Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Five

Cartea lui Daniel - Optzeci și cinci

Unveiling the Prophetic Journey: The Divine Connection of Historical Milestones

Dezvăluirea călătoriei profetice: legătura divină a reperelor istorice

Author

Jeff Pippenger

Published

February 18, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

One hundred and twenty-six years after the rebellion of 1863, in 1989 the last six verses of Daniel eleven were unsealed. The knowledge that was first unsealed that year was the recognition of the reform lines of sacred history, and the revelation that they all paralleled one another. Then in 1992, the light of the last six verses began to unfold. The first public presentations of these truths was in 1994, and the subject was the reform lines. In 1996, a magazine was published titled The Time of the End¸ which identified the last six verses of Daniel eleven.

ငါးရာ့နှစ်ခြောက်ဆယ့်သုံး ခုနှစ်၏ ပုန်ကန်မှုအပြီး တစ်ရာနှစ်ဆယ့်ခြောက် နှစ်ကြာသော် ၁၉၈၉ ခုနှစ်တွင် ဒံယေလ အခန်းကြီး ၁၁ ၏ နောက်ဆုံး ခြောက်ပိုဒ်ကို တံဆိပ်ဖြုတ်ဖော်ပြခဲ့သည်။ ထိုနှစ်တွင် ပထမဆုံး တံဆိပ်ဖြုတ်ဖော်ပြခံရသော အသိပညာမှာ သန့်ရှင်းသော သမိုင်း၏ ပြုပြင်ပြောင်းလဲရေး လမ်းကြောင်းများကို အသိအမှတ်ပြုခြင်းနှင့် ၎င်းတို့အားလုံးသည် တစ်ခုနှင့်တစ်ခု အပြိုင်ညီကြောင်း ဖွင့်ပြခြင်း ဖြစ်သည်။ ထို့နောက် ၁၉၉၂ ခုနှစ်တွင် နောက်ဆုံး ခြောက်ပိုဒ်၏ အလင်းသည် စတင် ဖွင့်လှစ်လာခဲ့သည်။ ဤအမှန်တရားများကို ပထမဆုံး လူသိရှင်ကြား တင်ပြခြင်းသည် ၁၉၉၄ ခုနှစ်တွင် ဖြစ်ခဲ့ပြီး၊ အကြောင်းအရာမှာ ပြုပြင်ပြောင်းလဲရေး လမ်းကြောင်းများဖြစ်သည်။ ၁၉၉၆ ခုနှစ်တွင် The Time of the End ဟု အမည်ပေးထားသော မဂ္ဂဇင်းတစ်စောင်ကို ထုတ်ဝေခဲ့ပြီး၊ ထိုမဂ္ဂဇင်းတွင် ဒံယေလ အခန်းကြီး ၁၁ ၏ နောက်ဆုံး ခြောက်ပိုဒ်ကို သတ်မှတ်ဖော်ပြခဲ့သည်။

1996 was the year that the message was formalized, which is a waymark that parallels the formalization of William Miller’s message in 1831. Miller’s message was the announcement of the opening of the judgment, and the last six verses of Daniel eleven was the announcement of the close of judgment. The subject of Miller’s message was prophetic time as revealed in the Bible. The subject of the last six verses of Daniel eleven was modern Rome (the counterfeit king of the north). The methodology revealed to Miller was his 14 Rules of Prophetic Interpretation. The methodology revealed in 1989, was the “line upon line” of the reform movements.

1996 a fost anul în care mesajul a fost formalizat, ceea ce constituie un reper profetic care este paralel cu formalizarea mesajului lui William Miller în 1831. Mesajul lui Miller a fost vestirea deschiderii judecății, iar ultimele șase versete din Daniel unsprezece au fost vestirea încheierii judecății. Subiectul mesajului lui Miller a fost timpul profetic așa cum este descoperit în Biblie. Subiectul ultimelor șase versete din Daniel unsprezece a fost Roma modernă (regele contrafăcut al miazănoaptei). Metodologia descoperită lui Miller a fost cele 14 reguli ale sale de interpretare profetică. Metodologia descoperită în 1989 a fost „linie peste linie” a mișcărilor de reformă.

Miller’s work included the establishment of the Word of God as authoritative, in contrast with the papal traditions and customs that had been in force in the world for twelve-hundred and sixty years. For this reason, Miller’s message was first published in 1831 (thus formalizing Miller’s message), exactly two hundred and twenty years after the production of the King James Bible. The work of Future for America was the identification of the role of the United States in healing the deadly wound of the papacy at the soon-coming Sunday law. For this reason, The Time of the End magazine was published in 1996 (thus formalizing the message), exactly two hundred and twenty years after the beginning of the United States in 1776.

