Article

# Future for America and July 18, 2020 - Number Seven

Viitorul pentru America și 18 iulie 2020 - Numărul șapte

The Archers

Arcașii

Author

Jeff Pippenger

Published

September 25, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

We addressed the “burden of the valley of vision” of Isaiah twenty-two in a recent article. There we identified the “valley of vision” as a geographical symbol of the distinction between the Laodiceans and Philadelphians in the “last days.” That which bound the foolish Laodicean virgins into bundles for the fires of destruction were the “archers.” The archers of biblical prophecy represent Islam.

Într-un articol recent am abordat „profeția asupra văii vedeniei” din Isaia douăzeci și doi. Acolo am identificat „vale a vedeniei” ca simbol geografic al distincției dintre laodiceeni și filadelfieni în „zilele de pe urmă”. Ceea ce le-a legat în snopi pe fecioarele nechibzuite laodiceene pentru focurile nimicirii au fost „arcașii”. Arcașii din profeția biblică reprezintă islamul.

> And God said unto Abraham, Let it not be grievous in thy sight because of the lad, and because of thy bondwoman; in all that Sarah hath said unto thee, hearken unto her voice; for in Isaac shall thy seed be called. And also of the son of the bondwoman will I make a nation, because he is thy seed. And Abraham rose up early in the morning, and took bread, and a bottle of water, and gave it unto Hagar, putting it on her shoulder, and the child, and sent her away: and she departed, and wandered in the wilderness of Beersheba. And the water was spent in the bottle, and she cast the child under one of the shrubs. And she went, and sat her down over against him a good way off, as it were a bowshot: for she said, Let me not see the death of the child. And she sat over against him, and lift up her voice, and wept. And God heard the voice of the lad; and the angel of God called to Hagar out of heaven, and said unto her, What aileth thee, Hagar? fear not; for God hath heard the voice of the lad where he is. Arise, lift up the lad, and hold him in thine hand; for I will make him a great nation. And God opened her eyes, and she saw a well of water; and she went, and filled the bottle with water, and gave the lad drink. And God was with the lad; and he grew, and dwelt in the wilderness, and became an archer. Genesis 21:12–21.

> Iar Dumnezeu i-a zis lui Avraam: „Să nu-ți fie greu din pricina copilului și din pricina roabei tale; în tot ceea ce ți-a spus Sara, ascultă de glasul ei, căci prin Isaac îți va fi numită sămânța. Dar și din fiul roabei voi face un neam, pentru că este sămânța ta.” Avraam s-a sculat dis-de-dimineață, a luat pâine și un burduf cu apă și i le-a dat Hagarei, punându-le pe umărul ei, i-a dat și copilul și a trimis-o departe. Ea a plecat și a rătăcit prin pustia Beer-Șebei. Când s-a sfârșit apa din burduf, a aruncat copilul sub unul dintre tufișuri. Apoi s-a dus și a șezut jos în fața lui, la o depărtare bună, cam cât bătaia unui arc, căci zicea: „Să nu văd moartea copilului.” Și a șezut în fața lui, și-a ridicat glasul și a plâns. Dumnezeu a auzit glasul copilului, iar Îngerul lui Dumnezeu a chemat-o pe Hagar din cer și i-a zis: „Ce ai, Hagar? Nu te teme, căci Dumnezeu a auzit glasul copilului acolo unde este. Scoală-te, ridică băiatul și ține-l de mână, căci voi face din el un neam mare.” Și Dumnezeu i-a deschis ochii, și ea a văzut o fântână cu apă; s-a dus, a umplut burduful cu apă și i-a dat băiatului să bea. Dumnezeu a fost cu băiatul; el a crescut, a locuit în pustie și a ajuns arcaș. Geneza 21:12–21.

Ishmael, the son of Hagar was to become the father of the nation of Islam and he was represented as “an archer.” The first mention of Ishmael identifies his role in biblical prophecy.

Ishmaeli, fiul Hagarei, urma să devină tatăl națiunii islamice și era reprezentat ca „un arcaș”. Prima menționare a lui Ishmael îi identifică rolul în profeția biblică.

