Article

# Panium - Number One

Panium - Numărul Unu

Chapter Eleven

Capitolul unsprezece

Author

Jeff Pippenger

Published

February 25, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

For some time, we have been focusing our attention on the hidden history of Daniel 11:40, and in recent weeks, the Lord has drawn our consideration to verse 27:

De ceva vreme, ne-am concentrat atenția asupra istoriei ascunse din Daniel 11:40, iar în ultimele săptămâni, Domnul ne-a îndreptat atenția spre versetul 27:

> And both these kings’ hearts shall be to do mischief, and they shall speak lies at one table; but it shall not prosper: for yet the end shall be at the time appointed. Daniel 11:27.

> Şi inimile amânduror acestor împăraţi vor fi puse pe a face rău, şi vor rosti minciuni la aceeaşi masă; dar aceasta nu va izbuti, căci sfârşitul va fi încă la vremea hotărâtă. Daniel 11:27.

Initially, I was uncertain about the details—when, where, and who sat at that table, speaking lies to one another—but these questions are now under review. Over the past few Sabbaths, I made some missteps as I worked through these lines. Yet, through what I believe to be providential guidance, the alliances represented in verses 13–15, symbolized by Caesarea Philippi, began to unfold. Though some elements still require refinement, I believe the Lord has lifted His hand from these verses to reveal their meaning.

Al principio, yo no estaba seguro de los detalles—cuándo, dónde, y quiénes se sentaron a aquella mesa, hablándose mentiras unos a otros—pero estas cuestiones están ahora bajo examen. Durante los últimos pocos sábados, cometí algunos desaciertos mientras trabajaba en estas líneas. Sin embargo, por lo que creo haber sido una guía providencial, las alianzas representadas en los versículos 13–15, simbolizadas por Cesarea de Filipo, comenzaron a desplegarse. Aunque algunos elementos todavía requieren mayor precisión, creo que el Señor ha quitado Su mano de estos versículos para revelar su significado.

This understanding crystallized immediately after last Sabbath’s Zoom meeting. A week earlier, I had been struck by the intricate interplay of histories in verses 10–15. I wrote and sent a text message to a few people outlining my thoughts and asked to share them on Friday evening. I was attempting to organize the issues within those verses, convinced there was something profoundly significant. There is, but it wasn’t what I initially proposed. Despite my stumbles over the past week and a half as I grappled with this passage, I recognize a familiar providence. The Lord was unsealing a special, vital truth. Once the human element is fully exposed and set aside, the truth—opened by the Lion of the tribe of Judah—proves even more profound than I had grasped.

Această înțelegere s-a cristalizat imediat după întâlnirea de pe Zoom din Sabatul trecut. Cu o săptămână mai devreme, fusesem impresionat de interacțiunea complexă a istoriilor din versetele 10–15. Am scris și am trimis un mesaj text câtorva persoane, schițându-mi gândurile, și am cerut să le împărtășesc vineri seara. Încercam să organizez aspectele cuprinse în acele versete, convins că acolo se afla ceva de o semnificație profundă. Așa este, însă nu era ceea ce am propus la început. În ciuda poticnirilor mele din ultima săptămână și jumătate, în timp ce mă luptam cu acest pasaj, recunosc o providență familiară. Domnul descetluia un adevăr special, vital. Odată ce elementul omenesc este pe deplin expus și dat la o parte, adevărul—deschis de Leul din seminția lui Iuda—se dovedește a fi și mai profund decât înțelesesem.

## Verse Five through Nine

Versetele cinci până la nouă

Putin, as the king of the south, mirrors Ptolemy, who will triumph in the Ukraine war, fulfilling verse 11. Historically, Ptolemy IV Philopator’s victory at the Battle of Raphia fulfilled this verse, prefiguring Putin’s imminent success. Verses 5–9 outline a history that foreshadows the papacy’s 1,260-year rule (538–1798) in meticulous detail. These details have been explored repeatedly in the past, so here I will highlight one prophetic waymark fulfilled in verses 5–9 and echoed in the period from 538 to 1798.

