul de la miazăzi (Rusia) și puterea-surogat a papalității (Ucraina). Războiul a fost inițiat de Administrația Obama în vremea primului papă din emisfera sudică, care a fost și primul papă din Americi, deși era din America de Sud. „Sudul” este un simbol al globalismului, spiritualismului și comunismului, iar primul papă sudic din Americi s-a aliniat cu președintele globalist Obama când a venit războiul din versetul unsprezece. Reagan, ca Statele Unite din versetul zece, a intrat într-o alianță secretă cu un papă conservator; apoi naziștii din Ucraina au fost folosiți de un președinte globalist într-o perioadă a unui papă globalist. Statele Unite, sub Trump, se află acum într-o relație deschisă cu primul papă nord-american și așa-zis conservator.

Reagan had a secret alliance with the antichrist of Bible prophecy in the battle of verse ten, and Obama initiated the battle of verse eleven, in a period when the pope was also a globalist, like unto Obama. Trump is now in an open relationship with a parallel pope to Reagan, with the exception that the initial secret alliance, is now an open alliance. The three popes, and the three presidents, align with the three battles of verses ten, eleven and fifteen.

Reagan a avut o alianță secretă cu antihristul profeției biblice în bătălia din versetul zece, iar Obama a inițiat bătălia din versetul unsprezece, într-o perioadă în care și papa era globalist, asemenea lui Obama. Trump se află acum într-o relație deschisă cu un papă paralel cu Reagan, cu excepția faptului că alianța secretă inițială este acum o alianță deschisă. Cei trei papi și cei trei președinți se aliniază cu cele trei bătălii din versetele zece, unsprezece și cincisprezece.

> “Marvelous in her shrewdness and cunning is the Roman Church. She can read what is to be. She bides her time, seeing that the Protestant churches are paying her homage in their acceptance of the false sabbath and that they are preparing to enforce it by the very means which she herself employed in bygone days. Those who reject the light of truth will yet seek the aid of this self-styled infallible power to exalt an institution that originated with her. How readily she will come to the help of Protestants in this work it is not difficult to conjecture. Who understands better than the papal leaders how to deal with those who are disobedient to the church?

> „Minunată în viclenia și șiretenia ei este Biserica Romei. Ea poate citi ceea ce va fi. Își așteaptă vremea, văzând că bisericile protestante îi aduc omagiu prin acceptarea sabatului fals și că se pregătesc să-l impună prin chiar mijloacele pe care ea însăși le-a folosit în vremurile de odinioară. Cei care resping lumina adevărului vor căuta încă ajutorul acestei puteri care se autointitulează infailibilă, pentru a înălța o instituție care își are originea în ea. Cât de grabnic va veni ea în ajutorul protestanților în această lucrare nu este greu de presupus. Cine înțelege mai bine decât conducătorii papali cum să se poarte cu aceia care sunt neascultători față de biserică?”

> “The Roman Catholic Church, with all its ramifications throughout the world, forms one vast organization under the control, and designed to serve the interests, of the papal see. Its millions of communicants, in every country on the globe, are instructed to hold themselves as bound in allegiance to the pope. Whatever their nationality or their government, they are to regard the authority of the church as above all other. Though they may take the oath pledging their loyalty to the state, yet back of this lies the vow of obedience to Rome, absolving them from every pledge inimical to her interests.

> Biserica Romano-Catolică, cu toate ramificațiile ei din întreaga lume, alcătuiește o singură vastă organizație aflată sub controlul scaunului papal și menită să slujească interesele acestuia. Milioanele ei de credincioși, din fiecare țară de pe glob, sunt învățați să se considere legați prin loialitate față de papă. Oricare le-ar fi naționalitatea sau guvernarea, ei trebuie să socotească autoritatea bisericii mai presus de orice alta. Deși pot depune jurământul prin care își declară loialitatea față de stat, în spatele acestuia se află însă jurământul de ascultare față de Roma, care îi dezleagă de orice angajament potrivnic intereselor ei.