> And the angel of the Lord said unto her, Behold, thou art with child, and shalt bear a son, and shalt call his name Ishmael; because the Lord hath heard thy affliction. And he will be a wild man; his hand will be against every man, and every man’s hand against him; and he shall dwell in the presence of all his brethren. Genesis 16:11, 12.

> Și îngerul Domnului i-a zis: „Iată, ești însărcinată și vei naște un fiu, căruia îi vei pune numele Ismael; căci Domnul a auzit necazul tău. El va fi ca un măgar sălbatic între oameni; mâna lui va fi împotriva tuturor, și mâna tuturor împotriva lui; și va locui în fața tuturor fraților săi.” Geneza 16:11, 12.

The nation of Islam will “be against every man,” and “every man’s hand” will be “against him.” The word translated as “wild” is the wild Arabian ass, so from the outset of Ishmael as a symbol of prophecy he is associated with the “horse family,” and he will bring every nation of the world together against his nation.

Nasyon Islam lan pral “kont tout moun,” epi “men tout moun” pral “kont li.” Mo yo tradui kòm “sovaj” la se bourik sovaj Arabi a; konsa, depi nan kòmansman an, Ishmayèl kòm yon senbòl pwofetik asosye ak “fanmi cheval la,” epi li pral rasanble tout nasyon sou latè ansanm kont nasyon pa li a.

The Millerites identified that the three woes of Revelation nine represent the prophetic history of Islam and in so doing they visually portrayed Islam as a horse on both of the two sacred tables of Habakkuk. Those charts were “directed by the hand of the Lord” and were prophesied of in Habakkuk chapter two. To reject the truth that Islam is represented by the three woes of Revelation chapter eight and verse thirteen is to reject the Spirit of Prophecy and Habakkuk. It is a rejection of both the Bible and the Spirit of Prophecy.

Миллеритлар Аянның тоғызыншы тарауындағы үш қасіреттің Исламның пайғамбарлық тарихын бейнелейтінін таныды және сол арқылы олар Хабакуктың екі қасиетті кестесінің екеуінде де Исламды ат түрінде көрнекі түрде көрсетті. Бұл кестелер “Жаратқан Иенің қолымен бағытталған” еді және олар туралы Хабакуктың екінші тарауында пайғамбарлық етілген. Аян кітабының сегізінші тарауының он үшінші аятындағы үш қасірет Исламды бейнелейді деген ақиқатты теріске шығару — Пайғамбарлық Рухын және Хабакукты теріске шығару. Бұл Киелі кітапты да, Пайғамбарлық Рухын да теріске шығару болып табылады.

> And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels, which are yet to sound! Revelation 8:13.

> Și am văzut și am auzit un înger zburând prin mijlocul cerului și zicând cu glas tare: Vai, vai, vai de locuitorii pământului, din pricina celorlalte sunete ale trâmbiței celor trei îngeri care încă urmează să sune! Apocalipsa 8:13.

To reject truth is to be bound for the fires of destruction, and Adventism began their progressive rejection of truth in 1863. Islam is the issue that brings all the nations of the world together during the third woe. This unity was illustrated on September 11, 2001, which, as the first waymark of the seven thunders, must also represent the last waymark of the seven thunders. The last waymark of the seven thunders in the “last days” is the Sunday law, then the third woe comes quickly. The power that angers the nations is Islam, and in the last days Islam angered the nations on September 11, 2001, but they were simultaneously “held in check.” At that time the latter rain began to sprinkle in advance of the full outpouring that takes place when the bride makes herself ready.

A respinge adevărul înseamnă a fi sortit focurilor nimicirii, iar adventismul și-a început respingerea progresivă a adevărului în 1863. Islamul este chestiunea care aduce împreună toate națiunile lumii în timpul celui de-al treilea vai. Această unitate a fost ilustrată la 11 septembrie 2001, care, ca primul semn de hotar al celor șapte tunete, trebuie să reprezinte și ultimul semn de hotar al celor șapte tunete. Ultimul semn de hotar al celor șapte tunete în „zilele din urmă” este legea duminicală, apoi al treilea vai vine curând. Puterea care mânie neamurile este Islamul, iar în zilele din urmă Islamul a mâniat neamurile la 11 septembrie 2001, însă ele au fost simultan „ținute în frâu”. În acel timp, ploaia târzie a început să stropească în avans față de revărsarea deplină care are loc atunci când mireasa se pregătește.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> „În acel timp, în timp ce lucrarea mântuirii se apropie de încheiere, necazul va veni peste pământ, iar neamurile se vor mânia, dar vor fi ținute în frâu pentru a nu împiedica lucrarea celui de-al treilea înger. În acel timp, «ploaia târzie», sau înviorarea de la fața Domnului, va veni pentru a da putere glasului puternic al celui de-al treilea înger și pentru a-i pregăti pe sfinți să stea în picioare în perioada când vor fi revărsate cele șapte plăgi de pe urmă.” Early Writings, 85.