Trabalho Millera uključivao je uspostavljanje Reči Božje kao autoritativne, nasuprot papskim predanjima i običajima koji su bili na snazi u svetu hiljadu dve stotine i šezdeset godina. Iz tog razloga, Millerova poruka prvi put je objavljena 1831. godine (čime je Millerova poruka formalizovana), tačno dve stotine i dvadeset godina nakon izdavanja Biblije kralja Džejmsa. Delo organizacije Future for America bilo je prepoznavanje uloge Sjedinjenih Država u isceljivanju smrtonosne rane papstva pri uskoro dolazećem zakonu o nedelji. Iz tog razloga, časopis The Time of the End objavljen je 1996. godine (čime je poruka formalizovana), tačno dve stotine i dvadeset godina nakon nastanka Sjedinjenih Država 1776. godine.

The recognition of the two hundred and twenty years that tied the theme of each reform movement together with a historical point of reference was not recognized until well after September 11, 2001, for it was not until the third woe arrived at that date that the Lord led his people back to the old paths of Jeremiah chapter six, verse sixteen and seventeen. It was there that the light of the “seven times,” was rediscovered, and as that light developed it became apparent that two hundred and twenty is the number that connects Daniel eight, verses thirteen and fourteen together. In verse thirteen the “chazon” vision of prophetic history is identified, and in verse fourteen the “mareh” vision of “the appearance” is identified. The connection between those two verses is what Gabriel came to teach to Daniel, and Daniel represents the people of God in the last days that come to understand the connection between those two visions.

Recunoașterea celor două sute douăzeci de ani care au legat tema fiecărei mișcări de reformă de un punct de referință istoric nu a fost înțeleasă decât cu mult după 11 septembrie 2001, căci abia atunci când al treilea vai a sosit la acea dată Domnul Și-a condus poporul înapoi la vechile cărări din Ieremia capitolul șase, versetele șaisprezece și șaptesprezece. Acolo a fost redescoperită lumina „celor șapte vremi”, iar pe măsură ce acea lumină s-a dezvoltat, a devenit evident că două sute douăzeci este numărul care leagă Daniel opt, versetele treisprezece și paisprezece, între ele. În versetul treisprezece este identificată viziunea „chazon” a istoriei profetice, iar în versetul paisprezece este identificată viziunea „mareh” a „înfățișării”. Legătura dintre aceste două versete este ceea ce Gabriel a venit să-l învețe pe Daniel, iar Daniel îi reprezintă pe oamenii lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, care ajung să înțeleagă legătura dintre aceste două viziuni.

Verse thirteen’s vision represents the “seven times” (twenty-five hundred and twenty years), and verse fourteen’s vision represents the twenty-three hundred days (years). The “seven times” against the southern kingdom of Judah, which represents Judah, Jerusalem and the sanctuary, began in 677 BC, and the twenty-three hundred years identifying the restoration of Jerusalem and the sanctuary began in 457 BC.

Viziunea din versetul treisprezece reprezintă „cele șapte vremi” (două mii cinci sute douăzeci de ani), iar viziunea din versetul paisprezece reprezintă cele două mii trei sute de zile (ani). „Cele șapte vremi” împotriva împărăției de sud a lui Iuda, care reprezintă Iuda, Ierusalimul și sanctuarul, au început în anul 677 î.Hr., iar cei două mii trei sute de ani, care indică restaurarea Ierusalimului și a sanctuarului, au început în anul 457 î.Hr.

Two hundred and twenty years ties these two visions together, and the number two hundred and twenty was recognized to be a symbol of the connection between the trampling down of the host and sanctuary, by the desolating powers of paganism and papalism, that is represented as a scattering and God’s indignation. The two hundred and twenty years tied the vision of the satanic work of trampling down the sanctuary together with the vision of the godly work of restoring the same temple. The two hundred and twenty years therefore is a symbol that represents a sacred connection.

Două sute douăzeci de ani leagă aceste două viziuni între ele, iar numărul două sute douăzeci a fost recunoscut ca fiind un simbol al legăturii dintre călcarea în picioare a oștirii și a sanctuarului de către puterile pustiitoare ale păgânismului și papalității, ceea ce este reprezentat ca o risipire și indignarea lui Dumnezeu. Cei două sute douăzeci de ani au legat viziunea lucrării satanice de călcare în picioare a sanctuarului de viziunea lucrării dumnezeiești de restaurare a aceluiași templu. Cei două sute douăzeci de ani sunt, așadar, un simbol care reprezintă o legătură sacră.

Just as the Millerite movement ended at the rebellion of 1863, and then one hundred and twenty six years later the movement of the third angel arrived, thus emphasizing that the two movements were connected by the symbolism of the “seven times” (one hundred and twenty-six), the two hundred and twenty years connected Miller’s establishment of the Bible message in 1831, with the production of the King James Bible in 1611, so too the same period of time connected Future for America with the beginning of America, as it identified the end of America.

Așa cum mișcarea millerită s-a încheiat odată cu răzvrătirea din 1863, iar apoi, o sută douăzeci și șase de ani mai târziu, a sosit mișcarea celui de-al treilea înger, subliniind astfel că cele două mișcări erau legate prin simbolismul „celor șapte vremi” (o sută douăzeci și șase), cei două sute douăzeci de ani au legat întemeierea de către Miller a mesajului Bibliei în 1831 de producerea Bibliei King James în 1611; tot astfel, aceeași perioadă de timp a legat Future for America de începutul Americii, în timp ce identifica sfârșitul Americii.

