Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Fifteen

Istoria Ascunsă a Versetului Patruzeci – Numărul Cincisprezece

The Second Woe - Part Two

A doua nenorocire — Partea a doua

Author

Jeff Pippenger

Published

June 11, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

Sister White addresses several times that the passage in Isaiah which Jesus read in the synagogue at Nazareth, not only announced His work, but typified our work. The perfect fulfillment of that anointed work is accomplished by those who make up the ensign of the one hundred and forty-four thousand.

Soră White arată în mai multe rânduri că pasajul din Isaia pe care Isus l-a citit în sinagoga din Nazaret nu numai că a vestit lucrarea Sa, ci a și prefigurat lucrarea noastră. Împlinirea desăvârșită a acelei lucrări unse este realizată de cei care alcătuiesc steagul celor o sută patruzeci și patru de mii.

> The spirit of the Lord God is upon me; because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to bind up the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; To proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn; To appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified. And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. And strangers shall stand and feed your flocks, and the sons of the alien shall be your plowmen and your vinedressers. But ye shall be named the Priests of the Lord: men shall call you the Ministers of our God: ye shall eat the riches of the Gentiles, and in their glory shall ye boast yourselves. For your shame ye shall have double; and for confusion they shall rejoice in their portion: therefore in their land they shall possess the double: everlasting joy shall be unto them. Isaiah 61:1–7.

> Domnului Dumnezeu este peste mine; căci Domnul M-a uns să aduc vești bune celor blânzi; M-a trimis să leg pe cei cu inima zdrobită, să vestesc robilor slobozirea și prinșilor de război deschiderea temniței; să vestesc anul de îndurare al Domnului și ziua de răzbunare a Dumnezeului nostru; să mângâi pe toți cei întristați; să dau celor ce plâng în Sion, să le dau o cunună împărătească în loc de cenușă, untdelemnul bucuriei în locul plânsului, haina de laudă în locul unui duh mâhnit; ca să fie numiți terebinți ai neprihănirii, un sad al Domnului, ca să slujească spre slava Lui. Ei vor zidi iarăși vechile dărâmături, vor ridica din nou ruinele de odinioară și vor înnoi cetățile pustiite, rămase pustii din neam în neam. Străinii vor sta și vă vor paște turmele, și fiii străinului vor fi plugarii și vierii voștri. Dar voi vă veți numi Preoți ai Domnului, și veți fi numiți Slujitori ai Dumnezeului nostru; veți mânca bogățiile neamurilor și vă veți făli cu slava lor. În locul rușinii voastre, veți avea o parte îndoită; în locul ocării, se vor veseli de partea lor de moștenire; de aceea vor stăpâni îndoit în țara lor și vor avea o bucurie veșnică. Isaia 61:1–7.

In the previous article we began to identify the “hour, month, day and year” that made up the time prophecy of three hundred and ninety-one years and fifteen days. Time is no longer, so the four expressions of time must be applied symbolically in the latter days, when the prophetic characteristics of the first and second woes are repeated in the third woe. The “year” is “the acceptable year of the Lord,” and it is also “the day of vengeance of our God.”

În articolul precedent am început să identificăm „ceasul, luna, ziua și anul” care alcătuiau profeția de timp de trei sute nouăzeci și unu de ani și cincisprezece zile. Timpul nu mai este, așadar cele patru expresii ale timpului trebuie aplicate simbolic în zilele de pe urmă, când caracteristicile profetice ale primei și celei de-a doua nenorociri se repetă în cea de-a treia nenorocire. „Anul” este „anul de îndurare al Domnului” și este, de asemenea, „ziua răzbunării Dumnezeului nostru”.

The “day,” is “the day of calamity,” a day of recompense, and vengeance, as set forth by Moses.

„Ziua” este „ziua nenorocirii”, o zi a răsplătirii și a răzbunării, așa cum a fost arătată de Moise.

> To me belongeth vengeance, and recompense; their foot shall slide in due time: for the day of their calamity is at hand, and the things that shall come upon them make haste. Deuteronomy 32:35.

> A Mi Îmi aparține răzbunarea și răsplătirea; piciorul lor va aluneca la vremea hotărâtă, căci ziua nenorocirii lor este aproape, și lucrurile care vor veni peste ei se grăbesc. Deuteronomul 32:35.

In Isaiah it is the “acceptable year” and the “day of vengeance,” and the day of vengeance is Moses’ “day of calamity” where Laodicea’s foot slides as they receive recompense and vengeance. The hour of the great earthquake, the day of calamity, the acceptable year and the first month all align with the Sunday law. The word “month” in Joel is an added word, but the added word is correct. The translators added the word “month” in agreement with the truth that the latter rain came in the first month.

În Isaia este „anul de îndurare” și „ziua răzbunării”, iar ziua răzbunării este „ziua nenorocirii” a lui Moise, când piciorul Laodiceei alunecă, în timp ce ea își primește răsplătirea și răzbunarea. Ceasul marelui cutremur, ziua nenorocirii, anul de îndurare și luna întâi se aliniază toate cu legea duminicală. Cuvântul „lună” din Ioel este un cuvânt adăugat, dar cuvântul adăugat este corect. Traducătorii au adăugat cuvântul „lună” în acord cu adevărul că ploaia târzie a venit în luna întâi.

> Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for he hath given you the former rain moderately, and he will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain in the first month. Joel 2:23.

> Bucurați-vă, dar, fii ai Sionului, și veseliți-vă în Domnul Dumnezeul vostru; căci El v-a dat ploaia timpurie cu măsură și va face să se coboare peste voi ploaia, ploaia timpurie și ploaia târzie, în luna întâi. Ioel 2:23.

The word “month” is an interpretation, not part of the original inspired text. The Hebrew simply says the rains will come “in the first” or “as at the first”—meaning God will restore the rains in their proper season, just like in former times. Sister White repeatedly aligns the Millerite movement of 1840 to 1844 with Pentecost to describe the latter rain in the latter days. The latter rain comes “as at the first,” which was Pentecost, which Sister White repeatedly aligns with the Sunday law.

Cuvântul „lună” este o interpretare, nu face parte din textul original inspirat. Ebraica spune pur și simplu că ploile vor veni „în cel dintâi” sau „ca la început” — adică Dumnezeu va restaura ploile la vremea lor potrivită, întocmai ca în vremurile de odinioară. Sora White pune în mod repetat în paralel mișcarea Millerită din 1840 până în 1844 cu Cincizecimea pentru a descrie ploaia târzie în zilele din urmă. Ploaia târzie vine „ca la început”, care a fost Cincizecimea, pe care Sora White o pune în mod repetat în paralel cu legea duminicală.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> “Îngerul care se unește în proclamarea soliei celui de-al treilea înger urmează să lumineze întregul pământ cu slava sa. Aici este prevestită o lucrare de întindere mondială și de o putere nemaivăzută. Mișcarea adventă din 1840–44 a fost o manifestare glorioasă a puterii lui Dumnezeu; solia primului înger a fost dusă la fiecare stațiune misionară din lume, iar în unele țări a existat cel mai mare interes religios care a fost văzut în vreun ținut de la Reforma din secolul al șaisprezecelea încoace; însă acestea vor fi întrecute de mișcarea puternică de sub ultima avertizare a celui de-al treilea înger.”

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> „Lucrarea va fi asemănătoare cu aceea din Ziua Cincizecimii. După cum a fost dată «ploaia timpurie», prin revărsarea Duhului Sfânt la deschiderea vestirii Evangheliei, pentru a face să răsară sămânța prețioasă, tot astfel «ploaia târzie» va fi dată la încheierea acesteia, pentru coacerea secerișului. «Atunci vom cunoaște, dacă vom stărui să cunoaștem pe Domnul: ivirea Lui este pregătită ca zorile dimineții; și El va veni la noi ca ploaia, ca ploaia târzie și timpurie peste pământ.» Osea 6:3. «Bucurați-vă, dar, copii ai Sionului, și veseliți-vă în Domnul Dumnezeul vostru; căci El vă dă ploaie timpurie cu măsură și va face să coboare peste voi ploaia, ploaia timpurie și ploaia târzie.» Ioel 2:23. «În zilele de pe urmă, zice Dumnezeu, voi turna din Duhul Meu peste orice făptură.» «Și oricine va chema Numele Domnului va fi mântuit.» Faptele Apostolilor 2:17, 21.”