On September 11, 2001 the judgment of the living began, the nations were angered by the attack of Islam against the United States and the latter rain began to fall. Judgment begins with the house of God and the judgment of the house of God ends at the Sunday law crisis, then the judgment of God’s other flock begins. Much is involved with this most important truth, but these truths are well documented in the series, Habakkuk’s Tables. It was important to place these things in the article here before we return to the narrative of Revelation eleven.

La 11 septembrie 2001 a început judecata celor vii, neamurile s-au mâniat din pricina atacului Islamului împotriva Statelor Unite, iar ploaia târzie a început să cadă. Judecata începe cu casa lui Dumnezeu, iar judecata casei lui Dumnezeu se încheie la criza legii duminicale; apoi începe judecata celeilalte turme a lui Dumnezeu. În acest adevăr de cea mai mare însemnătate sunt implicate multe aspecte, însă aceste adevăruri sunt bine documentate în seria Habakkuk’s Tables. A fost important să așezăm aceste lucruri aici, în articol, înainte de a reveni la narațiunea din Apocalipsa unsprezece.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:13, 14.

> Și în același ceas a fost un mare cutremur de pământ, și a zecea parte din cetate a căzut, și în cutremur au fost uciși dintre oameni șapte mii; iar ceilalți s-au înfricoșat și au dat slavă Dumnezeului cerului. Al doilea vai a trecut; și, iată, al treilea vai vine curând. Apocalipsa 11:13, 14.

The “great earthquake” that marked the overturning of the nation of France in the French Revolution represents the overturning of the United States at the Sunday law. National apostasy is to be followed by national ruin, and when the United States is ruined the entire earth will be shaken to its core, thus the symbol of the “earthquake.” At that point “the third woe cometh quickly.” Islam is identified on the two sacred tables as the first and second woe of Revelation nine, and if the first woe is Islam and the second woe is Islam, then the third woe must be Islam, for upon the testimony of two a thing is established. The United States will be struck again by Islam at the Sunday law.

Cutremurul cel „mare”, care a marcat răsturnarea națiunii Franței în Revoluția Franceză, reprezintă răsturnarea Statelor Unite la legea duminicală. Apostazia națională trebuie să fie urmată de ruină națională, iar când Statele Unite vor fi ruinate, întregul pământ va fi zguduit până în temelii; de aici simbolul „cutremurului”. În acel moment, „vaiul al treilea vine curând”. Islamul este identificat pe cele două table sacre ca fiind primul și al doilea vai din Apocalipsa nouă, iar dacă primul vai este Islamul și al doilea vai este Islamul, atunci al treilea vai trebuie să fie Islamul, căci prin mărturia a doi un lucru este statornicit. Statele Unite vor fi lovite din nou de Islam la legea duminicală.

Speaking of Ezekiel’s valley of bones Sister White records the following.

Referitor la valea oaselor a lui Ezechiel, sora White consemnează următoarele.

> “Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> „Îngerii țin în frâu cele patru vânturi, reprezentate ca un cal înfuriat care caută să se desprindă și să se năpustească peste fața întregului pământ, purtând distrugere și moarte în calea sa.