Putin, în calitate de împărat al miazăzii, îl oglindește pe Ptolemeu, care va triumfa în războiul din Ucraina, împlinind versetul 11. Din punct de vedere istoric, biruința lui Ptolemeu al IV-lea Philopator în bătălia de la Raphia a împlinit acest verset, preînchipuind succesul iminent al lui Putin. Versetele 5–9 schițează o istorie care prefigurează, în detaliu minuțios, domnia de 1.260 de ani a papalității (538–1798). Aceste detalii au fost analizate în repetate rânduri în trecut, astfel că aici voi evidenția un reper profetic împlinit în versetele 5–9 și reluat în perioada 538–1798.

This period began with a treaty between the southern Ptolemaic kingdom and the northern Seleucid kingdom, sealed when the southern king gave his daughter in marriage to the northern king. This union initiated a seven year span that ended when the southern king invaded the north, took the northern king captive to Egypt, and the captive king later died after falling from a horse.

Acest interval a început printr-un tratat între regatul ptolemeic de la miazăzi și regatul seleucid de la miazănoapte, pecetluit atunci când împăratul de la miazăzi și-a dat fiica în căsătorie împăratului de la miazănoapte. Această unire a inaugurat o perioadă de șapte ani, care s-a încheiat când împăratul de la miazăzi a invadat miazănoaptea, l-a luat captiv pe împăratul de la miazănoapte în Egipt, iar împăratul captiv a murit mai târziu după ce a căzut de pe un cal.

## A Broken Treaty

ഒരു ലംഘിക്കപ്പെട്ട ഉടമ്പടി

The invasion stemmed from a broken treaty. After the seven-year period began, the northern king set aside his first wife to marry the southern princess and secure the treaty. Later, he discarded the southern wife and reinstated his original queen. This prompted the first queen to execute the southern queen and her entourage, enraging the southern queen’s family in Egypt.

Invazia a rezultat dintr-un tratat încălcat. După ce a început perioada de șapte ani, împăratul de la miazănoapte și-a lăsat deoparte prima soție pentru a se căsători cu prințesa de la miazăzi și a asigura tratatul. Mai târziu, el a lepădat-o pe soția din miazăzi și și-a reașezat regina dintâi. Aceasta a determinat-o pe prima regină să poruncească uciderea reginei din miazăzi și a suitei ei, stârnind mânia familiei reginei din miazăzi în Egipt.

With prophetic discernment, seven years can be seen as two periods of three and a half years, as illustrated by the three and a half years before and after the cross that together represented the week that Christ confirmed the covenant. The three and a half is also recognized in the seven times curse carried out upon the northern kingdom of Israel from 723 BC unto 1798. That seven times is divided into two periods of twelve hundred and sixty, with 538 as the middle point. These illustrations of seven being divided into two periods of three and a half is not random, it is purposeful.

Cu discernământ profetic, șapte ani pot fi văzuți ca două perioade de trei ani și jumătate, așa cum este ilustrat prin cei trei ani și jumătate dinaintea crucii și cei trei ani și jumătate de după cruce, care împreună au reprezentat săptămâna în care Hristos a întărit legământul. Cei trei ani și jumătate sunt de asemenea recunoscuți în blestemul de șapte vremi adus asupra împărăției de nord a lui Israel, din 723 î.Hr. până în 1798. Aceste șapte vremi sunt împărțite în două perioade de o mie două sute șaizeci de ani, având ca punct de mijloc anul 538. Aceste ilustrații ale numărului șapte împărțit în două perioade de trei ani și jumătate nu sunt întâmplătoare, ci intenționate.

In the division in the week Christ confirmed the covenant the cross represents the center and in so doing it identifies Christ presenting the message in person for three and a half years, followed by His disciples presenting the message for the same period. In the seven times against the northern kingdom 538 divides the history into a period when paganism trampled down the sanctuary and host followed by papalism trampling down the sanctuary and host for the same period. In prophetic symbolism “seven” is represented with three and a half, which in turn is represented by forty-two months, three and a half days or years, twelve hundred and sixty, twenty-five twenty and a time, times and dividing of time. In context, all these figures are interchangeable.

