Article

# The Book of Daniel - Number Seventeen

Cartea lui Daniel - Numărul șaptesprezece

Prophetic Connections: Nebuchadnezzar’s Golden Image and the Sunday Law

Conexiuni profetice: chipul de aur al lui Nebucadnețar și legea duminicală

Author

Jeff Pippenger

Published

December 12, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Sister White often identifies the golden image on the plain of Dura as the Sunday law.

Soră White identifică adesea chipul de aur de pe câmpia Dura ca fiind legea duminicală.

> “An idol sabbath has been set up, as the golden image was set up in the plains of Dura. And as Nebuchadnezzar, the king of Babylon, issued a decree that all who would not bow down and worship this image should be killed, so a proclamation will be made that all who will not reverence the Sunday institution will be punished with imprisonment and death. Thus the Sabbath of the Lord is trampled underfoot. But the Lord has declared, ‘Woe unto them that decree unrighteous decrees, and write grievousness which they have prescribed’ [Isaiah 10:1]. [Zephaniah 1:14–18; 2:1–3, quoted.]” Manuscript Releases, volume 14, 91.

> „A fost înălțat un sabat idolatru, așa cum chipul de aur a fost înălțat în câmpiile Durei. Și după cum Nebucadnețar, împăratul Babilonului, a dat o poruncă potrivit căreia toți cei care nu se vor pleca și nu se vor închina acestui chip să fie omorâți, tot astfel se va face o proclamare că toți cei care nu vor cinsti instituția duminicii vor fi pedepsiți cu închisoare și cu moartea. Astfel, Sabatul Domnului este călcat în picioare. Dar Domnul a declarat: «Vai de cei ce rostesc hotărâri nelegiuite și de cei ce scriu asuprire pe care au rânduit-o» [Isaia 10:1]. [Țefania 1:14–18; 2:1–3, citat.]” Manuscript Releases, volumul 14, 91.

In this particular passage Sister White references the book of Zephaniah, and in so doing she adds to the prophetic connection of Daniel chapter two and chapter three. Zephaniah identifies that God’s people are to gather together before the decree. He also identifies a trumpet message, which is a symbol of a warning message that is directed against the cities (States) and towers (Churches). He identifies a gathering, which is the element of the “seven times,” that occurs when the Leviticus twenty-six prayer is offered. He identifies a “nation that is not desired,” all the while emphasizing the arrival of God’s executive judgment that begins at the Sunday law and escalates through to the Second Coming of Christ.

În acest pasaj anume, sora White face referire la cartea lui Țefania și, procedând astfel, adaugă la legătura profetică dintre capitolul doi și capitolul trei din Daniel. Țefania arată că poporul lui Dumnezeu trebuie să se adune înainte de decret. El identifică, de asemenea, un mesaj de trâmbiță, care este un simbol al unui mesaj de avertizare îndreptat împotriva cetăților (statelor) și turnurilor (bisericilor). El identifică o adunare, care este elementul „celor șapte vremi”, ce are loc atunci când este înălțată rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase. El identifică un „neam care nu este dorit”, subliniind totodată sosirea judecății executive a lui Dumnezeu, care începe la legea duminicală și se intensifică până la cea de-a doua venire a lui Hristos.

What precedes the decree of the Sunday law is the formation of the image of the beast. The formation of the image of the beast is the visual test that confronts those of God’s people, who have previously passed the dietary test. Before the decree, which is the third (the litmus test), God’s people, who Zephaniah identifies as a “nation that is not desired,” are called to gather together. The first prophecy of Ezekiel is the gathering message, but it is only accomplished for those who recognize their scattered condition and pray the Leviticus twenty-six prayer, as did Daniel, in chapter nine.

Ceea ce precedă decretul legii duminicale este formarea chipului fiarei. Formarea chipului fiarei este testul vizual care îi confruntă pe aceia din poporul lui Dumnezeu care au trecut anterior testul alimentar. Înainte de decret, care este al treilea (testul de turnesol), poporul lui Dumnezeu, pe care Țefania îl identifică drept un „neam care nu este dorit”, este chemat să se adune. Prima profeție a lui Ezechiel este solia adunării, însă ea se împlinește numai pentru aceia care își recunosc starea de împrăștiere și se roagă rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase, așa cum a făcut Daniel, în capitolul nouă.

> The great day of the Lord is near, it is near, and hasteth greatly, even the voice of the day of the Lord: the mighty man shall cry there bitterly. That day is a day of wrath, a day of trouble and distress, a day of wasteness and desolation, a day of darkness and gloominess, a day of clouds and thick darkness, A day of the trumpet and alarm against the fenced cities, and against the high towers. And I will bring distress upon men, that they shall walk like blind men, because they have sinned against the Lord: and their blood shall be poured out as dust, and their flesh as the dung. Neither their silver nor their gold shall be able to deliver them in the day of the Lord’s wrath; but the whole land shall be devoured by the fire of his jealousy: for he shall make even a speedy riddance of all them that dwell in the land. Gather yourselves together, yea, gather together, O nation not desired; Before the decree bring forth, before the day pass as the chaff, before the fierce anger of the Lord come upon you, before the day of the Lord’s anger come upon you. Seek ye the Lord, all ye meek of the earth, which have wrought his judgment; seek righteousness, seek meekness: it may be ye shall be hid in the day of the Lord’s anger. Zephaniah 1:14–2:3.

> Ziua cea mare a Domnului este aproape, este aproape și vine foarte degrabă; chiar glasul zilei Domnului: acolo omul viteaz va striga cu amărăciune. Ziua aceea este o zi de mânie, o zi de necaz și strâmtorare, o zi de pustiire și nimicire, o zi de întuneric și negură, o zi de nori și de întunecime deasă, o zi de trâmbiță și de alarmă împotriva cetăților întărite și împotriva turnurilor înalte. Și voi aduce strâmtorare peste oameni, și ei vor umbla ca niște orbi, pentru că au păcătuit împotriva Domnului; și sângele lor va fi vărsat ca praful, și carnea lor ca gunoiul. Nici argintul lor, nici aurul lor nu vor putea să-i izbăvească în ziua mâniei Domnului; ci toată țara va fi mistuită de focul geloziei Lui, căci va nimici de tot, și în grabă, pe toți locuitorii țării. Adunați-vă, da, adunați-vă, neam fără dorință; înainte ca hotărârea să dea rod, înainte ca ziua să treacă precum pleava, înainte ca mânia aprinsă a Domnului să vină peste voi, înainte ca ziua mâniei Domnului să vină peste voi. Căutați pe Domnul, voi toți cei blânzi ai pământului, care ați împlinit judecata Lui; căutați dreptatea, căutați blândețea: poate că veți fi ascunși în ziua mâniei Domnului. Țefania 1:14–2:3.

A “mighty man” in the Scriptures is a man of power, and the first reference to a “mighty man” is Gideon.

Un „om viteaz” în Scripturi este un om al puterii, iar prima referire la un „om viteaz” este Ghedeon.

> And there came an angel of the Lord, and sat under an oak which was in Ophrah, that pertained unto Joash the Abiezrite: and his son Gideon threshed wheat by the winepress, to hide it from the Midianites. And the angel of the Lord appeared unto him, and said unto him, The Lord is with thee, thou mighty man of valour. And Gideon said unto him, Oh my Lord, if the Lord be with us, why then is all this befallen us? and where be all his miracles which our fathers told us of, saying, Did not the Lord bring us up from Egypt? but now the Lord hath forsaken us, and delivered us into the hands of the Midianites. And the Lord looked upon him, and said, Go in this thy might, and thou shalt save Israel from the hand of the Midianites: have not I sent thee? And he said unto him, Oh my Lord, wherewith shall I save Israel? behold, my family is poor in Manasseh, and I am the least in my father’s house. And the Lord said unto him, Surely I will be with thee, and thou shalt smite the Midianites as one man. Judges 6:11–16.

