Article

# The Book of Daniel - Number Thirty-Five

Cartea lui Daniel - Numărul treizeci și cinci

Unveiling the Prophetic Framework: William Miller’s Insight and the Three Desolating Powers Leading to Armageddon

Razotkrivanje proročkog okvira: uvid Williama Millera i tri pustošeće sile koje vode ka Armagedonu

Author

Jeff Pippenger

Published

December 30, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

At the “time of the end,” in 1798, the book of Daniel, and more specifically the vision represented by the Ulai River was unsealed. The vision announced the starting of the investigative judgment on October 22, 1844. The verse that became the foundation for that truth is Daniel chapter eight, and verse fourteen. William Miller, the messenger chosen to recognize the unsealing of the message, never fully understood all the truths associated with the vision, but he did fulfill the work which was given to him.

La „vremea sfârșitului”, în 1798, cartea lui Daniel, și mai precis viziunea reprezentată de râul Ulai, a fost desigilată. Viziunea anunța începerea judecății de cercetare la 22 octombrie 1844. Versetul care a devenit temelia acelui adevăr este Daniel, capitolul opt, versetul paisprezece. William Miller, solul ales pentru a recunoaște desigilarea mesajului, nu a înțeles niciodată pe deplin toate adevărurile asociate cu viziunea, însă el a împlinit lucrarea care i-a fost încredințată.

As Miller began his study of the prophetic word, he came to understand certain rules of prophetic interpretation that were identified and established within the Bible. Those rules became encoded and identified as William Miller’s Rules of Interpretation. Those rules are endorsed by inspiration and identified as the rules that will be used by those who announce the starting of the executive judgment at the Sunday law. Miller testified that he began his study of the Bible at the beginning of the Bible and only proceeded onward as he understood what he was then considering. From this approach it is easy to see why the first time-prophecy Miller recognized, that had bearing upon the message he was to identify as being fulfilled in 1844, was the “seven times” of Leviticus twenty-six.

ਜਦੋਂ ਮਿਲਰ ਨੇ ਭਵਿੱਖਬਾਣੀ ਦੇ ਬਚਨ ਦਾ ਆਪਣਾ ਅਧਿਐਨ ਸ਼ੁਰੂ ਕੀਤਾ, ਤਾਂ ਉਹ ਭਵਿੱਖਬਾਣੀ ਦੀ ਵਿਆਖਿਆ ਨਾਲ ਸੰਬੰਧਿਤ ਕੁਝ ਅਜਿਹੇ ਨਿਯਮਾਂ ਨੂੰ ਸਮਝਣ ਲੱਗਾ ਜੋ ਬਾਈਬਲ ਦੇ ਅੰਦਰ ਹੀ ਪਛਾਣੇ ਅਤੇ ਸਥਾਪਿਤ ਕੀਤੇ ਗਏ ਸਨ। ਉਹ ਨਿਯਮ ਸੰਹਿਤਾਬੱਧ ਹੋ ਗਏ ਅਤੇ ਵਿਲੀਅਮ ਮਿਲਰ ਦੇ ਵਿਆਖਿਆ-ਨਿਯਮਾਂ ਵਜੋਂ ਪਛਾਣੇ ਗਏ। ਉਹ ਨਿਯਮ ਪ੍ਰੇਰਣਾ ਦੁਆਰਾ ਸਮਰਥਿਤ ਹਨ ਅਤੇ ਉਹਨਾਂ ਹੀ ਨਿਯਮਾਂ ਵਜੋਂ ਪਹਿਚਾਣੇ ਜਾਂਦੇ ਹਨ ਜਿਨ੍ਹਾਂ ਦਾ ਉਪਯੋਗ ਉਹ ਲੋਕ ਕਰਨਗੇ ਜੋ ਐਤਵਾਰ ਦੇ ਕਾਨੂੰਨ ਦੇ ਸਮੇਂ ਕਾਰਜਕਾਰੀ ਨਿਆਂ ਦੇ ਆਰੰਭ ਦੀ ਘੋਸ਼ਣਾ ਕਰਨਗੇ। ਮਿਲਰ ਨੇ ਗਵਾਹੀ ਦਿੱਤੀ ਕਿ ਉਸ ਨੇ ਬਾਈਬਲ ਦਾ ਅਧਿਐਨ ਬਾਈਬਲ ਦੇ ਆਰੰਭ ਤੋਂ ਸ਼ੁਰੂ ਕੀਤਾ ਅਤੇ ਕੇਵਲ ਉਸੇ ਹੱਦ ਤੱਕ ਅੱਗੇ ਵਧਿਆ ਜਿੱਥੋਂ ਤੱਕ ਉਹ ਉਸ ਗੱਲ ਨੂੰ ਸਮਝ ਲੈਂਦਾ ਸੀ ਜਿਸ ਉੱਤੇ ਉਹ ਉਸ ਵੇਲੇ ਵਿਚਾਰ ਕਰ ਰਿਹਾ ਹੁੰਦਾ ਸੀ। ਇਸ ਪੱਧਤੀ ਤੋਂ ਇਹ ਆਸਾਨੀ ਨਾਲ ਵੇਖਿਆ ਜਾ ਸਕਦਾ ਹੈ ਕਿ ਪਹਿਲੀ ਸਮੇਂ-ਸੰਬੰਧੀ ਭਵਿੱਖਬਾਣੀ ਜਿਸ ਨੂੰ ਮਿਲਰ ਨੇ ਪਛਾਣਿਆ—ਅਤੇ ਜਿਸ ਦਾ ਸੰਬੰਧ ਉਸ ਸੰਦੇਸ਼ ਨਾਲ ਸੀ ਜਿਸ ਨੂੰ ਉਹ 1844 ਵਿੱਚ ਪੂਰਾ ਹੋਇਆ ਹੋਇਆ ਦਰਸਾਉਣਾ ਸੀ—ਲੈਵੀਅਨ 26 ਦੇ “ਸੱਤ ਕਾਲ” ਸਨ।