> “History testifies of her artful and persistent efforts to insinuate herself into the affairs of nations; and having gained a foothold, to further her own aims, even at the ruin of princes and people. In the year 1204, Pope Innocent III extracted from Peter II, king of Arragon, the following extraordinary oath: ‘I, Peter, king of Arragonians, profess and promise to be ever faithful and obedient to my lord, Pope Innocent, to his Catholic successors, and the Roman Church, and faithfully to preserve my kingdom in his obedience, defending the Catholic faith, and persecuting heretical pravity.’—John Dowling, The History of Romanism, b. 5, ch. 6, sec. 55. This is in harmony with the claims regarding the power of the Roman pontiff ‘that it is lawful for him to depose emperors’ and ‘that he can absolve subjects from their allegiance to unrighteous rulers.’—Mosheim, b. 3, cent. 11, pt. 2, ch. 2, sec. 9, note 17.

> „Istoria mărturisește despre străduințele ei iscusite și stăruitoare de a se insinua în treburile națiunilor; iar, după ce a dobândit un punct de sprijin, de a-și promova propriile scopuri, chiar cu prețul ruinei principilor și a popoarelor. În anul 1204, papa Inocențiu al III-lea a smuls de la Petru al II-lea, regele Aragonului, următorul jurământ extraordinar: «Eu, Petru, regele aragonezilor, mărturisesc și făgăduiesc să fiu pentru totdeauna credincios și ascultător domnului meu, papa Inocențiu, succesorilor săi catolici și Bisericii Romane și să păstrez cu credincioșie împărăția mea în ascultare de el, apărând credința catolică și persecutând depravarea eretică.» — John Dowling, The History of Romanism, b. 5, ch. 6, sec. 55. Aceasta este în armonie cu pretențiile privitoare la puterea pontifului roman, «că îi este îngăduit să-i detroneze pe împărați» și «că poate să-i dezlege pe supuși de loialitatea lor față de cârmuitori nedrepți.» — Mosheim, b. 3, cent. 11, pt. 2, ch. 2, sec. 9, note 17.

> “And let it be remembered, it is the boast of Rome that she never changes. The principles of Gregory VII and Innocent III are still the principles of the Roman Catholic Church. And had she but the power, she would put them in practice with as much vigor now as in past centuries. Protestants little know what they are doing when they propose to accept the aid of Rome in the work of Sunday exaltation. While they are bent upon the accomplishment of their purpose, Rome is aiming to re-establish her power, to recover her lost supremacy. Let the principle once be established in the United States that the church may employ or control the power of the state; that religious observances may be enforced by secular laws; in short, that the authority of church and state is to dominate the conscience, and the triumph of Rome in this country is assured.

> „Și să se țină minte că lauda Romei este că ea nu se schimbă niciodată. Principiile lui Grigore al VII-lea și ale lui Inocențiu al III-lea sunt încă principiile Bisericii Romano-Catolice. Și, dacă ar avea puterea, le-ar pune în practică acum cu tot atâta vigoare ca în veacurile trecute. Protestanții prea puțin știu ce fac atunci când își propun să accepte ajutorul Romei în lucrarea de înălțare a duminicii. În timp ce ei sunt hotărâți asupra împlinirii scopului lor, Roma urmărește să-și restabilească puterea, să-și recâștige supremația pierdută. Odată ce principiul va fi statornicit în Statele Unite că biserica poate folosi sau controla puterea statului; că practicile religioase pot fi impuse prin legi seculare; pe scurt, că autoritatea bisericii și a statului trebuie să stăpânească asupra conștiinței, triumful Romei în această țară este asigurat.”

> “God’s word has given warning of the impending danger; let this be unheeded, and the Protestant world will learn what the purposes of Rome really are, only when it is too late to escape the snare. She is silently growing into power. Her doctrines are exerting their influence in legislative halls, in the churches, and in the hearts of men. She is piling up her lofty and massive structures in the secret recesses of which her former persecutions will be repeated. Stealthily and unsuspectedly she is strengthening her forces to further her own ends when the time shall come for her to strike. All that she desires is vantage ground, and this is already being given her. We shall soon see and shall feel what the purpose of the Roman element is. Whoever shall believe and obey the word of God will thereby incur reproach and persecution.” The Great Controversy, 580, 581.

