Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Nine

Cartea lui Daniel - Numărul optzeci și nouă

Unraveling the False Doctrines: A Historical Examination of the Daily in Adventism

Demascarea doctrinelor false: o examinare istorică a „Jertfei necurmate” în adventism

Author

Jeff Pippenger

Published

February 22, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the eighty-first article in this series of articles on the book of Daniel we included a passage from Manuscript Releases, volume 20, 17–22, where Sister White clearly identifies that the teaching that “the daily,” represents Christ’s sanctuary had been given to Elders Prescott and Daniells by “angels that had been expelled from heaven.” She does not actually identify their false idea of “the daily,” as I have done, but the historical record is abundantly clear that this is what they were trying to establish as truth. They were seeking to rewrite portions of Uriah Smith’s book Daniel and the Revelation, that uphold the understanding of “the daily,” which she identifies in Early Writings, page seventy-four as the correct view.

În cel de-al optzeci și unulea articol din această serie de articole despre cartea lui Daniel, am inclus un pasaj din Manuscript Releases, volumul 20, 17–22, în care Sora White identifică în mod clar că învățătura potrivit căreia „necurmatul” reprezintă sanctuarul lui Hristos le fusese dată prezbiterilor Prescott și Daniells de către „îngeri care fuseseră izgoniți din cer”. Ea nu identifică în mod direct ideea lor falsă despre „necurmatul”, așa cum am făcut eu, dar consemnarea istorică este pe deplin clară că aceasta era ceea ce ei încercau să stabilească drept adevăr. Ei căutau să rescrie porțiuni din cartea lui Uriah Smith, Daniel and the Revelation, care susțin înțelegerea „necurmatului”, pe care ea o identifică în Early Writings, pagina șaptezeci și patru, ca fiind viziunea corectă.

W. W. Prescott had published a periodical magazine titled The Protestant, in which the sole theme was lifting up the false view of “the daily.” He and the General Conference president, A. G. Daniells became the satanic spearhead to continue Prescott’s efforts towards establishing the false doctrine as the orthodox view in Adventism, but while Ellen White was alive their success in the satanic effort was held in check. In 1931, Daniells reported that in the very year that the passage from Manuscript Releases was written (1910), that he (Daniells) had an interview with Sister White on the subject of “the daily,” and that she had led him to believe that he and Prescott’s view was correct.

W. W. Prescott a publicat o revistă periodică intitulată The Protestant, în care singura temă era înălțarea concepției false despre „necurmata”. El și președintele Conferinței Generale, A. G. Daniells, au devenit vârful de lance satanic pentru a continua eforturile lui Prescott în vederea stabilirii doctrinei false ca poziție ortodoxă în adventism, dar, cât timp Ellen White a fost în viață, succesul lor în acest efort satanic a fost ținut în frâu. În 1931, Daniells a raportat că, chiar în anul în care a fost scris pasajul din Manuscript Releases (1910), el (Daniells) a avut o întrevedere cu sora White pe subiectul „necurmatei” și că ea l-a determinat să creadă că poziția lui și a lui Prescott era corectă.

It is important to understand this history, for we are now beginning our consideration of the increase of knowledge that arrived in 1989, when the sacred reform lines and the last six verses of Daniel eleven were unsealed. To recognize the light that was produced with the collapse of the Soviet Union in fulfillment of verse forty of Daniel eleven, requires that “the daily,” and the prophetic history represented by “the daily” be correctly understood, for that history illustrates the repeat of that history in verses forty to forty-five of Daniel eleven. Those verses identify that the message that is unsealed in those verses are the “tidings of the east and north,” that bring about the final persecution of God’s people.