On October 22, 1844, the Messenger of the Covenant suddenly came to the temple He had raised up in forty-six years from 1798, the end of the first indignation, until 1844, the end of the last indignation. His entrance into the temple had been preceded by the outpouring of the Holy Spirit in the movement of the Midnight Cry, which had been prefigured by the triumphal entry of Christ into Jerusalem. Those two witnesses establish that when the Midnight Cry movement is repeated in the last days, Christ will have raised up the temple of the one hundred and forty-four thousand. The two movements where the Midnight Cry of the parable of the ten virgins is fulfilled are parallel to each other.

La 22 octombrie 1844, Solul Legământului a venit deodată la templul pe care Îl ridicase în patruzeci și șase de ani, din 1798, sfârșitul primei indignări, până în 1844, sfârșitul ultimei indignări. Intrarea Sa în templu fusese precedată de revărsarea Duhului Sfânt în mișcarea Strigătului de la Miezul Nopții, care fusese prefigurată prin intrarea triumfală a lui Hristos în Ierusalim. Aceste două mărturii stabilesc faptul că, atunci când mișcarea Strigătului de la Miezul Nopții se repetă în zilele din urmă, Hristos va fi ridicat templul celor o sută patruzeci și patru de mii. Cele două mișcări în care se împlinește Strigătul de la Miezul Nopții din parabola celor zece fecioare sunt paralele una cu cealaltă.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Adesea mi se atrage atenția asupra pildei celor zece fecioare, dintre care cinci erau înțelepte și cinci neînțelepte. Această pildă s-a împlinit și se va împlini întocmai până la ultima literă, căci are o aplicare specială pentru acest timp și, asemenea soliei celui de-al treilea înger, s-a împlinit și va continua să fie adevăr prezent până la încheierea timpului.” Review and Herald, 19 august 1890.

The history of the Millerites (the movement of the first angel), represents an escalating manifestation of the power of God that began when the book of Daniel was unsealed in 1798. The power increased when the angel of Revelation ten descended on August 11, 1840. Then the first disappointment of April 19, 1844 arrived, and ultimately led to the outpouring of the Holy Spirit at the Exeter camp meeting beginning on August 12, 1844 and continued to spread like a tidal wave over the land until October 22, 1844.

Istoria milleriților (mișcarea primului înger) reprezintă o manifestare tot mai intensă a puterii lui Dumnezeu, care a început atunci când cartea lui Daniel a fost desigilată în 1798. Puterea a crescut când îngerul din Apocalipsa zece a coborât la 11 august 1840. Apoi a venit prima dezamăgire din 19 aprilie 1844, care în cele din urmă a dus la revărsarea Duhului Sfânt la adunarea de tabără de la Exeter, începând cu 12 august 1844, și a continuat să se răspândească asemenea unui val uriaș peste țară până la 22 octombrie 1844.

The history of Future for America (the movement of the third angel), represents an escalating manifestation of the power of God that began when the book of Daniel was unsealed in 1989. The power increased when the angel of Revelation eighteen descended on September 11, 2001. Then the first disappointment of July 18, 2020 arrived, which will ultimately lead to the outpouring of the Holy Spirit which will continue to spread like wildfire over the earth until Michael stands up and human probation closes.

Istoria Future for America (mișcarea celui de-al treilea înger) reprezintă o manifestare crescândă a puterii lui Dumnezeu, care a început atunci când cartea lui Daniel a fost desigilată în 1989. Puterea a crescut când îngerul din Apocalipsa optsprezece a coborât la 11 septembrie 2001. Apoi a venit prima dezamăgire din 18 iulie 2020, care va conduce în cele din urmă la revărsarea Duhului Sfânt, care va continua să se răspândească asemenea unui foc mistuitor pe tot pământul, până când Mihail Se va ridica și timpul de probă al omenirii se va încheia.

On October 22, 1844, several prophecies were fulfilled, thus identifying that at the soon-coming Sunday law, several prophecies will again be fulfilled. One of those prophecies is the tarrying of the vision as represented in Habakkuk chapter two. Habakkuk chapter two identified the experience of both the movement of the first and third angels. Both movements are confronted with a debate over correct biblical methodology that is accomplished between those representatives of the movement and the former chosen people who are being passed by during the process of the debate.

La 22 octombrie 1844, au fost împlinite mai multe profeții, identificând astfel că, la legea duminicală care se apropie, mai multe profeții vor fi din nou împlinite. Una dintre aceste profeții este întârzierea viziunii, așa cum este reprezentată în capitolul doi din Habacuc. Capitolul doi din Habacuc a identificat experiența atât a mișcării primului înger, cât și a celui de-al treilea înger. Ambele mișcări se confruntă cu o dezbatere privind metodologia biblică corectă, desfășurată între acei reprezentanți ai mișcării și fostul popor ales, care este trecut cu vederea în cursul procesului dezbaterii.

The message that was to be defended by the watchmen of the first angel’s history was the identification of the truths (Miller’s jewels), that ultimately were represented upon the two sacred charts of 1843 and 1850. In the process of the debate there would be a disappointment that marked a separation from the two antagonistic classes, and a call for deeper consecration to the faithful.