> Þá kom engill Drottins og settist undir eik þá, sem var í Ofra, er heyrði Jóasi Abíesríta til. Og sonur hans, Gídeon, þreskti hveiti við vínpressuna til þess að dylja það fyrir Midíanítum. Og engill Drottins birtist honum og sagði við hann: Drottinn er með þér, þú hrausta kappi. En Gídeon sagði við hann: Ó, herra minn, ef Drottinn er með oss, hví hefur þá allt þetta hent oss? Og hvar eru öll hans kraftaverk, sem feður vorir sögðu oss frá, er þeir sögðu: Leiddi Drottinn oss eigi upp frá Egyptalandi? En nú hefur Drottinn yfirgefið oss og selt oss í hendur Midíaníta. Þá leit Drottinn til hans og sagði: Far þú í þessum krafti þínum, og þú skalt frelsa Ísrael af hendi Midíaníta. Er það ekki ég, sem sendi þig? En hann sagði við hann: Ó, herra minn, með hverju skal ég frelsa Ísrael? Sjá, ætt mín er lítilfjörleg í Manasse, og ég er hinn minnsti í húsi föður míns. Og Drottinn sagði við hann: Víst mun ég vera með þér, og þú skalt vinna sigur á Midíanítum eins og væru þeir einn maður. Dómarabókin 6:11–16.

In Zephaniah the mighty man, who is also Gideon, is to cry bitterly. The word “cry” is a symbol of the Midnight Cry in the last days, and the word “bitter” represents righteous indignation. Gideon, or Zephaniah’s “mighty man,” is a symbol of the Elijah message that has the responsibility of showing God’s people their sins, and of course the sins of their fathers.

În Țefania, omul viteaz, care este de asemenea Ghedeon, trebuie să strige cu amar. Cuvântul „strigăt” este un simbol al Strigătului de la Miezul Nopții din zilele de pe urmă, iar cuvântul „amar” reprezintă indignarea neprihănită. Ghedeon, sau „omul viteaz” al lui Țefania, este un simbol al mesajului lui Ilie, care are responsabilitatea de a arăta poporului lui Dumnezeu păcatele sale și, desigur, păcatele părinților săi.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Strigă în gura mare, nu te cruța, înalță-ți glasul ca o trâmbiță și arată poporului Meu fărădelegea lui și casei lui Iacov păcatele ei. Isaia 58:1.

All the prophets align with one another in the last days, so the trumpet message of Isaiah is also the “cry” of the mighty man of Zephaniah, who is Gideon, and they all are identifying the Elijah messenger and his work in the last days. In Isaiah the following verses identify their sins as presumption, for they believe they are actually worshipping and serving the Lord.

Toți prorocii se armonizează între ei în zilele de pe urmă, astfel încât mesajul trâmbiței din Isaia este și „strigătul” omului viteaz din Țefania, care este Ghedeon, și toți îl identifică pe solul Ilie și lucrarea lui în zilele de pe urmă. În Isaia, versetele următoare le identifică păcatele ca fiind încumetare prezumțioasă, căci ei cred că, în realitate, I se închină și Îi slujesc Domnului.

> Yet they seek me daily, and delight to know my ways, as a nation that did righteousness, and forsook not the ordinance of their God: they ask of me the ordinances of justice; they take delight in approaching to God. Isaiah 58:2.

> Cu toate acestea, ei Mă caută zilnic și găsesc plăcere să cunoască căile Mele, ca un neam care a săvârșit dreptatea și n-a părăsit rânduiala Dumnezeului său; Îmi cer hotărârile dreptății și găsesc plăcere în a se apropia de Dumnezeu. Isaia 58:2.

The bitter cry of the mighty man is the message of the Midnight Cry, which includes the revelation that July 18, 2020 was a presumptuous sin against the Lord that must be repented of and confessed. The nuts and bolts of the message of the Midnight Cry is the formation of the image of the beast, and the subsequent judgment brought upon the United States, and then the world, by Islam.

Strigătul amar al omului puternic este solia Strigătului de la Miezul Nopții, care include descoperirea că 18 iulie 2020 a fost un păcat de încumetare împotriva Domnului, de care trebuie să ne pocăim și pe care trebuie să-l mărturisim. Esența soliei Strigătului de la Miezul Nopții este formarea chipului fiarei și judecata adusă ulterior asupra Statelor Unite, iar apoi asupra lumii, de către Islam.

When the Leviticus twenty-six prayer is accomplished at the end of the wilderness of the three and a half days of Revelation eleven, the precious and vile will be separated. The wise and foolish will either have the golden oil or they will not, and at that time they will be as Gideon’s “one man.” According to Zephaniah, before the Sunday law decree, Gideon, who is Elijah, who is Ezekiel, who is the mighty man will present the message of the Midnight Cry, in conjunction with the bitterness of showing God’s people their sin of participating in the prediction of July 18, 2020, and their unjustified attempt to vindicate their prediction after it utterly failed.

Când rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase va fi împlinită la sfârșitul pustiei celor trei zile și jumătate din Apocalipsa unsprezece, cele prețioase și cele de nimic vor fi despărțite. Cei înțelepți și cei neînțelepți fie vor avea untdelemnul de aur, fie nu-l vor avea, iar în acel timp ei vor fi asemenea „unui singur om” al lui Ghedeon. Potrivit lui Țefania, înainte de decretul legii duminicale, Ghedeon, care este Ilie, care este Ezechiel, care este omul puternic, va prezenta solia Strigătului de la Miezul Nopții, în legătură cu amărăciunea de a arăta poporului lui Dumnezeu păcatul participării lor la prezicerea din 18 iulie 2020 și încercarea lor nejustificată de a-și justifica prezicerea după ce aceasta a eșuat cu desăvârșire.

Zephaniah identifies a gathering together of God’s people in the last days that precedes the Sunday law decree. The gathering together is also represented by Ezekiel’s first prophecy in chapter thirty-seven.

Țefania identifică o adunare laolaltă a poporului lui Dumnezeu în zilele din urmă, care precedă decretul legii duminicale. Această adunare laolaltă este, de asemenea, reprezentată de prima profeție a lui Ezechiel din capitolul treizeci și șapte.

> So I prophesied as I was commanded: and as I prophesied, there was a noise, and behold a shaking, and the bones came together, bone to his bone. And when I beheld, lo, the sinews and the flesh came up upon them, and the skin covered them above: but there was no breath in them. Ezekiel 37:7, 8.

> Astfel am prorocit cum mi se poruncise; și, pe când prorociam, s-a făcut un vuiet și, iată, s-a produs o mișcare, și oasele s-au apropiat, fiecare os la osul său. Și când m-am uitat, iată că au venit peste ele vinele și carnea, și pielea le-a acoperit pe deasupra; dar nu era suflare în ele. Ezechiel 37:7, 8.

Ezekiel prophesied to the dry bones that lay dead in the street of that city of Revelation chapter eleven, where also our Lord was crucified. They are first gathered together.

Ezekiel a prorocit oaselor uscate care zăceau moarte pe ulița acelei cetăți din capitolul unsprezece al cărții Apocalipsa, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Ele sunt mai întâi adunate laolaltă.

> And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. Revelation 11:8–10.