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> „Marea lucrare a Evangheliei nu trebuie să se încheie cu o manifestare mai redusă a puterii lui Dumnezeu decât aceea care i-a marcat începutul. Profețiile care s-au împlinit prin revărsarea ploii timpurii la deschiderea Evangheliei trebuie să se împlinească din nou prin ploaia târzie, la încheierea ei. Acestea sunt «vremurile de înviorare» spre care privea înainte apostolul Petru când spunea: «Pocăiți-vă dar și întoarceți-vă la Dumnezeu, pentru ca să vi se șteargă păcatele, când vor veni vremurile de înviorare de la fața Domnului și El va trimite pe Isus Hristos.» Faptele Apostolilor 3:19, 20.” Tragedia veacurilor, 611.

Pentecost was the "opening" or the "beginning" of the gospel work and the latter rain at the "close" is the "ending." The first represents the last. The first month is identifying the outpouring of the Holy Spirit at the Sunday law.

Cincizecimea a fost „deschiderea” sau „începutul” lucrării Evangheliei, iar ploaia târzie, la „încheiere”, este „sfârșitul”. Cea dintâi o reprezintă pe cea de pe urmă. Luna întâi identifică revărsarea Duhului Sfânt la legea duminicală.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost. …

> „Niciunul dintre noi nu va primi vreodată sigiliul lui Dumnezeu câtă vreme caracterele noastre mai au asupra lor vreo pată sau vreun întinăciune. Ne revine nouă să îndreptăm defectele din caracterele noastre, să curățim templul sufletului de orice întinare. Atunci ploaia târzie va cădea peste noi, așa cum ploaia timpurie a căzut peste ucenici în Ziua Cincizecimii. …”

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 214, 216.

> „Ce faceți, fraților, în marea lucrare de pregătire? Cei care se unesc cu lumea primesc tiparul lumesc și se pregătesc pentru semnul fiarei. Cei care nu se încred în sine, care se smeresc înaintea lui Dumnezeu și își curățesc sufletele prin ascultarea de adevăr, aceștia primesc tiparul ceresc și se pregătesc pentru sigiliul lui Dumnezeu pe frunțile lor. Când decretul va fi dat și pecetea va fi imprimată, caracterul lor va rămâne curat și fără pată pentru veșnicie.” Testimonies, volumul 5, 214, 216.

The first “month” is the Sunday law, the “hour” of the great earthquake is the Sunday law, the “day” of calamity, recompense and vengeance is the Sunday law and the acceptable “year” is the Sunday law. The one hundred and fifty years of the prophecy of the first woe concludes at the Sunday law, where the three hundred and ninety-one years and fifteen days begins.

Luna întâi este legea duminicală; „ceasul” marelui cutremur este legea duminicală; „ziua” nenorocirii, a răsplătirii și a răzbunării este legea duminicală; iar „anul” plăcut este legea duminicală. Cei o sută cincizeci de ani ai profeției primei vai se încheie la legea duminicală, unde încep cei trei sute nouăzeci și unu de ani și cincisprezece zile.

> Saying to the sixth angel which had the trumpet, Loose the four angels which are bound in the great river Euphrates. And the four angels were loosed, which were prepared for an hour, and a day, and a month, and a year, for to slay the third part of men. Revelation 9:14, 15.

> Spunând îngerului al șaselea, care avea trâmbița: „Dezleagă pe cei patru îngeri care sunt legați la râul cel mare, Eufrat.” Și cei patru îngeri au fost dezlegați, care erau pregătiți pentru un ceas, și o zi, și o lună, și un an, ca să omoare a treia parte din oameni. Apocalipsa 9:14, 15.

The “four angels” that were “bound in the great river Euphrates” are “loosed” at the hour of the Sunday law. They have been prophetically “prepared” for the hour, day, month and year of the second woe to slay the third part of men. The United States is slain as the sixth kingdom of Bible prophecy at the Sunday law, and the United States is one third of the three fold union that is established at the Sunday law. The second woe is repeated in the third woe, just as the second angel is repeated in the third angel.

Cei „patru îngeri” care erau „legați la râul cel mare, Eufrat” sunt „dezlegați” la ceasul legii duminicale. Ei au fost profetic „pregătiți” pentru ceasul, ziua, luna și anul celui de-al doilea vai, ca să ucidă a treia parte din oameni. Statele Unite sunt ucise ca a șasea împărăție a profeției biblice la legea duminicală, iar Statele Unite sunt o treime din întreita unire care este stabilită la legea duminicală. Al doilea vai se repetă în al treilea vai, așa cum al doilea înger se repetă în al treilea înger.

Those four winds were released at 9/11, marking the beginning of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and immediately thereafter restrained. When those represented in Isaiah sixty-one who mourn are comforted, they are comforted with the full out pouring of the Comforter at the Sunday law, which is also the “hour” of the great earthquake. Those who mourn in the acceptable year, are the very same who are mourning in Ezekiel nine who receive the seal of God. Jesus began His ministry by citing Isaiah sixty-one, and Sister White aligns His pronouncement with our work.

Cele patru vânturi au fost dezlănțuite la 11 septembrie, marcând începutul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii, iar imediat după aceea au fost ținute în frâu. Când aceia reprezentați în Isaia șaizeci și unu, care plâng, sunt mângâiați, ei sunt mângâiați prin deplina revărsare a Mângâietorului la legea duminicală, care este, de asemenea, și „ceasul” marelui cutremur. Cei care plâng în anul de îndurare sunt tocmai aceiași care plâng în Ezechiel nouă și care primesc sigiliul lui Dumnezeu. Isus Și-a început lucrarea citând Isaia șaizeci și unu, iar sora White pune în legătură rostirea Sa cu lucrarea noastră.

> “Christ announced his mission to the world when, in the synagogue at Nazareth, he read from the prophecy of Isaiah: ‘The Spirit of the Lord is upon me, because he hath anointed me to preach the Gospel to the poor; he hath sent me to heal the broken-hearted, to preach deliverance to the captives, and recovering of sight to the blind, to set at liberty them that are bruised, to preach the acceptable year of the Lord.’ What a work was before him!—To preach the acceptable year of the Lord. This period embraces age after age, extends from century to century, while probation shall last. God is waiting to hear the asking and knocking; watching to see humanity draw nigh unto him, who alone can help us. He longs to forgive their sins, to receive them as his own. He will receive every contrite soul who comes to him; for it was to do this work that God anointed his only-begotten Son.

> „Christos Și-a vestit lumii misiunea atunci când, în sinagoga din Nazaret, a citit din prorocia lui Isaia: „Duhul Domnului este peste Mine, pentru că M-a uns să vestesc Evanghelia săracilor; M-a trimis să vindec pe cei cu inima zdrobită, să propovăduiesc robilor slobozirea și orbilor căpătarea vederii, să dau drumul celor apăsați, să vestesc anul de îndurare al Domnului.” Ce lucrare stătea înaintea Lui!—Să vestească anul de îndurare al Domnului. Această perioadă cuprinde veac după veac, se întinde din secol în secol, câtă vreme va dura timpul de probă. Dumnezeu așteaptă să audă cererea și bătaia la ușă; privește să vadă omenirea apropiindu-se de El, singurul care ne poate ajuta. El dorește să le ierte păcatele, să-i primească drept ai Săi. El va primi orice suflet smerit și pocăit care vine la El; căci pentru a face această lucrare L-a uns Dumnezeu pe singurul Său Fiu născut.”