În împărțirea săptămânii, Hristos a întărit legământul; crucea reprezintă centrul și, prin aceasta, Îl identifică pe Hristos ca prezentând mesajul în persoană timp de trei ani și jumătate, urmat de ucenicii Săi prezentând mesajul pentru aceeași perioadă. În cele șapte vremi împotriva împărăției de nord, anul 538 împarte istoria într-o perioadă în care păgânismul a călcat în picioare sanctuarul și oștirea, urmată de papalitate călcând în picioare sanctuarul și oștirea pentru aceeași perioadă. În simbolismul profetic, „șapte” este reprezentat prin trei ani și jumătate, care la rândul lor sunt reprezentați prin patruzeci și două de luni, trei zile și jumătate sau ani, o mie două sute șaizeci, douăzeci și cinci douăzeci și o vreme, vremi și jumătate de vreme. În context, toate aceste cifre sunt interschimbabile.

The treaty represented between the Ptolemaic Kingdom, ruled by the descendants of Ptolemy I (a general of Alexander the Great), who controlled Egypt, and the Seleucid Empire, ruled by the descendants of Seleucus I (another of Alexander’s generals), who controlled much of the Middle East, including Syria concluded the Second Syrian War in 253 BC. The war had begun seven years before in 260 BC. Seven years after the treaty was ratified it was broken in 246 BC. Fourteen years, divided into two seven-year periods. The first half is warfare and the second half is peace. The fourteen years begin with the second Syrian War and it ends with the third Syrian War. This type of symmetry in history is amplified when you recognize that the history is represented in verses five through nine of chapter eleven. The treaty and its breaking are the focus of the verses and the history which fulfilled the verses.

Tratatul încheiat între Regatul Ptolemaic, condus de urmașii lui Ptolemeu I (un general al lui Alexandru cel Mare), care stăpânea Egiptul, și Imperiul Seleucid, condus de urmașii lui Seleucus I (un alt general al lui Alexandru), care stăpânea o mare parte a Orientului Mijlociu, inclusiv Siria, a pus capăt celui de-al Doilea Război Sirian în anul 253 î.Hr. Războiul începuse cu șapte ani mai înainte, în anul 260 î.Hr. La șapte ani după ce tratatul a fost ratificat, acesta a fost încălcat, în anul 246 î.Hr. Paisprezece ani, împărțiți în două perioade de câte șapte ani. Prima jumătate este război, iar a doua jumătate este pace. Cei paisprezece ani încep cu al Doilea Război Sirian și se încheie cu al Treilea Război Sirian. Acest tip de simetrie în istorie este amplificat atunci când recunoști că istoria este reprezentată în versetele cinci până la nouă din capitolul unsprezece. Tratatul și încălcarea lui constituie punctul central al versetelor și al istoriei care a împlinit versetele.

This aligns with the papal domination from 538 to 1798. Near the end of that era, Napoleon Bonaparte entered into a treaty with the Vatican. Citing the Vatican’s breach of the 1797 Treaty of Tolentino, Napoleon sent General Berthier in 1798 to take the pope captive. The pope died in France in 1799. This 1,260-year period is detailed in verses 31–39.

Aceasta corespunde dominației papale din perioada 538–1798. Spre sfârșitul acelei epoci, Napoleon Bonaparte a încheiat un tratat cu Vaticanul. Invocând încălcarea de către Vatican a Tratatului de la Tolentino din 1797, Napoleon l-a trimis în 1798 pe generalul Berthier să-l ia captiv pe papă. Papa a murit în Franța în 1799. Această perioadă de 1.260 de ani este prezentată în detaliu în versetele 31–39.

The history of verses 5–9 parallels that of verses 31–39, providing two witnesses within Daniel 11. Both lines share identical prophetic waymarks, revealing the dynamics between the kings of the south and north. Each period is symbolized by three and a half years, concluding with the southern king prevailing, capturing the northern king, and taking him to the southern land, where both northern kings die. In both cases, as the text states, the southern king returns with spoil:

Istoria versetelor 5–9 este paralelă cu cea a versetelor 31–39, oferind doi martori în cadrul lui Daniel 11. Ambele linii împărtășesc aceleași repere profetice, descoperind dinamica dintre împărații sudului și ai nordului. Fiecare perioadă este simbolizată prin trei ani și jumătate, încheindu-se cu biruința împăratului sudului, care îl capturează pe împăratul nordului și îl duce în țara sudului, unde mor amândoi împărații nordului. În ambele cazuri, după cum afirmă textul, împăratul sudului se întoarce cu pradă:

> And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. Daniel 11:8.