Inspiration informs us that the angel Gabriel, along with other holy angels, directed the mind of Miller, just as Gabriel had directed the minds of Daniel, John the revelator and all the prophets of the Bible, for Gabriel had been given the job that Satan forfeited. Gabriel’s job was represented in Satan’s first name, Lucifer, which means light bearer. Gabriel brought the prophetic light to Miller, and in obedience to the light he presented the message that announced the opening of the investigative judgment on October 22, 1844.

Ihumekwa ritumenyesha yuko maraika Gabrieli, hamwe n’abandi bamarayika bera, yayoboye intekerezo za Milleri, nk’uko Gabrieli yari yarayoboye intekerezo za Daniyeli, Yohana umuhishuri n’abahanuzi bose bo muri Bibiliya, kuko Gabrieli yari yarahawe umurimo Satani yatakaje. Umurimo wa Gabrieli washushanywaga n’izina rya mbere rya Satani, Lusiferi, risobanurwa ngo uwitwaza umucyo. Gabrieli yazaniye Milleri umucyo w’ubuhanuzi, maze mu kumvira uwo mucyo atangaza ubutumwa bwamenyesheje ugufungurwa kw’urubanza rw’igenzura ku wa 22 Ukwakira 1844.

Hindsight allows those who wish to understand the work of William Miller, to recognize that he was given certain insights to the prophetic word that became keys for his work of assembling the message of the approaching judgment. One of those keys was his recognition that a day represented a year in prophetic application. Another was a prophetic structure which he employed to place and align the lines of prophecy he discovered. That structure was based upon the two satanic powers that brought desolation to God’s people and God’s sanctuary. All of Miller’s discoveries were placed upon the prophetic structure that represented the history of paganism followed by papalism that consecutively trampled down both God’s sanctuary and God’s people from the time of ancient Israel, until the Second coming of Christ.

Retrospectiva le permite a aquellos que desean comprender la obra de William Miller reconocer que le fueron dadas ciertas percepciones de la palabra profética que llegaron a ser claves para su labor de reunir el mensaje del juicio venidero. Una de esas claves fue su reconocimiento de que, en la aplicación profética, un día representaba un año. Otra fue una estructura profética que él empleó para situar y armonizar las líneas de profecía que descubrió. Esa estructura se basaba en los dos poderes satánicos que trajeron desolación sobre el pueblo de Dios y el santuario de Dios. Todos los descubrimientos de Miller fueron colocados sobre la estructura profética que representaba la historia del paganismo seguido por el papado, los cuales consecutivamente hollaron tanto el santuario de Dios como el pueblo de Dios desde el tiempo del antiguo Israel hasta la segunda venida de Cristo.

That prophetic structure allowed him to accurately identify every truth needed to establish October 22, 1844, as the opening of the judgment. But that truth was limited, for he could not see the third persecuting power that followed paganism and papalism in prophetic history. It was not necessary for him to see that truth, for his work was to announce October 22, 1844, and the light of the third persecuting power would be unsealed after that date.

Acea structură profetică i-a îngăduit să identifice cu exactitate fiecare adevăr necesar pentru a stabili data de 22 octombrie 1844 ca început al judecății. Dar acel adevăr era limitat, căci el nu putea vedea a treia putere persecutorie care a urmat păgânismului și papalității în istoria profetică. Nu era necesar ca el să vadă acel adevăr, deoarece lucrarea lui era să vestească data de 22 octombrie 1844, iar lumina privitoare la a treia putere persecutorie avea să fie desigilată după acea dată.

In connection with aligning his prophetic understandings upon a structure of the two desolating powers of pagan Rome, followed by papal Rome, was his understanding that the word translated as “the daily,” in the book of Daniel, was a symbol of paganism, and or, pagan Rome. The word “tamid” translated as “the daily” is employed by Daniel five times. It is always used in conjunction with a symbol that Miller correctly understood to represent the papacy. The symbol of the papacy that always occurs in connection with “the daily,” is represented with two symbols. Either way, the two symbols of the papal power, both identify the papacy, yet none-the-less, when Daniel employed the word “tamid” that is translated as “the daily,” it was always used with and before the symbol of the papacy. Miller’s understanding that “the daily,” in the book of Daniel, became the foundation of the structure he saw that was based upon the two desolating powers of paganism followed by papalism. Miller’s identification of “the daily,” as paganism in the book of Daniel was destined to become a giant controversy within Adventism, beginning in Adventism’s second generation, which began in 1888.