> “But why did not Christ finish the statement recorded in Isaiah? Why did he omit the clause, ‘and the day of vengeance of our God’? The latter portion of this sentence was just as much truth as the first part; and Christ did not deny the truth by his silence, by withholding a portion of his own words given to his chosen prophet. But this last clause was that upon which his hearers delighted to dwell, and which they were inclined to practice, pronouncing judgment upon all who were not of their religious faith. Instead of giving to the people words of truth and righteousness and forgiveness, they had taught them that God hated all the heathen world. The paternal character of God had been misrepresented, and buried beneath human traditions. Signs of the Times, January 14, 1897.

> „Dar de ce n-a încheiat Hristos afirmația consemnată în Isaia? De ce a omis expresia: «și ziua răzbunării Dumnezeului nostru»? Partea a doua a acestei propoziții era tot atât de adevărată ca prima; iar Hristos nu a negat adevărul prin tăcerea Sa, omițând o parte din propriile Sale cuvinte date profetului Său ales. Dar această ultimă expresie era aceea asupra căreia ascultătorii Săi găseau plăcere să stăruiască și pe care erau înclinați s-o pună în practică, rostind judecată asupra tuturor celor ce nu erau de credința lor religioasă. În loc să dea poporului cuvinte de adevăr, de dreptate și de iertare, ei îl învățaseră că Dumnezeu ura întreaga lume păgână. Caracterul părintesc al lui Dumnezeu fusese denaturat și îngropat sub tradițiile omenești. Signs of the Times, 14 ianuarie 1897.”

> “The mission of the people of God in this age is outlined in the words of inspiration that describe the work of the Messiah: ‘The spirit of the Lord God is upon me, because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to heal the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; to proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn, to appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified.’

> „Misiunea poporului lui Dumnezeu în această epocă este conturată în cuvintele inspirației care descriu lucrarea lui Mesia: «Duhul Domnului Dumnezeu este peste Mine, căci Domnul M-a uns să vestesc vești bune celor blânzi; M-a trimis să vindec pe cei cu inima zdrobită, să vestesc libertate celor captivi și deschiderea temniței celor legați; să vestesc anul de îndurare al Domnului și ziua răzbunării Dumnezeului nostru; să mângâi pe toți cei ce jelesc, să rânduiesc pentru cei ce jelesc în Sion, să le dau o podoabă în loc de cenușă, untdelemnul bucuriei în locul jalei, haina de laudă în locul unui duh mâhnit; ca să fie numiți terebinți ai neprihănirii, sădirea Domnului, ca El să fie proslăvit.»”

> “‘And they shall build up the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations.’” Lake Union Herald, November 11, 1908.

> „Și ei vor zidi iarăși vechile dărâmături, vor ridica din nou pustiirile de odinioară și vor reface cetățile pustiite, pustiirile multor generații.” Lake Union Herald, 11 noiembrie 1908.

Before we proceed further into the repetition of the second woe in the third woe, we should remind ourselves that the message is to be understood by bringing “line upon line.” This identifies that every “hour,” “day,” “month” and “year” in the inspired word that fits the context of the Sunday law is also to be applied to the preparation of Islam striking at the Sunday law.

Înainte de a merge mai departe în repetarea celui de-al doilea vai în al treilea vai, ar trebui să ne amintim că solia trebuie să fie înțeleasă aducând „linie peste linie”. Aceasta arată că fiecare „ceas”, „zi”, „lună” și „an” din Cuvântul inspirat care se potrivește contextului legii duminicale trebuie, de asemenea, să fie aplicat pregătirii prin care Islamul lovește împotriva legii duminicale.

As an example: the word “hour” is only found in one book of the Old Testament, and that book is the book of Daniel. In Daniel “hour” is mentioned five times.

Ca un exemplu: cuvântul „ceas” se găsește numai într-o singură carte a Vechiului Testament, iar acea carte este cartea lui Daniel. În Daniel, „ceas” este menționat de cinci ori.

> And whoso falleth not down and worshippeth shall the same hour be cast into the midst of a burning fiery furnace. … Now if ye be ready that at what time ye hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and dulcimer, and all kinds of music, ye fall down and worship the image which I have made; well: but if ye worship not, ye shall be cast the same hour into the midst of a burning fiery furnace; and who is that God that shall deliver you out of my hands? Daniel 3:6, 15.

> Și oricine nu se va pleca și nu se va închina va fi aruncat chiar în ceasul acela în mijlocul unui cuptor aprins cu foc. … Acum, dacă sunteți gata ca, în clipa în care veți auzi sunetul cornului, al fluierului, al harpei, al lăutei, al psaltirii și al cimpoiului, și al tuturor felurilor de muzică, să vă plecați și să vă închinați chipului pe care l-am făcut, bine; dar dacă nu vă veți închina, veți fi aruncați chiar în ceasul acela în mijlocul unui cuptor aprins cu foc; și cine este acel Dumnezeu care vă va izbăvi din mâinile mele? Daniel 3:6, 15.

Sister White repeatedly applies Daniel three, and therefore “the same hour” to the Sunday law. In Daniel chapter four, Daniel is perplexed for “one hour” as he struggles to explain the coming judgment upon Nebuchadnezzar.

Soră White aplică în mod repetat capitolul trei din Daniel și, prin urmare, „același ceas” legii duminicale. În capitolul patru din Daniel, Daniel este tulburat „un ceas” în timp ce se luptă să explice judecata care urma să vină asupra lui Nebucadnețar.

> Then Daniel, whose name was Belteshazzar, was astonied for one hour, and his thoughts troubled him. The king spake, and said, Belteshazzar, let not the dream, or the interpretation thereof, trouble thee. Belteshazzar answered and said, My lord, the dream be to them that hate thee, and the interpretation thereof to thine enemies. Daniel 4:19.

> Atunci Daniel, al cărui nume era Beltșațar, a rămas înmărmurit un ceas, iar gândurile lui l-au tulburat. Împăratul a luat cuvântul și a zis: „Beltșațar, să nu te tulbure visul, nici tâlcuirea lui.” Beltșațar a răspuns și a zis: „Domnul meu, visul să fie pentru cei ce te urăsc, iar tâlcuirea lui pentru vrăjmașii tăi.” Daniel 4:19.

Daniel is astonished for “one hour” as he seeks to understand how to inform Nebuchadnezzar of his coming judgment. Daniel is representing the messenger of the first angel who announces the “hour” of judgment has come. His prediction is given to Nebuchadnezzar, and a year later the judgment upon Babylon is brought upon Nebuchadnezzar.

Daniel is astonished for “one hour” as he seeks to understand how to inform Nebuchadnezzar of his coming judgment. Daniel is representing the messenger of the first angel who announces the “hour” of judgment has come. His prediction is given to Nebuchadnezzar, and a year later the judgment upon Babylon is brought upon Nebuchadnezzar.

> The same hour was the thing fulfilled upon Nebuchadnezzar: and he was driven from men, and did eat grass as oxen, and his body was wet with the dew of heaven, till his hairs were grown like eagles’ feathers, and his nails like birds’ claws. Daniel 4:33.

> A cikin wannan sa’a ce aka cika wannan abu a kan Nebukadnezzar; aka kore shi daga cikin mutane, ya riƙa cin ciyawa kamar shanu, jikinsa kuma ya jiƙe da raɓar sama, har gashinsa ya yi tsawo kamar gashin tsuntsun gaggafa, ƙusoshinsa kuma suka zama kamar faratan tsuntsaye. Daniyel 4:33.

Daniel is predicting the soon-coming Sunday law, and when it arrives it is the “hour” of judgment upon Babylon. Both “hours” are identifying the Sunday law, which is the hour of the great earthquake. Nebuchadnezzar is the alpha and Belshazzar is the omega of the story of Babylon, and Belshazzar is slain in the very night that the hand writing came upon the wall.