> “Cuvântul lui Dumnezeu a dat avertizare cu privire la primejdia care se apropie; dacă aceasta va fi trecută cu vederea, lumea protestantă va afla care sunt în realitate planurile Romei numai atunci când va fi prea târziu pentru a scăpa din cursă. Ea crește în putere în tăcere. Doctrinele ei își exercită influența în sălile legislative, în biserici și în inimile oamenilor. Ea își ridică structurile ei înalte și masive, în ale căror ascunzișuri tainice se vor repeta persecuțiile ei de altădată. Pe furiș și pe neobservate, ea își întărește forțele pentru a-și împlini propriile scopuri atunci când va veni vremea să lovească. Tot ceea ce dorește este un teren avantajos, iar acesta îi este deja dat. În curând vom vedea și vom simți care este scopul elementului roman. Oricine va crede și va asculta de cuvântul lui Dumnezeu va atrage astfel asupra sa ocară și persecuție.” Tragedia veacurilor, 580, 581.

In 2016 Trump was elected, then the globalists represented by Biden stole the election of 2020, but that is only recognized by those who have 20/20 vision. In verse thirteen Donald Trump “returns” in 2024, with more power than ever, and begins his preparation for the golden age as well as the battle of Panium in verse fifteen. Then Leo the pope arrived to establish the vision in 2025, the third pope associated with the three battles of verses ten through fifteen, and also with the three presidents of those battles. The first and third popes and presidents are considered conservative, and the middle pope and president were globalists. The first alliance was secret, the last is open, for it is represented in verse fourteen as the symbol that establishes the external vision of the prophecies of the latter days.

În 2016, Trump a fost ales, apoi globaliștii reprezentați de Biden au furat alegerile din 2020, însă acest lucru este recunoscut numai de cei care au vedere 20/20. În versetul treisprezece, Donald Trump „revine” în 2024, cu mai multă putere ca niciodată, și începe pregătirea sa pentru epoca de aur, precum și pentru bătălia de la Panium din versetul cincisprezece. Apoi a sosit Leon, papa, pentru a întemeia viziunea în 2025, al treilea papă asociat cu cele trei bătălii din versetele zece până la cincisprezece, precum și cu cei trei președinți ai acelor bătălii. Primul și al treilea papă și președinte sunt considerați conservatori, iar papa și președintele din mijloc au fost globaliști. Prima alianță a fost secretă, ultima este deschisă, căci este reprezentată în versetul paisprezece ca simbolul care întemeiază viziunea exterioară a profețiilor zilelor de pe urmă.

On December 31, 2023 the work of the first angel, as typified by the work of the first decree began laying the foundation. The foundational test was over whether William Miller was correct or incorrect in his identification that it was Rome that establishes the vision in verse fourteen. Miller’s identification of Rome as the symbol that established the prophetic vision of the latter days is in some aspects the most significant of all of Miller’s foundational truths. How Miller arrived at certain understandings can only be derived from applying sanctified logic to his time and circumstances, but with some of his prophetic discoveries there is very specific testimony as to why he came to his understandings. The most fundamental of his understandings was his identification that it is Rome that establishes the vision.

La 31 decembrie 2023, lucrarea primului înger, așa cum era prefigurată prin lucrarea primului decret, a început să pună temelia. Testul fundamental a fost dacă William Miller a avut dreptate sau nu în identificarea sa că Roma este cea care stabilește vedenia din versetul paisprezece. Identificarea de către Miller a Romei ca simbolul care a stabilit vedenia profetică a zilelor de pe urmă este, sub anumite aspecte, cea mai însemnată dintre toate adevărurile fundamentale ale lui Miller. Felul în care Miller a ajuns la anumite înțelegeri poate fi dedus numai prin aplicarea unei logici sfințite la timpul și împrejurările sale, însă, în ce privește unele dintre descoperirile sale profetice, există o mărturie foarte precisă cu privire la motivul pentru care a ajuns la înțelegerile sale. Cea mai fundamentală dintre înțelegerile sale a fost identificarea sa că Roma este cea care stabilește vedenia.

Miller directly testifies how he searched to understand what it was that was “taken away” in the book of Daniel. He not only identifies where he found his answer, but he speaks of his excitement when he discovered the jewel, he had been searching for. Apollos Hale records a commentary upon Miller’s own writings, and in the following passage Hale is identifying how Miller became a student of prophecy. Miller, as the messenger of the light which was unsealed in 1798, is a sacred example of those who Daniel called the “wise” who “understand” when the book is “unsealed.” Miller’s testimony of how he was led into studying the Bible is a purposeful example by the One who controls all things. Pay attention to Miller’s development, for he is the example of the wise who understand the increase of knowledge, even if they, as Miller, come out from the darkness of error.