Mesajul care trebuia apărat de străjerii istoriei primului înger era identificarea adevărurilor (nestematele lui Miller), care, în cele din urmă, au fost reprezentate pe cele două hărți sacre din 1843 și 1850. În desfășurarea dezbaterii avea să existe o dezamăgire care a marcat o separare de cele două clase antagonice și o chemare la o consacrare mai profundă pentru cei credincioși.

Then Habakkuk identifies the distinction between the two classes involved in the testing process of the foundational truths. That testing process, which included the debate between the two classes that fell silent on October 22, 1844, ended right where Habakkuk chapter two ended.

Apoi, Habacuc identifică deosebirea dintre cele două clase implicate în procesul de încercare a adevărurilor fundamentale. Acel proces de încercare, care a inclus dezbaterea dintre cele două clase și care a amuțit la 22 octombrie 1844, s-a încheiat chiar acolo unde s-a încheiat capitolul al doilea din Habacuc.

> But the Lord is in his holy temple: let all the earth keep silence before him. Habakkuk 2:20.

> Însă Domnul este în Templul Său cel sfânt: tot pământul să tacă înaintea Lui. Habacuc 2:20.

The Lord suddenly entered His Millerite temple, and all the earth was then to keep silence, for the antitypical Day of Atonement had arrived and the judgment of the dead had begun. The prophetic history of Habakkuk chapter two ended on October 22, 1844, and Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing. The beginning of the two visions of twenty-five hundred and twenty years of trampling down the sanctuary and host, and the vision of the restoration of the sanctuary and host, began together, but separated by two hundred and twenty years, and when they ended, they were identified as ended, in Habakkuk chapter TWO verse TWENTY.

Lordul a intrat deodată în templul Său millerit, și atunci tot pământul trebuia să păstreze tăcerea, căci sosise Ziua Ispășirii antitipice și începuse judecata morților. Istoria profetică din Habacuc capitolul doi s-a încheiat la 22 octombrie 1844, iar Isus identifică întotdeauna sfârșitul unui lucru cu începutul unui lucru. Începutul celor două viziuni ale celor două mii cinci sute douăzeci de ani de călcare în picioare a sanctuarului și a oștirii, și viziunea restaurării sanctuarului și a oștirii, au început împreună, dar despărțite de două sute douăzeci de ani, iar când s-au încheiat, au fost identificate ca încheiate, în Habacuc capitolul DOI versetul DOUĂZECI.

At the soon-coming Sunday law, several prophecies will be fulfilled. One of those prophecies is the tarrying of the vision as represented in Habakkuk chapter two. Habakkuk chapter two identifies the experience of both the movement of the first and third angels. Both movements are confronted with a debate over correct biblical methodology that is accomplished between those representatives of the movement and the former chosen people who are being passed by during the process of the debate.

La legea duminicală care va veni în curând, mai multe profeții se vor împlini. Una dintre aceste profeții este întârzierea vedeniei, așa cum este reprezentată în capitolul doi din Habacuc. Capitolul doi din Habacuc identifică experiența atât a mișcării primului înger, cât și a celui de-al treilea înger. Ambele mișcări sunt confruntate cu o dezbatere cu privire la metodologia biblică corectă, care se desfășoară între acei reprezentanți ai mișcării și fostul popor ales, care este trecut cu vederea în timpul procesului acestei dezbateri.

The message that is to be defended by the watchmen of the third angel’s history is the identification of the truths (Miller’s jewels), that ultimately were represented upon the two sacred charts of 1843 and 1850. In the process of the debate there was a disappointment that marked a separation between the two antagonistic classes, and a call for deeper consecration to the faithful. Then Habakkuk identifies the distinction between the two classes involved in the testing process of the foundational truths. That testing process, which was represented by the debate between the two classes, will fully end at the soon-coming Sunday law, right where Habakkuk chapter two ended.

Mesajul care trebuie apărat de străjerii istoriei celui de-al treilea înger este identificarea adevărurilor (bijuteriile lui Miller) care, în cele din urmă, au fost reprezentate pe cele două hărți sacre din 1843 și 1850. În desfășurarea dezbaterii a existat o dezamăgire care a marcat o despărțire între cele două clase antagoniste și o chemare la o consacrare mai profundă pentru cei credincioși. Apoi, Habacuc identifică distincția dintre cele două clase implicate în procesul de testare a adevărurilor fundamentale. Acel proces de testare, care a fost reprezentat prin dezbaterea dintre cele două clase, se va încheia pe deplin la legea duminicală care vine curând, chiar acolo unde s-a încheiat capitolul doi din Habacuc.

> But the Lord is in his holy temple: let all the earth keep silence before him. Habakkuk 2:20.

> Dar Domnul este în templul Lui cel sfânt: tot pământul să tacă înaintea Lui. Habacuc 2:20.

The Lord will suddenly enter the temple of the one hundred and forty-four thousand, and all the earth will then keep silence, for the antitypical Day of Atonement will reach the judgment of the living. The prophetic history of Habakkuk chapter two ends at the soon coming Sunday law, and Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing.