Daniyeli aravuga itegeko ryo ku cyumweru rizaza vuba, kandi igihe rizaba rigeze, ni ryo “saha” y’urubanza kuri Babuloni. Izo “saha” zombi zigaragaza itegeko ryo ku cyumweru, ari ryo saha y’umutingito ukomeye. Nebukadinezari ni alfa naho Belushazari akaba omega y’inkuru ya Babuloni, kandi Belushazari yicwa muri iryo joro nyine ubwo inyandiko y’ukuboko yabonekaga ku rusika.

> In the same hour came forth fingers of a man’s hand, and wrote over against the candlestick upon the plaster of the wall of the king’s palace: and the king saw the part of the hand that wrote. Daniel 5:5.

> În același ceas s-au arătat degetele unei mâini de om și au scris în dreptul sfeșnicului, pe tencuiala zidului palatului împărătesc; și împăratul a văzut partea mâinii care scria. Daniel 5:5.

The “same hour” the writing came upon the wall identifies when the written Sunday law destroys the “wall” of separation of church and state at the Sunday law, and then Babylon ended as does the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy. As the sixth kingdom the United States is the power who reigns for seventy symbolic years in Isaiah twenty-three when the whore of Tyre is forgotten. The kingdom or king that Isaiah refers to are the days of seventy years and the kingdom that reigned for seventy years in Bible prophecy was Babylon. The fall of Belshazzar’s Babylon typifies the fall of the United States, at the Sunday law, where the handwriting upon the wall aligns with the speaking as a dragon of Revelation thirteen.

„În același ceas”, scrierea care a apărut pe perete identifică momentul când legea duminicală scrisă distruge „zidul” despărțirii dintre biserică și stat, la legea duminicală, iar atunci Babilonul a luat sfârșit, așa cum ia sfârșit și Statele Unite ca a șasea împărăție a profeției biblice. Ca a șasea împărăție, Statele Unite sunt puterea care domnește timp de șaptezeci de ani simbolici în Isaia douăzeci și trei, când curva Tirului este uitată. Împărăția sau împăratul la care se referă Isaia sunt zilele de șaptezeci de ani, iar împărăția care a domnit timp de șaptezeci de ani în profeția biblică a fost Babilonul. Căderea Babilonului lui Belșațar prefigurează căderea Statelor Unite, la legea duminicală, unde scrierea de pe perete se aliniază cu vorbirea ca un balaur din Apocalipsa treisprezece.

In Revelation eighteen the judgment upon Babylon begins at the Sunday law in verse four when the second voice identifies that her judgment comes in one hour and also in one day.

În Apocalipsa 18, judecata asupra Babilonului începe la legea duminicală din versetul 4, când al doilea glas arată că judecata ei vine într-un ceas și, de asemenea, într-o zi.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. How much she hath glorified herself, and lived deliciously, so much torment and sorrow give her: for she saith in her heart, I sit a queen, and am no widow, and shall see no sorrow. Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas, that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. Revelation 18:4–10.

> Şi am auzit un alt glas din cer, zicând: Ieşiţi din mijlocul ei, poporul Meu, ca să nu fiţi părtaşi la păcatele ei şi să nu primiţi din plăgile ei. Căci păcatele ei au ajuns până la cer, şi Dumnezeu Şi-a adus aminte de nelegiuirile ei. Răsplătiţi-i aşa cum v-a răsplătit ea vouă şi întoarceţi-i îndoit, după faptele ei; în potirul în care a turnat ea, turnaţi-i îndoit. Pe cât s-a slăvit pe sine şi s-a desfătat în plăceri, pe atât daţi-i chin şi tânguire; fiindcă zice în inima ei: Şed ca împărăteasă, nu sunt văduvă şi nu voi vedea nicidecum tânguire. De aceea, într-o singură zi vor veni plăgile ei: moartea, jalea şi foametea; şi va fi arsă de tot în foc; căci puternic este Domnul Dumnezeu, Cel ce o judecă. Şi împăraţii pământului, care au curvit şi s-au desfătat în plăceri cu ea, o vor plânge şi o vor jeli, când vor vedea fumul arderii ei, stând departe de frica chinului ei şi zicând: Vai, vai, cetatea cea mare, Babilonul, cetatea cea puternică! Căci într-un singur ceas a venit judecata ta. Apocalipsa 18:4–10.

Clearly the progressive judgment upon Babylon begins at the Sunday law of verse four when God’s other flock is called out of Babylon. John identifies the time of her judgment as both a “day” and “hour,” confirming that the symbols of time are to be understood symbolically.

În mod evident, judecata progresivă asupra Babilonului începe odată cu legea duminicală din versetul patru, când cealaltă turmă a lui Dumnezeu este chemată să iasă din Babilon. Ioan identifică vremea judecății ei atât ca o „zi”, cât și ca un „ceas”, confirmând că simbolurile timpului trebuie să fie înțelese în mod simbolic.

Passover was to be kept in the first month, and Passover aligns with the cross, which in turn aligns with the Sunday law.

Paștele trebuia să fie ținut în luna întâi, iar Paștele corespunde crucii, care, la rândul ei, corespunde legii duminicale.

> And the Lord spake unto Moses and Aaron in the land of Egypt, saying, This month shall be unto you the beginning of months: it shall be the first month of the year to you. Speak ye unto all the congregation of Israel, saying, In the tenth day of this month they shall take to them every man a lamb, according to the house of their fathers, a lamb for an house: And if the household be too little for the lamb, let him and his neighbour next unto his house take it according to the number of the souls; every man according to his eating shall make your count for the lamb. Your lamb shall be without blemish, a male of the first year: ye shall take it out from the sheep, or from the goats: And ye shall keep it up until the fourteenth day of the same month: and the whole assembly of the congregation of Israel shall kill it in the evening. Exodus 12:1–6.

> Şi Domnul a vorbit lui Moise şi lui Aaron în ţara Egiptului, zicând: Luna aceasta vă va fi începutul lunilor; ea vă va fi întâia lună a anului. Vorbiţi întregii adunări a lui Israel, zicând: În ziua a zecea a lunii acesteia, să ia fiecare om un miel, după casa părinţilor săi, un miel pentru o casă; iar dacă familia este prea mică pentru miel, să-l ia împreună cu vecinul său cel mai apropiat de casa sa, după numărul sufletelor; să-l socotiţi pentru miel după cât mănâncă fiecare. Mielul vostru să fie fără cusur, de parte bărbătească, de un an; să-l luaţi dintre oi sau dintre capre. Să-l păstraţi până în ziua a paisprezecea a aceleiaşi luni; şi toată adunarea obştii lui Israel să-l înjunghie seara. Exodul 12:1–6.

Passover was the beginning of the Pentecostal season, and it therefore typifies Pentecost, which in turn aligns with the Sunday law. The tabernacle was reared up on the first day of the first month, thus typifying the raising up of the church triumphant as an ensign at the Sunday law. The “hour,” “day,” “month” and “year” of the second woe is identifying the Sunday law, and line upon line each of those expressions of time align with the Sunday law when the context agrees. At the Sunday law, the second period of papal persecution begins, the first being the 1,260 years that brought about the martyrs of that period crying to the Lord in the fifth seal with the question of “how long,” until the papal power would be judged. In the second papal blood bath Jesus has informed His people that they need not worry about what they will say when persecuted.