> Și va duce în captivitate în Egipt și pe dumnezeii lor, împreună cu prinții lor și cu vasele lor prețioase de argint și de aur; și va dăinui mai mulți ani decât împăratul de la miazănoapte. Daniel 11:8.

For Ptolemy, this was treasure previously looted by the northern king; for Napoleon, it was the Vatican’s riches plundered and taken to France. These two lines of witness indicate that the northern king’s death is symbolized by falling from a horse. In Revelation 17, the woman riding the beast represents the Catholic Church:

Pentru Ptolemeu, aceasta era o comoară jefuită mai înainte de împăratul de la miazănoapte; pentru Napoleon, erau bogățiile Vaticanului, prădate și duse în Franța. Aceste două linii de mărturie indică faptul că moartea împăratului de la miazănoapte este simbolizată prin căderea de pe un cal. În Apocalipsa 17, femeia care călărește fiara reprezintă Biserica Catolică:

> So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. Revelation 17:3.

> Astfel m-a dus în Duhul în pustiu; și am văzut o femeie șezând pe o fiară de culoare stacojie, plină de nume de hulă, având șapte capete și zece coarne. Apocalipsa 17:3.

The beast she rides is the United Nations. Revelation 17 describes her restoration to power after the deadly wound of 1798. As the eighth kingdom, she resumes her reign, symbolized by riding the beast:

Fiara pe care o călărește este Organizația Națiunilor Unite. Apocalipsa 17 descrie restaurarea ei la putere după rana de moarte din 1798. Ca a opta împărăție, ea își reia domnia, simbolizată prin faptul că călărește fiara:

> And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:18.

> Și femeia pe care ai văzut-o este cetatea cea mare, care domnește peste împărații pământului. Apocalipsa 17:18.

The deadly wound of 1798 was prefigured in verses 5–9 when the northern king fell from a horse and died. These two lines in Daniel 11 run parallel to verses 41–45. The Sunday law in the USA, marked in verse 41, begins the papacy’s final ride on the beast—a period reflected in these two lines. When Ellen White notes that “much of the history” fulfilled in Daniel 11 “will be repeated,” verses 5–9 and 31–39 align with verses 41–45.

La herida mortal de 1798 fue prefigurada en los versículos 5–9, cuando el rey del norte cayó de un caballo y murió. Estas dos líneas de Daniel 11 corren en paralelo con los versículos 41–45. La ley dominical en los Estados Unidos, señalada en el versículo 41, da comienzo al viaje final del papado sobre la bestia: un período reflejado en estas dos líneas. Cuando Elena de White observa que “gran parte de la historia” cumplida en Daniel 11 “se repetirá”, los versículos 5–9 y 31–39 se alinean con los versículos 41–45.

## Only Verse Forty

Numai versetul patruzeci

From verse 31 to 45, only verse 40 stands outside the prophetic period of three and a half days. It represents a unique history within the final third of Daniel’s 45 verses. In verse 16, the history of pagan Imperial Rome unfolds through four rulers—Pompey, Julius Caesar, Augustus Caesar, and Tiberius Caesar. Augustus’s victory at the Battle of Actium in 31 BC began Imperial Rome’s 360-year rule, fulfilling the “time” in verse 24:

De la versetul 31 până la 45, numai versetul 40 se află în afara perioadei profetice de trei zile și jumătate. El reprezintă o istorie distinctă în cadrul ultimei treimi a celor 45 de versete ale lui Daniel. În versetul 16, istoria Romei Imperiale păgâne se desfășoară prin patru conducători—Pompei, Iulius Cezar, Cezar Augustus și Cezar Tiberiu. Victoria lui Augustus în Bătălia de la Actium, în anul 31 î.Hr., a inaugurat domnia de 360 de ani a Romei Imperiale, împlinind „vremea” din versetul 24:

> He shall enter peaceably even upon the fattest places of the province; and he shall do that which his fathers have not done, nor his fathers’ fathers; he shall scatter among them the prey, and spoil, and riches: yea, and he shall forecast his devices against the strong holds, even for a time. Daniel 11:24.