> Iar trupurile lor moarte vor zăcea pe ulița cetății celei mari, care, duhovnicește, se cheamă Sodoma și Egipt, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Și oameni din popoare și seminții și limbi și neamuri vor privi trupurile lor moarte trei zile și jumătate și nu vor îngădui ca trupurile lor moarte să fie puse în morminte. Și locuitorii pământului se vor bucura de ei, se vor veseli și își vor trimite daruri unii altora, pentru că acești doi proroci i-au chinuit pe cei ce locuiesc pe pământ. Apocalipsa 11:8–10.

They are gathered as the three and a half days are coming to a conclusion. The three and a half days represents the tarrying time of Matthew chapter twenty-five, but it is also the scattering of the “seven times” of Leviticus twenty-six. Those that are gathered have previously been scattered, and Zephaniah identifies them as a “nation not desired.” The nation that is not desired are those who have been dead in the streets while the world rejoiced over their dead bodies, but who are gathered together and then become the nation that is the point of attack of the dragon power of the last days, who lift up the whore of Tyre as their head.

Ei sunt adunați pe când cele trei zile și jumătate se apropie de încheiere. Cele trei zile și jumătate reprezintă timpul de zăbovire din Matei, capitolul douăzeci și cinci, dar ele sunt, de asemenea, și împrăștierea celor „șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase. Cei care sunt adunați au fost mai înainte împrăștiați, iar Țefania îi identifică drept un „neam care nu este dorit”. Neamul care nu este dorit sunt aceia care au fost morți pe ulițe în timp ce lumea se bucura de trupurile lor moarte, dar care sunt adunați laolaltă și apoi devin neamul care constituie punctul de atac al puterii balaurului din zilele de pe urmă, care o înalță pe curva Tirului ca pe căpetenia lor.

> A Song or Psalm of Asaph. Keep not thou silence, O God: hold not thy peace, and be not still, O God. For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. For they have consulted together with one consent: they are confederate against thee. Psalm 83:1–5.

> Un Cântec sau un Psalm al lui Asaf. Dumnezeule, nu tăcea; nu-Ți ține pacea și nu rămâne nemișcat, Dumnezeule. Căci, iată, vrăjmașii Tăi fac tulburare, iar cei ce Te urăsc și-au înălțat capul. Ei au urzit sfat viclean împotriva poporului Tău și s-au sfătuit împotriva celor ascunși ai Tăi. Au zis: „Veniți și să-i nimicim ca să nu mai fie un neam, pentru ca numele lui Israel să nu mai fie adus aminte.” Căci s-au sfătuit împreună într-un gând; au făcut legământ împotriva Ta. Psalmul 83:1–5.

Their intent is to take spiritual Israel of the last days and throw them into Nebuchadnezzar’s fiery furnace. When the dead bones first hear Isaiah’s “voice,” crying the message of the Midnight Cry, they are still in the wilderness of the three and a half days. They then must choose to receive or reject the Comforter that Christ promised to send which convicts them of their sin of July 18, 2020.

Intenția lor este să ia Israelul spiritual al zilelor de pe urmă și să-l arunce în cuptorul aprins al lui Nebucadnețar. Când oasele moarte aud mai întâi „glasul” lui Isaia, vestind solia Strigătului de la Miezul Nopții, ele se află încă în pustia celor trei zile și jumătate. Atunci trebuie să aleagă să primească sau să respingă Mângâietorul pe care Hristos a făgăduit să-L trimită, care îi dovedește vinovați de păcatul lor din 18 iulie 2020.

> Comfort ye, comfort ye my people, saith your God. Speak ye comfortably to Jerusalem, and cry unto her, that her warfare is accomplished, that her iniquity is pardoned: for she hath received of the Lord’s hand double for all her sins. The voice of him that crieth in the wilderness, Prepare ye the way of the Lord, make straight in the desert a highway for our God. Every valley shall be exalted, and every mountain and hill shall be made low: and the crooked shall be made straight, and the rough places plain: And the glory of the Lord shall be revealed, and all flesh shall see it together: for the mouth of the Lord hath spoken it. Isaiah 40:1–5.

> Consolați, consolați pe poporul Meu, zice Dumnezeul vostru. Vorbiți pe inima Ierusalimului și strigați-i că robia lui s-a sfârșit, că nelegiuirea lui este ispășită; căci a primit din mâna Domnului îndoit pentru toate păcatele lui. Glasul celui ce strigă în pustie: Pregătiți calea Domnului, neteziți în locurile uscate un drum pentru Dumnezeul nostru. Orice vale va fi înălțată și orice munte și deal vor fi plecate; ce este strâmb va fi îndreptat și locurile colțuroase vor fi netezite. Și slava Domnului se va descoperi, și orice făptură o va vedea deodată; căci gura Domnului a vorbit. Isaia 40:1–5.

The passage identifying the work of the voice crying in the wilderness has some very detailed information. His message will be based upon a revelation of Christ’s character, as represented by the fact that the “glory,” which is Christ’s character, will be revealed. The Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before the close of probation is an unsealing of Christ’s character as represented by the element of His character that is represented as Alpha and Omega. It will also be revealed that His character is “truth.”

Pasajul care identifică lucrarea glasului celui ce strigă în pustie conține unele informații foarte detaliate. Mesajul său se va întemeia pe o revelație a caracterului lui Hristos, așa cum este reprezentat prin faptul că „slava”, care este caracterul lui Hristos, va fi descoperită. Descoperirea lui Isus Hristos, care este desigilată chiar înainte de încheierea timpului de probă, este o desigilare a caracterului lui Hristos, așa cum este reprezentat de elementul caracterului Său prezentat ca Alfa și Omega. De asemenea, va fi descoperit că caracterul Său este „adevăr”.

Another detail is that when the voice begins to cry, he is still in the wilderness of the three and a half days, for he is crying in the wilderness. Prophetically when his work begins the two witnesses are still dead in the street that runs through Ezekiel’s valley. Another specific fact is that when the voice begins his work, the entire world shall have access to the message. Another observation is that the message is given in the period of the last days when Christ is blotting out the sins of the one hundred and forty-four thousand, for their iniquity has been pardoned. The sad fact that is also revealed “line upon line,” is that only those who meet the requirements of the gospel will receive the pardon that is being accomplished in that history.

Een ander detail is dat, wanneer de stem begint te roepen, hij zich nog steeds bevindt in de woestijn van de drieënhalve dagen, want hij roept in de woestijn. Profetisch gezien zijn, wanneer zijn werk begint, de twee getuigen nog steeds dood in de straat die door Ezechiëls vallei loopt. Een ander specifiek feit is dat, wanneer de stem zijn werk begint, de gehele wereld toegang zal hebben tot de boodschap. Een andere waarneming is dat de boodschap wordt gegeven in de periode van de laatste dagen, wanneer Christus de zonden van de honderd vierenveertigduizend uitwist, want hun ongerechtigheid is vergeven. Het droeve feit dat eveneens „regel op regel” wordt geopenbaard, is dat alleen zij die voldoen aan de vereisten van het evangelie de vergeving zullen ontvangen die in die geschiedenis wordt bewerkt.

Only those that respond to the demands associated with the Leviticus twenty-six prayer will have their sins and their father’s sins blotted out, for they will have received “double for all her sins.” The Lord’s “hand” that is associated with their sins and the sins of their fathers is a symbol of the first disappointment, where the Lord held His hand over a mistake that produced the first disappointment. In Millerite history His hand prevented God’s people from seeing a hidden truth. His hand in that history represented His divine providence. In the last days His hand represents God’s peoples rejection of a revealed truth by God’s people, and His hand then represents His divine judgment.