Paștele a fost începutul perioadei Cincizecimii și, prin urmare, prefigurează Cincizecimea, care la rândul ei se aliniază cu legea duminicală. Cortul întâlnirii a fost ridicat în ziua întâi a lunii întâi, prefigurând astfel ridicarea bisericii triumfătoare ca un steag la legea duminicală. „Ceasul”, „ziua”, „luna” și „anul” celei de-a doua nenorociri identifică legea duminicală, iar, linie peste linie, fiecare dintre aceste expresii de timp se aliniază cu legea duminicală atunci când contextul este în acord. La legea duminicală începe a doua perioadă a persecuției papale, prima fiind cei 1.260 de ani care au dus la martirii acelei perioade strigând către Domnul în pecetea a cincea cu întrebarea „până când”, până când puterea papală avea să fie judecată. În a doua baie de sânge papală, Isus Și-a înștiințat poporul că nu trebuie să se îngrijoreze cu privire la ce vor spune atunci când vor fi persecutați.

> But when they shall lead you, and deliver you up, take no thought beforehand what ye shall speak, neither do ye premeditate: but whatsoever shall be given you in that hour, that speak ye: for it is not ye that speak, but the Holy Ghost. Mark 13:11.

> Dar când vă vor duce și vă vor da în mâinile lor, nu vă îngrijorați mai dinainte ce veți vorbi și nici să nu vă pregătiți dinainte; ci orice vi se va da în ceasul acela, aceea să vorbiți, căci nu voi sunteți cei ce vorbiți, ci Duhul Sfânt. Marcu 13:11.

In the first woe men were tormented for one hundred and fifty years. Those years began on July 27, 1299 and ended on July 27, 1449 when the four angels released the four winds that had been prepared for the hour, day, month, and year, for to slay a third part of men. The period of torment represents the period of the setting up of the image of the beast in the United States. That period is the fifteen days represented in Leviticus twenty-three from the feast of trumpets to Pentecost. The period of the formation of the image of the beast is from 9/11 unto the Sunday law, but the period of the proclamation of the message of the midnight cry is a fractal of the image of the beast formation from 9/11 unto the Sunday law.

În prima nenorocire, oamenii au fost chinuiți timp de o sută cincizeci de ani. Acei ani au început la 27 iulie 1299 și s-au încheiat la 27 iulie 1449, când cei patru îngeri au dezlănțuit cele patru vânturi, care fuseseră pregătite pentru ceasul, ziua, luna și anul acela, ca să ucidă a treia parte din oameni. Perioada chinului reprezintă perioada ridicării chipului fiarei în Statele Unite. Acea perioadă este cele cincisprezece zile reprezentate în Leviticul douăzeci și trei, de la sărbătoarea trâmbițelor până la Cincizecime. Perioada formării chipului fiarei este de la 11 septembrie până la legea duminicală, dar perioada proclamării soliei strigătului de la miezul nopții este un fractal al formării chipului fiarei, de la 11 septembrie până la legea duminicală.

The beginning and ending of the sealing are also the alpha and omega of the image of the beast formation. One class is forming a character for the seal of God; the other is forming an image of the beast. That period in the United States aligns with the same period in the world that begins at the Sunday law. The “month” is a symbol of the torment that forces the setting up of the image, so the month at the Sunday law as represented by verse fifteen in Revelation nine also represents the Islamic torment during the setting up of the image of the beast in the world.

Începutul și sfârșitul sigilării sunt, de asemenea, alfa și omega ale formării chipului fiarei. O categorie își formează un caracter pentru sigiliul lui Dumnezeu; cealaltă își formează un chip al fiarei. Acea perioadă din Statele Unite se aliniază cu aceeași perioadă din lume, care începe la legea duminicală. „Luna” este un simbol al chinului care constrânge ridicarea chipului, astfel încât luna de la legea duminicală, așa cum este reprezentată de versetul cincisprezece din Apocalipsa nouă, reprezintă, de asemenea, chinul islamic din timpul ridicării chipului fiarei în lume.

There are other prophetic applications of how the prophecy of the second woe, and its hour, day, month and year represent the Sunday law and the release of Islam to strike the United States, but we must proceed on to other points.

Există și alte aplicații profetice ale modului în care profeția celui de-al doilea vai, împreună cu ceasul, ziua, luna și anul său, reprezintă legea duminicală și dezlănțuirea islamului pentru a lovi Statele Unite, însă trebuie să trecem mai departe la alte puncte.

In the recent period of time, over the last six months or so I have been emphasizing that Islam of the three woes is prophetically connected with the three angels. From Jacob’s latter day prediction of Judah being the “vine” that is attached to the “ass,” to Christ releasing the ass in advance of His triumphal entry and other lines of Islam of the first and second woe represents the prophetic message that empowered the first and second angel’s messages, and Islam of the third woe represents the prophetic message of the third angel.

În perioada recentă, în ultimele șase luni sau cam așa, am subliniat că islamul celor trei vaiuri este legat profetic de cei trei îngeri. De la prezicerea lui Iacov pentru zilele de pe urmă, potrivit căreia Iuda este „vița” care este legată de „măgar”, până la faptul că Hristos a dezlegat măgarul înainte de intrarea Sa triumfală, precum și prin alte linii de dovadă, islamul primului și al celui de-al doilea vai reprezintă solia profetică ce a împuternicit mesajele primului și celui de-al doilea înger, iar islamul celui de-al treilea vai reprezintă solia profetică a celui de-al treilea înger.

Recently a chapter from a book written by A. T. Jones was referenced and it identifies the same fact, but from a different approach. Jones uses the grammar and the structure of Revelation to show how it is impossible to separate the last three woe trumpets from the three angels’ messages. He is emphasizing that the first angel cannot be separated from the second, and that the third cannot be separated from the previous two. Jones’ focus is on the three angels and while he makes his case about the inseparable relationship of the three angels, he proves by the very same logic that neither can the trumpets of Revelation nine be separated from the three angels of Revelation fourteen. We will close this article with Jones’ chapter.

בזמן האחרון הוזכר פרק מתוך ספר שנכתב בידי א׳ ט׳ ג׳ונס, והוא מצביע על אותה עובדה עצמה, אך מתוך גישה שונה. ג׳ונס משתמש בדקדוק ובמבנה של ספר ההתגלות כדי להראות עד כמה אי־אפשר להפריד את שלוש שופרות ה"אוי" האחרונות משלושת מסרי המלאכים. הוא מדגיש כי אי־אפשר להפריד את המלאך הראשון מן השני, וכי אי־אפשר להפריד את השלישי משני קודמיו. מוקד דבריו של ג׳ונס הוא שלושת המלאכים, ובשעה שהוא מבסס את טענתו בדבר היחס הבלתי־ניתן להפרדה שבין שלושת המלאכים, הוא מוכיח באותו היגיון עצמו כי אף את שופרות פרק ט׳ בספר ההתגלות אי־אפשר להפריד משלושת המלאכים שבפרק י״ד בספר ההתגלות. נסיים מאמר זה בפרקו של ג׳ונס.

## CHAPTER XI. THE THIRD ANGEL'S MESSAGE

CAPITOLUL XI. SOLIA CELUI DE-AL TREILEA ÎNGER

> “THE answer to that important question for today, ‘What shall we do?’ can be given with certainty upon the basis of the Seven Trumpets and the place of the great nations of today; because the answer is given by the word of God, upon this very basis.

> „Răspunsul la acea întrebare importantă pentru timpul de astăzi, «Ce vom face?», poate fi dat cu certitudine pe baza celor Șapte Trâmbițe și a locului marilor națiuni de astăzi; deoarece răspunsul este dat de Cuvântul lui Dumnezeu chiar pe această temelie.”

> “We have seen that inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, are the Three Woes. In the very midst of the Seven Trumpets—after the ending of the Fourth Trumpet, and before the beginning of the Fifth Trumpet—it is written: ‘And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels which are yet to sound.’ Revelation 8:13.

> „Am văzut că, în chip inseparabil, de ultimele trei dintre Cele Șapte Trâmbițe sunt legate Cele Trei Vaiuri. Chiar în mijlocul Celor Șapte Trâmbițe — după încheierea celei de-a Patra Trâmbițe și înainte de începutul celei de-a Cincea Trâmbițe — este scris: «Și m-am uitat și am auzit un înger care zbura prin mijlocul cerului, zicând cu glas tare: Vai, vai, vai de locuitorii pământului, din pricina celorlalte sunete ale trâmbiței celor trei îngeri care au să mai sune.» Apocalipsa 8:13.”