În legătură cu armonizarea înțelegerilor sale profetice pe o structură a celor două puteri pustiitoare ale Romei păgâne, urmată de Roma papală, era și înțelegerea sa că termenul tradus prin „necurmata”, în cartea lui Daniel, era un simbol al păgânismului și/sau al Romei păgâne. Cuvântul „tamid”, tradus prin „necurmata”, este folosit de Daniel de cinci ori. El este folosit întotdeauna în legătură cu un simbol pe care Miller l-a înțeles în mod corect ca reprezentând papalitatea. Simbolul papalității, care apare întotdeauna în legătură cu „necurmata”, este reprezentat prin două simboluri. Oricum ar fi, cele două simboluri ale puterii papale identifică amândouă papalitatea; totuși, atunci când Daniel a folosit cuvântul „tamid”, tradus prin „necurmata”, acesta a fost folosit întotdeauna împreună cu și înaintea simbolului papalității. Înțelegerea lui Miller că „necurmata”, în cartea lui Daniel, desemna păgânismul a devenit temelia structurii pe care el a văzut-o, întemeiată pe cele două puteri pustiitoare ale păgânismului urmat de papalitate. Identificarea de către Miller a „necurmatei” ca păgânism în cartea lui Daniel era menită să devină o controversă uriașă în cadrul adventismului, începând cu a doua generație a adventismului, care a început în 1888.

The first prophetic truth Miller discovered that was a component of the understanding of October 22, 1844, was the “seven times,” of Leviticus twenty-six, and it was the first of Miller’s established truths that was rejected in 1863. That rejection began the first generation of Adventism, when they began wandering through the wilderness of Laodicea. The second generation began at the Minneapolis General Conference in 1888, and in the aftermath of the rebellion that occurred there, the satanic work of rejecting Miller’s identification of “the daily” as paganism began in 1901. The correct understanding of “the daily,” was not fully set aside until after the death of the prophetess, who had identified that the view being promoted in opposition to Miller’s correct view of “the daily,” had been delivered by “angels that were expelled from heaven.” The full rejection took place in the third generation around 1931. The third generation had begun with the publication of the book by W. W. Prescott, titled, The Doctrine of Christ, just after the 1919 Bible Conference. In 1919, the third generation began and continued until the publication of the book, Questions on Doctrine in 1957.

ሚለር ከደረሰባቸው የጥቅምት 22 1844 ግንዛቤ አካል የነበረውን የመጀመሪያ ትንቢታዊ እውነት ያገኘው፣ የዘሌዋውያን ሃያ ስድስት “ሰባት ዘመናት” ነበር፤ እናም በ1863 የተጣለው ከሚለር የተመሠረቱ እውነቶች መካከል የመጀመሪያው ይህ ነበር። ያ መተው የአድቬንቲዝምን የመጀመሪያ ትውልድ ጀመረ፣ እነርሱም በሎዶቅያ ምድረ በዳ መንከራተት በጀመሩ ጊዜ። ሁለተኛው ትውልድ በ1888 በሚኒያፖሊስ አጠቃላይ ጉባኤ ጀመረ፤ እናም በዚያ ከተፈጠረው ዓመፅ በኋላ የሰይጣን ሥራ፣ ሚለር “የዕለታዊው” መለያ እንደ አረማዊነት ያቀረበውን መግለጫ ለመቃወም በ1901 ጀመረ። “የዕለታዊው” ትክክለኛ ግንዛቤ ሙሉ በሙሉ ወደ ጎን ያልተደረገው፣ ነቢይቱ ከሞተች በኋላ ነበር፤ እርስዋም ከሚለር ትክክለኛ የ“ዕለታዊው” አመለካከት በተቃራኒው እየተገፋ ያለው አመለካከት፣ “ከሰማይ የተባረሩ መላእክት” እንዳቀረቡት ገልጻ ነበር። ሙሉ በሙሉ መተዉ በ1931 አካባቢ በሦስተኛው ትውልድ ውስጥ ተፈጸመ። ሦስተኛው ትውልድ የጀመረው፣ ከ1919 የመጽሐፍ ቅዱስ ጉባኤ በኋላ ብዙም ሳይቆይ፣ በW. W. Prescott የተጻፈው The Doctrine of Christ የተሰኘ መጽሐፍ በታተመ ጊዜ ነበር። በ1919 ሦስተኛው ትውልድ ተጀመረ፣ እናም በ1957 Questions on Doctrine የተሰኘው መጽሐፍ እስከታተመ ድረስ ቀጠለ።

After Miller’s work was established and made plain upon Habakkuk’s two tables (the 1843 and 1850 pioneer charts), the Lord then began to open up the truth that there was another, a third, desolating power that would follow paganism and papalism that would also persecute God’s people.

După ce lucrarea lui Miller a fost întemeiată și făcută limpede pe cele două table ale lui Habacuc (hărțile pionierilor din 1843 și 1850), Domnul a început apoi să descopere adevărul că exista încă o altă putere, o a treia putere pustiitoare, care avea să urmeze păgânismului și papalității și care, de asemenea, avea să persecute poporul lui Dumnezeu.