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live. We need to see that the way is narrow, and the gate strait. But as we pass through the strait gate, its wideness is without limit.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> «Մենք պիտի՞ քնենք հենց հավիտենական աշխարհի շեմին։ Մենք պիտի՞ լինենք բթացած, սառն ու մեռած։ Օ՜, եթե միայն մեր եկեղեցիներում Աստծո Հոգին ու շունչը փչվեր Նրա ժողովրդի մեջ, որպեսզի նրանք կանգնեին իրենց ոտքերի վրա և ապրեին։ Մենք պետք է տեսնենք, որ ճանապարհը նեղ է, և դուռը՝ անձուկ։ Բայց երբ անցնում ենք անձուկ դռնով, դրա ընդարձակությունը սահման չունի»։ Manuscript Releases, հատոր 20, 217.

The message of the “four winds” that raises the two prophets of Revelation eleven is the message of the angry horse of Bible prophecy, as represented throughout the biblical testimony, but also as visually represented upon the two sacred tables of Habakkuk. The message that brings Elijah and Moses to their feet is the message of the third woe that comes quickly after they are raised to their feet, for when the Sunday law arrives and Islam strikes again Moses and Elijah are lifted up as the ensign to the nations.

Mesajul „celor patru vânturi”, care îi ridică pe cei doi proroci din Apocalipsa unsprezece, este mesajul calului mânios al profeției biblice, așa cum este reprezentat în întreaga mărturie biblică, dar și așa cum este înfățișat vizual pe cele două table sfinte ale lui Habacuc. Mesajul care îi aduce pe Ilie și pe Moise în picioare este mesajul celei de-a treia vai, care vine curând după ce sunt ridicați în picioare, căci atunci când sosește legea duminicală și islamul lovește din nou, Moise și Ilie sunt înălțați ca steag pentru neamuri.

The third woe of Islam is also the seventh trumpet. The beginning of the sounding of the seventh trumpet was on October 22, 1844, when the judgment began.

A treia nenorocire a islamului este, de asemenea, a șaptea trâmbiță. Începutul sunării celei de-a șaptea trâmbițe a avut loc la 22 octombrie 1844, când a început judecata.

> But in the days of the voice of the seventh angel, when he shall begin to sound, the mystery of God should be finished, as he hath declared to his servants the prophets. Revelation 10:7.

> Dar în zilele glasului celui de-al șaptelea înger, când va începe să sune, taina lui Dumnezeu se va sfârși, după cum a vestit robilor Săi, prorocii. Apocalipsa 10:7.

The “days of the voice of the seventh angel” is the days of the investigative judgment, that began on October 22, 1844. Then the judgment of the dead commenced. Once the third woe comes quickly the sounding of the seventh trumpet is again marked. This sounding is not the beginning of the investigative judgment, but the end of the judgment of the house of God, and the beginning of the judgment of God’s other flock.

„Zilele glasului celui de-al șaptelea înger” sunt zilele judecății de cercetare, care a început la 22 octombrie 1844. Atunci a început judecata morților. De îndată ce al treilea vai vine curând, este marcată din nou sunarea celei de-a șaptea trâmbițe. Această sunare nu este începutul judecății de cercetare, ci sfârșitul judecății casei lui Dumnezeu și începutul judecății celeilalte turme a lui Dumnezeu.

> And the seventh angel sounded; and there were great voices in heaven, saying, The kingdoms of this world are become the kingdoms of our Lord, and of his Christ; and he shall reign for ever and ever. And the four and twenty elders, which sat before God on their seats, fell upon their faces, and worshipped God, Saying, We give thee thanks, O Lord God Almighty, which art, and wast, and art to come; because thou hast taken to thee thy great power, and hast reigned. Revelation 11:15–17.

> Și al șaptelea înger a sunat din trâmbiță; și în cer s-au auzit glasuri puternice, care ziceau: Împărățiile lumii au ajuns ale Domnului nostru și ale Hristosului Său; și El va împărăți în vecii vecilor. Și cei douăzeci și patru de bătrâni, care ședeau înaintea lui Dumnezeu pe scaunele lor de domnie, au căzut cu fețele la pământ și s-au închinat lui Dumnezeu, zicând: Îți mulțumim, Doamne Dumnezeule Atotputernice, Cel ce ești și Cel ce erai și Cel ce vii, fiindcă ai luat puterea Ta cea mare și ai început să împărățești. Apocalipsa 11:15–17.