> “That the Three Woes are inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, one with each, is put beyond all question by the fact that, when the Fifth Angel’s sounding is ended, it is written: ‘One woe is past; and, behold, there come two woes more hereafter.’ Revelation 9:12. And when the Sixth trumpet is ended, it is written: ‘The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded.’ Revelation 11:15.

> „რომ სამი ვაი განუყოფლად არის დაკავშირებული შვიდი საყვირის უკანასკნელ სამთან, თითოეული — თითოეულთან, ყოველგვარ ეჭვს მიღმა დგას იმ ფაქტით, რომ, როდესაც მეხუთე ანგელოზის დაბერვა დასრულდა, დაწერილია: ‘ერთმა ვაიმ გადაიარა; და, აჰა, ამის შემდეგ კიდევ ორი ვაი მოდის.’ გამოცხადება 9:12. ხოლო როდესაც მეექვსე საყვირი დასრულდა, დაწერილია: ‘მეორე ვაი გადაიარა; და, აჰა, მესამე ვაი მალე მოდის. და მეშვიდე ანგელოზმა დაჰბერა.’ გამოცხადება 11:15.“

> “Now, inseparably connected with this angel which proclaims the coming of the Three Woes, which are inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, is the ‘Third Angel’ of Revelation 14.

> „Acum, inseparabil legat de acest înger care vestește venirea celor Trei Vai, care sunt inseparabil legate de ultimele trei dintre Cele Șapte Trâmbițe, se află «Al Treilea Înger» din Apocalipsa 14.

> “That this may be seen as also certain beyond all question, let us begin with the Third Angel’s Message of Revelation 14, and trace backward its direct connections to their beginning.

> „Pentru ca aceasta să poată fi văzută, de asemenea, ca fiind sigură dincolo de orice îndoială, să începem cu solia celui de-al treilea înger din Apocalipsa 14 și să urmărim înapoi legăturile ei directe până la începutul lor.

> “The first words in the record concerning ‘the Third Angel’ are: ‘And the third angel followed them.’ Revelation 14:9. This shows that some have gone before, whom the Third Angel ‘followed.’

> „Primele cuvinte din consemnarea privitoare la «al Treilea Înger» sunt: «Și al treilea înger a urmat după ei.» Apocalipsa 14:9. Aceasta arată că unii au mers înainte, pe care al Treilea Înger «i-a urmat».”

> “Take, then, the preceding verse: ‘And there followed another angel.’ This shows that an angel has also preceded this one, which, when this one follows, makes it ‘another.’

> „Luați, așadar, versetul precedent: «Și a urmat un alt înger.» Aceasta arată că un înger l-a și precedat pe acesta, fapt care, atunci când acesta urmează, îl face să fie «altul».”

> “Go back now to the sixth verse: ‘And I saw another angel.’ This also certifies that an angel has gone before, which causes this one, as he flies in the midst of heaven, to be ‘another.’

> „Vratite se sada na šesti stih: ‘I vidjeh drugoga anđela.’ I ovo također potvrđuje da je jedan anđeo već otišao prije, zbog čega je ovaj, dok leti posred neba, ‘drugi.’“

> “Following back further in the book of Revelation, we find no angel, except the Seventh Trumpet angel, until we come to the first verse of chapter ten; and there we read: ‘And I saw another mighty angel.’ This expression, as before, certifies that, before this one, there is an angel, which, when this one comes forth, causes him to be spoken of as ‘another.’

> „Înaintând înapoi mai departe în cartea Apocalipsei, nu găsim niciun înger, în afară de îngerul Trâmbiței a Șaptea, până când ajungem la primul verset al capitolului zece; și acolo citim: «Și am văzut un alt înger puternic.» Această expresie, ca și mai înainte, adeverește că, înaintea acestuia, există un înger, ceea ce face ca, atunci când acesta se arată, el să fie numit «un altul».“

> “Following yet further back, we find no angels, except the Sixth and the Fifth Trumpet angels, until we reach the last verse of chapter eight; and there we reach the primal, for we read: ‘And I beheld, and heard an angel’—not ‘another angel,’ but, primarily, ‘an angel.’

> „Mergând și mai departe înapoi, nu găsim niciun înger, cu excepția îngerilor Trâmbiței a Șasea și a Cincea, până când ajungem la ultimul verset al capitolului opt; iar acolo ajungem la cel primordial, căci citim: «Și am privit și am auzit un înger» — nu «un alt înger», ci, în mod primordial, «un înger».»

> “Thus, beginning with Revelation 8:13, there is an unbroken series of angels connected by the word ‘another,’ straight through to the Third Angel of Revelation 14, with his message. Thus:

> „Astfel, începând cu Apocalipsa 8:13, există o serie neîntreruptă de îngeri legați între ei prin cuvântul «un altul», continuând neîntrerupt până la al Treilea Înger din Apocalipsa 14, împreună cu mesajul său. Astfel:”

> “‘I beheld, and heard an angel." Revelation 8:13.

> „Am privit și am auzit un înger.” Apocalipsa 8:13.

> “‘And I saw another mighty angel.’ Revelation 10:1.

> „Și am văzut un alt înger puternic.” Apocalipsa 10:1.

> “‘And I saw another angel.’ Revelation 14:6.

> „Și am văzut un alt înger.” Apocalipsa 14:6.

> “‘And there followed another angel.’ Verse 8.

> „Și a urmat un alt înger.” Versetul 8.

> “‘And the third angel followed them.’ Verse 9.

> „Și al treilea înger a urmat după ei.” Versetul 9.

> “Perhaps the following simple diagram will aid in making plain the connection between the angel that announces the Three Woes of the last three of the Seven Trumpets, and the Third Angel’s Message of Revelation 14:

> „Poate că următoarea diagramă simplă va ajuta la clarificarea legăturii dintre îngerul care vestește cele Trei Vai ale ultimelor trei dintre Cele Șapte Trâmbițe și Solia Celui de-al Treilea Înger din Apocalipsa 14:“

> “1st Trumpet Revelation 8:7

> „Prima trâmbiță” — Apocalipsa 8:7

> “2nd Trumpet Revelation 8:8

> „A doua trâmbiță” Apocalipsa 8:8

> “3rd Trumpet Revelation 8:10

> „A treia trâmbiță” Apocalipsa 8:10

> “4th Trumpet Revelation 8:12 ‘An angel’—Woe, woe, woe. Revelation 8:13.

> „A 4-a trâmbiță” Apocalipsa 8:12 „Un înger” — Vai, vai, vai. Apocalipsa 8:13.

> “5th Trumpet Revelation 9:1–11/ First Woe

> „A cincea trâmbiță Apocalipsa 9:1–11 / Prima nenorocire”

> “6th Trumpet Revelation 9:13 to 11:13 Second Woe ‘Another mighty angel.’ Revelation 10:1

> „A șasea trâmbiță” Apocalipsa 9:13–11:13 A doua vai „Un alt înger puternic.” Apocalipsa 10:1

> “7th Trumpet Revelation 11:13–19 Third Woe ‘Another angel. Revelation 14:6

> „Al 7-lea Trâmbiță Apocalipsa 11:13–19 Al treilea vai «Un alt înger. Apocalipsa 14:6”

> “‘There followed another.’ Revelation 14:6

> „A urmat un altul.” Apocalipsa 14:6

> “‘The third angel followed them.’ Revelation 14:9.

> „Al treilea înger a urmat după ei.” Apocalipsa 14:9.