Este important să înțelegem această istorie, căci acum începem examinarea creșterii cunoașterii care a venit în 1989, când liniile sacre ale reformei și ultimele șase versete din Daniel unsprezece au fost desigilate. Pentru a recunoaște lumina care a fost produsă odată cu prăbușirea Uniunii Sovietice, în împlinirea versetului patruzeci din Daniel unsprezece, este necesar ca „jertfa necurmată” și istoria profetică reprezentată de „jertfa necurmată” să fie înțelese corect, căci acea istorie ilustrează repetarea acelei istorii în versetele patruzeci până la patruzeci și cinci din Daniel unsprezece. Acele versete identifică faptul că mesajul care este desigilat în acele versete este „veștile de la răsărit și de la miazănoapte”, care aduc asupra poporului lui Dumnezeu persecuția finală.

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. Daniel 11:44, 45.

> Dar vești dinspre răsărit și dinspre miazănoapte îl vor tulbura; de aceea va porni cu mare furie ca să nimicească și să prăpădească pe mulți. Și își va așeza corturile palatului său între mări, pe muntele cel slăvit și sfânt; totuși își va ajunge sfârșitul, și nimeni nu-i va veni în ajutor. Daniel 11:44, 45.

The message of verse forty that was unsealed at the collapse of the Soviet Union in 1989, is the latter rain message that will cause the papacy (the king of the north), to “go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many.” “Tidings” is prophetically a message.

Mesajul versetului patruzeci, care a fost descoperit la prăbușirea Uniunii Sovietice în 1989, este mesajul ploii târzii care va face ca papalitatea (împăratul de la miazănoapte) să „iasă cu o mare mânie ca să nimicească și să prăpădească pe mulți.” „Vești” este, în mod profetic, un mesaj.

> And how shall they preach, except they be sent? as it is written, How beautiful are the feet of them that preach the gospel of peace, and bring glad tidings of good things! Romans 10:15.

> Și cum vor propovădui, dacă nu sunt trimiși? După cum este scris: „Cât de frumoase sunt picioarele celor ce propovăduiesc Evanghelia păcii și aduc vești bune despre lucruri bune!” Romani 10:15.

The message of the latter rain is the message presented by God’s last-day watchmen, who sing the song of the vineyard and the song of Moses and the Lamb.

Mesajul ploii târzii este mesajul prezentat de străjerii lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, care cântă cântarea viei și cântarea lui Moise și a Mielului.

> How beautiful upon the mountains are the feet of him that bringeth good tidings, that publisheth peace; that bringeth good tidings of good, that publisheth salvation; that saith unto Zion, Thy God reigneth! Thy watchmen shall lift up the voice; with the voice together shall they sing: for they shall see eye to eye, when the Lord shall bring again Zion. Isaiah 52:7, 8.

> Cât de frumoase sunt pe munți picioarele celui ce aduce vești bune, care vestește pacea; care aduce vești bune despre bine, care vestește mântuirea; care zice Sionului: Dumnezeul tău împărățește! Străjerii tăi își vor înălța glasul; vor cânta împreună cu un singur glas: căci vor vedea față în față, când Domnul va aduce iarăși Sionul. Isaia 52:7, 8.

The “tidings” in verse forty-four of Daniel eleven enrage the man of sin, and the final papal bloodbath is accomplished. That message is the message of the third angel that swells to a loud cry at the soon coming Sunday law.

„Vestea” din versetul patruzeci și patru al capitolului unsprezece din Daniel îl înfurie pe omul fărădelegii, iar vărsarea finală de sânge papală este dusă la îndeplinire. Acest mesaj este mesajul celui de-al treilea înger, care se amplifică până la un strigăt puternic la apropiata lege duminicală.

> “None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit sabbath, and the loud cry of ‘the third angel’ shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast.” Signs of the Times, November 8, 1899.

> „Nimeni nu este condamnat până când nu a avut lumina și nu a văzut obligația poruncii a patra. Dar, când va fi dat decretul care impune sabatul contrafăcut și strigătul cel puternic al «îngerului al treilea» îi va avertiza pe oameni împotriva închinării la fiară și la chipul ei, linia de demarcație va fi trasată limpede între fals și adevăr. Atunci, cei care continuă încă în călcare de lege vor primi semnul fiarei.” Signs of the Times, 8 noiembrie 1899.