Numai aceia care răspund cerințelor asociate cu rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase vor avea păcatele lor și păcatele părinților lor șterse, căci ei vor fi primit „îndoit pentru toate păcatele ei”. „Mâna” Domnului, care este asociată cu păcatele lor și cu păcatele părinților lor, este un simbol al primei dezamăgiri, când Domnul Și-a ținut mâna asupra unei greșeli care a produs prima dezamăgire. În istoria millerită, mâna Sa a împiedicat poporul lui Dumnezeu să vadă un adevăr ascuns. Mâna Sa, în acea istorie, a reprezentat providența Sa divină. În zilele de pe urmă, mâna Sa reprezintă respingerea de către poporul lui Dumnezeu a unui adevăr descoperit de Dumnezeu, iar mâna Sa reprezintă atunci judecata Sa divină.

With the voice of Ezekiel’s first prophecy the dead are formed together, but not yet standing as a mighty army. The second prophecy of Ezekiel chapter thirty-seven, accomplishes that by bringing the breath that comes from the four winds.

Prin glasul primei prorocii a lui Ezechiel, morții sunt uniți laolaltă, dar încă nu stau în picioare ca o oaste mare. Cea de-a doua prorocie din capitolul treizeci și șapte al lui Ezechiel împlinește aceasta, aducând suflarea care vine din cele patru vânturi.

> Then said he unto me, Prophesy unto the wind, prophesy, son of man, and say to the wind, Thus saith the Lord God; Come from the four winds, O breath, and breathe upon these slain, that they may live. So I prophesied as he commanded me, and the breath came into them, and they lived, and stood up upon their feet, an exceeding great army. Then he said unto me, Son of man, these bones are the whole house of Israel: behold, they say, Our bones are dried, and our hope is lost: we are cut off for our parts. Therefore prophesy and say unto them, Thus saith the Lord God; Behold, O my people, I will open your graves, and cause you to come up out of your graves, and bring you into the land of Israel. And ye shall know that I am the Lord, when I have opened your graves, O my people, and brought you up out of your graves, And shall put my spirit in you, and ye shall live, and I shall place you in your own land: then shall ye know that I the Lord have spoken it, and performed it, saith the Lord. Ezekiel 37:9–14.

> Apoi mi-a zis: „Prorocește către vânt, prorocește, fiul omului, și spune vântului: «Așa vorbește Domnul Dumnezeu: Vino din cele patru vânturi, suflare, și suflă peste acești uciși, ca să învieze.»” Am prorocit cum îmi poruncise El, și suflarea a intrat în ei, și au înviat, și s-au ridicat în picioare: o oaste nespus de mare. Apoi mi-a zis: „Fiul omului, oasele acestea sunt toată casa lui Israel. Iată, ei zic: «Ni s-au uscat oasele și ni s-a dus nădejdea; suntem nimiciți.» De aceea, prorocește și spune-le: «Așa vorbește Domnul Dumnezeu: Iată, poporul Meu, vă voi deschide mormintele, vă voi scoate din mormintele voastre și vă voi aduce iarăși în țara lui Israel. Și veți ști că Eu sunt Domnul, când vă voi deschide mormintele, poporul Meu, și vă voi scoate din mormintele voastre. Voi pune Duhul Meu în voi, și veți trăi, și vă voi așeza în țara voastră; și veți ști că Eu, Domnul, am vorbit și am împlinit», zice Domnul.” Ezechiel 37:9–14.

That breath of Ezekiel’s prophecy is the sealing message, for it comes from the four winds.

Iyo mweya wechiporofita chaEzekieri ndiwo mashoko okuisirwa chisimbiso, nokuti unobva kumhepo ina.

> And after these things I saw four angels standing on the four corners of the earth, holding the four winds of the earth, that the wind should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree. And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God: and he cried with a loud voice to the four angels, to whom it was given to hurt the earth and the sea, Saying, Hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads. Revelation 7:1–3.

> I po tych rzeczach ujrzałem czterech aniołów stojących na czterech krańcach ziemi, powstrzymujących cztery wiatry ziemi, aby wiatr nie wiał ani po ziemi, ani po morzu, ani na żadne drzewo. I ujrzałem innego anioła, wstępującego od wschodu słońca, mającego pieczęć Boga żywego; i zawołał donośnym głosem do czter

The four winds arise from the east, and prophetically, Islam is both “the east wind” and “the children of the east.” Ezekiel’s “breath,” which transforms the formed bodies into “a great and exceeding army” is the message that seals the one hundred and forty-four thousand. The sealing message of Revelation chapter seven, arises from the east. That message is the message of the Midnight Cry, and Zephaniah identifies it as the trumpet “alarm against the fenced cities, and against the high towers.”

Cele patru vânturi se ridică de la răsărit, iar, din punct de vedere profetic, Islamul este atât „vântul de răsărit”, cât și „fiii răsăritului”. „Suflarea” din Ezechiel, care transformă trupurile întocmite într-„o oaste mare, foarte mare”, este solia care pecetluiește pe cei o sută patruzeci și patru de mii. Solia pecetluirii din Apocalipsa, capitolul șapte, se ridică de la răsărit. Acea solie este solia Strigătului de la Miezul Nopții, iar Țefania o identifică drept alarma de trâmbiță „împotriva cetăților întărite și împotriva turnurilor înalte”.

A tower is a symbol of the church.

Turnul este un simbol al bisericii.

> “In the parable the householder represented God, the vineyard the Jewish nation, and the hedge the divine law which was their protection. The tower was a symbol of the temple.” The Desire of Ages, 597.

> „U pildă, stăpânul casei Îl reprezenta pe Dumnezeu, via — națiunea iudaică, iar gardul — legea divină, care era ocrotirea lor. Turnul era un simbol al templului.” Hristos, Lumina lumii, 597.

A city is a kingdom in Bible prophecy. The papacy is “Babylon,” “that great city.” France and thereafter the United States are “the great city,” of “Sodom and Egypt.” Jerusalem is the “great city,” that comes down out of heaven. Zephaniah’s message is against the cities and towers, or against the combination of church and state, which by definition is the image of the beast. It is the “secret” message of Daniel chapter two.

Un oraș este o împărăție în profeția biblică. Papalitatea este „Babilonul”, „cetatea cea mare”. Franța și apoi Statele Unite sunt „cetatea cea mare”, a „Sodomei și Egiptului”. Ierusalimul este „cetatea cea mare”, care se coboară din cer. Solia lui Țefania este împotriva cetăților și turnurilor, adică împotriva unirii dintre biserică și stat, care, prin definiție, este chipul fiarei. Aceasta este solia „tainică” din capitolul al doilea al cărții lui Daniel.

Just before the Sunday law decree, that is Nebuchadnezzar’s golden image test of Daniel chapter three, the dead bodies awaken and are transformed into a mighty army to proclaim the message identifying and opposing the formation of the combination of church and state, while also identifying that Islam is the providential tool which God employs to exercise His judgment upon those who enforce Sunday worship as He has in past history. The message identifies that when the image is fully developed, and enforces the mark of the beast, the judgment will be delivered.

