Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirty-Three

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea Laodiceană - Numărul Treizeci și Trei

Number Thirty-Three

Numărul treizeci și trei

Author

Jeff Pippenger

Published

January 21, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

At the Sunday law the one hundred and forty-four thousand prophetically meet the eleventh-hour workers. The one hundred and forty-four thousand are already sealed, and are then calling for the great multitude to come out of Babylon and to stand with them for the seventh-day Sabbath. Judgment for God’s house ends at the Sunday law, and judgment then moves unto the Gentiles, the great multitude—God’s other flock. Revelation seven identifies both groups, and in the fifth seal the martyrs from the Dark Ages ask “how long” until God judges the papal power for their martyrdom? They are told to rest in their graves until a second group of martyrs of papal persecution is made up, and they are given white robes. The great multitude of Revelation chapter seven wear white robes, for they represent the second group of papal martyrs in the soon-coming Sunday law crisis. Revelation seven and the fifth seal address these two groups, as does the churches of Smyrna and Philadelphia. Smyrna represents the martyrs of the final papal blood bath, and Philadelphia the one hundred and forty-four thousand.

La legea duminicală, cei o sută patruzeci și patru de mii îi întâlnesc, în sens profetic, pe lucrătorii ceasului al unsprezecelea. Cei o sută patruzeci și patru de mii sunt deja sigilați și atunci cheamă marea gloată să iasă din Babilon și să stea împreună cu ei pentru Sabatul zilei a șaptea. Judecata pentru casa lui Dumnezeu se încheie la legea duminicală, iar apoi judecata trece la neamuri, la marea gloată — cealaltă turmă a lui Dumnezeu. Apocalipsa șapte identifică ambele grupe, iar în pecetea a cincea martirii din Evul Întunecat întreabă: „Până când” va întârzia Dumnezeu să judece puterea papală pentru martirajul lor? Li se spune să se odihnească în mormintele lor până când se va completa un al doilea grup de martiri ai persecuției papale, și li se dau haine albe. Marea gloată din capitolul șapte al Apocalipsei poartă haine albe, căci ea reprezintă al doilea grup de martiri papali în criza legii duminicale care va veni curând. Apocalipsa șapte și pecetea a cincea se referă la aceste două grupe, după cum o fac și bisericile Smirna și Filadelfia. Smirna îi reprezintă pe martirii ultimei băi de sânge papale, iar Filadelfia pe cei o sută patruzeci și patru de mii.

Peter is at the third hour at Caesarea Philippi, and after “six days,” not six hours, he would be at the edge of the Sunday law, which is the ninth hour.

Petru se află la ceasul al treilea în Cezareea lui Filip și, după „șase zile”, nu șase ceasuri, el avea să ajungă la marginea legii duminicale, care este ceasul al nouălea.

> And after six days Jesus taketh Peter, James, and John his brother, and bringeth them up into an high mountain apart, And was transfigured before them: and his face did shine as the sun, and his raiment was white as the light. And, behold, there appeared unto them Moses and Elias talking with him. Matthew 17:1–3.

> I după șase zile, Isus i-a luat cu Sine pe Petru, pe Iacov și pe Ioan, fratele lui, și i-a dus deoparte pe un munte înalt. Și S-a schimbat la față înaintea lor: fața Lui a strălucit ca soarele, iar veșmintele Lui s-au făcut albe ca lumina. Și iată că li s-au arătat Moise și Ilie, stând de vorbă cu El. Matei 17:1–3.

At the Sunday law the one hundred and forty-four thousand prophetically meet the great multitude. Elijah represents the one hundred and forty-four thousand who do not taste of death, and Moses represents those who die in the Lord. They are standing with Christ at the Sunday law, which is where Christ anoints His kingdom of glory as He established His kingdom of grace at the cross. If you are still engaged in the logic we are setting forth in connection with the six-hour period from the third to ninth hour, then it is necessary to see something that is a very special illustration.

В закона за неделята сто четиридесет и четирите хиляди пророчески се срещат с голямото множество. Илия представлява сто четиридесет и четирите хиляди, които не вкусват смърт, а Моисей представлява онези, които умират в Господа. Те стоят с Христос при закона за неделята, където Христос помазва Своето царство на слава, както на кръста установи Своето царство на благодатта. Ако все още следвате логиката, която излагаме във връзка с шестчасовия период от третия до деветия час, тогава е необходимо да се види нещо, което е една много особена илюстрация.

The third hour of Caesarea Philippi is the alpha of the ninth hour’s omega of Caesarea Maritima. I am identifying that not six hours, but six days later, Peter is at the Mount of Transfiguration, that also illustrates the history that culminates at the Sunday law, which is the ninth hour. The six-day period aligns with the six-hour period, but only as a fractal of Caesarea to Caesarea. What is very special is that this phenomenon of a fractal of the history being within the history of the six-hour period is exactly what happens when you consider the Pentecostal season. The six hours from the death of Christ unto Pentecost is a fractal of the period of the cross unto 34 AD, when the sacred week concluded and the gospel went to the Gentiles.

Ceasul al treilea al Cezareei lui Filip este alfa omegai ceasului al nouălea al Cezareei Maritime. Eu identific faptul că nu după șase ore, ci după șase zile, Petru se află pe Muntele Schimbării la Față, ceea ce ilustrează de asemenea istoria care culminează cu legea duminicală, care este ceasul al nouălea. Perioada de șase zile se aliniază cu perioada de șase ore, dar numai ca un fractal al Cezareei la Cezareea. Ceea ce este cu totul deosebit este că acest fenomen al unui fractal al istoriei în interiorul istoriei perioadei de șase ore este exact ceea ce se întâmplă atunci când luăm în considerare sezonul penticostal. Cele șase ore de la moartea lui Hristos până la Cincizecime constituie un fractal al perioadei de la cruce până în anul 34 d.Hr., când săptămâna sacră s-a încheiat și Evanghelia a mers la neamuri.

> “Now pride and envy closed the door against the light. If the reports brought by the shepherds and the wise men were credited, they would place the priests and rabbis in a most unenviable position, disproving their claim to be the exponents of the truth of God. These learned teachers would not stoop to be instructed by those whom they termed heathen. It could not be, they said, that God had passed them by, to communicate with ignorant shepherds or uncircumcised Gentiles. They determined to show their contempt for the reports that were exciting King Herod and all Jerusalem. They would not even go to Bethlehem to see whether these things were so. And they led the people to regard the interest in Jesus as a fanatical excitement. Here began the rejection of Christ by the priests and rabbis. From this point their pride and stubbornness grew into a settled hatred of the Saviour. While God was opening the door to the Gentiles, the Jewish leaders were closing the door to themselves.” The Desire of Ages, 62.

> „Acum mândria și invidia au închis ușa împotriva luminii. Dacă rapoartele aduse de păstori și de magi ar fi fost primite ca vrednice de crezare, ele i-ar fi așezat pe preoți și pe rabini într-o poziție cu totul de neinvidiat, dovedind netemeinicia pretenției lor de a fi exponenții adevărului lui Dumnezeu. Acești învățători erudiți nu voiau să se coboare spre a fi instruiți de aceia pe care îi numeau păgâni. Nu se putea, spuneau ei, ca Dumnezeu să-i fi trecut cu vederea pe ei, pentru a comunica cu păstori neștiutori sau cu neamuri necircumcise. Ei s-au hotărât să-și arate disprețul față de rapoartele care îl tulburau pe împăratul Irod și întregul Ierusalim. N-au vrut nici măcar să meargă la Betleem ca să vadă dacă aceste lucruri erau așa. Și i-au făcut pe oameni să privească interesul față de Isus ca pe o agitație fanatică. Aici a început respingerea lui Hristos de către preoți și rabini. Din acest punct, mândria și încăpățânarea lor au crescut până au ajuns o ură statornică împotriva Mântuitorului. În timp ce Dumnezeu deschidea ușa pentru neamuri, conducătorii iudei își închideau singuri ușa.” Hristos, Lumina lumii, 62.