Domnul va intra deodată în templul celor o sută patruzeci și patru de mii, iar atunci tot pământul va păstra tăcerea, căci Ziua Ispășirii antitipice va ajunge la judecata celor vii. Istoria profetică din Habacuc, capitolul doi, se încheie la legea duminicală care urmează să vină în curând, iar Isus identifică întotdeauna sfârșitul unui lucru cu începutul unui lucru.

The judgment of the living began on September 11, 2001, but the judgment is a process. That process begins with the house of God, and then reaches a point where judgment comes upon those outside of the house of God. When the great buildings of New York City were brought down the judgment represented by the sealing angel going through Jerusalem and placing a mark upon those who sigh and cry for the abominations that are done in the church, and also the abominations done in the land began. At the soon coming Sunday law Christ will have finished the work of erecting the temple of the one hundred and forty-four thousand, and the destroying angels will bring judgment upon Jerusalem.

Judecata celor vii a început la 11 septembrie 2001, însă judecata este un proces. Acest proces începe cu casa lui Dumnezeu, iar apoi ajunge într-un punct în care judecata vine asupra celor din afara casei lui Dumnezeu. Când marile clădiri ale orașului New York au fost doborâte, a început judecata reprezentată de îngerul cu sigiliul care trece prin Ierusalim și pune un semn asupra celor care suspină și strigă din pricina urâciunilor care se săvârșesc în biserică, precum și a urâciunilor săvârșite în țară. La legea duminicală care va veni curând, Hristos va fi încheiat lucrarea de ridicare a templului celor o sută patruzeci și patru de mii, iar îngerii nimicitori vor aduce judecata asupra Ierusalimului.

The one hundred and forty-four thousand are then lifted up as an ensign, and the judgment of the living commences for the other flock, represented by Edom, Moab and the chief of the children of Ammon in Daniel chapter eleven, verse forty-one.

Cei o sută patruzeci și patru de mii sunt atunci înălțați ca un steag, iar judecata celor vii începe pentru cealaltă turmă, reprezentată de Edom, Moab și fruntașii copiilor lui Amon în Daniel, capitolul unsprezece, versetul patruzeci și unu.

Whether considering the Millerite movement of the first angel or the mighty movement of the third angel, the complete history of the reformatory movement represents an escalating revelation of truth, which culminates with the outpouring of the Holy Spirit. The outpouring of the Holy Spirit is the focus of the prophecies of the last days. This is why the foolish virgins have no oil and the wise do. The oil is the rain.

Fie că avem în vedere mișcarea millerită a primului înger, fie puternica mișcare a celui de-al treilea înger, istoria completă a mișcării de reformă reprezintă o descoperire progresiv intensificată a adevărului, care culminează cu revărsarea Duhului Sfânt. Revărsarea Duhului Sfânt constituie punctul central al profețiilor zilelor de pe urmă. De aceea fecioarele neînțelepte nu au untdelemn, iar cele înțelepte au. Untdelemnul este ploaia.

> They say, If a man put away his wife, and she go from him, and become another man’s, shall he return unto her again? shall not that land be greatly polluted? but thou hast played the harlot with many lovers; yet return again to me, saith the Lord. Lift up thine eyes unto the high places, and see where thou hast not been lien with. In the ways hast thou sat for them, as the Arabian in the wilderness; and thou hast polluted the land with thy whoredoms and with thy wickedness. Therefore the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed. Wilt thou not from this time cry unto me, My father, thou art the guide of my youth? Jeremiah 3:1–4.

> Они говорят: если человек отпустит жену свою, и она отойдёт от него и сделается женою другого, то возвратится ли он к ней опять? не осквернится ли крайне та земля? А ты блудодействовала со многими любовниками; однако же возвратись ко Мне, говорит Господь. Подними глаза твои на высоты и посмотри, где не лежала ты с кем-либо. При дорогах сидела ты для них, как аравитянин в пустыне; и осквернила землю блудом твоим и нечестием твоим. Посему были удержаны дожди, и не было позднего дождя; но у тебя был лоб блудницы, ты отвергла стыд. Не будешь ли ты отныне взывать ко Мне: «Отец мой! Ты был путеводителем юности моей»? Иеремия 3:1–4.

In the passage (and all the prophets speak of the last days), God identifies that His people have played the harlot, to the point that they have a whore’s forehead. The whore of the last days is the papal power, and the forehead represents a purposeful decision. God’s people of the last days are wicked, but God is offering a final call, though they have reached a point where they have come to the same decision as the whore. They have developed a character represented by the fourth generation, where they are prepared to worship the sun as represented in the fourth generation of Ezekiel chapter eight.

În pasajul acesta (și toți profeții vorbesc despre zilele de pe urmă), Dumnezeu arată că poporul Său a curvit, până acolo încât are o frunte de desfrânată. Desfrânata zilelor de pe urmă este puterea papală, iar fruntea reprezintă o hotărâre deliberată. Poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă este nelegiuit, însă Dumnezeu adresează o chemare finală, deși ei au ajuns în punctul în care au luat aceeași hotărâre ca desfrânata. Ei și-au format un caracter reprezentat prin a patra generație, în care sunt pregătiți să se închine soarelui, așa cum este reprezentat în a patra generație din capitolul opt al lui Ezechiel.