The “tidings of the east and north” that enrages the papacy, swells to a loud cry at the Sunday law, and that message is the message of the latter rain that began on September 11, 2001. The expression “loud voice” is a prophetic term that represents an increasing power.

„Veștile dinspre răsărit și miazănoapte”, care înfurie papalitatea, se amplifică până la un mare strigăt la legea duminicală, iar acel mesaj este mesajul ploii târzii, care a început la 11 septembrie 2001. Expresia „glas puternic” este un termen profetic care reprezintă o putere în creștere.

> “The truth for this time, the third angel’s message, is to be proclaimed with a loud voice, meaning with increasing power, as we approach the great final test.” The 1888 Materials, 1710.

> „Adevărul pentru acest timp, solia îngerului al treilea, trebuie să fie proclamat cu glas tare, adică cu putere tot mai mare, pe măsură ce ne apropiem de marea încercare finală.” The 1888 Materials, 1710.

The “tidings” of verse forty-four is the latter rain message just before human probation closes, as Michael stands up. It is the same latter rain message that arrived on September 11, 2001, but it swells to a loud cry, or a loud voice when the one hundred and forty-four thousand are sealed and the Holy Spirit is then poured out without measure. It is the same latter rain message that marked the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

„Veştile” din versetul patruzeci şi patru reprezintă solia ploii târzii chiar înainte ca timpul de probă al omenirii să se încheie, când Mihail Se ridică. Este aceeaşi solie a ploii târzii care a sosit la 11 septembrie 2001, dar care se amplifică până la un strigăt puternic, sau la un glas tare, atunci când cei o sută patruzeci şi patru de mii sunt sigilaţi şi Duhul Sfânt este apoi revărsat fără măsură. Este aceeaşi solie a ploii târzii care a marcat perioada sigilării celor o sută patruzeci şi patru de mii.

It is the latter rain message that has been counterfeited by a peace and safety message that is presented by Laodicean Adventism from the arrival of the “ass” until the arrival of the “lion”. The period between September 11, 2001, and the soon-coming Sunday law marks the spiritual death bed for Laodicean Adventism, and those that are judged after God’s house (Jerusalem) is judged, die in the same grave. The death bed for Laodicean Adventism is between the ass and the lion, and the message that is rejected and produces their death is the “tidings out of the “east” (a symbol of Islam) and the north (a symbol of the papacy). It is the same message, which is the third angel’s message.

Este mesajul ploii târzii cel care a fost contrafăcut printr-un mesaj de pace și siguranță, prezentat de adventismul laodicean de la sosirea „măgarului” până la sosirea „leului”. Perioada dintre 11 septembrie 2001 și legea duminicală care urmează în curând marchează patul morții spirituale pentru adventismul laodicean, iar aceia care sunt judecați după ce casa lui Dumnezeu (Ierusalimul) este judecată mor în același mormânt. Patul morții pentru adventismul laodicean este între măgar și leu, iar mesajul care este respins și care le aduce moartea este „veștile dinspre „răsărit” (un simbol al islamului) și de la miazănoapte (un simbol al papalității). Este același mesaj, care este solia celui de-al treilea înger.

The last six verses of Daniel eleven, that were unsealed at the time of the end in 1989, is the message of the latter rain, which is proclaimed in a time when a false latter rain message of “peace and safety” is being proclaimed. The testing of the latter rain first confronts God’s house, for that is where judgment begins, and it then confronts the other flock outside of God’s house. For this reason, it is essential to understand the “lie” that was introduced into Laodicean Adventism in the third generation, for while God pours out His Holy Spirit on those He is sealing, He simultaneously pours out strong delusion upon those who receive not the love of the truth.

rn എന്ന ലക്ഷ്യഭാഷ വ്യക്തമാക്കിയിട്ടില്ല. വിവർത്തനം ചെയ്യേണ്ട ഭാഷ ദയവായി വ്യക്തമാക്കുക.