In the midst of the sacred week Christ was crucified. Three and a half years later Stephen was stoned and Cornelius called for Peter. Three and a half years after the cross, probation is fully finished for ancient Israel. Stephen then looked into heaven and saw Christ standing, which is the symbol of the close of probation in Daniel twelve verse one. The door closed for ancient Israel and opened for the Gentiles.

În mijlocul săptămânii sfinte, Hristos a fost răstignit. Trei ani și jumătate mai târziu, Ștefan a fost ucis cu pietre, iar Corneliu a chemat după Petru. La trei ani și jumătate după cruce, timpul de probă pentru Israelul antic s-a încheiat pe deplin. Atunci Ștefan a privit în cer și L-a văzut pe Hristos stând în picioare, ceea ce este simbolul încheierii timpului de probă din Daniel douăsprezece cu unu. Ușa s-a închis pentru Israelul antic și s-a deschis pentru neamuri.

In the period from the death of Christ at the ninth hour to the death of Stephen and Peter’s calling at the ninth hour, Cornelius and Stephen are two witnesses that the twelve hundred and sixty prophetic days were fulfilled. From the ninth hour of death to the ninth hour of death, was 1,260 prophetic days. The ninth hour of death unto the ninth hour of Pentecost identifies a fractal of the 1,260 days, in the space of fifty-two days.

În perioada de la moartea lui Hristos, la ceasul al nouălea, până la moartea lui Ștefan și chemarea lui Petru, la ceasul al nouălea, Corneliu și Ștefan sunt doi martori că cele o mie două sute șaizeci de zile profetice s-au împlinit. De la ceasul al nouălea al morții până la ceasul al nouălea al morții au fost 1.260 de zile profetice. De la ceasul al nouălea al morții până la ceasul al nouălea al Cincizecimii se identifică un fractal al celor 1.260 de zile, în intervalul a cincizeci și două de zile.

The fractal that was the Pentecostal season is at the beginning of those 1,260 days, and at the end of those days Peter is prophetically located at both the third and ninth hour in Caesarea. The two Caesarea’s represent the alpha and omega of a prophetic six-hour period. Within the prophetic six-hour period of the two Caesarea’s, Peter travels for six days and gets to the Mount of Transfiguration. The Mount represents the sealing that culminates at the Sunday law, which is where the church triumphant is lifted up above all the mountains. Those six days represent the six-hour period from Caesarea to Caesarea and are a fractal within the period, as was the Pentecostal season a fractal at the beginning of the very same sacred period.

ഫ്രാക്റ്റലായിരുന്ന പെന്തെക്കൊസ്തുകാലം ആ 1,260 ദിവസങ്ങളുടെ ആരംഭത്തിൽ സ്ഥിതിചെയ്യുന്നു; ആ ദിവസങ്ങളുടെ അവസാനം പത്രോസ് പ്രവചനാത്മകമായി കൈസര്യയിൽ മൂന്നാം മണിക്കൂറിലും ഒൻപതാം മണിക്കൂറിലും ഒരുപോലെ സ്ഥിതിചെയ്യുന്നു. ഈ രണ്ടു കൈസര്യകളും ഒരു പ്രവചനാത്മക ആറുമണിക്കൂർ കാലഘട്ടത്തിന്റെ ആൽഫയും ഒമേഗയും പ്രതിനിധീകരിക്കുന്നു. രണ്ടു കൈസര്യങ്ങളുടെയും ആ പ്രവചനാത്മക ആറുമണിക്കൂർ കാലഘട്ടത്തിനുള്ളിൽ, പത്രോസ് ആറു ദിവസം യാത്ര ചെയ്ത് രൂപാന്തരീകരണപർവ്വതത്തിലെത്തുന്നു. ആ പർവ്വതം ഞായറാഴ്ചാനിയമത്തിൽ പര്യവസാനിക്കുന്ന മുദ്രയിടലിനെ പ്രതിനിധീകരിക്കുന്നു; അപ്പോൾ ജയോന്മുഖമായ സഭ സകല പർവ്വതങ്ങളുടെയും മീതെ ഉയർത്തപ്പെടുന്നു. ആ ആറു ദിവസങ്ങൾ കൈസര്യയിൽ നിന്ന് കൈസര്യയിലേക്കുള്ള ആറുമണിക്കൂർ കാലഘട്ടത്തെ പ്രതിനിധീകരിക്കുന്നു; അവ ആ കാലഘട്ടത്തിനുള്ളിലെ ഒരു ഫ്രാക്റ്റലാണ്; അതുപോലെ തന്നെയാണ്, അതേ വിശുദ്ധ കാലഘട്ടത്തിന്റെ ആരംഭത്തിൽ പെന്തെക്കൊസ്തുകാലം ഒരു ഫ്രാക്റ്റലായിരുന്നതും.

The beginning fractal was a fulfillment of the Spring feasts associated with the Pentecostal season. The ending fractal of Caesarea Philippi to the Mount of Transfiguration is also prophetically tied together with the sacred week. At the Mount the Father spoke, as He had done at Christ’s baptism, and as He would just before the cross. The Father audibly spoke three times from the start of the sacred week unto the cross. Once at the baptism, then at the Mount of Transfiguration and then He spoke in the shadow of the approaching cross.

Începutul fractal a fost o împlinire a sărbătorilor de primăvară asociate cu sezonul Cincizecimii. Fractalul de la sfârșit, de la Cezareea lui Filip până la Muntele Schimbării la Față, este de asemenea legat profetic împreună cu săptămâna sfântă. Pe Munte, Tatăl a vorbit, așa cum făcuse la botezul lui Hristos și așa cum avea să facă chiar înainte de cruce. Tatăl a vorbit în chip audibil de trei ori, de la începutul săptămânii sfinte până la cruce. O dată la botez, apoi pe Muntele Schimbării la Față, iar apoi a vorbit în umbra crucii care se apropia.

The cross is the omega of the 1,260 days that began at His baptism. The baptism and the cross are specific waymarks of the sacred week of Daniel nine, thus identifying the Mount of Transfiguration as part of the sacred week. If the first and last fulfill waymarks of the prophecy of the sacred week, then the middle waymark must of prophetic necessity do the same.

Crucea este omega celor 1.260 de zile care au început la botezul Său. Botezul și crucea sunt repere specifice de împlinire ale săptămânii sfinte din Daniel nouă, identificând astfel Muntele Schimbării la Față ca parte a săptămânii sfinte. Dacă primul și ultimul sunt repere de împlinire ale profeției săptămânii sfinte, atunci reperul de la mijloc trebuie, prin necesitate profetică, să facă același lucru.

The baptism is the first angel; the Mount of Transfiguration is the second and the cross is the third. At the Mount, God identified Moses and Elijah as waymarks of the remnant church. The application is tied together with the threefold symbol of Peter, James and John. There were three times that Jesus took Peter, James and John with Him. The first time it was the resurrection of Jairus’ daughter, the second was the Transfiguration and the third was Gethsemane. The first time Peter, James and John witnessed a resurrected twelve-year-old virgin.

Botezul este primul înger; Muntele Schimbării la Față este al doilea, iar crucea este al treilea. Pe Munte, Dumnezeu i-a identificat pe Moise și pe Ilie ca repere ale bisericii rămășiței. Aplicarea este legată unitar prin simbolul întreit al lui Petru, Iacov și Ioan. Au fost trei ocazii când Isus i-a luat cu El pe Petru, Iacov și Ioan. Prima dată a fost la învierea fiicei lui Iair, a doua oară a fost Schimbarea la Față, iar a treia a fost Ghetsimani. Prima dată, Petru, Iacov și Ioan au fost martori ai unei fecioare de doisprezece ani înviate.

> And it came to pass, that, when Jesus was returned, the people gladly received him: for they were all waiting for him. And, behold, there came a man named Jairus, and he was a ruler of the synagogue: and he fell down at Jesus’ feet, and besought him that he would come into his house: For he had one only daughter, about twelve years of age, and she lay a dying. But as he went the people thronged him. Luke 8:40–42.