> “The bearing of all this may now be more fully seen through a consideration of what the Third Angel’s Message really is in itself: On its face the expression ‘the Third Angel,’ clearly has reference to the third in a series of three angels. As already signified, this series of three angels, each one bearing a message, is found in the fourteenth chapter of Revelation, verses 6–12. The messages of these three angels blend and culminate in the third, which does not cease to sound until the harvest of the earth is ripe, and made ready for the coming of the Lord to reap it.

> ຄວາມໝາຍແຫ່ງທັງໝົດນີ້ ບັດນີ້ສາມາດເຫັນໄດ້ຢ່າງສົມບູນຍິ່ງຂຶ້ນ ໂດຍການພິຈາລະນາວ່າ ຂ່າວສານຂອງທູດສະຫວັນອົງທີສາມ ແທ້ຈິງແລ້ວເປັນຫຍັງໃນຕົວຂອງມັນເອງ: ໃນຄວາມໝາຍຕາມຖ້ອຍຄຳຂອງມັນ, ສຳນວນ “ທູດສະຫວັນອົງທີສາມ” ຍ່ອມອ້າງເຖິງທູດສະຫວັນອົງທີສາມໃນລຳດັບຂອງທູດສະຫວັນສາມອົງ. ດັ່ງທີ່ໄດ້ຊີ້ແຈງແລ້ວ, ລຳດັບຂອງທູດສະຫວັນສາມອົງນີ້, ແຕ່ລະອົງຖືຂ່າວສານໜຶ່ງປະການ, ປາກົດຢູ່ໃນພຣະນິມິດ ບົດທີ 14, ຂໍ້ 6–12. ຂ່າວສານຂອງທູດສະຫວັນທັງສາມອົງນີ້ ປະສານເຂົ້າກັນແລະບັນລຸຈຸດສູງສຸດໃນອົງທີສາມ, ຊຶ່ງບໍ່ຢຸດສົ່ງສຽງຈົນກວ່າການກ່ຽວຂອງແຜ່ນດິນໂລກຈະສຸກງອມ, ແລະຖືກຕຽມໃຫ້ພ້ອມສຳລັບການສະເດັດມາຂອງອົງພຣະຜູ້ເປັນເຈົ້າເພື່ອກ່ຽວເກັບມັນ.

> “The Third Angel's Message itself, as it is announced in the words of the Third Angel, is as follows: ‘And the third angel followed them, saying with a loud voice, If any man worship the beast and his image, and receive his mark in his forehead, or in his hand, the same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb: and the smoke of their torment ascendeth up forever and ever: and they have no rest day nor night, who worship the beast and his image, and whosoever receiveth the mark of his name. Here is the patience of the saints: here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’

> „Mesajul îngerului al treilea însuși, așa cum este vestit în cuvintele îngerului al treilea, este după cum urmează: «Și al treilea înger a urmat după ei, zicând cu glas tare: Dacă se închină cineva fiarei și icoanei ei și primește semnul ei pe fruntea lui sau pe mâna lui, va bea și el din vinul mâniei lui Dumnezeu, turnat neamestecat în paharul indignării Lui; și va fi chinuit în foc și pucioasă înaintea sfinților îngeri și înaintea Mielului. Și fumul chinului lor se ridică în vecii vecilor; și nici zi, nici noapte n-au odihnă cei ce se închină fiarei și icoanei ei și oricine primește semnul numelui ei. Aici este răbdarea sfinților; aici sunt cei ce păzesc poruncile lui Dumnezeu și credința lui Isus.»”

> “This is the Third Angel’s Message as it stands, separated from the other two. But, in fact, it can not be regarded as separate; and cannot be made to stand apart as if it alone were a single, separate message to the world; for the very first words concerning it are: ‘The Third Angel followed THEM.’ Thus, by the very first words of the message itself we are referred not only to the one, but to the two, which preceded it. And the Greek word translated ‘followed’ signifies not following apart, nor only following, but ‘following with,’ as soldiers follow their captain, or servants their master; therefore, ‘to follow one in a thing; to let one’s self be led.’ When spoken of things, it signifies to follow as a result; to follow ‘as a consequence of something which had gone before.’ Thus, as to persons, the Third Angel follows with the two which have preceded; and his message, as a thing, follows as a result, or consequence, of the which have gone before.

> „Aceasta este Solia Îngerului al Treilea, aşa cum stă ea, despărţită de celelalte două. Dar, în fapt, ea nu poate fi privită ca separată; şi nu poate fi făcută să stea deoparte ca şi cum ea singură ar fi o solie unică, separată, către lume; căci chiar primele cuvinte privitoare la ea sunt: «Îngerul al Treilea a urmat DUPĂ EI.» Astfel, prin chiar primele cuvinte ale soliei înseşi, suntem trimişi nu numai la unul, ci la cei doi care au precedat-o. Iar cuvântul grecesc tradus prin „a urmat” nu înseamnă a urma în mod separat, nici doar a urma, ci „a urma împreună cu”, aşa cum soldaţii îşi urmează căpetenia, sau slujitorii pe stăpânul lor; prin urmare, „a urma pe cineva într-un lucru; a se lăsa călăuzit.” Când este folosit cu privire la lucruri, el înseamnă a urma ca rezultat; a urma „ca o consecinţă a ceva care mersese înainte.” Astfel, în ce priveşte persoanele, Îngerul al Treilea urmează împreună cu cei doi care l-au precedat; iar solia lui, ca lucru, urmează ca rezultat sau consecinţă a celor ce au mers înainte.

> “But of the Second one also it is written: ‘And there followed another angel.’ As with the Third Angel following the Second, so it is with the Second Angel following the First. And of the First one it is written: ‘And I saw another angel fly,’ etc. This is the first in this series of three. There follows with him another; and the Third Angel follows with them. There is a succession in the order of their rise; but, when the three have in succession risen, then they go on together as one. The First one sounds forth his message; the Second one follows and joins with the First; the Third follows them, and joins with them; so that, when the three are joined, and go on together in their united power, they form a mighty, threefold, loud-voiced message. It takes all to make the Third Angel's Message complete; and the Third Angel’s Message cannot be truly given without the giving of all.

> „Dar și despre Cel de-al Doilea este scris: „Și a urmat un alt înger.” Așa cum al Treilea Înger îl urmează pe al Doilea, tot astfel și al Doilea Înger îl urmează pe primul. Iar despre primul este scris: „Și am văzut un alt înger zburând”, etc. Acesta este primul din această serie de trei. Un altul îl urmează; iar al Treilea Înger îi urmează pe aceștia. Există o succesiune în ordinea ridicării lor; dar, când cei trei s-au ridicat pe rând, atunci merg mai departe împreună ca unul. Primul își vestește solia; al Doilea urmează și se unește cu primul; al Treilea îi urmează și se unește cu ei; astfel încât, atunci când cei trei sunt uniți și merg înainte împreună în puterea lor unită, ei alcătuiesc o puternică întreită solie cu glas tare. Este nevoie de toate pentru ca Solia Celui de-al Treilea Înger să fie deplină; iar Solia Celui de-al Treilea Înger nu poate fi vestită cu adevărat fără vestirea tuturor.”

> “What, then, is the threefold message in its respective parts?—Here is the First: ‘And I saw another angel fly in the midst of heaven, having the everlasting gospel to preach unto them that dwell on the earth, and to every nation, and kindred, and tongue, and people, saying with a loud voice, Fear God, and give glory to Him; for the hour of His judgment is come: and worship Him that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters.’

> „Așadar, care este întreita solie în părțile ei distincte? — Iată-o pe cea dintâi: «Și am văzut un alt înger, zburând prin mijlocul cerului, având Evanghelia veșnică, pentru a o vesti locuitorilor pământului și oricărui neam, oricărei seminții, oricărei limbi și oricărui popor, zicând cu glas tare: Temeți-vă de Dumnezeu și dați-I slavă, căci a sosit ceasul judecății Lui; și închinați-vă Celui ce a făcut cerul și pământul, marea și izvoarele apelor.»