> “Through paganism, and then through the Papacy, Satan exerted his power for many centuries in an effort to blot from the earth God’s faithful witnesses. Pagans and papists were actuated by the same dragon spirit. They differed only in that the Papacy, making a pretense of serving God, was the more dangerous and cruel foe. Through the agency of Romanism, Satan took the world captive. The professed church of God was swept into the ranks of this delusion, and for more than a thousand years the people of God suffered under the dragon’s ire. And when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns. The beasts preceding it had risen from the sea, but this came up out of the earth, representing the peaceful rise of the nation which is symbolized. The ‘two horns like a lamb’ well represent the character of the United States Government, as expressed in its two fundamental principles, Republicanism and Protestantism. These principles are the secret of our power and prosperity as a nation. Those who first found an asylum on the shores of America rejoiced that they had reached a country free from the arrogant claims of popery and the tyranny of kingly rule. They determined to establish a government upon the broad foundation of civil and religious liberty.” Signs of the Times, November 1, 1899.

> „Prin păgânism și apoi prin Papalitate, Satana și-a exercitat puterea timp de multe secole, în încercarea de a șterge de pe pământ martorii credincioși ai lui Dumnezeu. Păgânii și papiștii erau mânați de același spirit al balaurului. Ei se deosebeau numai prin aceea că Papalitatea, prefăcându-se că slujește lui Dumnezeu, era vrăjmașul mai primejdios și mai crud. Prin mijlocirea romanismului, Satana a dus lumea în captivitate. Biserica lui Dumnezeu doar cu numele a fost târâtă în rândurile acestei amăgiri, iar timp de mai bine de o mie de ani poporul lui Dumnezeu a suferit sub mânia balaurului. Și când Papalitatea, lipsită de puterea ei, a fost silită să înceteze persecuția, Ioan a văzut o nouă putere ridicându-se pentru a repeta glasul balaurului și pentru a continua aceeași lucrare crudă și hulitoare. Această putere, cea din urmă care are să poarte război împotriva bisericii și a Legii lui Dumnezeu, a fost simbolizată printr-o fiară cu coarne asemenea mielului. Fiarele care au precedat-o se ridicaseră din mare, dar aceasta s-a ridicat din pământ, reprezentând ridicarea pașnică a națiunii care este simbolizată. „Cele două coarne asemenea unui miel” reprezintă bine caracterul Guvernului Statelor Unite, așa cum este exprimat în cele două principii fundamentale ale sale, republicanismul și protestantismul. Aceste principii sunt taina puterii și prosperității noastre ca națiune. Cei care au găsit mai întâi un azil pe țărmurile Americii s-au bucurat că au ajuns într-o țară liberă de pretențiile arogante ale papalității și de tirania stăpânirii împărătești. Ei au hotărât să întemeieze un guvern pe temelia largă a libertății civile și religioase.” Signs of the Times, 1 noiembrie 1899.

Miller could not see the third persecuting power, and for this reason his structure was incomplete, though perfectly suited to fulfill his work. Sister White identifies that Miller was God’s chosen messenger, that he had been typified by Elijah and John the Baptist in his work, and by Elisha in his calling to his work, and by Moses in his death. Few in sacred history have inspired commentary that identifies that the angels are waiting by the grave to resurrect them, but this is the commentary of Miller. The fact that his work was limited by the history in which he was raised up is not a derogatory statement of Miller, simply a necessity to recognize, if his work is going to be considered in the true light of God’s prophetic Word.

Miller nu a putut vedea a treia putere persecutatoare, iar din acest motiv structura sa a fost incompletă, deși era perfect potrivită pentru împlinirea lucrării sale. Sora White arată că Miller a fost solul ales de Dumnezeu, că în lucrarea sa a fost prefigurat prin Ilie și Ioan Botezătorul, iar în chemarea sa la această lucrare prin Elisei, iar în moartea sa prin Moise. Puțini din istoria sacră au inspirat comentarii care să arate că îngerii așteaptă lângă mormânt pentru a-i învia, însă acesta este comentariul privitor la Miller. Faptul că lucrarea sa a fost limitată de istoria în care a fost ridicat nu este o afirmație derogatorie la adresa lui Miller, ci doar o necesitate care trebuie recunoscută, dacă lucrarea sa urmează să fie privită în adevărata lumină a Cuvântului profetic al lui Dumnezeu.

Miller was given specific, angelic, direction that allowed him to construct a prophetic framework that was based upon the two desolating powers of paganism followed by papalism. For this reason, prophecies that identified history beyond the desolation accomplished by those two powers were misunderstood by Miller. Yet none of those misunderstandings made their way onto the two sacred tables of Habakkuk, where the foundations that were erected through the work of Miller were graphically represented. This is why inspiration could record of the 1843 chart that it was directed by the hand of the Lord.

Miller a primit o îndrumare specifică, angelică, care i-a îngăduit să construiască un cadru profetic întemeiat pe cele două puteri pustiitoare: păgânismul, urmat de papalitate. Din acest motiv, profețiile care identificau istoria de dincolo de pustiirea înfăptuită de aceste două puteri au fost înțelese greșit de către Miller. Totuși, niciuna dintre aceste înțelegeri greșite nu și-a găsit locul pe cele două table sacre ale lui Habacuc, unde temeliile ridicate prin lucrarea lui Miller au fost reprezentate în mod grafic. De aceea, Inspirația a putut consemna despre harta din 1843 că a fost îndrumată de mâna Domnului.