> Și s-a întâmplat că, atunci când S-a întors Isus, poporul L-a primit cu bucurie, căci toți Îl așteptau. Și iată că a venit un om, al cărui nume era Iair, și el era fruntaș al sinagogii; și a căzut la picioarele lui Isus și L-a rugat stăruitor să vină în casa lui, căci avea o singură fiică, cam de doisprezece ani, și ea era pe moarte. Dar, pe când mergea El, mulțimile Îl îmbulzeau. Luca 8:40–42.

The name Jairus means “the enlightener” and “to be luminous and glorious.” Of the three times when Peter, James and John were exclusively guests of Christ, this was the first time, and Jairus’ represents the first angel who lightens the earth with its glory. The twelve-year old virgin represents the virgins who are to be resurrected as the one hundred and forty-four thousand. Christ reached the home of the virgin daughter, after His interaction of a woman who had an issue of blood for twelve years.

Numele Iair înseamnă „cel ce luminează” și „a fi luminos și slăvit”. Dintre cele trei ocazii în care Petru, Iacov și Ioan au fost în mod exclusiv oaspeți ai lui Hristos, aceasta a fost prima, iar Iair îl reprezintă pe primul înger care luminează pământul cu slava sa. Fecioara de doisprezece ani îi reprezintă pe fecioarele care urmează să fie înviate ca cei o sută patruzeci și patru de mii. Hristos a ajuns la casa fiicei fecioare după interacțiunea Sa cu o femeie care avea o scurgere de sânge de doisprezece ani.

> And a woman having an issue of blood twelve years, which had spent all her living upon physicians, neither could be healed of any, Came behind him, and touched the border of his garment: and immediately her issue of blood stanched. Luke 8:43, 44.

> Și o femeie, care de doisprezece ani avea o scurgere de sânge și își cheltuise toată averea pe doctori, fără să poată fi vindecată de vreunul, a venit pe la spate și s-a atins de poala hainei Lui; și îndată scurgerea ei de sânge s-a oprit. Luca 8:43, 44.

A twelve-year old virgin is identified, and then in the next verse a woman who has a blood issue for twelve years is then identified. The woman had the issue of blood the entire life of the virgin. Jesus was about to pass by the woman with the issue of blood, in order to reach the virgin daughter. The woman represents the first angel’s message as represented by the message to Laodicea. Christ was about to resurrect and raise the virgin to life, and the sick woman, the Laodicean woman, still had a brief opportunity to touch Divinity. A child represents the last generation, and Jesus is passing by a sickly woman, Laodicea to raise up the virgin of the last days. When the virgin is resurrected, the woman has been either healed or passed by.

Ni bikumenyekana ko ari inkumi y’imyaka cumi n’ibiri, hanyuma mu murongo ukurikira hakongera kumenyekana umugore wari umaze imyaka cumi n’ibiri arwaye kuva amaraso. Uwo mugore yari amaranye icyo kibazo cy’amaraso ubuzima bwose bw’iyo nkumi. Yesu yari agiye kurenga uwo mugore wari urwaye kuva amaraso kugira ngo agere ku mukobwa w’isugi. Uwo mugore ahagarariye ubutumwa bw’umumarayika wa mbere nk’uko buhagarariwe n’ubutumwa bwandikiwe i Lawodikiya. Kristo yari hafi kuzura no kongera guha ubuzima iyo nkumi, kandi uwo mugore urwaye, umugore w’i Lawodikiya, yari agifite akanya gato ko gukora ku Bumana. Umwana ahagarariye igisekuru cya nyuma, kandi Yesu arimo arenga ku mugore urwaye, Lawodikiya, kugira ngo azure iyo nkumi yo mu minsi y’imperuka. Iyo iyo nkumi izutse, uwo mugore aba yarakize cyangwa yararenganyijwe.

A characteristic of the first angel is fear, and there are two types of fear.

O trăsătură caracteristică a primului înger este frica, iar frica este de două feluri.

> While he yet spake, there cometh one from the ruler of the synagogue’s house, saying to him, Thy daughter is dead; trouble not the Master. But when Jesus heard it, he answered him, saying, Fear not: believe only, and she shall be made whole. Luke 8:49, 50.

> Pe când El încă vorbea, a venit unul din casa fruntașului sinagogii, zicându-i: Fiica ta a murit; nu-L mai tulbura pe Învățătorul. Dar Isus, când a auzit aceasta, i-a răspuns, zicând: Nu te teme; crede numai, și ea va fi făcută sănătoasă. Luca 8:49, 50.

Then Peter, James and John go into the room where the resurrection, symbolized by Christ’s baptism, represented the empowerment of the first and third angels. The Mount of Transfiguration is the second time Peter, James and John are witnesses. The Mount of Transfiguration is the second angel, and when Christ took the same disciples to Gethsemane, it represented the third angel. At the second step, the Mount of Transfiguration there is a “doubling,” for the waymark of the Mount is the middle of the three times that the Father spoke. The first was at His baptism, which aligns with the resurrection of the twelve-year-old virgin, the second was the Mount, and the third was just before the cross. The three times the Father spoke and the three times the three disciples went by themselves with Jesus are tied together by the fact that the second waymark in either line is the Mount of Transfiguration.

Apoi Petru, Iacov și Ioan intră în odaia unde învierea, simbolizată prin botezul lui Hristos, a reprezentat împuternicirea primului și celui de-al treilea înger. Muntele Schimbării la Față este a doua oară când Petru, Iacov și Ioan sunt martori. Muntele Schimbării la Față este al doilea înger, iar când Hristos i-a luat pe aceiași ucenici în Ghetsimani, aceasta a reprezentat pe al treilea înger. La al doilea pas, Muntele Schimbării la Față constituie o „dublare”, căci reperul Muntelui este mijlocul celor trei ocazii în care Tatăl a vorbit. Prima a fost la botezul Său, care se aliniază cu învierea fecioarei de doisprezece ani; a doua a fost Muntele, iar a treia a fost chiar înainte de cruce. Cele trei dăți când Tatăl a vorbit și cele trei dăți când cei trei ucenici au mers singuri cu Isus sunt legate între ele prin faptul că al doilea reper din oricare dintre cele două linii este Muntele Schimbării la Față.

> And when he came into the house, he suffered no man to go in, save Peter, and James, and John, and the father and the mother of the maiden. And all wept, and bewailed her: but he said, Weep not; she is not dead, but sleepeth. And they laughed him to scorn, knowing that she was dead. And he put them all out, and took her by the hand, and called, saying, Maid, arise. And her spirit came again, and she arose straightway: and he commanded to give her meat. And her parents were astonished: but he charged them that they should tell no man what was done. Luke 8:51–56.

> “Și, când a intrat în casă, n-a îngăduit nimănui să intre, afară de Petru, Iacov și Ioan, precum și de tatăl și mama copilei. Și toți plângeau și o jeleau; dar El a zis: Nu plângeți; n-a murit, ci doarme. Și ei Îl luau în râs, știind că murise. Dar El i-a scos pe toți afară, a apucat-o de mână și a strigat, zicând: Copilă, scoală-te. Și duhul ei s-a întors din nou și ea s-a ridicat îndată; iar El a poruncit să i se dea să mănânce. Și părinții ei au rămas uimiți; dar El le-a poruncit să nu spună nimănui cele întâmplate.” Luca 8:51–56.

Peter, James and John witness the first angel at the resurrection of the virgin, who had been asleep, as was Lazarus. When she awoke, she immediately rose and was given food. When Elijah and Moses are resurrected in Revelation eleven, they immediately rise, and then the Holy Spirit is poured out without measure, representing the virgin’s food. The Mount of Transfiguration was six days after Caesarea Philippi, except when Luke records the events.

Petru, Iacov și Ioan sunt martori ai primului înger la învierea fecioarei, care adormise, așa cum fusese și Lazăr. Când s-a trezit, ea s-a ridicat îndată și i s-a dat hrană. Când Ilie și Moise sunt înviați în Apocalipsa unsprezece, ei se ridică imediat, iar apoi Duhul Sfânt este revărsat fără măsură, reprezentând hrana fecioarei. Muntele Schimbării la Față a fost la șase zile după Cezareea lui Filip, cu excepția relatării lui Luca.