Miller mărturisește în mod direct cum a cercetat pentru a înțelege ce anume era „luat” în cartea lui Daniel. El nu doar identifică locul unde și-a găsit răspunsul, ci vorbește și despre entuziasmul său atunci când a descoperit nestemata pe care o căutase. Apollos Hale consemnează un comentariu asupra propriilor scrieri ale lui Miller, iar în pasajul următor Hale arată cum a devenit Miller un student al profeției. Miller, ca sol al luminii care a fost desigilată în 1798, este un exemplu sacru al acelora pe care Daniel îi numește „înțelepți”, care „înțeleg” atunci când cartea este „desigilată”. Mărturia lui Miller despre felul în care a fost călăuzit spre studierea Bibliei este un exemplu intenționat din partea Celui care controlează toate lucrurile. Luați aminte la dezvoltarea lui Miller, căci el este exemplul celor înțelepți care înțeleg sporirea cunoștinței, chiar dacă ei, asemenea lui Miller, ies din întunericul rătăcirii.

> “‘In the month of May, 1816, I was brought under conviction, and O, what horror filled my soul! I forgot to eat. The heavens appeared like brass, and the earth like iron. Thus I continued till October, when God opened my eyes; and O, my soul, what a Saviour I discovered Jesus to be! My sins fell like a burden from my soul: and then how plain the Bible seemed to me! It all spoke of Jesus; he was in every page and every line. O, that was a happy day! I wanted to go right home to heaven; Jesus was all to me, and I thought I could make everybody else see him as I saw him, but I was mistaken.

> „În luna mai a anului 1816, am fost adus sub convingerea păcatului și, o, ce groază mi-a umplut sufletul! Am uitat să mănânc. Cerurile păreau ca arama, iar pământul ca fierul. Așa am continuat până în octombrie, când Dumnezeu mi-a deschis ochii; și, o, sufletul meu, ce Mântuitor am descoperit că este Isus! Păcatele mele au căzut ca o povară de pe sufletul meu; și atunci cât de limpede mi s-a părut Biblia! Totul vorbea despre Isus; El era în fiecare pagină și în fiecare rând. O, aceea a fost o zi fericită! Voiam să merg de îndată acasă, în cer; Isus era totul pentru mine și credeam că-i pot face pe toți ceilalți să-L vadă așa cum Îl vedeam eu, dar m-am înșelat.

> “‘During, the twelve years I was a deist, I read all histories I could find; but now I loved the Bible. It taught of Jesus! But still there was a good deal of the Bible that was dark to me. In 1818 or 19, while conversing with a friend! To whom I made a visit, and who had known and heard me talk while I was a deist, he inquired, in rather a significant manner, “What do you think of this text, and that?” referring to the old texts I objected to while a deist. I understood what he was about, and replied—If you will give me time, I will tell you what they mean. “How long time do you want?” I don’t know, but I will tell you, I replied, for I could not believe that God had given a revelation that could not be understood. I then resolved to study my Bible, believing I could find out what the Holy Spirit meant. But as soon as I had formed this resolution the thought came to me—“Suppose you find a passage that you cannot understand, what will you do?”

> „În cei doisprezece ani în care am fost deist, am citit toate istoriile pe care le-am putut găsi; dar acum iubeam Biblia. Ea vorbea despre Isus! Totuși, încă era o bună parte din Biblie care îmi rămânea întunecată. În 1818 sau 1819, pe când stăteam de vorbă cu un prieten pe care îl vizitam și care mă cunoscuse și mă auzise vorbind pe când eram deist, el m-a întrebat, într-un fel destul de semnificativ: „Ce părere ai despre acest text și despre acela?”, referindu-se la vechile texte împotriva cărora ridicasem obiecții pe când eram deist. Am înțeles ce urmărea și am răspuns: Dacă îmi vei da timp, îți voi spune ce înseamnă. „Cât timp dorești?” „Nu știu, dar îți voi spune”, am răspuns, căci nu puteam crede că Dumnezeu dăduse o revelație care să nu poată fi înțeleasă. Atunci m-am hotărât să-mi studiez Biblia, crezând că puteam afla ce a vrut să spună Duhul Sfânt. Dar, de îndată ce am luat această hotărâre, mi-a venit gândul: „Să presupunem că vei găsi un pasaj pe care nu-l poți înțelege; ce vei face?””