During the controversy of the first decade and a half of the twentieth century over “the daily,” one of the men who defended the correct Millerite position that “the daily” is a symbol of paganism, was F. C. Gilbert. Gilbert was a convert from Judaism and read and spoke perfect Hebrew. He defended the pioneer position in the book of Daniel based upon his understanding of the Hebrew language. In 1910, the very year that Sister White wrote the manuscript that was going to be buried for decades, which identified that Daniells’ and Prescott’s view of “the daily,” came from Satan’s angels, Gilbert had a personal interview with Sister White over the issue of “the daily.”

În timpul controversei din primul deceniu și jumătate al secolului al XX-lea cu privire la „necurmata”, unul dintre bărbații care au apărat poziția corectă millerită, potrivit căreia „necurmata” este un simbol al păgânismului, a fost F. C. Gilbert. Gilbert era un convertit de la iudaism și citea și vorbea o ebraică desăvârșită. El a apărat poziția pionierilor în cartea lui Daniel pe baza înțelegerii sale a limbii ebraice. În 1910, chiar în anul în care sora White a scris manuscrisul care avea să fie îngropat timp de decenii, și care arăta că perspectiva lui Daniells și Prescott asupra „necurmatei” provenea de la îngerii lui Satana, Gilbert a avut o întrevedere personală cu sora White asupra chestiunii „necurmatei”.

We know he had an interview, for he immediately (the next day) wrote out a summary of the interview he had with Sister White. In 1931, A. G. Daniells made a claim that he had an interview with Sister White on the subject of “the daily” in the same year—1910. Daniells claimed Sister White left him no conclusion but that “the daily” was a symbol of Christ’s sanctuary ministry. But Daniells’ claim of an interview, was not only a “lie,” it is the “lie” of prophecy which produces strong delusion.

نحن نعلم أنّه أجرى مقابلة، لأنّه كتب فورًا (في اليوم التالي) ملخّصًا للمقابلة التي أجراها مع الأخت وايت. وفي عام 1931، ادّعى أ. ج. دانيلز أنّه أجرى مقابلة مع الأخت وايت بشأن موضوع «الدائم» في السنة نفسها—1910. وزعم دانيلز أنّ الأخت وايت لم تترك له أيّ استنتاج سوى أنّ «الدائم» كان رمزًا لخدمة المسيح في المقدس. لكنّ ادّعاء دانيلز بشأن إجراء مقابلة لم يكن مجرد «كذبة»، بل هو «كذبة» النبوّة التي تُنتج ضلالًا قويًّا.

For those who may not have access to the 1843 and 1850 charts, it is important to understand that when the 1843 chart was published in 1842, the Millerites still believed the sanctuary that was to be cleansed in fulfillment of the twenty-three-hundred-year prophecy was the earth. When they published the 1850 chart, they then knew the sanctuary to be cleansed was the heavenly sanctuary. For this reason the 1843 chart has NO illustration of God’s sanctuary, but the 1850 chart DOES have an illustration of God’s sanctuary. This is important, for Daniells claimed that in his interview with Sister White that he showed her the 1843 chart, and he pointed out the sanctuary on the chart. That would have been impossible, for there is no sanctuary on the 1843 chart. His claim of an interview was a “lie.”

Pentru cei care s-ar putea să nu aibă acces la graficele din 1843 și 1850, este important să se înțeleagă că, atunci când graficul din 1843 a fost publicat în 1842, milleriții încă mai credeau că sanctuarul care urma să fie curățit în împlinirea profeției celor două mii trei sute de ani era pământul. Când au publicat graficul din 1850, ei știau atunci că sanctuarul care trebuia curățit era sanctuarul ceresc. Din acest motiv, graficul din 1843 NU are nicio ilustrație a sanctuarului lui Dumnezeu, dar graficul din 1850 ARE o ilustrație a sanctuarului lui Dumnezeu. Acest lucru este important, căci Daniells a susținut că, în interviul său cu sora White, i-a arătat graficul din 1843 și i-a indicat sanctuarul de pe grafic. Acest lucru ar fi fost imposibil, căci nu există niciun sanctuar pe graficul din 1843. Afirmația lui că ar fi avut un interviu a fost o „minciună”.