> And it came to pass about an eight days after these sayings, he took Peter and John and James, and went up into a mountain to pray. And as he prayed, the fashion of his countenance was altered, and his raiment was white and glistering. And, behold, there talked with him two men, which were Moses and Elias. Luke 9:28–30.

> I po približno osam dana nakon ovih riječi, uze Petra, Ivana i Jakova te uzađe na goru da se pomoli. I dok se molio, izgled njegova lica promijeni se, a haljina mu postade bijela i blistava. I gle, razgovarahu s njim dva čovjeka, koji bijahu Mojsije i Ilija. Luka 9:28–30.

Matthew and Mark both say decisively “after six days,” and Luke says “about” eight days. The Bible authors employed two reckonings of time; one called inclusive and the other exclusive. At first glance it might appear as contradictions, but the fact that Luke said “about” identifies that he was speaking in inclusive terms, and when Matthew and Mark say, “after six days,” they are identifying that they were counting whole days, and not the day that started the eight-day period, or the day that ended the eight-day period. The difference produces two numerical symbols of the same period; one is the number eight and the other is the six days.

Mato na Marko bose bavuga mu buryo budasubirwaho bati “nyuma y’iminsi itandatu,” naho Luka akavuga ati “nk’aho hashize” iminsi umunani. Abanditsi ba Bibiliya bakoresheje uburyo bubiri bwo kubara igihe: bumwe bwitwaga uburimo, ubundi bukitwa ubuvanamo. Ubwa mbere ubibonye, bishobora kugaragara nk’aho ari ukwivuguruza, ariko kuba Luka yaravuze ati “nk’aho hashize” bigaragaza ko yavugaga akurikije uburyo bw’uburimo; kandi igihe Mato na Marko bavuga bati “nyuma y’iminsi itandatu,” baba bagaragaza ko babaraga iminsi yuzuye, batabariyemo umunsi watangije cya gihe cy’iminsi umunani, cyangwa umunsi washoje icyo gihe cy’iminsi umunani. Iryo tandukaniro ritanga ibimenyetso bibiri by’imibare by’icyo gihe kimwe: kimwe ni umubare umunani, ikindi na cyo ni iminsi itandatu.

What is established with the two testimonies of the six or eight day period from Caesarea Philippi and the Mount of Transfiguration is that in the period when Christ seals the one hundred and forty-four thousand, the number eight represents the eight souls on Noah’s Ark, and the six represents the sixth church of Philadelphia, who is destined to be the church that is the eighth, that is of the seven. They are transformed into the eighth at the glorification of Moses, Elijah and Christ. The glorification on the mountain is also typified by the glorification on the mountain in the history of Moses.

Ceea ce se stabilește prin cele două mărturii ale perioadei de șase sau opt zile de la Cezareea lui Filip și de pe Muntele Schimbării la Față este că, în perioada în care Hristos îi pecetluiește pe cei o sută patruzeci și patru de mii, numărul opt îi reprezintă pe cele opt suflete din corabia lui Noe, iar șasele reprezintă a șasea biserică, Filadelfia, care este rânduită să fie biserica ce este a opta, adică din cele șapte. Ei sunt transformați în a opta la glorificarea lui Moise, Ilie și Hristos. Glorificarea de pe munte este, de asemenea, prefigurată de glorificarea de pe munte din istoria lui Moise.

When Moses ascended the mountain he took seventy elders and Joshua with him.

Când Moise a urcat pe munte, a luat cu el șaptezeci de bătrâni și pe Iosua.

> Then went up Moses, and Aaron, Nadab, and Abihu, and seventy of the elders of Israel: And they saw the God of Israel: and there was under his feet as it were a paved work of a sapphire stone, and as it were the body of heaven in his clearness. And upon the nobles of the children of Israel he laid not his hand: also they saw God, and did eat and drink. And the Lord said unto Moses, Come up to me into the mount, and be there: and I will give thee tables of stone, and a law, and commandments which I have written; that thou mayest teach them.

> Atunci s-au suit Moise, Aaron, Nadab și Abihu și șaptezeci dintre bătrânii lui Israel. Și L-au văzut pe Dumnezeul lui Israel; și sub picioarele Lui era ca o lucrare de lespezi de safir și ca însuși cerul în limpezimea lui. Dar asupra fruntașilor copiilor lui Israel nu Și-a întins mâna; ei L-au văzut pe Dumnezeu și au mâncat și au băut. Și Domnul i-a zis lui Moise: „Suie-te la Mine pe munte și rămâi acolo; și îți voi da table de piatră, legea și poruncile pe care le-am scris, ca să-i înveți.”

> And Moses rose up, and his minister Joshua: and Moses went up into the mount of God. And he said unto the elders, Tarry ye here for us, until we come again unto you: and, behold, Aaron and Hur are with you: if any man have any matters to do, let him come unto them.

> Și Moise s-a sculat, împreună cu slujitorul său Iosua; și Moise s-a suit pe muntele lui Dumnezeu. Și a zis bătrânilor: „Rămâneți aici pentru noi, până ne vom întoarce la voi; și iată, Aaron și Hur sunt cu voi: dacă cineva are vreo pricină de judecat, să vină la ei.”

> And Moses went up into the mount, and a cloud covered the mount. And the glory of the Lord abode upon mount Sinai, and the cloud covered it six days: and the seventh day he called unto Moses out of the midst of the cloud. And the sight of the glory of the Lord was like devouring fire on the top of the mount in the eyes of the children of Israel. And Moses went into the midst of the cloud, and gat him up into the mount: and Moses was in the mount forty days and forty nights. Exodus 24:9–18.

> Iar Moisei urcă pe munte, și un nor acoperi muntele. Și slava Domnului rămase peste muntele Sinai, iar norul îl acoperi șase zile; și în ziua a șaptea l-a chemat pe Moisei din mijlocul norului. Și înfățișarea slavei Domnului era ca un foc mistuitor pe vârful muntelui, în ochii copiilor lui Israel. Și Moisei intră în mijlocul norului și se sui pe munte; iar Moisei a fost pe munte patruzeci de zile și patruzeci de nopți. Exodul 24:9–18.

The first angel’s message was the resurrection of Jairus’ daughter, aligning with Christ’s baptism. Then six days later, came the Mount of Transfiguration which is the second angel, that led to the cross, which is the third angel. As the second angel, the Mount has a double witness, in that the speaking of the Father at the Mount, connects with a second line of the three. The three times Peter, James and John were exclusive guests of Christ, and the three times the Father spoke, both identify the second manifestation of the Father’s voice, and the second time Jesus took Peter, James and John was the Mount of Transfiguration. The second waymark of the Mount has a double witness of the Father’s voice and the three disciples, for the second message always identifies a “doubling.”

Mesajul primului înger a fost învierea fiicei lui Iair, corespunzând botezului lui Hristos. Apoi, șase zile mai târziu, a urmat Muntele Schimbării la Față, care este al doilea înger, ce a condus la cruce, care este al treilea înger. Ca al doilea înger, Muntele are o dublă mărturie, în aceea că vorbirea Tatălui la Munte se leagă de o a doua linie a celor trei. Cele trei ocazii în care Petru, Iacov și Ioan au fost oaspeți exclusivi ai lui Hristos și cele trei ocazii în care a vorbit Tatăl identifică amândouă a doua manifestare a glasului Tatălui, iar a doua oară când Isus i-a luat cu Sine pe Petru, Iacov și Ioan a fost la Muntele Schimbării la Față. Al doilea semn de hotar al Muntelui are o dublă mărturie a glasului Tatălui și a celor trei ucenici, căci al doilea mesaj identifică întotdeauna o „dublare.”

The six-hour-period between the evening and morning sacrifices, which is represented by Matthew and Marks’ six days from Caesarea Philippi and the Mount, are represented by Moses’ six days, until he is called into the cloud on the seventh day.

Perioada de șase ore dintre jertfa de seară și cea de dimineață, care este reprezentată de cele șase zile din Evangheliile după Matei și Marcu, de la Cezareea lui Filip până la Munte, este reprezentată de cele șase zile ale lui Moise, până când este chemat în nor în ziua a șaptea.