> “The time has come for the true light to shine amid moral darkness. The third angel’s message has been sent forth to the world, warning men against receiving the mark of the beast or of his image in their foreheads or in their hands. To receive this mark means to come to the same decision as the beast has done, and to advocate the same ideas, in direct opposition to the word of God. Of all who receive this mark, God says, ‘The same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb.’” Review and Herald, July 13, 1897.

> „A sosit timpul ca adevărata lumină să strălucească în mijlocul întunericului moral. Solia celui de-al treilea înger a fost trimisă în lume, avertizându-i pe oameni să nu primească semnul fiarei sau al chipului ei pe frunțile lor ori în mâinile lor. A primi acest semn înseamnă a ajunge la aceeași hotărâre pe care a luat-o fiara și a susține aceleași idei, în opoziție directă față de Cuvântul lui Dumnezeu. Despre toți cei care primesc acest semn, Dumnezeu spune: «Acela va bea și el din vinul mâniei lui Dumnezeu, turnat neamestecat în paharul indignării Lui; și va fi chinuit cu foc și pucioasă înaintea sfinților îngeri și înaintea Mielului.»” Review and Herald, 13 iulie 1897.

Jeremiah is identifying God’s people of the last days as already possessing the whore’s forehead. They are on the verge of receiving the mark of the beast for they are “wicked.” In the passage just cited Sister White continues:

Ieremia îi identifică pe cei din poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă ca având deja fruntea curvei. Ei sunt pe punctul de a primi semnul fiarei, căci sunt „răi”. În pasajul tocmai citat, sora White continuă:

> “If the light of truth has been presented to you, revealing the Sabbath of the fourth commandment, and showing that there is no foundation in the word of God for Sunday observance, and yet you still cling to the false Sabbath, refusing to keep holy the Sabbath which God calls ‘My holy day,’ you receive the mark of the beast. When does this take place?—When you obey the decree that commands you to cease from labor on Sunday and worship God, while you know that there is not a word in the Bible showing Sunday to be other than a common working-day, you consent to receive the mark of the beast, and refuse the seal of God. If we receive this mark in our foreheads or in our hands, the judgments pronounced against the disobedient must fall upon us. But the seal of the living God is placed upon those who conscientiously keep the Sabbath of the Lord.

> „Dacă lumina adevărului ți-a fost prezentată, descoperindu-ți Sabatul poruncii a patra și arătând că nu există niciun temei în Cuvântul lui Dumnezeu pentru păzirea duminicii, și totuși tu continui să te agăți de sabatul fals, refuzând să ții sfânt Sabatul pe care Dumnezeu îl numește «ziua Mea cea sfântă», primești semnul fiarei. Când are loc aceasta? — Atunci când asculți de decretul care îți poruncește să încetezi lucrul duminica și să I te închini lui Dumnezeu, în timp ce știi că nu există niciun cuvânt în Biblie care să arate că duminica este altceva decât o zi obișnuită de lucru, consimți să primești semnul fiarei și refuzi sigiliul lui Dumnezeu. Dacă primim acest semn pe frunțile noastre sau în mâinile noastre, judecățile rostite împotriva celor neascultători trebuie să cadă asupra noastră. Dar sigiliul Dumnezeului celui viu este pus asupra acelora care păzesc cu conștiinciozitate Sabatul Domnului.”

> “‘And God saw that the wickedness of man was great in the earth, and that every imagination of the thoughts of his heart was only evil continually…. The earth also was corrupt before God, and the earth was filled with violence…. And God said unto Noah, The end of all flesh is come before me; for the earth is filled with violence through them; and, behold, I will destroy them with the earth.’ They were to be cut off because they had polluted the earth which God created to be enjoyed by a righteous people.

> „Și Dumnezeu a văzut că răutatea omului era mare pe pământ și că toate întocmirile gândurilor inimii lui erau îndreptate în fiecare zi numai spre rău…. Pământul era stricat înaintea lui Dumnezeu și pământul era plin de silnicie…. Și Dumnezeu i-a zis lui Noe: «Sfârșitul oricărei făpturi a venit înaintea Mea; căci pământul este plin de silnicie din pricina lor; și, iată, îi voi nimici împreună cu pământul.»” Ei trebuiau să fie nimiciți, pentru că pângăriseră pământul pe care Dumnezeu îl crease spre a fi locuit de un popor neprihănit.

> “‘As it was in the days of Noah,’ declared Christ, ‘so shall it be also in the days of the Son of Man.’ And is it not so? Anyone who will look into the daily papers may see a long list of crimes—drunkenness, theft, robbery, embezzlement, murder. Sometimes whole families are murdered, that man’s desires to possess money or goods that do not belong to him may be gratified. The world is indeed becoming as it was in the days of Noah, because men openly disregard God’s commands.” Review and Herald, July 13, 1897.