The “mystery of God” is Christ in us, the hope of glory that is finished in the time period when Moses and Elijah stand up and are resurrected through a message from the Word of God that identifies Islam. If the message is received it binds a soul for the heavenly garner, but for those who reject the message it is the message of the archers of Islam that bind them in bundles to be burned in the fires of destruction. The message of the seventh trumpet seals the one hundred and forty-four thousand in advance of them being lifted up as an ensign to bring in God’s other flock. The two resurrected prophets must first be sealed before the world can be warned.

„Taina lui Dumnezeu” este Hristos în noi, nădejdea slavei, care se împlinește în perioada de timp când Moise și Ilie se ridică și sunt înviați printr-un mesaj din Cuvântul lui Dumnezeu care identifică Islamul. Dacă mesajul este primit, el leagă un suflet pentru grânarul ceresc; dar pentru cei care resping mesajul, acesta este mesajul arcașilor Islamului, care îi leagă în snopi ca să fie arși în focurile nimicirii. Mesajul celei de-a șaptea trâmbițe îi pecetluiește pe cei o sută patruzeci și patru de mii înainte ca ei să fie înălțați ca un steag pentru a aduce înăuntru cealaltă turmă a lui Dumnezeu. Cei doi proroci înviați trebuie mai întâi să fie pecetluiți înainte ca lumea să poată fi avertizată.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws. Bible Training School, December 1, 1903.

> „Lucrarea Duhului Sfânt este de a convinge lumea cu privire la păcat, la neprihănire și la judecată. Lumea nu poate fi avertizată decât văzându-i pe cei care cred adevărul sfințiți prin adevăr, acționând pe baza unor principii înalte și sfinte, arătând, într-un sens înalt și elevat, linia de demarcație dintre cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și cei care le calcă în picioare. Sfințirea prin Duhul semnalizează deosebirea dintre cei care au sigiliul lui Dumnezeu și cei care păzesc o zi de odihnă falsificată. Când va veni încercarea, se va arăta limpede care este semnul fiarei. Acesta este păzirea duminicii. Cei care, după ce au auzit adevărul, continuă să socotească această zi ca sfântă poartă semnătura omului fărădelegii, care s-a gândit să schimbe vremurile și legea. Bible Training School, 1 decembrie 1903.”

When the one hundred and forty-four thousand are lifted up as an ensign unto the nations, the nations will be angry. The power that angers the nations in Bible prophecy is Islam. Islam will strike the United States again at the Sunday law.

Când cei o sută patruzeci și patru de mii vor fi înălțați ca un steag pentru neamuri, neamurile se vor mânia. Puterea care mânie neamurile în profeția biblică este islamul. Islamul va lovi din nou Statele Unite la legea duminicală.

> And the nations were angry, and thy wrath is come, and the time of the dead, that they should be judged, and that thou shouldest give reward unto thy servants the prophets, and to the saints, and them that fear thy name, small and great; and shouldest destroy them which destroy the earth. And the temple of God was opened in heaven, and there was seen in his temple the ark of his testament: and there were lightnings, and voices, and thunderings, and an earthquake, and great hail. Revelation 11:18, 19.

> Și neamurile s-au mâniat, și a venit mânia Ta, și vremea morților, ca să fie judecați, și să dai răsplată robilor Tăi, prorocilor, și sfinților, și celor ce se tem de Numele Tău, mici și mari; și să nimicești pe cei ce nimicesc pământul. Și templul lui Dumnezeu a fost deschis în cer, și s-a văzut în templul Lui chivotul legământului Său; și au fost fulgere, și glasuri, și tunete, și un cutremur de pământ, și grindină mare. Apocalipsa 11:18, 19.

After this series of prophetic events, John presents the church who are to be the ensign.

După această succesiune de evenimente profetice, Ioan prezintă biserica, cea care urmează să fie steagul.

> And there appeared a great wonder in heaven; a woman clothed with the sun, and the moon under her feet, and upon her head a crown of twelve stars. And she being with child cried, travailing in birth, and pained to be delivered. Revelation 12:1.

> Și s-a arătat în cer un semn mare: o femeie înveșmântată cu soarele, cu luna sub picioarele ei și pe capul ei o cunună de douăsprezece stele. Ea era însărcinată și striga, fiind în durerile nașterii și chinuindu-se să nască. Apocalipsa 12:1.