The line begins with the tarrying time of the second angel, as Moses instructs the seventy elders to “tarry” until he returns. The first six-days in the line are isolated, but still form part of the overall 46 days. The six days are a period that leads to the third test, represented by forty days. The 46 days symbolize the temple, the sixth days are the six hours from Christ’s death to Pentecost, the six hours from His crucifixion to His death, the six hours of Caesarea to Caesarea and the six hours of Peter in the upper room to the temple. Moses is receiving the Law of the covenant, and getting the instructions upon how to raise the temple. Though the Bible says no man has seen God, the elders “saw the God of Israel.” The glorification of God on the mount with Moses and the elders typified the glorification on the Mount of Transfiguration. Both contain the six-day period. Moses’ line includes the tarrying time of the second angel and the full forty-six days representing the temple. The forty days he received the law, represents the sealing.

ପଙ୍କ୍ତିଟି ଦ୍ୱିତୀୟ ଦୂତଙ୍କ ବିଳମ୍ବ କାଳରୁ ଆରମ୍ଭ ହୁଏ, ଯେପରି ମୋଶେ ସତ୍ତରି ଜଣ ପ୍ରାଚୀନଙ୍କୁ ନିର୍ଦ୍ଦେଶ ଦେଇଥାନ୍ତି ଯେ ସେ ଫେରି ଆସିବା ପର୍ଯ୍ୟନ୍ତ “ଅପେକ୍ଷା କରନ୍ତୁ”। ପଙ୍କ୍ତିର ପ୍ରଥମ ଛଅ ଦିନ ପୃଥକ୍ ରହିଛି, କିନ୍ତୁ ତଥାପି ସମଗ୍ର ୪୬ ଦିନର ଅଂଶ ଗଠନ କରେ। ଏହି ଛଅ ଦିନ ଏକ ଏମିତି ଅବଧି, ଯାହା ତୃତୀୟ ପରୀକ୍ଷାକୁ ନେଇଯାଏ, ଯାହାକୁ ଚାଳିଶ ଦିନ ଦ୍ୱାରା ପ୍ରତିନିଧିତ୍ୱ କରାଯାଇଛି। ଏହି ୪୬ ଦିନ ମନ୍ଦିରକୁ ପ୍ରତୀକୀକୃତ କରେ; ଛଠ ଦିନଗୁଡ଼ିକ ହେଉଛି ଖ୍ରୀଷ୍ଟଙ୍କ ମୃତ୍ୟୁରୁ ପେନ୍ତେକୋଷ୍ଟ ପର୍ଯ୍ୟନ୍ତର ଛଅ ଘଣ୍ଟା, ତାଙ୍କର କ୍ରୁଶାରୋପଣରୁ ତାଙ୍କର ମୃତ୍ୟୁ ପର୍ଯ୍ୟନ୍ତର ଛଅ ଘଣ୍ଟା, କୈସରିୟାରୁ କୈସରିୟା ପର୍ଯ୍ୟନ୍ତର ଛଅ ଘଣ୍ଟା, ଏବଂ ଉପରକୋଠାରେ ପିତରଙ୍କ ଠାରୁ ମନ୍ଦିର ପର୍ଯ୍ୟନ୍ତର ଛଅ ଘଣ୍ଟା। ମୋଶେ ଚୁକ୍ତିର ବ୍ୟବସ୍ଥା ଗ୍ରହଣ କରୁଛନ୍ତି, ଏବଂ ମନ୍ଦିରକୁ କିପରି ଉଠାଇବାକୁ ହେବ ସେ ବିଷୟର ନିର୍ଦ୍ଦେଶମାନଙ୍କୁ ମଧ୍ୟ ପାଉଛନ୍ତି। ଯଦ୍ୟପି ବାଇବେଲ କହେ ଯେ କୌଣସି ମଣିଷ ଈଶ୍ୱରଙ୍କୁ ଦେଖିନାହାନ୍ତି, ତଥାପି ପ୍ରାଚୀନମାନେ “ଇସ୍ରାଏଲଙ୍କ ଈଶ୍ୱରଙ୍କୁ ଦେଖିଥିଲେ।” ପର୍ବତରେ ମୋଶେ ଓ ପ୍ରାଚୀନମାନଙ୍କ ସହିତ ଈଶ୍ୱରଙ୍କ ମହିମାପ୍ରକାଶ, ରୂପାନ୍ତରଣ ପର୍ବତରେ ଘଟିଥିବା ମହିମାପ୍ରକାଶର ପୂର୍ବଛାୟା ଥିଲା। ଉଭୟରେ ଛଅ-ଦିନିଆ ଅବଧି ରହିଛି। ମୋଶେଙ୍କ ପଙ୍କ୍ତିରେ ଦ୍ୱିତୀୟ ଦୂତଙ୍କ ବିଳମ୍ବ କାଳ ଏବଂ ମନ୍ଦିରକୁ ପ୍ରତିନିଧିତ୍ୱ କରୁଥିବା ସମ୍ପୂର୍ଣ୍ଣ ଛଅଚାଳିଶ ଦିନ ଅନ୍ତର୍ଭୁକ୍ତ ଅଛି। ସେ ବ୍ୟବସ୍ଥା ଗ୍ରହଣ କରିଥିବା ଚାଳିଶ ଦିନ, ମୁଦ୍ରାଙ୍କନକୁ ପ୍ରତିନିଧିତ୍ୱ କରେ।

Peter was at Caesarea Philippi at the third hour, on his way to Caesarea Maritima at the ninth hour and in six to eight days he is at the Mount, tarrying with Moses’ seventy elders when He sees a vision of the glorified Lord, just as Daniel did in chapter ten. Daniel saw the Lord face to face, as did Gideon and the seventy elders. The Mount of Transfiguration is where the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand are transformed into the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. They become the eighth church that is the sixth church, thus we see six days and eight days.

Peter a fost la Cezareea lui Filip la ceasul al treilea, pe drumul său spre Cezareea Maritima la ceasul al nouălea, iar în șase până la opt zile este pe Munte, zăbovind împreună cu cei șaptezeci de bătrâni ai lui Moise când vede o vedenie a Domnului slăvit, întocmai cum a văzut și Daniel în capitolul zece. Daniel L-a văzut pe Domnul față către față, la fel ca Ghedeon și cei șaptezeci de bătrâni. Muntele Schimbării la Față este locul unde mișcarea laodiceană a celor o sută patruzeci și patru de mii este transformată în mișcarea filadelfiană a celor o sută patruzeci și patru de mii. Ei devin a opta biserică, care este a șasea biserică; astfel, vedem șase zile și opt zile.

The six hours from the crucifixion to His death, the six hours of Pentecost, the six hours of Caesarea to Caesarea, the six days to the Mount of Transfiguration and the six days of Moses that led to the forty days are the same line. Between Caesarea Philippi, which is Panium and the Sunday law, the one hundred and forty-four thousand are sealed. That sealing causes a division.

Шест сати од распећа до Његове смрти, шест сати Педесетнице, шест сати од Цезареје до Цезареје, шест дана до Горе преображења и шест Мојсијевих дана који су водили до четрдесет дана — све је то иста линија. Између Цезареје Филипове, која је Панијум, и недељног закона, сто четрдесет и четири хиљаде бивају запечаћени. То запечаћење изазива поделу.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves. Daniel 10:7.

> Şi eu, Daniel, singur am văzut vedenia; iar bărbaţii care erau cu mine n-au văzut vedenia; însă un mare cutremur a căzut peste ei, aşa încât au fugit să se ascundă. Daniel 10:7.

Moses separated from the elders when he said, “Tarry ye here for us, until we come again unto you.” Moses separated from seventy at the tarrying time, and seventy weeks represents probationary time for the former covenant people. When the seventieth week ended, and that seventieth week was the sacred week that Christ confirmed the covenant with many, Christ then fully separated from the former covenant people. The period when the former covenant people could resolve their issue of blood, which for them was believing they were saved by the blood of Abraham, was over and the virgin of twelve years was resurrected to serve. Once the tarrying time began, Moses received the law of the covenant, and the instructions of raising the temple.