> „‚Jak było za dni Noego’ — oświadczył Chrystus — ‚tak będzie i za dni Syna Człowieczego’. A czyż nie jest tak? Każdy, kto zajrzy do codziennej prasy, może zobaczyć długą listę zbrodni — pijaństwo, kradzież, rabunek, sprzeniewierzenie, morderstwo. Niekiedy mordowane są całe rodziny, aby mogły zostać zaspokojone pragnienia człowieka, by posiąść pieniądze lub dobra, które do niego nie należą. Świat rzeczywiście staje się taki, jaki był za dni Noego, ponieważ ludzie jawnie lekceważą przykazania Boże.” Review and Herald, 13 lipca 1897 r.

Jeremiah is identifying God’s people of the last days that are about to bow down to the sun, and when he does so he identifies that “the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed.” The “wicked” of God’s people in the last days are receiving no latter rain, and they refuse to be ashamed, for their thoughts have become continually evil, as represented by the history of Noah, and also by the chambers of imagery in the second abomination of Ezekiel chapter eight.

Ieremia îi identifică pe cei din poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă care sunt pe punctul de a se închina soarelui, iar când face aceasta, el arată că „ploile au fost oprite și n-a fost ploaie târzie; dar tu ai avut o frunte de desfrânată, ai refuzat să te rușinezi.” Cei „răi” din poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă nu primesc nicio ploaie târzie și refuză să se rușineze, căci gândurile lor au ajuns necurmat rele, așa cum este reprezentat prin istoria lui Noe și, de asemenea, prin odăile chipurilor din a doua urâciune din Ezechiel, capitolul opt.

Jeremiah points the unashamed wicked of God’s people in the last days to “cry” “from” that “time” to “the guide of” their “youth.” The guide of the youth of Adventism was the two tables of Habakkuk and the jewels represented thereon. The only hope for breaking out of the wickedness that is about to bring eternal death upon the wicked of God’s people in the last days is to cry unto the God who was the guide at the beginning, which arrived at “the time of the end” in 1798.

Ieremia îi îndreaptă pe cei nelegiuiți fără rușine din poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă să „strige” „din” acel „timp” către „călăuzitorul” „tinereții” lor. Călăuzitorul tinereții adventismului au fost cele două table ale lui Habacuc și nestematele reprezentate pe ele. Singura nădejde de a ieși din nelegiuirea care este pe punctul de a aduce moarte veșnică asupra celor nelegiuiți din poporul lui Dumnezeu în zilele de pe urmă este de a striga către Dumnezeul care a fost călăuzitorul la început, început care a ajuns la „vremea sfârșitului” în 1798.

The issue in the history of the first or third angel is whether you receive or do not receive the latter rain. The latter rain began when the nations were angered on September 11, 2001.

Chestiunea din istoria primului sau celui de-al treilea înger este dacă primești sau nu primești ploaia târzie. Ploaia târzie a început când neamurile s-au mâniat la 11 septembrie 2001.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> „În acel timp, în timp ce lucrarea mântuirii se apropie de încheiere, necazul va veni peste pământ, iar națiunile se vor mânia, totuși vor fi ținute în frâu, pentru a nu împiedica lucrarea celui de-al treilea înger. În acel timp, «ploaia târzie», sau înviorarea de la fața Domnului, va veni, pentru a da putere glasului celui puternic al celui de-al treilea înger și pentru a-i pregăti pe sfinți să stea în picioare în perioada când cele șapte plăgi de pe urmă vor fi revărsate.” Early Writings, 85.

The “latter rain,” which is also identified as “the refreshing,” began when the nations were angered, and at that time “the work of salvation” began to close. The four angels of Revelation seven hold the four winds in check while the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished, and in Ezekiel chapter nine, that work is represented by angels placing a mark upon those who sigh and cry for the abominations done in Jerusalem. On September 11, 2001 the angels began the closing work of placing a mark upon the foreheads of the one hundred and forty-four thousand.

„Ploaia târzie”, care este identificată și ca „înviorarea”, a început atunci când neamurile s-au mâniat, iar în acel timp „lucrarea mântuirii” a început să se încheie. Cei patru îngeri din Apocalipsa șapte țin în frâu cele patru vânturi, în timp ce sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii este împlinită, iar în capitolul nouă din Ezechiel, acea lucrare este reprezentată prin îngeri care pun un semn asupra celor ce suspină și strigă din pricina urâciunilor săvârșite în Ierusalim. La 11 septembrie 2001, îngerii au început lucrarea de încheiere a punerii unui semn pe frunțile celor o sută patruzeci și patru de mii.

The closing work of the third angel is accomplished during the outpouring of the latter rain, which is also “the refreshing”, which is a message.

Lucrarea de încheiere a celui de-al treilea înger se împlinește în timpul revărsării ploii târzii, care este și „înviorarea”, care este o solie.

> To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. Isaiah 28:12.

> Căruia i-a zis: „Iată odihna, cu care puteți da odihnă celui obosit; iată locul de răcorire”; totuși ei n-au voit să asculte. Isaia 28:12.