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> „Domnul mi-a arătat că diagrama din 1843 a fost călăuzită de mâna Sa și că nicio parte a ei nu trebuia schimbată; că cifrele erau așa cum le voia El. Că mâna Sa era deasupra și ascundea o greșeală din unele dintre cifre, astfel încât nimeni nu o putea vedea, până când mâna Sa a fost îndepărtată.״

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Apoi am văzut, în legătură cu «Necurmatul», că cuvântul «jertfă» a fost adăugat prin înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul le-a dat înțelegerea corectă asupra lui acelora care au vestit strigătul ceasului judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți în privința înțelegerii corecte a «Necurmatului»; dar, din 1844 încoace, în confuzie, au fost îmbrățișate alte păreri, iar întunericul și confuzia au urmat.” Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

The truths assembled by Miller at the direction of angels was directed by the Lord, and within the endorsement of the 1843 chart, inspiration included that Miller’s understanding that “the daily” represented paganism was correct. Five times the Hebrew word “tamid” translated as “the daily,” occurs in the book of Daniel, and it always represents the relationship between the two desolating powers of paganism followed by papalism.

Adevărurile adunate de Miller sub îndrumarea îngerilor au fost călăuzite de Domnul, iar, în cadrul aprobării hărții din 1843, inspirația a inclus faptul că înțelegerea lui Miller, potrivit căreia „necurmata” reprezenta păgânismul, era corectă. De cinci ori apare în cartea lui Daniel cuvântul ebraic „tamid”, tradus prin „necurmata”, și el reprezintă întotdeauna relația dintre cele două puteri pustiitoare: păgânismul, urmat de papalitate.

Miller’s understanding of “the daily,” as a symbol of paganism, was absolutely essential in the prophetic framework he employed, for the sequential relationship of paganism followed by papalism became his point of reference in aligning all the prophecies he was led to understand.

Înțelegerea lui Miller cu privire la „necurmata”, ca simbol al păgânismului, era absolut esențială în cadrul profetic pe care îl folosea, deoarece relația secvențială dintre păgânism, urmat de papalitate, a devenit pentru el punctul de referință în armonizarea tuturor profețiilor pe care a fost condus să le înțeleagă.

At “the time of the end,” in 1798, the book of Daniel was unsealed, and the primary passage that was what Sister White identified as the “central pillar” and “foundation” of the advent movement, was Daniel chapter eight, and verse fourteen.

La „vremea sfârșitului”, în 1798, cartea lui Daniel a fost desigilată, iar pasajul principal care constituia ceea ce Sora White a identificat drept „stâlpul central” și „temelia” mișcării advente a fost Daniel, capitolul opt, versetul paisprezece.

> “The scripture which above all others had been both the foundation and central pillar of the Advent faith was the declaration, ‘Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed.’ [Daniel 8:14.]” The Great Controversy, 409.

> „Scriptura care, mai presus de toate celelalte, fusese atât temelia, cât și stâlpul central al credinței advente, era declarația: «Până vor trece două mii trei sute de seri și dimineți; apoi Locașul Sfânt va fi curățit.» [Daniel 8:14.]” Tragedia veacurilor, 409.

Verse fourteen is the answer to verse thirteen, and the answer is meaningless without the context of the question.

Versetul paisprezece este răspunsul la versetul treisprezece, iar răspunsul este lipsit de sens fără contextul întrebării.

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? And he said unto me, Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed. Daniel 8:13, 14.

> Apoi am auzit pe un sfânt vorbind, și un alt sfânt a zis către acel sfânt care vorbea: „Până când va ține vedenia cu privire la jertfa necurmată și la fărădelegea pustiirii, care dau atât sfântul locaș, cât și oștirea, spre a fi călcate în picioare?” Și el mi-a zis: „Până la două mii trei sute de zile; apoi sfântul locaș va fi curățit.” Daniel 8:13, 14.

These two verses are the symbol of the increase of knowledge that was produced when the book of Daniel was unsealed at “the time of the end,” in 1798. Verse thirteen, identifies the two desolating powers that Miller formed his prophetic model upon. Miller identified “the daily,” in verse thirteen as paganism, and the “transgression of desolation” as papalism. It is important to recognize that the prophetic model the angels led Miller to recognize, is identified in the two verses that represent the increase of knowledge that arrived in history in 1798. Yet Miller was not given to see the next power to come upon the prophetic stage and persecute God’s people.

Aceste două versete sunt simbolul creșterii cunoștinței care s-a produs atunci când cartea lui Daniel a fost desigilată la „vremea sfârșitului”, în 1798. Versetul treisprezece identifică cele două puteri pustiitoare pe care Miller și-a întemeiat modelul profetic. Miller a identificat „jertfa necurmată”, din versetul treisprezece, ca fiind păgânismul, iar „nelegiuirea pustiirii” ca fiind papalitatea. Este important să recunoaștem că modelul profetic pe care îngerii l-au călăuzit pe Miller să-l recunoască este identificat în cele două versete care reprezintă creșterea cunoștinței ce a venit în istorie în 1798. Totuși, lui Miller nu i-a fost dat să vadă următoarea putere care avea să apară pe scena profetică și să persecute poporul lui Dumnezeu.

> “I saw that the two-horned beast had a dragon’s mouth, and that his power was in his head, and that the decree would go out of his mouth. Then I saw the Mother of Harlots; that the mother was not the daughters, but separate and distinct from them. She has had her day, and it is past, and her daughters, the Protestant sects, were the next to come on the stage and act out the same mind that the mother had when she persecuted the saints. I saw that as the mother has been declining in power, the daughters had been growing, and soon they will exercise the power once exercised by the mother.” Spalding and Magan, 1.