Moise s-a despărțit de bătrâni când a spus: „Rămâneți aici pentru noi, până ne vom întoarce la voi.” Moise s-a despărțit de cei șaptezeci în timpul așteptării, iar șaptezeci de săptămâni reprezintă timp de probă pentru poporul fostului legământ. Când s-a încheiat a șaptesprezecea săptămână, iar acea a șaptezecia săptămână a fost săptămâna sfântă în care Hristos a întărit legământul cu mulți, atunci Hristos S-a despărțit pe deplin de poporul fostului legământ. Perioada în care poporul fostului legământ putea să-și rezolve problema scurgerii de sânge, care pentru ei însemna credința că erau mântuiți prin sângele lui Avraam, se încheiase, iar fecioara de doisprezece ani a fost înviată ca să slujească. Odată ce timpul de așteptare a început, Moise a primit legea legământului și instrucțiunile pentru ridicarea templului.

When Peter, James and John were at the Mount, the sealing of God’s people, and their subsequent raising up as an ensign represents those covenant people as the temple of the one hundred and forty-four thousand. The eleventh-hour workers are then joined to that temple.

Când Petru, Iacov și Ioan se aflau pe Munte, pecetluirea poporului lui Dumnezeu și ridicarea lui ulterioară ca steag îi reprezintă pe acei oameni ai legământului drept templul celor o sută patruzeci și patru de mii. Lucrătorii din ceasul al unsprezecelea sunt apoi adăugați acelui templu.

> Thus saith the Lord, Keep ye judgment, and do justice: for my salvation is near to come, and my righteousness to be revealed. Blessed is the man that doeth this, and the son of man that layeth hold on it; that keepeth the sabbath from polluting it, and keepeth his hand from doing any evil. Neither let the son of the stranger, that hath joined himself to the Lord, speak, saying, The Lord hath utterly separated me from his people: neither let the eunuch say, Behold, I am a dry tree. For thus saith the Lord unto the eunuchs that keep my sabbaths, and choose the things that please me, and take hold of my covenant; Even unto them will I give in mine house and within my walls a place and a name better than of sons and of daughters: I will give them an everlasting name, that shall not be cut off. Also the sons of the stranger, that join themselves to the Lord, to serve him, and to love the name of the Lord, to be his servants, every one that keepeth the sabbath from polluting it, and taketh hold of my covenant; Even them will I bring to my holy mountain, and make them joyful in my house of prayer: their burnt offerings and their sacrifices shall be accepted upon mine altar; for mine house shall be called an house of prayer for all people.

> Așa zice Domnul: Păziți judecata și faceți dreptate; căci mântuirea Mea este aproape să vină, și neprihănirea Mea să se descopere. Ferice de omul care face aceasta și de fiul omului care se ține tare de ea; care păzește Sabatul ca să nu-l pângărească și își păzește mâna de la a face vreun rău. Fiul străinului, care s-a alipit de Domnul, să nu zică: „Domnul m-a despărțit cu totul de poporul Său”; și famenul să nu zică: „Iată, eu sunt un copac uscat.” Căci așa zice Domnul despre famenii care păzesc Sabatele Mele, aleg lucrurile care Îmi sunt plăcute și se țin tare de legământul Meu: le voi da în casa Mea și între zidurile Mele un loc și un nume mai bun decât fii și fiice; le voi da un nume veșnic, care nu va fi stârpit. Și pe fiii străinului, care se alipesc de Domnul ca să-I slujească și să iubească Numele Domnului, ca să fie slujitorii Lui, pe toți cei ce păzesc Sabatul ca să nu-l pângărească și se țin tare de legământul Meu, îi voi aduce și pe ei la muntele Meu cel sfânt și îi voi umple de bucurie în casa Mea de rugăciune; arderile lor de tot și jertfele lor vor fi primite pe altarul Meu; căci casa Mea se va numi o casă de rugăciune pentru toate popoarele.

> The Lord God which gathereth the outcasts of Israel saith, Yet will I gather others to him, beside those that are gathered unto him. Isaiah 56:1–8.

> A Domnul Dumnezeu, care îi adună pe cei risipiți ai lui Israel: „Tot voi mai aduna la el și pe alții, pe lângă cei deja adunați la el.” Isaia 56:1–8.

Peter, James and John, as well as Moses represent the “outcasts of Israel,” who are cast out by their brethren which hated them.

Petru, Iacov și Ioan, precum și Moise, reprezintă „surghiuniții lui Israel”, care sunt izgoniți de frații lor care i-au urât.

> Thus saith the Lord, The heaven is my throne, and the earth is my footstool: where is the house that ye build unto me? and where is the place of my rest?

> Așa zice Domnul: Cerul este tronul Meu, iar pământul este așternutul picioarelor Mele; unde este casa pe care Mi-o zidiți? și unde este locul odihnei Mele?

> For all those things hath mine hand made, and all those things have been, saith the Lord: but to this man will I look, even to him that is poor and of a contrite spirit, and trembleth at my word. He that killeth an ox is as if he slew a man; he that sacrificeth a lamb, as if he cut off a dog’s neck; he that offereth an oblation, as if he offered swine’s blood; he that burneth incense, as if he blessed an idol. Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before mine eyes, and chose that in which I delighted not.

> Căci toate aceste lucruri mâna Mea le-a făcut și toate acestea au fost, zice Domnul; dar spre omul acesta voi privi: spre cel sărac și cu duhul zdrobit și care tremură la cuvântul Meu. Cel ce înjunghie un bou este ca și cum ar ucide un om; cel ce jertfește un miel, ca și cum ar tăia gâtul unui câine; cel ce aduce o jertfă de mâncare, ca și cum ar aduce sânge de porc; cel ce arde tămâie, ca și cum ar binecuvânta un idol. Da, ei și-au ales căile lor proprii și sufletul lor își găsește plăcerea în urâciunile lor. Și Eu le voi alege nenorocirile și voi aduce peste ei lucrurile de care se tem; pentru că, atunci când am chemat, nimeni n-a răspuns; când am vorbit, n-au ascultat; ci au făcut ce este rău înaintea ochilor Mei și au ales ceea ce nu Mi-a plăcut.

> Hear the word of the Lord, ye that tremble at his word; Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake, said, Let the Lord be glorified: but he shall appear to your joy, and they shall be ashamed. Isaiah 66:1–5.

> Ascultați cuvântul Domnului, voi care tremurați la cuvântul Lui; Frații voștri care v-au urât, care v-au izgonit din pricina Numelui Meu, au zis: „Să fie slăvit Domnul!” Dar El Se va arăta spre bucuria voastră, iar ei vor fi dați de rușine. Isaia 66:1–5.

The word “joy” occurs numerous times and ways in the Scriptures, as does the word “ashamed.” In the context of Peter’s message from the book of Joel, the shame versus joy is a parallel, such as the wise and the foolish or the wheat and the tares. Shame and joy represent, in the context of Joel, those who have the oil, or the latter rain message, versus those who don’t. It is only when you see this detail that you can get to the deeper meaning of, “Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake.” Those brethren are those who in Spalding and Magan, page one and two, are the “nominal Adventists, like Judas,” that will “betray us to the Catholics,” “for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it.” Your brethren that hate you, cast you out over the message of the Sabbath of the land, Moses seven times, which cannot be refuted. The point here is that you get cast out over a doctrinal argument, a debate, as Isaiah calls it, and the doctrinal debate is the message of the latter rain.

“Bucurie” apare de numeroase ori și în numeroase feluri în Scripturi, la fel ca și cuvântul „rușinat”. În contextul mesajului lui Petru din cartea lui Ioel, rușinea în opoziție cu bucuria constituie un paralelism, asemenea celor înțelepți și celor neînțelepți sau grâului și neghinei. Rușinea și bucuria reprezintă, în contextul lui Ioel, pe cei care au untdelemnul, sau mesajul ploii târzii, în contrast cu cei care nu-l au. Numai atunci când vezi acest detaliu poți ajunge la sensul mai profund al cuvintelor: „Frații voștri care vă urau, care vă izgoneau din pricina Numelui Meu.” Acei frați sunt aceia care, în Spalding and Magan, paginile unu și doi, sunt „adventiștii nominali, asemenea lui Iuda”, care „ne vor trăda catolicilor”, „căci ne urau din pricina Sabatului, fiindcă nu-l puteau combate.” Frații voștri care vă urăsc vă izgonesc din pricina mesajului Sabatului țării, Moise de șapte ori, care nu poate fi combătut. Ideea aici este că sunteți izgoniți din pricina unei dispute doctrinare, a unei dezbateri, cum o numește Isaia, iar dezbaterea doctrinară este mesajul ploii târzii.