Here the church that was slain, trampled down, resurrected, and thereafter is taken up into heaven as God’s ensign is shining with the glory of the sun. They are standing upon the moon, representing the shadow of the twelve stars upon their crown. The shadow is the twelve tribes of ancient Israel that typified and reflected the twelve disciples that are the twelve stars in her crown. The beginning of ancient Israel is typifying the end of ancient Israel in the illustration.

Aici este prezentată biserica care a fost omorâtă, călcată în picioare, înviată, iar după aceea este ridicată la cer, în timp ce steagul lui Dumnezeu strălucește de slava soarelui. Ei stau pe lună, care reprezintă umbra celor douăsprezece stele de pe coroana lor. Umbra este alcătuită din cele douăsprezece seminții ale vechiului Israel, care preînchipuiau și reflectau pe cei doisprezece ucenici, care sunt cele douăsprezece stele din coroana ei. Începutul vechiului Israel preînchipuie, în această ilustrație, sfârșitul vechiului Israel.

The woman is about to bring forth a child, which identifies the birth of Christ at the end of ancient Israel, but now represents the birth of the Gentiles that come out of Babylon and join the one hundred and forty-four thousand. As soon as Elijah and Moses are lifted up as the ensign, she delivers God’s other flock who will respond to the ensign.

Femeia este pe punctul de a naște un copil, ceea ce identifică nașterea lui Hristos la sfârșitul Israelului antic, dar acum reprezintă nașterea neamurilor care ies din Babilon și se alătură celor o sută patruzeci și patru de mii. De îndată ce Ilie și Moise sunt înălțați ca steag, ea dă naștere celeilalte turme a lui Dumnezeu, care va răspunde la steag.

The “world can only be warned” by seeing the one hundred and forty-four thousand lifted up as an ensign during the crisis that begins at the Sunday law in the United States. Those who come out of Babylon and stand with the one hundred and forty-four thousand are represented as the great multitude. Those two groups located in Revelation seven are represented by Moses and Elijah at the mount of Transfiguration, and God’s triumphant church that is resurrected and lifted up as an ensign come together with God’s other flock that are still then in Babylon during that final time of crisis.

„Lumea nu poate fi avertizată decât” prin faptul că îi vede pe cei o sută patruzeci și patru de mii înălțați ca un steag în timpul crizei care începe odată cu legea duminicală în Statele Unite. Cei care ies din Babilon și stau împreună cu cei o sută patruzeci și patru de mii sunt reprezentați ca marea mulțime. Aceste două grupuri din Apocalipsa șapte sunt reprezentate de Moise și Ilie pe muntele Schimbării la Față, iar biserica triumfătoare a lui Dumnezeu, care este înviată și înălțată ca un steag, se unește cu cealaltă turmă a lui Dumnezeu, care se află încă atunci în Babilon, în acel timp final de criză.

> Hear the word of the Lord, ye that tremble at his word; Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake, said, Let the Lord be glorified: but he shall appear to your joy, and they shall be ashamed. A voice of noise from the city, a voice from the temple, a voice of the Lord that rendereth recompense to his enemies. Before she travailed, she brought forth; before her pain came, she was delivered of a man child. Who hath heard such a thing? who hath seen such things? Shall the earth be made to bring forth in one day? or shall a nation be born at once? for as soon as Zion travailed, she brought forth her children. Shall I bring to the birth, and not cause to bring forth? saith the Lord: shall I cause to bring forth, and shut the womb? saith thy God. Rejoice ye with Jerusalem, and be glad with her, all ye that love her: rejoice for joy with her, all ye that mourn for her: That ye may suck, and be satisfied with the breasts of her consolations; that ye may milk out, and be delighted with the abundance of her glory. For thus saith the Lord, Behold, I will extend peace to her like a river, and the glory of the Gentiles like a flowing stream: then shall ye suck, ye shall be borne upon her sides, and be dandled upon her knees. As one whom his mother comforteth, so will I comfort you; and ye shall be comforted in Jerusalem. And when ye see this, your heart shall rejoice, and your bones shall flourish like an herb: and the hand of the Lord shall be known toward his servants, and his indignation toward his enemies. Isaiah 66:5–14.