When I was working through this history in 2009, and became aware that the men on both sides of the issue both claimed to have had an interview with Sister White on the subject of “the daily,” I emailed the Ellen White Estate and asked if they had access to the log book that recorded Sister White’s interviews in 1910. They replied that they still had the log book. The following is my email and the response from the Ellen White Estate.

Atunci când cercetam această istorie în 2009 și am devenit conștient că oamenii de ambele părți ale acestei chestiuni susțineau deopotrivă că avuseseră o întrevedere cu Sora White cu privire la subiectul „necurmatei”, am trimis un e-mail către Ellen White Estate și am întrebat dacă aveau acces la registrul care consemna întrevederile Sorei White din anul 1910. Ei au răspuns că încă aveau acel registru. Ceea ce urmează este e-mailul meu și răspunsul din partea Ellen White Estate.

Monday, January 19, 2009

Luni, 19 ianuarie 2009

To whom it may concern:

Cui îi poate interesa:

I have heard that there is a log-book that recorded who had interviews with Sister White and what the interviews concerned. I am trying to verify or repudiate whether A. G. Daniells had an interview with Sister White in 1910 concerning the subject of the “daily.” I am aware that there is historical testimony that the interview took place, but I am wondering if there is any record in an official log-book that actually records this. At the same time, I have been told that F. C. Gilbert also had an interview with Sister White in 1910 on the subject of the “daily,” and would like to know if that can be confirmed by a log-book that was kept by her staff during that period. Perhaps there was no log-book, or perhaps if there was you do not release that information, or perhaps it may be beyond your ability to check it out for me even if it does exist. So, in any case I wanted to ask. Any help you could provide would be greatly appreciated.

Am auzit că există un registru în care se consemna cine a avut întrevederi cu sora White și care a fost subiectul acelor întrevederi. Încerc să verific sau să infirm dacă A. G. Daniells a avut o întrevedere cu sora White în 1910 cu privire la subiectul „zilnicului”. Știu că există mărturie istorică potrivit căreia întrevederea a avut loc, dar mă întreb dacă există vreo consemnare într-un registru oficial care să ateste efectiv acest lucru. În același timp, mi s-a spus că și F. C. Gilbert a avut o întrevedere cu sora White în 1910 pe subiectul „zilnicului” și aș dori să știu dacă acest fapt poate fi confirmat printr-un registru ținut de personalul ei în acea perioadă. Poate că nu a existat niciun registru sau, dacă a existat, poate că nu faceți publice acele informații, ori poate că vă depășește posibilitatea de a verifica pentru mine, chiar dacă el există. Așadar, în orice caz, am dorit să întreb. Orice ajutor pe care mi l-ați putea oferi ar fi foarte apreciat.

Dear Jeff,

Dragă Jeff,

Thank you for your email. We do have a fairly complete account of Ellen White’s itinerary, based upon her letters, diaries, and published appointments, but no “log-book” as such.

Vă mulțumim pentru e-mailul dumneavoastră. Avem într-adevăr o relatare destul de completă a itinerarului lui Ellen White, întemeiată pe scrisorile, jurnalele și programările ei publicate, însă nu un „jurnal de bord” propriu-zis.

You have no doubt read about A G Daniells’ visit with Ellen White in vol. 6 of the EGW Biography, The Later Elmshaven Years, pp. 256, 257. We have found no independent record of this interview. We do have a letter from Elder Gilbert on June 1, 1910, indicating his plan to be in St. Helena (where Ellen White lived) on June 6-9. That is the extent of the supporting documentation that I am aware of.