> “This mode of studying the Bible then came to my mind:—I will take the words of such passages, and trace them through the Bible, and find out their meaning in this way. I had Cruden’s Concordance, [purchased in 1798] which I think is the best in the world; so I took that and my Bible, and set down to my desk, and read nothing else, except the newspapers a little, for I was determined to know what my Bible meant. I began at Genesis, and read on slowly; and when I came to a text that I could not understand, I searched through the Bible to find out what it meant. After I had gone through the Bible in this way, O, how bright and glorious the truth appeared! I found what I have been preaching to you. I was satisfied that the seven times terminated in 1843. Then I came to the 2300 days; they brought me to the same conclusion; but I had no thought of finding out when the Saviour was coming, and I could not believe it; but the light struck me so forcibly I did not know what to do. Now, I thought, I must put on spurs and breeching; I will not go faster than the Bible, and I will not fall behind it. Whatever the Bible teaches, I will hold on to it. But still there were some texts that I could nor understand.”

> „Atunci mi-a venit în minte această metodă de a studia Biblia: — Voi lua cuvintele unor astfel de pasaje, le voi urmări prin toată Biblia și, pe această cale, le voi afla înțelesul. Aveam Concordanța lui Cruden, [cumpărată în 1798], care, după părerea mea, este cea mai bună din lume; așa că am luat-o împreună cu Biblia mea, m-am așezat la birou și n-am citit nimic altceva, în afară de puțin din ziare, căci eram hotărât să știu ce înseamnă Biblia mea. Am început de la Geneza și am citit mai departe încet; iar când ajungeam la un text pe care nu-l puteam înțelege, cercetam Biblia ca să aflu ce însemna. După ce am parcurs Biblia în felul acesta, o, cât de luminoasă și de glorioasă s-a arătat adevărul! Am găsit ceea ce v-am predicat. M-am convins că cele șapte vremi se încheiau în 1843. Apoi am ajuns la cele 2300 de zile; ele m-au dus la aceeași concluzie; dar nu mă gândeam nicidecum să aflu când avea să vină Mântuitorul și nu puteam să cred lucrul acesta; însă lumina m-a izbit cu atâta putere, încât nu știam ce să fac. Acum, mi-am zis, trebuie să-mi pun pintenii și frâul; nu voi merge mai repede decât Biblia și nu voi rămâne în urma ei. Orice învață Biblia, de aceea mă voi ține. Dar încă mai erau unele texte pe care nu le puteam înțelege.”

> “So much for his general mode of studying the Bible. On another occasion he stated his mode of settling the meaning of the text before us—the meaning of ‘the daily.’ ‘I read on,’ said he, ‘And could find no other case in which it was found, but in Daniel. I then took those words which stood in connection with it, “take away.” “He shall take away the daily,” “from the time the daily shall be taken away,” etc. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thessalonians 2:7, 8. ‘For the mystery of iniquity doth already work, only he who now letteth, will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ etc. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! that is “the daily!” Well, now, what does Paul mean by “he who now letteth,” or hindereth? By “the man of sin,” and “the wicked,” Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, “the daily” must mean Paganism.’” Apollos Hale, The Second Advent Manual, 66.

> „Atât despre modul său general de a studia Biblia. Cu alt prilej, el și-a expus modul de a stabili înțelesul textului aflat înaintea noastră — înțelesul expresiei „the daily”. „Am citit mai departe”, a spus el, „și n-am putut găsi niciun alt loc în care să se afle, decât în Daniel. Atunci am luat acele cuvinte care stăteau în legătură cu ea: „take away”. „He shall take away the daily”, „from the time the daily shall be taken away” etc. Am citit mai departe și am crezut că nu voi găsi nicio lumină asupra textului; în cele din urmă am ajuns la 2 Thessalonians 2:7, 8. „For the mystery of iniquity doth already work, only he who now letteth, will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,” etc. Și când am ajuns la acel text, o, cât de limpede și de slăvit a apărut adevărul! Acolo este! aceea este „the daily!” Ei bine, acum, ce înțelege Pavel prin „he who now letteth”, sau împiedică? Prin „the man of sin” și „the wicked” se înțelege Papalitatea. Ei bine, ce este ceea ce împiedică Papalitatea să fie descoperită? De ce, este Păgânismul; așadar, „the daily” trebuie să însemne Păgânismul.’” Apollos Hale, The Second Advent Manual, 66.