> „Am văzut că fiara cu două coarne avea o gură de balaur și că puterea ei era în capul ei și că decretul avea să iasă din gura ei. Apoi am văzut-o pe Mama Curvelor; că mama nu era fiicele, ci separată și distinctă de ele. Ea și-a avut ziua ei, și aceasta a trecut, iar fiicele ei, sectele protestante, au fost următoarele care au intrat pe scenă și au manifestat aceeași gândire pe care a avut-o mama atunci când i-a persecutat pe sfinți. Am văzut că, pe măsură ce mama a fost în declin în putere, fiicele au crescut și, curând, ele vor exercita puterea exercitată odinioară de mamă.” Spalding and Magan, 1.

Miller’s inability to see the third power forced him to make conclusions that were simply wrong. Miller identified the sea beast of Revelation thirteen as pagan Rome and the earth beast as papal Rome. His application of Revelation chapter seventeen, was also flawed by his inability to see prophetic history that extended beyond the second desolating power of papalism. For this reason, when Miller identified the Roman power in Daniel’s prophecy, he treated them as one power that came in two phases. That was and is an accurate application, but it prevented him from understanding the kingdoms of Bible prophecy as anything that reached beyond a fourth kingdom represented by Rome. He saw and identified that the fourth kingdom of Rome had two phases, represented as pagan Rome and papal Rome, but could not see that papal Rome was also the fifth kingdom which was to be followed by a sixth kingdom.

Incapacitatea lui Miller de a vedea a treia putere l-a constrâns să tragă concluzii care erau pur și simplu greșite. Miller a identificat fiara care se ridică din mare din Apocalipsa treisprezece ca fiind Roma păgână, iar fiara pământului ca fiind Roma papală. Aplicarea de către el a capitolului șaptesprezece din Apocalipsa era, de asemenea, viciată de incapacitatea sa de a vedea istoria profetică ce se întindea dincolo de a doua putere pustiitoare a papalității. Din acest motiv, când Miller a identificat puterea romană în profeția lui Daniel, le-a tratat ca pe o singură putere care venea în două faze. Aceasta a fost și este o aplicare corectă, însă l-a împiedicat să înțeleagă împărățiile profeției biblice ca fiind ceva ce se extindea dincolo de o a patra împărăție reprezentată de Roma. El a văzut și a identificat că a patra împărăție, Roma, avea două faze, reprezentate ca Roma păgână și Roma papală, dar nu a putut vedea că Roma papală era și a cincea împărăție, care urma să fie urmată de o a șasea împărăție.

In Daniel chapter two, the Millerites brought the elements of the fifth kingdom of Bible prophecy together with the fourth kingdom. At the basic level their application was correct, but incomplete, for the first reference of the kingdoms of Bible prophecy must agree with the last reference of the kingdoms of Bible prophecy, because Jesus, as the Alpha and Omega always illustrates the end with the beginning. Unable to see a distinction of two sequential kingdoms made it impossible for Miller to recognize that Revelation chapter twelve, is identifying paganism (the dragon), and the sea beast of Revelation chapter thirteen, as papalism (the beast) and the earth beast of Revelation chapter thirteen as apostate Protestantism (the false prophet).

En Daniel, capítulo dos, los milleritas reunieron los elementos del quinto reino de la profecía bíblica con el cuarto reino. En el nivel básico, su aplicación era correcta, pero incompleta, pues la primera referencia a los reinos de la profecía bíblica debe concordar con la última referencia a los reinos de la profecía bíblica, porque Jesús, como el Alfa y la Omega, siempre ilustra el fin con el principio. Al no poder discernir una distinción entre dos reinos secuenciales, a Miller le fue imposible reconocer que Apocalipsis, capítulo doce, identifica al paganismo (el dragón), y a la bestia del mar de Apocalipsis, capítulo trece, como el papado (la bestia), y a la bestia de la tierra de Apocalipsis, capítulo trece, como el protestantismo apóstata (el falso profeta).

Miller was unable to see the dragon, the beast and the false prophet as three consecutive kingdoms in chapters twelve and thirteen of Revelation, and was thus forced by his prophetic logic to assume the two chapters were not a consecutive illustration of the three powers that lead the world to Armageddon. The light Miller was given was the perfect light for his generation, and his generation was tested by that light.

Miller nu a putut să vadă balaurul, fiara și prorocul mincinos ca fiind trei împărății consecutive în capitolele doisprezece și treisprezece din Apocalipsa și, prin urmare, a fost constrâns de logica sa profetică să presupună că cele două capitole nu constituiau o prezentare consecutivă a celor trei puteri care conduc lumea la Armaghedon. Lumina care i-a fost dată lui Miller era lumina desăvârșită pentru generația sa, iar generația sa a fost pusă la încercare prin acea lumină.

The light of the three desolating powers (the dragon, the beast and the false prophet), was given to Future for America at the “time of the end,” in 1989. The passage of Daniel which was unsealed with the collapse of the Soviet Union in fulfillment of Daniel chapter eleven, and verse forty was the light of the third angel, whereas Miller had been given the light of the first angel. The last six verses of Daniel eleven, were seen to be the foundation and central pillar of the movement of Future for America, and verse forty, of Daniel chapter eleven summarizes that light, just as verses thirteen and fourteen, of Daniel chapter eight summarized the light that was unsealed in the Millerite movement.