> Ascultați cuvântul Domnului, voi, care tremurați la cuvântul Lui; frații voștri, care vă urau, care vă izgoneau din pricina Numelui Meu, ziceau: „Să fie slăvit Domnul!” Dar El Se va arăta spre bucuria voastră, iar ei vor fi dați de rușine. Un glas de vuiet din cetate, un glas din templu, glasul Domnului, care aduce răsplătire vrăjmașilor Săi. Înainte de a intra în durerile nașterii, ea a născut; înainte de a-i veni durerea, a dat naștere unui copil de parte bărbătească. Cine a auzit vreodată așa ceva? Cine a văzut asemenea lucruri? Se naște oare o țară într-o singură zi? Sau se naște un neam dintr-odată? Căci, îndată ce Sionul a intrat în durerile nașterii, și-a născut copiii. Să aduc Eu până la ceasul nașterii și să nu fac să nască? zice Domnul. Sau Eu, care fac să nască, să închid pântecele? zice Dumnezeul tău. Bucurați-vă împreună cu Ierusalimul și veseliți-vă pentru el, toți cei ce-l iubiți; tresăltați de bucurie împreună cu el, toți cei ce-l jeliți; ca să sugeți și să vă săturați din sânii mângâierilor lui, ca să mulgeți și să vă desfătați din belșugul slavei lui. Căci așa zice Domnul: „Iată, voi întinde spre el pacea ca un râu și slava neamurilor ca un torent revărsat; atunci veți suge, veți fi purtați pe șold și legănați pe genunchi. Cum mângâie pe cineva mama lui, așa vă voi mângâia Eu; și veți fi mângâiați în Ierusalim.” Când veți vedea aceasta, inima voastră se va bucura și oasele voastre vor înverzi ca iarba; mâna Domnului se va face cunoscută față de slujitorii Săi, iar indignarea Lui, față de vrăjmașii Săi. Isaia 66:5–14.

Those that are born when they ascend to heaven are those who have been cast out by their brethren that hated them. Their brethren that hated them and rejoiced in their death, are those who say they are Jews, but are not. They are those of the synagogue of Satan that will prophetically worship at the feet of the ensign that consists of the “outcasts of Israel.”

Cei care sunt născuți atunci când se înalță la cer sunt cei care au fost izgoniți de frații lor care i-au urât. Frații lor care i-au urât și s-au bucurat de moartea lor sunt cei care spun că sunt iudei, dar nu sunt. Ei sunt cei din sinagoga Satanei, care, în chip profetic, se vor închina la picioarele steagului alcătuit din „izgoniții lui Israel”.

> And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:12.

> Și El va ridica un steag pentru neamuri, va strânge pe cei izgoniți ai lui Israel și va aduna pe cei risipiți ai lui Iuda din cele patru colțuri ale pământului. Isaia 11:12.

> “You think that those who worship before the saints’ feet (Revelation 3:9) will at last be saved. Here I must differ with you; for God showed me that this class were professed Adventists, who had fallen away, and ‘crucified to themselves the Son of God afresh, and put him to an open shame.’ And in the ‘hour of temptation,’ which is yet to come, to show out everyone’s true character, they will know that they are forever lost, and overwhelmed with anguish of spirit, they will bow at the saints’ feet.” Word to the Little Flock, 12.

> „Credeți că aceia care se închină înaintea picioarelor sfinților (Apocalipsa 3:9) vor fi, în cele din urmă, mântuiți. Aici trebuie să mă deosebesc de dumneavoastră; căci Dumnezeu mi-a arătat că această categorie era alcătuită din adventiști de nume, care căzuseră de la credință și «L-au răstignit din nou, pentru ei înșiși, pe Fiul lui Dumnezeu și L-au dat batjocurii publice». Iar în «ceasul ispitei», care încă urmează să vină, spre a scoate la iveală adevăratul caracter al fiecăruia, ei vor ști că sunt pierduți pentru totdeauna și, copleșiți de zbucium sufletesc, se vor pleca la picioarele sfinților.” Word to the Little Flock, 12.

He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches.

Cine are urechi, să audă ce zice Duhul bisericilor.

Back to Articles