Joel calls that message “new wine,” and if you have that message, you have joy. If you do not have it, you awaken as the drunkards of Joel do to find that the new wine is cut off from your mouth. At that point you are prophetically “ashamed.” The class that has the oil, has joy and the class that has no oil is ashamed. The oil is also new wine, and it is associated with joy. This is why Isaiah says, “Hear the word of the Lord.” One class chooses to hear, and the other hearkens not to the sound of the trumpet. Isaiah specifically identifies the class who hear, when he states, “ye that tremble at his word.” The Lord gathers those who have been cast out over the message that arrived at 9/11, and at the Sunday law, He gathers Isaiah’s eunuchs, who are represented as dry trees. If they will take hold of the covenant, they will no longer be separated from God’s holy mountain.

Йоил нарича тази вест „ново вино“, и ако имате тази вест, имате радост. Ако я нямате, се събуждате, както пияниците в Йоил, и откривате, че новото вино е отсечено от устата ви. В този момент в пророчески смисъл сте „посрамени“. Класата, която има маслото, има радост, а класата, която няма масло, е посрамена. Маслото е също и ново вино и е свързано с радост. Ето защо Исая казва: „Чуйте словото Господне.“ Едната класа избира да слуша, а другата не се вслушва в звука на тръбата. Исая конкретно посочва класата, която слуша, когато заявява: „вие, които треперите от словото Му.“ Господ събира онези, които са били изхвърлени поради вестта, дошла на 11 септември, а при неделния закон Той събира скопците на Исая, които са представени като сухи дървета. Ако се хванат за завета, те вече няма да бъдат отделени от Божията свята планина.

A eunuch or a dry tree represent death. A eunuch cannot reproduce and a dry tree has no life. The promise is that if those Gentiles, or eleventh-hour workers will accept the covenant represented by Sabbath, they will have sons and daughters. First He gathers the outcasts of Israel, then lifts those outcasts up as an ensign and then gathers His other flock. The first and second gatherings represent the period from 9/11 unto the Sunday law when the Holy Spirit is sprinkling, and also the period from the Sunday law until Michael stands up and the latter rain is poured out without measure. In both periods the latter rain is a message, which if you have, brings joy, and if you don’t have, brings shame.

Un famen sau un copac uscat reprezintă moartea. Un famen nu poate da naștere la urmași, iar un copac uscat nu are viață. Făgăduința este că, dacă acei neamuri, sau lucrători din ceasul al unsprezecelea, vor primi legământul reprezentat de Sabat, vor avea fii și fiice. Mai întâi El îi adună pe izgoniții lui Israel, apoi îi înalță pe acei izgoniți ca un steag și apoi Își adună cealaltă turmă. Prima și a doua adunare reprezintă perioada de la 11 septembrie până la legea duminicală, când Duhul Sfânt stropește, precum și perioada de la legea duminicală până când Mihail Se ridică și ploaia târzie este revărsată fără măsură. În ambele perioade, ploaia târzie este un mesaj care, dacă îl ai, aduce bucurie, iar dacă nu îl ai, aduce rușine.

The book of Matthew is divided into three lines, that represent the three angels of Revelation fourteen. Each of the three lines also contain fractals of the three angels. The second line from chapter eleven unto chapter twenty-two is the center, for it is the second angel, which is positioned between the first and third angels. The book of Matthew is itself a center line, when we consider chapters eleven through twenty-two in the context of Genesis and Revelation’s covenant chapters.

Cartea lui Matei este împărțită în trei linii, care îi reprezintă pe cei trei îngeri din Apocalipsa paisprezece. Fiecare dintre cele trei linii conține, de asemenea, fractali ai celor trei îngeri. A doua linie, de la capitolul unsprezece până la capitolul douăzeci și doi, este linia de centru, căci ea este al doilea înger, care este așezat între primul și al treilea înger. Cartea lui Matei este ea însăși o linie de centru, atunci când luăm în considerare capitolele unsprezece până la douăzeci și doi în contextul capitolelor legământului din Geneza și Apocalipsa.

The center of the twelve covenant chapters is Matthew’s, and the center line of Matthew’s three lines is found in the same twelve chapters. The center of those twelve chapters is the sealing of the one hundred and forty-four thousand. That center point is represented by three verses, which align with the three center verses of Genesis and Revelation’s twelve covenant chapters.

Centrul celor douăsprezece capitole ale legământului este al lui Matei, iar linia centrală a celor trei linii ale lui Matei se găsește în aceleași douăsprezece capitole. Centrul acelor douăsprezece capitole este sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii. Acest punct central este reprezentat de trei versete, care se aliniază cu cele trei versete centrale ale celor douăsprezece capitole ale legământului din Geneza și Apocalipsa.

Peter is a the center point of the center point of the center point, and he represents the first and last Christian bride. That is the signature of Alpha and Omega. Palmoni also placed His signature upon Peter’s name change, when He designed the enigma of Peter’s name in English. Jesus spoke to Peter in Hebrew, and the conversation was recorded in Greek and thereafter put into English. In English, Palmoni named Peter by using the 16th letter of the English alphabet, followed by the 5th letter, that is followed by the 20th, that is followed by the 5th that is followed by the 18th, fully knowing that when He, as Palmoni created the name that would go from Hebrew, to Greek to English. He also designed that the English name would allow an enigma of multiplying those five letters in order to reach the number one hundred and forty-four thousand. Palmoni, who is also the first and the last, designed that the first of those five and last of the five English letters that make up the name Peter are the 16th and 18th letters, for the name Peter was to occur in Matthew 16:18.

Peter este punctul central al punctului central al punctului central și îi reprezintă pe prima și pe ultima mireasă creștină. Aceasta este semnătura lui Alpha și Omega. Palmoni Și-a pus, de asemenea, semnătura asupra schimbării numelui lui Peter, atunci când a alcătuit enigma numelui lui Peter în limba engleză. Isus i-a vorbit lui Peter în ebraică, iar convorbirea a fost consemnată în greacă și apoi redată în engleză. În engleză, Palmoni l-a numit pe Peter folosind a 16-a literă a alfabetului englez, urmată de a 5-a literă, urmată de a 20-a, urmată de a 5-a, urmată de a 18-a, știind pe deplin că El, în calitate de Palmoni, a creat numele care avea să treacă din ebraică, în greacă, apoi în engleză. El a rânduit, de asemenea, ca numele englez să îngăduie o enigmă a înmulțirii acelor cinci litere în ordine pentru a ajunge la numărul o sută patruzeci și patru de mii. Palmoni, care este și Cel dintâi și Cel de pe urmă, a rânduit ca prima dintre acele cinci litere engleze și ultima dintre cele cinci litere engleze care alcătuiesc numele Peter să fie a 16-a și a 18-a literă, căci numele Peter trebuia să apară în Matei 16:18.

With all of that about Peter, we still need to address the “golden ratio.” The golden ratio is represented by Matthew 16:18, for the ratio is 1.618. The golden ratio is associated with nature’s fractals, and when Palmoni locates Peter in Matthew 16:18, Palmoni is identifying that the prophetic key that is placed upon the shoulder of Eliakim in Isaiah 22:22, and the prophetic keys that are given to Peter and the church in the passage, includes prophetic fractals.

Cu toate acestea despre Petru, mai trebuie să abordăm și „raportul de aur”. Raportul de aur este reprezentat de Matei 16:18, căci raportul este 1,618. Raportul de aur este asociat cu fractalii naturii, iar atunci când Palmoni îl situează pe Petru în Matei 16:18, Palmoni identifică faptul că cheia profetică așezată pe umărul lui Eliakim în Isaia 22:22 și cheile profetice date lui Petru și Bisericii în acel pasaj includ fractali profetici.