ពិតមុននឹងក្រឹត្យច្បាប់ថ្ងៃអាទិត្យត្រូវបានប្រកាស នោះគឺជាការសាកល្បងអំពីរូបមាសរបស់នេប៊ូក្នេសា ក្នុងដានីយ៉ែល ជំពូក ៣ សាកសពទាំងឡាយបានភ្ញាក់ឡើង ហើយត្រូវបានប្រែប្រួលទៅជាកងទ័ពដ៏មហិមា ដើម្បីប្រកាសសារដែលកំណត់អត្តសញ្ញាណ និងប្រឆាំងនឹងការបង្កើតសម្ព័ន្ធរវាងព្រះវិហារ និងរដ្ឋ ខណៈដែលក៏កំណត់អត្តសញ្ញាណផងដែរថា សាសនាអ៊ីស្លាមគឺជាឧបករណ៍នៃព្រះហឫទ័យដ៏ប្រទានពររបស់ព្រះ ដែលទ្រង់ប្រើដើម្បីអនុវត្តការជំនុំជម្រះរបស់ទ្រង់លើអស់អ្នកដែលបង្ខំឲ្យគោរពបូជាថ្ងៃអាទិត្យ ដូចដែលទ្រង់បានធ្វើក្នុងប្រវត្តិសាស្ត្រកន្លងមក។ សារនោះកំណត់អត្តសញ្ញាណថា នៅពេលរូបនោះត្រូវបានអភិវឌ្ឍយ៉ាងពេញលេញ ហើយបង្ខំឲ្យទទួលសញ្ញារបស់សត្វសាហាវ ការជំនុំជម្រះនឹងត្រូវបានអនុវត្ត។

There is no direct reference in Daniel chapter three to the image of the beast that leads to and reaches its maturity at the Sunday law, but there cannot be a third message without a first and second, for chapter two of Daniel must be included in the revelation of the truths represented in Daniel chapter three. The “secret” of the image dream of chapter two identifies God’s people coming to recognize the life and death implications of Nebuchadnezzar’s image of the beast.

Nu există nicio referire directă în capitolul trei din Daniel la chipul fiarei care conduce la legea duminicală și își atinge maturitatea în aceasta, dar nu poate exista o a treia solie fără o primă și a doua, căci capitolul doi din Daniel trebuie să fie inclus în descoperirea adevărurilor reprezentate în capitolul trei din Daniel. „Taina” visului despre chip din capitolul doi îi identifică pe cei din poporul lui Dumnezeu ca ajungând să recunoască implicațiile de viață și de moarte ale chipului fiarei al lui Nebucadnețar.

Sanctified logic requires that when Nebuchadnezzar determined that he was going to have a dedication ceremony to his golden idol, that the idol must first be built, and the musicians would need to practice the music they would play at the ceremony. There had to be advance preparation of construction going on over a period of time with excavation, a foundation laid, scaffolding, and workmen coming and going, and that preparation was the formation of the image of Nebuchadnezzar’s dream, but Nebuchadnezzar’s pride determined to make an image of only one beast, not all the kingdoms of Bible prophecy. The construction of that image is the test that God’s people must pass before probation closes, and before they are sealed, before the music plays.

Logika e shenjtëruar kërkon që, kur Nebukadnetsari vendosi se do të bënte një ceremoni kushtimi për idhullin e tij të artë, idhulli së pari duhej ndërtuar, dhe muzikantët do të duhej të ushtronin muzikën që do të luanin në atë ceremoni. Duhej të kishte përgatitje paraprake të ndërtimit, që zhvillohej gjatë një periudhe kohe, me gërmime, me një themel të hedhur, me skela, dhe me punëtorë që vinin e shkonin; dhe ajo përgatitje ishte formimi i shëmbëlltyrës së ëndrrës së Nebukadnetsarit, por krenaria e Nebukadnetsarit përcaktoi të bënte një shëmbëlltyrë vetëm të një bishë, jo të të gjitha mbretërive të profecisë biblike. Ndërtimi i asaj shëmbëlltyre është prova që populli i Perëndisë duhet të kalojë përpara se të mbyllet koha e provës, dhe përpara se të vulosen, përpara se të bjerë muzika.

Sanctified logic also identifies that Shadrach, Meshach and Abednego were not the only Hebrew slaves that witnessed the advance preparation for the dedication of the golden image. They were simply the only Hebrews that understood the implications of those preparations as a life and death warning, and made their own personal preparation for the coming crisis.

Logica sfințită recunoaște, de asemenea, că Șadrac, Meșac și Abed-Nego nu au fost singurii robi evrei care au fost martori la pregătirile prealabile pentru consacrarea chipului de aur. Ei au fost pur și simplu singurii evrei care au înțeles implicațiile acelor pregătiri ca pe un avertisment de viață și de moarte și și-au făcut propria pregătire personală pentru criza care avea să vină.

In the passage from Sister White at the beginning of this article, she not only aligns Zephaniah’s decree with Nebuchadnezzar’s golden image and the Sunday law, she also identifies Isaiah’s unrighteous decree.

Në fragmentin nga Motra White në fillim të këtij artikulli, ajo jo vetëm që e vë në përputhje dekretin e Sofonisë me shëmbëlltyrën e artë të Nebukadnetsarit dhe me ligjin e së dielës, por gjithashtu identifikon edhe dekretin e padrejtë të Isaisë.

> Woe unto them that decree unrighteous decrees, and that write grievousness which they have prescribed; To turn aside the needy from judgment, and to take away the right from the poor of my people, that widows may be their prey, and that they may rob the fatherless! And what will ye do in the day of visitation, and in the desolation which shall come from far? to whom will ye flee for help? and where will ye leave your glory? Isaiah 10:1–3.

> Vai de cei ce hotărăsc hotărâri nedrepte și de cei ce scriu apăsarea pe care au rânduit-o, ca să abată pe cei nevoiași de la judecată și să răpească dreptul săracilor poporului Meu, pentru ca văduvele să fie prada lor și ca să jefuiască pe orfani! Și ce veți face în ziua cercetării și în pustiirea care va veni de departe? La cine veți fugi după ajutor? Și unde vă veți lăsa slava? Isaia 10:1–3.

Isaiah’s “unrighteous decree,” is the Sunday law, and it is “the day of visitation” and “desolation,” for the United States, for “national apostasy” is followed by “national ruin.” According to Isaiah, at the Sunday law, which is also Nebuchadnezzar’s golden image, the “desolation” “shall come from far.”

„Decretul nedrept” al lui Isaia este legea duminicală și este „ziua cercetării” și a „pustiirii” pentru Statele Unite, căci „apostazia națională” este urmată de „ruina națională”. Potrivit lui Isaia, la legea duminicală, care este de asemenea chipul de aur al lui Nebucadnețar, „pustiirea” „va veni de departe”.

> Remember this, and show yourselves men: bring it again to mind, O ye transgressors. Remember the former things of old: for I am God, and there is none else; I am God, and there is none like me, Declaring the end from the beginning, and from ancient times the things that are not yet done, saying, My counsel shall stand, and I will do all my pleasure: Calling a ravenous bird from the east, the man that executeth my counsel from a far country: yea, I have spoken it, I will also bring it to pass; I have purposed it, I will also do it. Hearken unto me, ye stouthearted, that are far from righteousness: I bring near my righteousness: it shall not be far off, and my salvation shall not tarry: and I will place salvation in Zion for Israel my glory. Isaiah 46:8–13.

> Amintiți-vă aceasta și arătați-vă bărbați; aduceți-vă din nou aminte, voi, călcători de lege. Aduceți-vă aminte de cele dintâi, din vechime; căci Eu sunt Dumnezeu și nu este altul; Eu sunt Dumnezeu și nu este nimeni ca Mine, Care vestesc de la început sfârșitul și, din vremuri străvechi, lucrurile care încă nu s-au făcut, zicând: Sfatul Meu va rămâne în picioare și Îmi voi împlini toată plăcerea; Chemând de la răsărit o pasăre răpitoare, dintr-o țară depărtată pe omul care împlinește sfatul Meu; da, Eu am spus-o și o voi aduce la îndeplinire; Eu am hotărât-o și o voi face. Ascultați-Mă, voi, cei cu inima împietrită, care sunteți departe de neprihănire: Îmi apropii neprihănirea; ea nu va fi departe, și mântuirea Mea nu va întârzia; și voi așeza mântuirea în Sion, pentru Israel, slava Mea. Isaia 46:8–13.