Լքայող երեք ուժերի (վիշապի, գազանի և սուտ մարգարեի) լույսը տրվեց Future for America-ին «վերջի ժամանակում»՝ 1989 թվականին։ Դանիելի այն հատվածը, որը բացվեց Խորհրդային Միության փլուզմամբ՝ Դանիել գլուխ տասնմեկի, քառասուներորդ համարի կատարման մեջ, երրորդ հրեշտակի լույսն էր, մինչդեռ Միլլերին տրվել էր առաջին հրեշտակի լույսը։ Դանիել տասնմեկի վերջին վեց համարները ճանաչվեցին որպես Future for America շարժման հիմքն ու կենտրոնական սյունը, իսկ Դանիել գլուխ տասնմեկի քառասուներորդ համարը ամփոփում է այդ լույսը, ինչպես Դանիել գլուխ ութերորդի տասներեքերորդ և տասնչորսերորդ համարները ամփոփում էին այն լույսը, որը բացվել էր Միլլերիական շարժման մեջ։

> And at the time of the end shall the king of the south push at him: and the king of the north shall come against him like a whirlwind, with chariots, and with horsemen, and with many ships; and he shall enter into the countries, and shall overflow and pass over. Daniel 11:40.

> Și, la vremea sfârșitului, împăratul de la miazăzi se va împunge cu el; iar împăratul de la miazănoapte va veni împotriva lui ca un vârtej, cu care, cu călăreți și cu multe corăbii; și va pătrunde în țări, se va revărsa și va trece mai departe. Daniel 11:40.

The verse identifies a war that began at the “time of the end” in 1798, between the king of the south and the king of the north. The king of the south represented atheistic France, that delivered the deadly wound to the papacy in that very year. The papacy is there represented as the king of the north. France, prophetically in 1798, was one tenth of the ten kingdoms of Daniel chapter seven. Those ten kingdoms represent pagan Rome, and pagan Rome represents the dragon. The papacy (the king of the north) represents the beast. The verse identifies the king of the north (the papacy), who had been given its deadly wound at the opening of the verse, would ultimately retaliate against the king of the south (the king of atheism). When the papacy did retaliate, the king of atheism had moved from the nation of France, to the confederacy of the Soviet Union. France was one nation, yet when the papacy retaliated against the king of the south in the verse, the king of the south was identified as “countries,” as was the former Soviet Union.

Verșetul identifică un război care a început la „vremea sfârșitului”, în 1798, între împăratul de miazăzi și împăratul de miazănoapte. Împăratul de miazăzi reprezenta Franța ateistă, care a dat papalității rana de moarte chiar în acel an. Papalitatea este aici reprezentată ca împăratul de miazănoapte. Franța, din punct de vedere profetic, în 1798, era o zecime din cele zece împărății din Daniel capitolul șapte. Cele zece împărății reprezintă Roma păgână, iar Roma păgână reprezintă balaurul. Papalitatea (împăratul de miazănoapte) reprezintă fiara. Verșetul arată că împăratul de miazănoapte (papalitatea), care primise rana sa de moarte la începutul verșetului, avea să riposteze în cele din urmă împotriva împăratului de miazăzi (împăratul ateismului). Când papalitatea a ripostat, împăratul ateismului se mutase din națiunea Franței în confederația Uniunii Sovietice. Franța era o singură națiune, totuși, când papalitatea a ripostat împotriva împăratului de miazăzi în verșet, împăratul de miazăzi era identificat drept „țări”, așa cum era și fosta Uniune Sovietică.

When the king of the north (the papacy) did retaliate it brought with it “chariots,” “horsemen” and “many ships.” Chariots and horsemen are symbols of military strength, and ships are symbols of economic strength. The power that formed an unholy alliance with the papacy for the purpose of bringing down the Soviet Union was the United States, and the two strengths of the United States in Revelation chapter thirteen, is identified as its ability to force the world to receive the mark of papal authority by the force of arms and economics. Men will be forbidden to buy or sell without the mark, and then further, without the mark, men will be put to death.

Când împăratul de la miazănoapte (papalitatea) a ripostat, a adus cu sine „care”, „călăreți” și „multe corăbii”. Carele și călăreții sunt simboluri ale puterii militare, iar corăbiile sunt simboluri ale puterii economice. Puterea care a încheiat o alianță nelegiuită cu papalitatea, cu scopul de a doborî Uniunea Sovietică, a fost Statele Unite, iar cele două forme de putere ale Statelor Unite, în capitolul treisprezece din Apocalipsa, sunt identificate ca fiind capacitatea ei de a constrânge lumea să primească semnul autorității papale prin forța armelor și prin mijloace economice. Oamenilor li se va interzice să cumpere sau să vândă fără semn, iar apoi, mai mult, fără semn, oamenii vor fi omorâți.

Verse forty directly identifies the dragon (the king of the south), the beast (the papacy) and the false prophet (the United States). The foundational verse for “the time of the end” in 1989, identifies the three desolating powers that lead the world to Armageddon, just as the foundational verses of the Millerite movement identified the two desolating powers of paganism followed by papalism.