Caesarea Philippi at the third hour unto Caesarea Maritima at the ninth hour represents a fractal of the third hour when Christ was crucified until the ninth hour of Cornelius sending for Peter. The Pentecostal season from the third hour of the crucifixion until Peter in the temple at Pentecost at the ninth hour, is a fractal of the 1,260 days from the cross to Cornelius. The three times the Father spoke is a fractal of the three angels, as is the three times Jesus took only Peter, James and John. The prophetic information that is encoded into the verses where Peter illustrates the one hundred and forty-four thousand is as profound as any truth has ever been, and yet we have not yet placed Peter at Panium in Daniel eleven.

De la Cezareea lui Filip, la ceasul al treilea, până la Cezareea Maritima, la ceasul al nouălea, reprezintă un fractal al intervalului de la ceasul al treilea, când Hristos a fost răstignit, până la ceasul al nouălea al trimiterii lui Corneliu după Petru. Sezonul penticostal, de la ceasul al treilea al răstignirii până la Petru în templu, la Cincizecime, la ceasul al nouălea, este un fractal al celor 1.260 de zile de la cruce până la Corneliu. Cele trei dăți când a vorbit Tatăl sunt un fractal al celor trei îngeri, după cum și cele trei dăți când Isus i-a luat numai pe Petru, Iacov și Ioan. Informația profetică ce este codificată în versetele în care Petru îi ilustrează pe cei o sută patruzeci și patru de mii este la fel de profundă ca orice adevăr care a existat vreodată, și totuși încă nu l-am așezat pe Petru la Panium, în Daniel unsprezece.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> Peter, an apostle of Jesus Christ, to the strangers scattered throughout Pontus, Galatia, Cappadocia, Asia, and Bithynia, Elect according to the foreknowledge of God the Father, through sanctification of the Spirit, unto obedience and sprinkling of the blood of Jesus Christ: Grace unto you, and peace, be multiplied. Blessed be the God and Father of our Lord Jesus Christ, which according to his abundant mercy hath begotten us again unto a lively hope by the resurrection of Jesus Christ from the dead, To an inheritance incorruptible, and undefiled, and that fadeth not away, reserved in heaven for you, Who are kept by the power of God through faith unto salvation ready to be revealed in the last time.

> Petru, apostol al lui Isus Hristos, către străinii împrăștiați prin Pont, Galatia, Capadocia, Asia și Bitinia, aleși după preștiința lui Dumnezeu Tatăl, prin sfințirea Duhului, spre ascultare și stropirea cu sângele lui Isus Hristos: Harul și pacea să vă fie înmulțite. Binecuvântat să fie Dumnezeul și Tatăl Domnului nostru Isus Hristos, care, după îndurarea Sa cea mare, ne-a născut din nou la o nădejde vie, prin învierea lui Isus Hristos dintre cei morți, la o moștenire nestricăcioasă, neîntinată și care nu se veștejește, păstrată în ceruri pentru voi, care sunteți păziți prin puterea lui Dumnezeu, prin credință, pentru mântuirea gata să fie descoperită în vremea de apoi.

> Wherein ye greatly rejoice, though now for a season, if need be, ye are in heaviness through manifold temptations: That the trial of your faith, being much more precious than of gold that perisheth, though it be tried with fire, might be found unto praise and honour and glory at the appearing of Jesus Christ: Whom having not seen, ye love; in whom, though now ye see him not, yet believing, ye rejoice with joy unspeakable and full of glory: Receiving the end of your faith, even the salvation of your souls.

> În aceasta vă bucurați nespus, măcar că acum, pentru puțină vreme, dacă trebuie, sunteți întristați prin felurite încercări; pentru ca încercarea credinței voastre, mult mai scumpă decât aurul care piere, și totuși este încercat prin foc, să fie găsită spre laudă, cinste și slavă la arătarea lui Isus Hristos; pe care, fără să-L fi văzut, Îl iubiți; în care, deși acum nu-L vedeți, totuși, crezând, vă bucurați cu o bucurie negrăită și plină de slavă, primind sfârșitul credinței voastre, adică mântuirea sufletelor voastre.

> Of which salvation the prophets have enquired and searched diligently, who prophesied of the grace that should come unto you: Searching what, or what manner of time the Spirit of Christ which was in them did signify, when it testified beforehand the sufferings of Christ, and the glory that should follow. Unto whom it was revealed, that not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.

> Despre această mântuire au cercetat și au căutat cu stăruință prorocii, care au prorocit despre harul care avea să vină la voi. Ei cercetau spre a afla ce vreme sau ce fel de vreme arăta Duhul lui Hristos, care era în ei, când mărturisea mai dinainte despre suferințele lui Hristos și despre slava care avea să urmeze după ele. Lor le-a fost descoperit că nu pentru ei înșiși, ci pentru noi slujeau aceste lucruri, care acum v-au fost vestite de cei ce v-au propovăduit Evanghelia prin Duhul Sfânt trimis din cer, lucruri în care îngerii doresc să privească.

> Wherefore gird up the loins of your mind, be sober, and hope to the end for the grace that is to be brought unto you at the revelation of Jesus Christ; As obedient children, not fashioning yourselves according to the former lusts in your ignorance: But as he which hath called you is holy, so be ye holy in all manner of conversation; Because it is written, Be ye holy; for I am holy.

> De aceea, încingeți-vă coapsele minții voastre, fiți treji și nădăjduiți până la capăt în harul care vă va fi adus la descoperirea lui Isus Hristos; ca niște copii ascultători, neîntocmindu-vă după poftele de mai înainte, din vremea neștiinței voastre; ci, după cum Cel ce v-a chemat este sfânt, tot astfel fiți și voi sfinți în toată purtarea voastră; pentru că este scris: „Fiți sfinți, căci Eu sunt sfânt.”

> And if ye call on the Father, who without respect of persons judgeth according to every man’s work, pass the time of your sojourning here in fear: Forasmuch as ye know that ye were not redeemed with corruptible things, as silver and gold, from your vain conversation received by tradition from your fathers; But with the precious blood of Christ, as of a lamb without blemish and without spot: Who verily was foreordained before the foundation of the world, but was manifest in these last times for you, Who by him do believe in God, that raised him up from the dead, and gave him glory; that your faith and hope might be in God. Seeing ye have purified your souls in obeying the truth through the Spirit unto unfeigned love of the brethren, see that ye love one another with a pure heart fervently: Being born again, not of corruptible seed, but of incorruptible, by the word of God, which liveth and abideth forever. For all flesh is as grass, and all the glory of man as the flower of grass. The grass withereth, and the flower thereof falleth away: But the word of the Lord endureth forever. And this is the word which by the gospel is preached unto you. 1 Peter 1:1–25.

> Și, dacă chemați ca Tată pe Cel care judecă fără părtinire, după fapta fiecăruia, petreceți în frică vremea pribegiei voastre aici; căci știți că nu cu lucruri pieritoare, cu argint sau cu aur, ați fost răscumpărați din felul vostru de viețuire deșartă, moștenit prin tradiție de la părinții voștri, ci cu sângele prețios al lui Hristos, ca al unui miel fără cusur și fără pată; El a fost, într-adevăr, rânduit mai înainte de întemeierea lumii, dar a fost arătat în aceste vremuri de pe urmă pentru voi, care prin El credeți în Dumnezeu, care L-a înviat din morți și I-a dat slavă, pentru ca credința și nădejdea voastră să fie în Dumnezeu. Fiindcă v-ați curățit sufletele prin ascultarea de adevăr, prin Duhul, spre o dragoste frățească nefățarnică, iubiți-vă cu înfocare unii pe alții, dintr-o inimă curată: fiind născuți din nou, nu dintr-o sămânță pieritoare, ci dintr-una nepieritoare, prin cuvântul lui Dumnezeu, care este viu și rămâne în veac. Căci orice făptură este ca iarba și toată slava omului, ca floarea ierbii. Iarba se usucă și floarea ei cade, dar cuvântul Domnului rămâne în veac. Și acesta este cuvântul care v-a fost vestit prin Evanghelie. 1 Petru 1:1–25.

Back to Articles