Probabil ați citit deja despre vizita lui A. G. Daniells la Ellen White în vol. 6 al Biografiei EGW, *The Later Elmshaven Years*, pp. 256, 257. Nu am găsit nicio consemnare independentă a acestui interviu. Avem însă o scrisoare de la fratele Gilbert, din 1 iunie 1910, care indică planul său de a fi la St. Helena (unde locuia Ellen White) în perioada 6–9 iunie. Aceasta este întreaga întindere a documentației de susținere de care am cunoștință.

God bless—Tim Poirier Vice Director Ellen G. White Estate

Dumnezeu să binecuvânteze — Tim Poirier, Director adjunct, Ellen G. White Estate

There is no independent record of Daniells ever having an interview on the subject of “the daily,” but there is a letter from Gilbert identifying his intent to be at her home from the sixth to ninth of June, 1910.

Nu există nicio consemnare independentă că Daniells ar fi avut vreodată o întrevedere pe subiectul „necurmatului”, însă există o scrisoare de la Gilbert care indică intenția lui de a se afla la locuința ei din șase până în nouă iunie 1910.

In the biography of Sister White, that the Ellen White estate references, where her grandson addresses the issue of Daniells’ interview he recorded Daniells’ claim concerning the fabricated interview of 1910:

În biografia Sorei White, la care face referire patrimoniul Ellen White, unde nepotul ei abordează chestiunea interviului lui Daniells, el a consemnat afirmația lui Daniells cu privire la interviul fabricat din 1910:

> “At one point a little later in the discussions, Elder Daniells, accompanied by W. C. White and C. C. Crisler, eager to get from Ellen White herself just what the meaning was of her Early Writings statement, went to her and laid the matter before her. Daniells took with him Early Writings and the 1843 chart. He sat down close to Ellen White and plied her with questions. His report of this interview was confirmed by W. C. White:

> „La un moment dat, puțin mai târziu în cadrul discuțiilor, fratele Daniells, însoțit de W. C. White și C. C. Crisler, dornic să afle chiar de la Ellen White care era sensul afirmației ei din Early Writings, a mers la ea și i-a prezentat chestiunea. Daniells a luat cu el Early Writings și diagrama din 1843. S-a așezat aproape de Ellen White și a asaltat-o cu întrebări. Relatarea lui despre acest interviu a fost confirmată de W. C. White:”

> “‘I first read to Sister White the statement given above in Early Writings. Then I placed before her our prophetic chart used by our ministers in expounding the prophecies of Daniel and Revelation. I called her attention to the picture of the sanctuary and also to the 2300-year period as they appeared on the chart.

> „Najprije sam sestri White pročitao gore navedenu izjavu iz knjige Early Writings. Zatim sam pred nju stavio naš proročki dijagram kojim su se naši propovjednici služili pri izlaganju proročanstava iz Daniela i Otkrivenja. Skrenuo sam joj pažnju na prikaz Svetišta, kao i na razdoblje od 2300 godina, onako kako su bili prikazani na dijagramu.

> “‘I then asked if she could recall what was shown her regarding this subject.

> „Atunci am întrebat-o dacă își putea aminti ce i se arătase cu privire la acest subiect.‟

> “‘As I recall her answer, she began by telling how some of the leaders who had been in the 1844 movement endeavored to find new dates for the termination of the 2300-year period. This endeavor was to fix new dates for the coming of the Lord. This was causing confusion among those who had been in the Advent Movement.

> „Pe măsură ce îmi amintesc răspunsul ei, ea a început prin a spune cum unii dintre conducătorii care fuseseră în mișcarea din 1844 s-au străduit să găsească noi date pentru încheierea perioadei de 2300 de ani. Această încercare urmărea să stabilească noi date pentru venirea Domnului. Lucrul acesta provoca confuzie printre cei care făcuseră parte din Mișcarea Adventă.״

> “‘In this confusion the Lord revealed to her, she said, that the view that had been held and presented regarding the dates was correct, and that there must never be another time set, nor another time message.