> El va intra în pace chiar și în cele mai roditoare ținuturi ale provinciei; și va face ceea ce n-au făcut părinții lui, nici părinții părinților lui; va împărți între ei prada, jaful și bogățiile; da, își va urzi planurile împotriva cetățuilor, dar numai pentru o vreme. Daniel 11:24.

After Actium, Rome made Egypt a province in 30 BC. Three hundred and sixty years later, in 330, Constantine moved the empire’s capital from Rome to Constantinople. This “time” aligns prophetically with the 1,260 years of papal rule and the 7 years of verses 5–9.

După Actium, Roma a făcut din Egipt o provincie în anul 30 î.Hr. Trei sute șaizeci de ani mai târziu, în 330, Constantin a mutat capitala imperiului de la Roma la Constantinopol. Acest „timp” se aliniază profetic cu cei 1.260 de ani ai stăpânirii papale și cu cei 7 ani din versetele 5–9.

From verse 16, pagan Imperial Rome dominates until verse 30, encompassing the Maccabees’ league with Rome and the line of Christ. Yet, verses 16–30 align with verses 31–39 and 41–45. Thus, in the last 30 verses of Daniel 11, a consistent prophetic line emerges—except for verse 40, where the “time of the end” is marked in 1798 and 1989.

De la versetul 16, Roma imperială păgână domină până la versetul 30, cuprinzând alianța macabeilor cu Roma și linia lui Hristos. Totuși, versetele 16–30 se aliniază cu versetele 31–39 și 41–45. Astfel, în ultimele 30 de versete din Daniel 11, se conturează o linie profetică consecventă — cu excepția versetului 40, unde „vremea sfârșitului” este marcată în 1798 și 1989.

With minor exceptions in verses 2 and 3—where the final of eight presidents transitions to control the ten kings of the United Nations—the first two verses align with verse 40, representing the Sunday law and the shift from the sixth to the seventh and eighth kingdoms. Verses 3 and 4 align with verse 45 and Daniel 12:1, depicting the rise and fall of the Grecian kingdom, paralleling the papacy’s establishment and demise in verses 41 through Daniel 12:1. Both the woman and the beast she rides end with no help, framing the beginning and end of Daniel 11 outside verse 40’s history. Alexander the Great symbolizes the United Nations, fornicating with the whore of Tyre (the king of the north from verse 41 onward), who are both the beast and the dragon.

Cu excepții minore în versetele 2 și 3—unde ultimul dintre cei opt președinți trece la controlul celor zece împărați ai Națiunilor Unite—primele două versete se aliniază cu versetul 40, reprezentând legea duminicală și trecerea de la a șasea la a șaptea și a opta împărăție. Versetele 3 și 4 se aliniază cu versetul 45 și Daniel 12:1, înfățișând ridicarea și căderea împărăției grecești, în paralel cu instaurarea și pieirea papalității în versetele 41 până la Daniel 12:1. Atât femeia, cât și fiara pe care o călărește sfârșesc fără niciun ajutor, încadrând începutul și sfârșitul lui Daniel 11 în afara istoriei versetului 40. Alexandru cel Mare simbolizează Națiunile Unite, curvind cu desfrânata din Tir (împăratul de la miazănoapte începând cu versetul 41), care sunt deopotrivă fiara și balaurul.

## Verses Nine and Ten

Versetele nouă și zece

Verses 5–9 conclude at the time of the end in 1798, while verse 10 marks 1989. Thus, the span between verses 9 and 10—from 1798 to 1989—represents the revealed portion of verse 40, initiating its hidden history. To clarify: nearly every verse in Daniel 11 reflects the papacy’s rule from 538 to 1798. Verse 40 covers 1798 to the Sunday law in the USA. Verses 6–9 typify the papal era, while verse 10 foreshadows the USSR’s collapse in 1989. Therefore, verses 11–15 span from 1989 to the Sunday law, as represented in verses 16, 31, and 41.