Isaiah places this passage at the end of the tarrying time, for then his “salvation shall” no longer “tarry.” It is at the end of Revelation eleven’s three and a half days. The end of the tarrying time is marked by the arrival of the message of the Midnight Cry, when Ezekiel’s great army stands up. When they stand up, they are lifted up as an ensign in Revelation chapter eleven.

Isaia așază acest pasaj la sfârșitul timpului de zăbovire, căci atunci „mântuirea sa” nu va mai „zăbovi”. Aceasta are loc la sfârșitul celor trei zile și jumătate din capitolul unsprezece al Apocalipsei. Sfârșitul timpului de zăbovire este marcat de sosirea soliei Strigătului de la Miezul Nopții, când marea oștire a lui Ezechiel se ridică în picioare. Când se ridică, ea este înălțată ca un steag în capitolul unsprezece al Apocalipsei.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:11–14.

> Și după trei zile și jumătate, Duhul de viață de la Dumnezeu a intrat în ei, și ei au stat în picioare; și o mare frică a căzut peste cei ce i-au văzut. Și au auzit un glas puternic din cer, zicându-le: „Suiți-vă aici.” Și s-au suit la cer într-un nor; și vrăjmașii lor i-au privit. Și în același ceas a fost un mare cutremur de pământ, și a zecea parte din cetate a căzut, și în cutremur au fost uciși dintre oameni șapte mii; iar ceilalți s-au înfricoșat și au dat slavă Dumnezeului cerului. Al doilea vai a trecut; și, iată, al treilea vai vine curând. Apocalipsa 11:11–14.

The two witnesses of Revelation eleven ascend to heaven as the ensign, in the same hour as the earthquake, which is the Sunday law. At that time, or as John says, “in that hour,” according to Isaiah, chapter forty-six, God calls “the man” who executes His counsel, who is also “a ravenous bird from the east”. The ravenous bird, that is “the man” God employs to execute His counsel comes from “a far country”. In Isaiah chapter ten, at the time of the “unrighteous decree” which is the Sunday law, the “desolation” of the United States comes from “far.” “East” is a symbol of Islam, for in prophecy they are both “the children of the east,” and “the east wind.” A “bird” in prophecy is a religion, as represented by Babylon being a cage full of hateful and unclean birds. The “ravenous bird” that comes from a far country in the east, is the religion of Islam.

Cei doi martori din Apocalipsa unsprezece se înalță la cer ca steagul, în același ceas cu cutremurul, care este legea duminicală. În acel timp, sau, după cum spune Ioan, „în ceasul acela”, potrivit lui Isaia, capitolul patruzeci și șase, Dumnezeu cheamă „omul” care împlinește planul Său, care este totodată „o pasăre răpitoare de la răsărit”. Pasărea răpitoare, adică „omul” pe care Dumnezeu îl folosește pentru a-Și împlini planul, vine dintr-„o țară depărtată”. În Isaia, capitolul zece, în vremea „decretului nedrept”, care este legea duminicală, „pustiirea” Statelor Unite vine „de departe”. „Răsăritul” este un simbol al islamului, căci în profeție ei sunt atât „fiii răsăritului”, cât și „vântul de răsărit”. O „pasăre” în profeție este o religie, după cum este reprezentat Babilonul ca o colivie plină de păsări urâcioase și necurate. „Pasărea răpitoare” care vine dintr-o țară depărtată din răsărit este religia islamului.

> And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. Revelation 18:2.

> Și a strigat cu glas puternic, zicând: A căzut, a căzut Babilonul cel mare și a ajuns locaș al demonilor, închisoare a oricărui duh necurat și colivie a oricărei păsări necurate și urâte. Apocalipsa 18:2.

The three-fold-union of modern Babylon represents three forms of government, and also three forms of religion. The religion of the United Nations is spiritualism, the religion of the United States is apostate Protestantism and the religion of the pope is Catholicism. All those religious persuasions are sometimes symbolized as women, but also as birds. It is the religious and political force of the United Nations, with the United States as the primary king, that places the papacy on the throne of the earth. In the book of Zechariah, it is two birds that establish the pope, who is identified as that “wicked” by the apostle Paul in second Thessalonians.

Uniunea întreită a Babilonului modern reprezintă trei forme de guvernare și, de asemenea, trei forme de religie. Religia Națiunilor Unite este spiritismul, religia Statelor Unite este protestantismul apostat, iar religia papei este catolicismul. Toate aceste convingeri religioase sunt simbolizate uneori ca femei, dar și ca păsări. Forța religioasă și politică a Națiunilor Unite, având Statele Unite ca rege principal, este aceea care așază papalitatea pe tronul pământului. În cartea lui Zaharia, două păsări sunt cele care îl întemeiază pe papă, care este identificat drept acel „nelegiuit” de către apostolul Pavel în a doua epistolă către Tesaloniceni.

> Then the angel that talked with me went forth, and said unto me, Lift up now thine eyes, and see what is this that goeth forth. And I said, What is it? And he said, This is an ephah that goeth forth. He said moreover, This is their resemblance through all the earth. And, behold, there was lifted up a talent of lead: and this is a woman that sitteth in the midst of the ephah. And he said, This is wickedness. And he cast it into the midst of the ephah; and he cast the weight of lead upon the mouth thereof. Then lifted I up mine eyes, and looked, and, behold, there came out two women, and the wind was in their wings; for they had wings like the wings of a stork: and they lifted up the ephah between the earth and the heaven. Then said I to the angel that talked with me, Whither do these bear the ephah? And he said unto me, To build it an house in the land of Shinar: and it shall be established, and set there upon her own base. Zechariah 5:5–11.

> Apoi îngerul care vorbea cu mine a ieşit înainte şi mi-a zis: „Ridică-ţi acum ochii şi vezi ce este aceasta care iese.” Iar eu am zis: „Ce este?” Şi el a zis: „Aceasta este o efă care iese.” Şi a mai zis: „Aceasta este înfăţişarea lor pe tot pământul.” Şi, iată, s-a ridicat un talant de plumb; şi aceasta este o femeie care şade în mijlocul efei. Şi el a zis: „Aceasta este răutatea.” Şi a aruncat-o în mijlocul efei; apoi a aruncat greutatea de plumb peste gura ei. Atunci mi-am ridicat ochii şi m-am uitat şi, iată, au ieşit două femei, şi vântul era în aripile lor; căci aveau aripi ca aripile unei berze; şi au ridicat efa între pământ şi cer. Atunci am zis îngerului care vorbea cu mine: „Încotro duc acestea efa?” Şi el mi-a zis: „Ca să-i zidească o casă în ţara Şinearului; şi ea va fi întemeiată şi aşezată acolo pe temelia ei.” Zaharia 5:5–11.

An ephah is a basket used for measuring. The two women that place the ephah, or basket that the papacy sits in the midst of, are two churches. Two religions will take the religion that is defined in the Bible as “that wicked” and build her a house in the land of Shinar. Shinar is another name for Babylon, and the Catholic church is Babylon the great in the last days.

Un efa este un coș folosit pentru măsurare. Cele două femei care așază efa, sau coșul în mijlocul căruia șade papalitatea, sunt două biserici. Două religii vor lua religia care este definită în Biblie drept „cel nelegiuit” și îi vor zidi o casă în țara Șinearului. Șinear este un alt nume pentru Babilon, iar Biserica Catolică este Babilonul cel mare în zilele de pe urmă.