The Providential guidance of Miller’s study by both human and Divine is in the record. His old friend pushed him, and the thoughts which came to him were the voice of the angel Gabriel, who Sister White identifies “line upon line” as the angel who repeatedly visited Miller. He identifies the seven times as his first discovery and then identifies the 2,300 as the second witness to the seven times, for they both ended in 1843, (he initially believed). Those two prophecies are his alpha and omega discoveries, and within the prophetic relationship to Miller they identify the mistake that would be corrected by Samuel Snow with the message of the Midnight Cry that initiated the “seventh-month movement.” The movement of the Midnight Cry was the “seventh-month movement” when it left the Exeter camp meeting, for it was identifying the coming of the Lord on the tenth day of the seventh month, which in 1844 fell on October 22.

Îndrumarea providențială a studiului lui Miller, atât prin mijloace omenești, cât și divine, se află în consemnare. Vechiul său prieten l-a îndemnat, iar gândurile care i-au venit erau glasul îngerului Gabriel, pe care Sora White îl identifică „linie peste linie” drept îngerul care l-a vizitat în mod repetat pe Miller. El identifică cele șapte vremi drept prima sa descoperire și apoi identifică cele 2.300 drept al doilea martor pentru cele șapte vremi, căci amândouă se încheiau în 1843 (așa cum a crezut el la început). Aceste două profeții sunt descoperirile sale alfa și omega și, în cadrul relației profetice cu Miller, ele identifică greșeala care avea să fie corectată de Samuel Snow prin solia Strigătului de la Miezul Nopții, care a inițiat „mișcarea lunii a șaptea”. Mișcarea Strigătului de la Miezul Nopții a fost „mișcarea lunii a șaptea” atunci când a părăsit adunarea de tabără de la Exeter, căci ea identifica venirea Domnului în ziua a zecea a lunii a șaptea, care în 1844 a căzut la 22 octombrie.

The mistake that produces the empowerment of the second angel is represented by Miller’s initial understanding that the seven times and the 2,300 years concluded together in 1843. In the passage the next doctrine that is discussed is how Miller came to identify Rome as the symbol that establishes the vision. The Adventist history teachers identify that all of William Miller’s prophetic understandings were based upon his identifying two desolating powers. He understood those two desolating powers to be pagan and papal Rome, and he saw those two powers in 2 Thessalonians when he came to understand that the “daily” in the book of Daniel is pagan Rome. Every prophetic model set forth by Miller, who Sister White informs us was repeatedly visited by angels, was based upon his understanding that Rome establishes the vision. Every one!

Eroarea care produce împuternicirea celui de-al doilea înger este reprezentată de înțelegerea inițială a lui Miller că cele șapte vremi și cei 2.300 de ani se încheiau împreună în 1843. În pasaj, următoarea doctrină discutată este modul în care Miller a ajuns să identifice Roma ca simbolul care statornicește viziunea. Profesorii istoriei adventiste arată că toate înțelegerile profetice ale lui William Miller se întemeiau pe identificarea de către el a două puteri pustiitoare. El a înțeles că acele două puteri pustiitoare erau Roma păgână și Roma papală și a văzut aceste două puteri în 2 Tesaloniceni atunci când a ajuns să înțeleagă că „necurmata” din cartea lui Daniel este Roma păgână. Fiecare model profetic prezentat de Miller, despre care sora White ne informează că a fost vizitat în repetate rânduri de îngeri, se întemeia pe înțelegerea sa că Roma statornicește viziunea. Fiecare!

From December 31, 2023 the Lion of the tribe of Judah has been unsealing the Revelation of Jesus Christ. From that point the foundational test had begun, and it reached its conclusion when the first pope from the United States began his reign on May 8, 2025. At that point, the temple test began.

De la 31 decembrie 2023, Leul din seminția lui Iuda a desfăcut pecețile Descoperirii lui Isus Hristos. Din acel moment a început testul fundamental și a ajuns la încheierea sa când primul papă din Statele Unite și-a început domnia la 8 mai 2025. În acel moment a început testul templului.

We will continue these things in the next article and employ the “250” years as a witness to uphold our identification that the foundational test ended with the current pope.

Vom continua aceste lucruri în articolul următor și vom folosi cei „250” de ani ca mărturie pentru a susține identificarea noastră că testul fundamental s-a încheiat odată cu actualul papă.

Back to Articles