Versetele 5–9 se încheie la vremea sfârșitului, în 1798, în timp ce versetul 10 marchează anul 1989. Astfel, intervalul dintre versetele 9 și 10 — din 1798 până în 1989 — reprezintă partea descoperită a versetului 40, inaugurând istoria sa ascunsă. Pentru a clarifica: aproape fiecare verset din Daniel 11 reflectă dominația papalității din 538 până în 1798. Versetul 40 acoperă perioada 1798 până la legea duminicală din SUA. Versetele 6–9 prefigurează era papală, în timp ce versetul 10 anticipează prăbușirea URSS în 1989. Prin urmare, versetele 11–15 se întind din 1989 până la legea duminicală, așa cum este reprezentată în versetele 16, 31 și 41.

Verse 40 is divided into two parts. The first, from 1798 to 1989, begins and ends with a “time of the end.” The second half begins in 1989, where the first half concludes. Verses 1 and 2 identify a sequence of presidents starting in 1989, aligning with the second part of verse 40. Verse 11 marks the onset of the Ukraine war in 2014, while verse 12 highlights the consequences the victorious king of the south brings upon himself. Verse 13 nears fulfillment, but here we note that verse 11 falls within the second part of verse 40—post-1989, yet pre-Sunday law (verse 41).

Versetul 40 este împărțit în două părți. Prima, din 1798 până în 1989, începe și se încheie cu o „vreme a sfârșitului”. A doua jumătate începe în 1989, acolo unde se încheie prima jumătate. Versetele 1 și 2 identifică o succesiune de președinți începând din 1989, în acord cu a doua parte a versetului 40. Versetul 11 marchează începutul războiului din Ucraina în 2014, în timp ce versetul 12 evidențiază consecințele pe care împăratul de miazăzi, ieșind biruitor, le aduce asupra sa însuși. Versetul 13 se apropie de împlinire, dar aici observăm că versetul 11 se încadrează în a doua parte a versetului 40 — după 1989, însă înainte de legea duminicală (versetul 41).

Verses 13–15 point to the Battle of Panium in 200 BC, the year pagan Rome began exerting influence over human affairs, tied to that battle. Occurring well before Pompey’s entry into Jerusalem in verse 16, it provides historical evidence identifying verse 41 as the Sunday law in the USA.

Versetele 13–15 indică spre Bătălia de la Panium din anul 200 î.Hr., anul în care Roma păgână a început să-și exercite influența asupra treburilor omenești, în legătură cu acea bătălie. Având loc cu mult înainte de intrarea lui Pompei în Ierusalim din versetul 16, aceasta oferă dovadă istorică pentru identificarea versetului 41 ca fiind legea duminicală din SUA.

Every prophetic line and its historical fulfillment in Daniel 11 lies either within verse 40’s history (1798 to the Sunday law) or from verse 41 to Daniel 12:1. Of the 45 verses, verses 1, 2, 7–15, and 40—totaling twelve—apply to verse 40’s timeline when layered line upon line. Verse 40 splits into two segments at 1989. Verses 1, 2, and 10–15 align with its second half. Verses 1 and 2 trace the line of presidents in the earth beast’s history, while verses 10–15 depict three proxy wars orchestrated by the king of the north (the papal power) from 1989 to the Sunday law. The three proxy wars begin with the United States, identified in verse 40 as “chariots, ships and horsemen.”

Fiecare linie profetică și împlinirea ei istorică din Daniel 11 se află fie în cadrul istoriei versetului 40 (1798 până la legea duminicală), fie de la versetul 41 până la Daniel 12:1. Din cele 45 de versete, versetele 1, 2, 7–15 și 40 — în total douăsprezece — se aplică cronologiei versetului 40 atunci când sunt așezate linie peste linie. Versetul 40 se împarte în două segmente la anul 1989. Versetele 1, 2 și 10–15 corespund celei de-a doua jumătăți a lui. Versetele 1 și 2 urmăresc linia președinților în istoria fiarei pământului, în timp ce versetele 10–15 înfățișează trei războaie prin interpuși orchestrate de împăratul de la miazănoapte (puterea papală) din 1989 până la legea duminicală. Cele trei războaie prin interpuși încep cu Statele Unite, identificate în versetul 40 drept „care, corăbii și călăreți”.

We will continue in the next article.

Vom continua în articolul următor.

Back to Articles