> “Here is the Second: ‘And there followed another angel, saying, Babylon is fallen, is fallen, that great city, because the made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication.’

> “Iată al doilea: «Și a urmat un alt înger, zicând: A căzut, a căzut Babilonul, cetatea cea mare, pentru că a dat tuturor neamurilor să bea din vinul mâniei curviei ei.»”

> “And here is the Third: ‘And the Third Angel followed them, saying with a loud voice, If any man worship the beast and his image, and receive his mark in his forehead, or in his hand, the same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb: and the smoke of their torment ascendeth up forever and ever: and they have no rest day nor night, who worship the Beast and his Image, and whosoever receiveth the mark of his name. Here is the patience of the saints: here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’

> „Și iată-l pe al Treilea: «Și al Treilea Înger i-a urmat, zicând cu glas tare: Dacă se închină cineva fiarei și icoanei ei și primește semnul ei pe fruntea sa sau pe mâna sa, acela va bea și el din vinul mâniei lui Dumnezeu, turnat neamestecat în potirul indignării Sale; și va fi chinuit în foc și pucioasă înaintea sfinților îngeri și înaintea Mielului. Și fumul chinului lor se ridică în vecii vecilor; și nu au odihnă zi și noapte cei ce se închină Fiarei și Icoanei ei și oricine primește semnul numelui ei. Aici este răbdarea sfinților: aici sunt cei ce păzesc poruncile lui Dumnezeu și credința lui Isus.»”

> “A glance at the wording of each of these messages will discover that thought in the Greek word ‘followed,’ which signifies ‘following as a consequence.’ The First bears the everlasting gospel, to preach to every creature, calling upon all to fear God and give glory to Him, and to worship Him; because the hour of His judgment is come. the rejection of this message produces a condition of things which, as the consequence of such rejection, is described in the words of the Second Angel, which follows. And because of the rejection of the First Message; and because of the consequences of that rejection, as announced in the Second; a condition of things is produced, as a further consequence, which requires that the Third Angel shall follow them, proclaiming with a loud voice his dreadful warning against the terrible evils that have been produced as the double consequence of the rejection of the First Message.

> „O singură privire asupra formulării fiecăruia dintre aceste mesaje va descoperi acel înțeles cuprins în cuvântul grecesc «urmat», care semnifică «urmând ca o consecință». Primul poartă Evanghelia veșnică, spre a fi propovăduită oricărei făpturi, chemând pe toți să se teamă de Dumnezeu și să-I dea slavă, și să I se închine; pentru că a venit ceasul judecății Lui. Respingerea acestui mesaj produce o stare de lucruri care, drept consecință a unei asemenea respingeri, este descrisă în cuvintele celui de-al Doilea Înger, care urmează. Și din cauza respingerii Primului Mesaj; și din cauza consecințelor acelei respingeri, astfel cum sunt vestite în cel de-al Doilea; se produce, ca o consecință ulterioară, o stare de lucruri care cere ca al Treilea Înger să-i urmeze, proclamând cu glas tare înfricoșătoarea sa avertizare împotriva relelor teribile care au fost produse ca o îndoită consecință a respingerii Primului Mesaj.”

> “And that the voice and work of the Third Angel blend with that of the First, is plain from his closing words: ‘Here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus;’ because this is ever the object of the preaching of the everlasting gospel. It is the substance of fearing God and giving glory to him, and of worshiping ‘him that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters.’ The keeping of the commandments of God and the faith of Jesus is the only thing that will enable any soul to stand in the hour of his judgment, which the first angel declares ‘is come.’

> „Și că glasul și lucrarea Îngerului al Treilea se împletesc cu ale celui Dintâi este limpede din cuvintele sale de încheiere: „Aici sunt cei ce păzesc poruncile lui Dumnezeu și credința lui Isus”; căci acesta este întotdeauna scopul propovăduirii Evangheliei veșnice. Aceasta este esența temerii de Dumnezeu și a dării de slavă Lui, precum și a închinării înaintea „Celui ce a făcut cerul și pământul și marea și izvoarele apelor”. Păzirea poruncilor lui Dumnezeu și credința lui Isus sunt singurul lucru care va face în stare vreun suflet să stea în ceasul judecății Sale, despre care primul înger vestește că „a sosit”.”

> “Immediately following the closing words of the Third Angel is ‘heard a voice from heaven saying unto me, Write, Blessed are the dead which die in the Lord from henceforth’—from this time forward. Revelation 14:13. And immediately following this are the words, ‘And I looked, and behold a white cloud, and upon the cloud one sat like unto the Son of man, having on his head a golden crown, and in his hand a sharp sickle. And another angel came out of the temple, crying with a loud voice to him that sat on the cloud, Thrust in thy sickle, and reap: for the time is come for thee to reap; for the harvest of earth is ripe. And he that sat on the cloud thrust in his sickle on the earth; and the earth was reaped.’ Revelation 14:14–16. And ‘the harvest is the end of the world.’ Matthew 13:39.

> „Imediat după cuvintele de încheiere ale Îngerului al Treilea se aude „un glas din cer, zicându-mi: Scrie: Ferice de morții care mor în Domnul de acum înainte” — din acest timp înainte. Apocalipsa 14:13. Iar imediat după aceasta urmează cuvintele: „Și m-am uitat, și iată un nor alb; și pe nor ședea cineva asemenea Fiului omului, având pe cap o cunună de aur, iar în mână o seceră ascuțită. Și un alt înger a ieșit din Templu, strigând cu glas tare către Cel ce ședea pe nor: Pune secera Ta și seceră, pentru că a venit ceasul să seceri; căci secerișul pământului este copt. Și Cel ce ședea pe nor Și-a aruncat secera pe pământ; și pământul a fost secerat.” Apocalipsa 14:14–16. Iar „secerișul este sfârșitul veacului.” Matei 13:39.

> “Again: the Third Angel particularly warns all people against the worship of the beast and his image, whatever these may be; and, from Revelation 19:11–21, we find that the beast and his image are ‘alive’ when the Lord comes in the clouds of heaven, and are ‘both’ destroyed with the brightness of his coming.

> “Încă o dată: al Treilea Înger îi avertizează în mod deosebit pe toți oamenii împotriva închinării la fiară și la icoana ei, oricare ar fi acestea; iar, din Apocalipsa 19:11–21, aflăm că fiara și icoana ei sunt ‘vii’ când Domnul vine pe norii cerului și că ‘amândouă’ sunt nimicite prin strălucirea venirii Sale.

> “These facts show that the Third Angel’s Message is a mighty, threefold, loud-voiced message, which goes forth to every nation and kindred and tongue and people, just before the second coming of the Lord; and which ripens the harvest of the earth, and makes ready a people prepared for the Lord, just as the message of John the Baptist prepared the way for the first coming of the Lord. And so it is the last, the closing, message of God to the world.

> „Aceste fapte arată că Solia Îngerului al Treilea este o solie puternică, întreită, rostită cu glas tare, care merge către orice neam și seminție și limbă și popor, chiar înainte de a doua venire a Domnului; și care coace secerișul pământului și pregătește un popor gata pentru Domnul, așa cum solia lui Ioan Botezătorul a pregătit calea pentru prima venire a Domnului. Și astfel ea este ultima, încheietoarea, solie a lui Dumnezeu către lume.”

> “And now, having thus an understanding of what the Third Angel’s Message is in itself, the relation of that message to the great nations of today can be better discerned by a consideration of The Time of the Third Angel’s Message.” A. T. Jones, The Great Nations of Today, 114.

> „Iar acum, având astfel o înțelegere a ceea ce este în sine Solia celui de-al Treilea Înger, relația acestei solii cu marile națiuni de astăzi poate fi mai bine înțeleasă printr-o analiză a Timpului Soliei celui de-al Treilea Înger.” A. T. Jones, Marile Națiuni de Astăzi, 114.

Back to Articles