> „În această confuzie, a spus ea, Domnul i-a descoperit că poziția care fusese susținută și prezentată cu privire la date era corectă și că nu trebuie să mai fie stabilit niciodată un alt timp și nici un alt mesaj despre timp.‟

> “‘I then asked her to tell what had been revealed to her about the rest of the “daily”—the Prince, the host, the taking away of the “daily,” and the casting down of the sanctuary.

> „Apoi i-am cerut să spună ce îi fusese descoperit cu privire la restul celor referitoare la „necurmata” — Prinţul, oştirea, înlăturarea „necurmatei” şi dărâmarea sanctuarului.”

> “‘She replied that these features were not placed before her in vision as the time part was. She would not be led out to make an explanation of those points of the prophecy.

> „Ea a răspuns că aceste aspecte nu i-au fost puse înainte în viziune așa cum i-a fost partea privitoare la timp. Nu va fi condusă să dea o explicație cu privire la acele puncte ale profeției.

> “‘The interview made a deep impression upon my mind. Without hesitation she talked freely, clearly, and at length about the 2300-year period, but regarding the other part of the prophecy she was silent.

> „Interviul a lăsat o impresie adâncă asupra minții mele. Fără ezitare, ea a vorbit liber, clar și pe larg despre perioada de 2300 de ani, dar cu privire la cealaltă parte a profeției a păstrat tăcerea.

> “‘The only conclusion I could draw from her free explanation of the time and her silence as to the taking away of the “daily” and the casting down of the sanctuary was that the vision given her was regarding the time, and that she received no explanation as to the other parts of the prophecy.—DF 201b, AGD statement, Sept. 25, 1931.” Arthur White, Ellen G. White, volume 6, 257.

> „Singura concluzie pe care am putut-o trage din explicarea liberă de către ea a timpului și din tăcerea ei cu privire la înlăturarea «necurmatei» și la dărâmarea sanctuarului a fost că vedenia care i-a fost dată privea timpul și că nu a primit nicio explicație cu privire la celelalte părți ale profeției.—DF 201b, declarația AGD, 25 sept. 1931.” Arthur White, Ellen G. White, volumul 6, 257.

Daniells claimed he showed her the 1843 chart and asked her about the sanctuary that is not represented on the chart. He claimed he also took the book Early Writings and plied her with questions about what she meant when she clearly endorsed the pioneer understanding of the “the daily” and that the chart was directed by the hand of the Lord. Ellen White’s son, who was the father of Arthur L. White, the biographer that wrote the overview of this supposed event, had accepted Daniells’ and Prescott’s satanic view of “the daily,” and gave witness to Daniells’ claim of what he had heard in the interview. They were simply not careful with their fabricated story, for the 1843 chart does not represent a sanctuary that Daniells could have pointed to.

Daniells a susținut că i-a arătat diagrama din 1843 și a întrebat-o despre sanctuarul care nu este reprezentat pe diagramă. El a afirmat că a luat, de asemenea, cartea Early Writings și a asaltat-o cu întrebări despre ce a vrut să spună atunci când a aprobat în mod clar înțelegerea pionierilor cu privire la „the daily” și că diagrama era îndrumată de mâna Domnului. Fiul lui Ellen White, care era tatăl lui Arthur L. White, biograful care a scris prezentarea generală a acestui presupus eveniment, acceptase concepția satanică a lui Daniells și Prescott despre „the daily” și a depus mărturie în sprijinul afirmației lui Daniells cu privire la ceea ce auzise în cadrul interviului. Ei, pur și simplu, nu au fost atenți cu povestea lor fabricată, căci diagrama din 1843 nu reprezintă un sanctuar pe care Daniells ar fi putut să-l indice.

Another falsehood that is represented in the interview is the lie that the passage from Early Writings was a warning against “time setting.” The passage Daniells supposedly asked about is as follows:

O altă neadevăr prezentat în interviu este minciuna că pasajul din Early Writings a fost o avertizare împotriva „stabilirii de date”. Pasajul despre care se presupune că a întrebat Daniells este următorul:

> “I have seen that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, and that it should not be altered; that the figures were as He wanted them; that His hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until His hand was removed.