The message they refuse to hear in Isaiah is the message that is delivered by stammering tongues, and is the testing message that represents the methodology of “line upon line.”

Mesajul pe care ei refuză să-l audă în Isaia este mesajul rostit prin buze bâlbâitoare și constituie mesajul de încercare care reprezintă metodologia „poruncă peste poruncă”.

> But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:13–15.

> Dar cuvântul Domnului a fost pentru ei poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând peste rând, rând peste rând; ici puțin, colo puțin; ca să meargă și să cadă pe spate, să fie zdrobiți, prinși în laț și luați. De aceea, ascultați cuvântul Domnului, oameni batjocoritori, care stăpâniți peste acest popor care este în Ierusalim. Fiindcă ați zis: „Am făcut un legământ cu moartea și suntem în învoială cu Locuința morților; când va trece urgia năvalnică, nu va ajunge până la noi; căci din minciună ne-am făcut un adăpost, și sub neadevăr ne-am ascuns.” Isaia 28:13–15.

The Word of the Lord, which is the message of the rest and refreshing (the latter rain), that causes them to “go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken,” is given to “the scornful men, which rule this people which is in Jerusalem.” Jerusalem is where the angels mark those who sigh and cry, and the ancient men who have betrayed their trust are the first to fall.

Cuvântul Domnului, care este mesajul odihnei și al înviorării (ploaia târzie), și care îi face „să meargă, și să cadă pe spate, și să fie zdrobiți, și prinși în laț, și luați”, este dat „batjocoritorilor, care stăpânesc peste poporul acesta care este în Ierusalim”. Ierusalimul este locul unde îngerii îi însemnează pe cei ce suspină și gem, iar bătrânii care și-au trădat încredințarea sunt cei dintâi care cad.

> “The mark of deliverance has been set upon those ‘that sigh and that cry for all the abominations that be done.’ Now the angel of death goes forth, represented in Ezekiel’s vision by the men with the slaughtering weapons, to whom the command is given: ‘Slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary.’ Says the prophet: ‘They began at the ancient men which were before the house.’ Ezekiel 9:1–6. The work of destruction begins among those who have professed to be the spiritual guardians of the people. The false watchmen are the first to fall. There are none to pity or to spare. Men, women, maidens, and little children perish together.” The Great Controversy, 656.

> „Semnul izbăvirii a fost pus asupra acelora «care suspină și gem pentru toate urâciunile care se săvârșesc». Acum îngerul morții pornește înainte, reprezentat în viziunea lui Ezechiel prin bărbații cu armele de măcel, cărora li se dă porunca: «Ucideți cu desăvârșire bătrâni și tineri, fecioare, copilași și femei; dar să nu vă apropiați de niciun om asupra căruia este semnul; și începeți de la sanctuarul Meu.» Profetul spune: «Au început cu bătrânii care erau înaintea casei.» Ezechiel 9:1–6. Lucrarea de nimicire începe printre aceia care au pretins că sunt păzitorii spirituali ai poporului. Străjerii falși sunt cei dintâi care cad. Nu este nimeni care să fie compătimit sau cruțat. Bărbați, femei, fecioare și copilași pier împreună.” Tragedia veacurilor, 656.

We will continue to address the increase of knowledge that arrived in 1989, in the next article.

Vom continua să abordăm sporirea cunoștinței care a venit în 1989, în articolul următor.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> „Cel ce vede dincolo de înfățișarea exterioară, care citește inimile tuturor oamenilor, spune despre aceia care au avut mare lumină: «Nu sunt mâhniți și uimiți din pricina stării lor morale și spirituale.» Da, ei și-au ales propriile căi, iar sufletul lor își găsește plăcerea în urâciunile lor. «Și Eu le voi alege amăgirile și voi aduce peste ei lucrurile de care se tem; pentru că, atunci când am chemat, nimeni n-a răspuns; când am vorbit, n-au ascultat; ci au făcut ce este rău înaintea ochilor Mei și au ales ceea ce nu Mi-a plăcut.» «Dumnezeu le va trimite o lucrare de rătăcire, ca să creadă o minciună», pentru că «n-au primit dragostea adevărului, ca să fie mântuiți», «ci și-au găsit plăcerea în nelegiuire». Isaia 66:3, 4; 2 Tesaloniceni 2:11, 10, 12.

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> „Învățătorul ceresc a întrebat: «Ce amăgire mai puternică poate înșela mintea decât pretenția că zidiți pe temelia cea dreaptă și că Dumnezeu primește lucrările voastre, când, în realitate, făptuiți multe lucruri potrivit politicii lumești și păcătuiți împotriva lui Iehova? O, este o mare înșelăciune, o amăgire fascinantă, care pune stăpânire pe minți atunci când oameni care au cunoscut odinioară adevărul iau forma evlaviei drept spiritul și puterea ei; când își închipuie că sunt bogați, că s-au îmbogățit și că nu duc lipsă de nimic, în timp ce, în realitate, duc lipsă de toate.»” Testimonies, volumul 8, 249, 250.

Back to Articles