Versetul patruzeci îl identifică în mod direct pe balaur (împăratul de la miazăzi), fiara (papalitatea) și prorocul mincinos (Statele Unite). Versetul fundamental pentru „vremea sfârșitului”, din 1989, identifică cele trei puteri pustiitoare care conduc lumea spre Armaghedon, așa cum versetele fundamentale ale mișcării millerite au identificat cele două puteri pustiitoare ale păgânismului, urmate de papalitate.

The verse begins with a battle between the king of the south and the king of the north. In the beginning of the verse (1798), the king of the south prevails, but in the verse, the king of the north retaliates and prevails over the king of the south. The beginning of the verse marks the battle between the king of the north and the king of the south, and in the ending of the message contained in the verse the same battle between the northern and southern kings is illustrated, but with the opposite results. The beginning marked the “time of the end” in 1798, and the ending battle marks the “time of the end” in 1989. The verse contains within its written testimony the signature Alpha and Omega, the beginning and the ending.

Versetul începe cu o luptă între împăratul de la miazăzi și împăratul de la miazănoapte. La începutul versetului (1798), împăratul de la miazăzi biruiește, dar, în cuprinsul versetului, împăratul de la miazănoapte ripostează și biruiește asupra împăratului de la miazăzi. Începutul versetului marchează lupta dintre împăratul de la miazănoapte și împăratul de la miazăzi, iar în partea finală a mesajului cuprins în verset este înfățișată aceeași luptă dintre împărații de la miazănoapte și de la miazăzi, însă cu rezultate opuse. Începutul a marcat „vremea sfârșitului” în 1798, iar lupta de la sfârșit marchează „vremea sfârșitului” în 1989. Versetul conține în propria sa mărturie scrisă semnătura Alfa și Omega, începutul și sfârșitul.

The actual history of the verse continues on past the collapse of the Soviet Union in 1989, through to the Sunday law of verse forty-one. At the Sunday law the three-fold union of modern Babylon is brought about by a series of rapid events. Verse forty therefore begins when the deadly wound is delivered in 1798, and the whore of Tyre is forgotten. The history represented by the verse completely ends at the Sunday law of verse forty-one, where the deadly wound is healed and the whore of Tyre is remembered. The signature of the beginning and ending is written not only upon the text found in the verse, but also the complete history represented by the verse. The verse identifies the prophetic framework that is based not upon simply paganism (the dragon) and papalism (the beast), but it identifies the structure of the three desolating powers that lead the world to Armageddon.

L’histoire effective du verset se poursuit au-delà de l’effondrement de l’Union soviétique en 1989, jusqu’à la loi du dimanche du verset quarante et un. Lors de la loi du dimanche, l’union tripartite de la Babylone moderne est réalisée par une série d’événements rapides. Le verset quarante commence donc lorsque la blessure mortelle est infligée en 1798, et que la prostituée de Tyr est oubliée. L’histoire représentée par le verset s’achève entièrement à la loi du dimanche du verset quarante et un, où la blessure mortelle est guérie et où la prostituée de Tyr est rappelée. La signature du commencement et de la fin est inscrite non seulement dans le texte contenu dans le verset, mais aussi dans l’histoire complète représentée par le verset. Le verset identifie le cadre prophétique qui n’est pas fondé simplement sur le paganisme (le dragon) et le papisme (la bête), mais il met en évidence la structure des trois puissances dévastatrices qui conduisent le monde à Armageddon.

Miller’s prophetic framework announced the arrival of God’s investigative judgment, and the prophetic framework of Future for America announces the arrival of God’s executive judgment. At the “time of the end” in 1989, a three-step testing and purification process began when the last six verses of Daniel eleven were unsealed at the collapse of the Soviet Union. The distinction of Miller only seeing paganism and papalism, and not seeing apostate Protestantism, must be understood to rightly understand the vision of the Ulai River that was unsealed in 1798.

Cadrul profetic al lui Miller a vestit sosirea judecății de cercetare a lui Dumnezeu, iar cadrul profetic al Future for America vestește sosirea judecății executive a lui Dumnezeu. La „vremea sfârșitului”, în 1989, a început un proces în trei pași de punere la probă și de curățire, atunci când ultimele șase versete din Daniel unsprezece au fost desigilate la prăbușirea Uniunii Sovietice. Distincția că Miller a văzut doar păgânismul și papalitatea, și nu a văzut protestantismul apostat, trebuie înțeleasă pentru a înțelege corect viziunea râului Ulai, care a fost desigilată în 1798.

We will continue that consideration in the next article.

Vom continua această analiză în articolul următor.

> “We have no time to lose. Troublous times are before us. The world is stirred with the spirit of war. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place. The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated.

> „Nu mai avem timp de pierdut. Vremuri tulburi ne stau înainte. Lumea este frământată de spiritul războiului. În curând vor avea loc scenele de strâmtorare despre care s-a vorbit în profeții. Profeția din Daniel 11 a ajuns aproape la împlinirea ei deplină. O mare parte din istoria care s-a desfășurat în împlinirea acestei profeții se va repeta.”

> “In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘verses 30 through thirty-six quoted.’

> „În versetul al treizecilea este menționată o putere despre care se spune că «versetele 30 până la 36 citate».”

> “Scenes similar to those described in these words will take place.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> „Se vor petrece scene asemănătoare celor descrise în aceste cuvinte.” Manuscript Releases, nr. 13, 394.

Back to Articles