The two women that “establish” the wicked woman in Babylon, have “wind in their wings.” Those women are also birds, for they have “wings,” and their justification for placing the woman is the “wind” of Islam, for Islam brings together every man’s hand. The woman that is lifted up, has been trapped in the ephah since her deadly wound in 1798, for there had been a leaden weight placed upon the mouth of the ephah she was in. But when the music of Nebuchadnezzar’s worship ceremony begins, the two women of apostate Protestantism and Spiritualism remove the leaden weight, and lift up the eighth head, that is of the seven.

Cele două femei care o „așază” pe femeia cea nelegiuită în Babilon au „vânt în aripile lor”. Aceste femei sunt și păsări, căci au „aripi”, iar justificarea lor pentru așezarea femeii este „vântul” islamului, căci islamul aduce laolaltă mâna fiecărui om. Femeia care este ridicată a fost prinsă în efă de la rana ei de moarte din 1798, căci fusese așezată o greutate de plumb peste gura efei în care se afla. Dar când începe muzica ceremoniei de închinare a lui Nebucadnețar, cele două femei ale protestantismului apostat și spiritualismului înlătură greutatea de plumb și ridică al optulea cap, care este dintre cele șapte.

> “As we approach the last crisis, it is of vital moment that harmony and unity exist among the Lord’s instrumentalities. The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses. This union is cemented by the great apostate. While he seeks to unite his agents in warring against the truth he will work to divide and scatter its advocates. Jealousy, evil surmising, evilspeaking, are instigated by him to produce discord and dissension.” Testimonies, volume 7, 182.

> “Pe măsură ce ne apropiem de criza finală, este de o importanță vitală ca armonia și unitatea să existe între instrumentele Domnului. Lumea este plină de furtună, de război și de dezbinare. Totuși, sub un singur cap — puterea papală — oamenii se vor uni pentru a se împotrivi lui Dumnezeu în persoana martorilor Săi. Această unire este cimentată de marele apostat. În timp ce caută să-și unească agenții în lupta împotriva adevărului, el va lucra pentru a-i dezbina și risipi pe susținătorii lui. Gelozia, bănuiala rea, vorbirea de rău sunt instigate de el pentru a produce discordie și disensiune.” Testimonies, volumul 7, 182.

The threefold union lifts up the papacy as the head, for they intend to destroy the nation not desired.

Тройният съюз издига папството като глава, защото те възнамеряват да унищожат нежелания народ.

> For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. Psalm 83:2–4.

> Căci, iată, vrăjmașii Tăi fac tulburare; și cei ce Te urăsc și-au ridicat capul. Au țesut planuri viclene împotriva poporului Tău și s-au sfătuit împotriva celor ascunși ai Tăi. Ei au zis: „Veniți, să-i nimicim ca să nu mai fie un neam, pentru ca numele lui Israel să nu mai fie adus aminte.” Psalmul 83:2–4.

A bird is a religion, and the “ravenous bird from the east” which God calls at the “hour” of the Sunday law, when the message of the Midnight Cry is being proclaimed, is Islam. That is why in the very hour that the resurrected dead ascend into heaven as the ensign, the “third woe” of Islam comes quickly. This is why Isaiah states in verse one of chapter ten, “Woe” unto them that declare unrighteous decrees. The “Woes” of Revelation are Islam, and Islam is the providential judgment, or tool, or staff (Isaiah 10:5) that God uses to punish the United States for enforcing Sunday worship.

Un oiseau est une religion, et « l’oiseau de proie venant de l’orient » que Dieu appelle à l’« heure » de la loi du dimanche, lorsque le message du Cri de Minuit est proclamé, c’est l’islam. C’est pourquoi, à l’heure même où les morts ressuscités montent au ciel comme l’étendard, le « troisième malheur » de l’islam vient promptement. C’est pourquoi Ésaïe déclare, au verset premier du chapitre dix : « Malheur » à ceux qui promulguent des décrets iniques. Les « malheurs » de l’Apocalypse sont l’islam, et l’islam est le jugement providentiel, ou l’instrument, ou la verge (Ésaïe 10:5) dont Dieu se sert pour châtier les États-Unis parce qu’ils imposent le culte du dimanche.

Isaiah chapter forty-six, identifies the “ravenous bird from the east,” as “the man that executeth my counsel.” That “man” is Islam, and he is called “from a far country,” for God “purposed” to judge the United States, and thereafter the world, for Sunday enforcement, as He did in former times with pagan Rome and the first four trumpets, and then with papal Rome in the fifth and sixth “Woe” trumpets. His purpose in Isaiah chapter forty-six is to call the “ravenous bird from the east,” and He informs His people who desire to understand His counsel and purpose “Remember the former things of old: for I am God, and there is none else; I am God, and there is none like me, Declaring the end from the beginning, and from ancient times the things that are not yet done, saying, My counsel shall stand, and I will do all my pleasure.”

ਈਸਾਯਾਹ ਅਧਿਆਇ ਛਿਆਲੀ ਵਿੱਚ “ਪੂਰਬ ਤੋਂ ਆਉਣ ਵਾਲੇ ਲੁਟੇਰੇ ਪੰਛੀ” ਦੀ ਪਹਿਚਾਣ “ਉਸ ਮਨੁੱਖ” ਵਜੋਂ ਕੀਤੀ ਜਾਂਦੀ ਹੈ “ਜੋ ਮੇਰੀ ਸਲਾਹ ਨੂੰ ਪੂਰਾ ਕਰਦਾ ਹੈ।” ਉਹ “ਮਨੁੱਖ” ਇਸਲਾਮ ਹੈ, ਅਤੇ ਉਸ ਨੂੰ “ਦੂਰ ਦੇ ਦੇਸ ਤੋਂ” ਕਿਹਾ ਗਿਆ ਹੈ, ਕਿਉਂਕਿ ਪਰਮੇਸ਼ੁਰ ਨੇ ਸੰਯੁਕਤ ਰਾਜ ਅਮਰੀਕਾ ਦਾ, ਅਤੇ ਉਸ ਤੋਂ ਬਾਅਦ ਸੰਸਾਰ ਦਾ, ਐਤਵਾਰ ਦੀ ਲਾਗੂਅੰਦੀ ਦੇ ਕਾਰਨ ਨਿਆਂ ਕਰਨ ਦਾ “ਉਦੇਸ਼ ਕੀਤਾ” ਸੀ, ਜਿਵੇਂ ਉਸ ਨੇ ਪਹਿਲਾਂ ਦੇ ਸਮਿਆਂ ਵਿੱਚ ਮੂਰਤੀਪੂਜਕ ਰੋਮ ਅਤੇ ਪਹਿਲੀਆਂ ਚਾਰ ਤੂਰ੍ਹੀਆਂ ਨਾਲ ਕੀਤਾ ਸੀ, ਅਤੇ ਫਿਰ ਪਾਪਾਈ ਰੋਮ ਨਾਲ ਪੰਜਵੀਂ ਅਤੇ ਛੇਵੀਂ “ਹਾਏ” ਤੂਰ੍ਹੀਆਂ ਵਿੱਚ ਕੀਤਾ। ਈਸਾਯਾਹ ਅਧਿਆਇ ਛਿਆਲੀ ਵਿੱਚ ਉਸ ਦਾ ਉਦੇਸ਼ “ਪੂਰਬ ਤੋਂ ਆਉਣ ਵਾਲੇ ਲੁਟੇਰੇ ਪੰਛੀ” ਨੂੰ ਬੁਲਾਉਣਾ ਹੈ, ਅਤੇ ਉਹ ਆਪਣੇ ਉਹਨਾਂ ਲੋਕਾਂ ਨੂੰ, ਜੋ ਉਸ ਦੀ ਸਲਾਹ ਅਤੇ ਉਦੇਸ਼ ਨੂੰ ਸਮਝਣਾ ਚਾਹੁੰਦੇ ਹਨ, ਇਹ ਜਾਣਕਾਰ ਕਰਦਾ ਹੈ: “ਪੁਰਾਣੀਆਂ ਗੱਲਾਂ ਨੂੰ, ਜੋ ਪ੍ਰਾਚੀਨ ਸਮਿਆਂ ਦੀਆਂ ਹਨ, ਯਾਦ ਕਰੋ; ਕਿਉਂਕਿ ਮੈਂ ਹੀ ਪਰਮੇਸ਼ੁਰ ਹਾਂ, ਅਤੇ ਹੋਰ ਕੋਈ ਨਹੀਂ; ਮੈਂ ਹੀ ਪਰਮੇਸ਼ੁਰ ਹਾਂ, ਅਤੇ ਮੇਰੇ ਵਰਗਾ ਕੋਈ ਨਹੀਂ, ਜੋ ਆਰੰਭ ਤੋਂ ਹੀ ਅੰਤ ਦਾ ਪ੍ਰਗਟਾਵਾ ਕਰਦਾ ਹੈ, ਅਤੇ ਪ੍ਰਾਚੀਨ ਕਾਲ ਤੋਂ ਉਹ ਗੱਲਾਂ ਦੱਸਦਾ ਹੈ ਜੋ ਅਜੇ ਹੋਈਆਂ ਨਹੀਂ, ਇਹ ਕਹਿੰਦਾ ਹੋਇਆ, ਮੇਰੀ ਸਲਾਹ ਕਾਇਮ ਰਹੇਗੀ, ਅਤੇ ਮੈਂ ਆਪਣੀ ਸਾਰੀ ਇੱਛਾ ਪੂਰੀ ਕਰਾਂਗਾ।”