> „Am văzut că diagrama din 1843 a fost călăuzită de mâna Domnului și că nu trebuie să fie schimbată; că cifrele erau așa cum le voia El; că mâna Sa era deasupra ei și a ascuns o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni nu a putut să o vadă, până când mâna Sa a fost retrasă.״

> “Then I saw in relation to the ‘daily’ (Daniel 8:12) that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘daily’; but in the confusion since 1844, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test.” Early Writings, 74, 75.

> “Atunci am văzut, în legătură cu «necurmata» (Daniel 8:12), că cuvântul «jertfă» a fost adăugat prin înțelepciunea omenească și nu aparține textului, și că Domnul a dat înțelegerea corectă a acesteia acelora care au vestit strigătul ceasului judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți în privința înțelegerii corecte a «necurmatei»; dar în confuzia de după 1844 au fost îmbrățișate alte concepții, iar întunericul și confuzia au urmat. Timpul nu a mai fost o probă din 1844 și nu va mai fi niciodată o probă.” Early Writings, 74, 75.

Willie C. White, Sister White’s son, had accepted the false view of “the daily,” and his son Arthur sought to perpetuate the “lie” associated with the interview that never happened by attempting to suggest that the warning in the passage from Early Writings, was simply and exclusively a warning against time setting. That argument was invented in the 1930’s and becomes a primary part of the “lie.”

Willie C. White, fiul sorei White, acceptase concepția falsă despre „necurmatul”, iar fiul său Arthur a căutat să perpetueze „minciuna” asociată cu interviul care nu a avut loc niciodată, încercând să sugereze că avertizarea din pasajul din Early Writings era pur și simplu și în mod exclusiv un avertisment împotriva stabilirii de date. Acest argument a fost inventat în anii 1930 și devine o parte principală a „minciunii”.

We will take up that argument in the next article.

Vom aborda acel argument în articolul următor.

> “September 23d, the Lord showed me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering time Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was a shame for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached.

> “23 septembrie, Domnul mi-a arătat că Și-a întins mâna a doua oară ca să recupereze rămășița poporului Său și că eforturile trebuie dublate în acest timp al adunării. În timpul risipirii, Israel a fost lovit și sfâșiat; dar acum, în timpul adunării, Dumnezeu va vindeca și va lega rănile poporului Său. În timpul risipirii, eforturile depuse pentru răspândirea adevărului au avut foarte puțin efect, au realizat foarte puțin sau nimic; dar în timpul adunării, când Dumnezeu Și-a pus mâna să-Și adune poporul, eforturile de a răspândi adevărul își vor avea efectul pentru care au fost rânduite. Toți ar trebui să fie uniți și plini de zel în lucrare. Am văzut că era o rușine ca cineva să se refere la timpul risipirii pentru exemple care să ne cârmuiască acum, în timpul adunării; căci, dacă Dumnezeu nu face mai mult pentru noi acum decât a făcut atunci, Israel nu va fi niciodată adunat. Este tot atât de necesar ca adevărul să fie publicat într-o foaie, pe cât este să fie propovăduit.”

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> „Domnul mi-a arătat că diagrama din 1843 a fost călăuzită de mâna Sa și că nicio parte a ei nu trebuia schimbată; că cifrele erau așa cum le voia El. Că mâna Sa era asupra ei și ascundea o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni nu putea s-o vadă, până când mâna Sa a fost îndepărtată.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Apoi am văzut, în legătură cu «Necurmatul», că cuvântul «jertfă» a fost adăugat de înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul a dat înțelegerea corectă a acestuia acelora care au vestit strigătul ceasului judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți în privința înțelegerii corecte a «Necurmatului»; dar, din 1844, în această confuzie, au fost adoptate și alte puncte de vedere, iar întunericul și confuzia au urmat.” Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

Back to Articles