In verse three Isaiah chapter ten, Isaiah records three important questions:

În versetul al treilea din capitolul zece al cărții Isaia, Isaia consemnează trei întrebări importante:

> And what will ye do in the day of visitation, and in the desolation which shall come from far? to whom will ye flee for help? and where will ye leave your glory? Isaiah 10:3.

> Și ce veți face în ziua cercetării și în pustiirea care va veni de departe? La cine veți fugi pentru ajutor? Și unde vă veți lăsa slava? Isaia 10:3.

The final question identifies that the glorious land loses her glory at the unrighteous decree. The glory of the United States is the Constitution, which is fully overturned at the Sunday law.

Întrebarea finală arată că ţara slăvită îşi pierde slava prin decretul nedrept. Slava Statelor Unite este Constituţia, care este pe deplin răsturnată prin legea duminicală.

> “And the Constitution guarantees to the people the right of self-government, providing that representatives elected by the popular vote shall enact and administer the laws. Freedom of religious faith was also granted, every man being permitted to worship God according to the dictates of his conscience. Republicanism and Protestantism became the fundamental principles of the nation. These principles are the secret of its power and prosperity.” The Great Controversy, 441.

> „Iar Constituția garantează poporului dreptul la autoguvernare, prevăzând ca reprezentanții aleși prin votul popular să elaboreze și să administreze legile. Libertatea credinței religioase a fost, de asemenea, acordată, fiecărui om fiindu-i îngăduit să se închine lui Dumnezeu potrivit convingerilor propriei sale conștiințe. Republicanismul și protestantismul au devenit principiile fundamentale ale națiunii. Aceste principii sunt taina puterii și prosperității ei.” Tragedia veacurilor, 441.

It is the Constitution that identifies the glory that is left in the dust at the Sunday law.

Este Constituția care identifică slava lăsată în țărână la legea duminicală.

> “When the nation for which God has worked in such a marvelous manner, and over which He has spread the shield of Omnipotence, abandons Protestant principles, and through its legislature gives countenance and support to Romanism in limiting religious liberty, then God will work in His own power for His people that are true. The tyranny of Rome will be exercised, but Christ is our refuge.” Testimonies to Ministers, 206.

> „Când națiunea pentru care Dumnezeu a lucrat într-un mod atât de minunat și asupra căreia El a întins scutul Atotputerniciei părăsește principiile protestante și, prin legislativul ei, acordă sprijin și susținere romanismului prin restrângerea libertății religioase, atunci Dumnezeu va lucra, în propria Sa putere, pentru poporul Său care este credincios. Tirania Romei va fi exercitată, dar Hristos este refugiul nostru.” Testimonies to Ministers, 206.

At Isaiah’s “unrighteous decree,” which is the Sunday law, the glory of the United States is gone, and it immediately answers Isaiah’s second question as it prophetically flees to the United Nations, the ten-king confederacy of Revelation chapter seventeen for help to address the attack of Islam of the third “Woe”. The first of the three questions identifies the setting of the Sunday law desolation that causes the United States to begin its next work of forcing the entire world to accept the combination of church and state, as represented by the unification of the United Nations and the Catholic Church, with the pope in control of the unholy relationship. It calls that desolation “the day of visitation”. All these prophetic realities align with Nebuchadnezzar’s dedication service for the golden image.

На Исаијиното „неправедно уредување“, кое е неделниот закон, славата на Соединетите Американски Држави исчезнува, и тоа веднаш дава одговор на второто Исаијино прашање, додека пророчки бега кон Обединетите нации, кон сојузот на десетте цареви од седумнаесеттата глава на Откровението, за да побара помош во справувањето со нападот на исламот од третото „Тешко“. Првото од трите прашања ја определува поставеноста на пустошењето на неделниот закон, кое предизвикува Соединетите Американски Држави да го започнат своето следно дело на присилување на целиот свет да ја прифати соединетоста на црквата и државата, како што е претставена со обединувањето на Обединетите нации и Католичката црква, со папата како оној што ја држи контролата над тој несвет однос. Тоа пустошење го нарекува „денот на посетата“. Сите овие пророчки стварности се усогласуваат со посветната служба на Навуходоносор за златниот лик.

We will continue chapter three of Daniel in the next article.

Vom continua capitolul trei din Daniel în articolul următor.

> “In the history of Nebuchadnezzar and Belshazzar, God speaks to the people of today. The condemnation that will fall upon the inhabitants of the earth in this day will be because of their rejection of light. Our condemnation in the judgment will not result from the fact that we have lived in error, but from the fact that we have neglected Heaven-sent opportunities for discovering truth. The means of becoming conversant with the truth are within the reach of all; but, like the indulgent, selfish king, we give more attention to the things that charm the ear, and please the eye, and gratify the palate, than to the things that enrich the mind, the divine treasures of truth. It is through the truth that we may answer the great question, ‘What must I do to be saved?’” Bible Echo, September 17, 1894.

> „În istoria lui Nebucadnețar și a lui Belșațar, Dumnezeu vorbește poporului de astăzi. Condamnarea care va cădea asupra locuitorilor pământului în această vreme va fi din pricina respingerii luminii. Condamnarea noastră la judecată nu va fi rezultatul faptului că am trăit în rătăcire, ci al faptului că am neglijat ocaziile trimise de Cer pentru descoperirea adevărului. Mijloacele de a ajunge familiarizați cu adevărul sunt la îndemâna tuturor; dar, asemenea împăratului îngăduitor de sine și egoist, dăm mai multă atenție lucrurilor care încântă urechea, plac ochiului și satisfac gustul, decât lucrurilor care îmbogățesc mintea, comorilor divine ale adevărului. Prin adevăr putem răspunde la marea întrebare: «Ce trebuie să fac ca să fiu mântuit?»” Bible Echo, 17 septembrie 1894.

Back to Articles