Article

# The Book of Daniel - Number Forty

Cartea lui Daniel – Numărul patruzeci

Paul

Pavel

Author

Jeff Pippenger

Published

January 4, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel chapter one, when overlaid with Daniel chapter four, represents the history of the first and second angels, from 1798 to 1844. In that history the book of Daniel was unsealed, and the portion that was unsealed was chapters seven, eight and nine. “Line upon line” chapters one, four and then seven through nine, illustrate the history of the Millerite movement of the first angel.

Daniel, isahluko sokuqala, xa sibekwe phezu kukaDaniel isahluko sesine, simela imbali yeengelosi yokuqala neyesibini, ukusukela ngowe-1798 ukuya kowe-1844. Kule mbali incwadi kaDaniel yatyhilwa, yaye inxalenye eyatyhilwayo yayizizahluko zesixhenxe, sesibhozo nesesithoba. “Umgca phezu komgca,” izahluko sokuqala, sesine, zize ke ezisixhenxe ukuya kwesesithoba, zibonakalisa imbali yentshukumo yamaMillerite yengelosi yokuqala.

In that history (1798 to 1844), the foundational truths of Adventism were established, and those truths were ultimately represented upon the 1843 pioneer chart. Nebuchadnezzar’s image of Daniel chapter two, is on the chart. The visions of Daniel seven and eight are on the chart. “The daily” of chapter eight is represented, as is the “seven times” of Leviticus twenty-six. The three Woes of Islam, as represented in Revelation chapter nine, are there. God forewarned repeatedly that those foundational truths would be attacked.

În acea istorie (1798–1844), adevărurile fundamentale ale adventismului au fost stabilite, iar acele adevăruri au fost în cele din urmă reprezentate pe diagrama pionierilor din 1843. Chipul lui Nebucadnețar din Daniel capitolul doi se află pe diagramă. Viziunile din Daniel șapte și opt se află pe diagramă. „Jertfa necurmată” din capitolul opt este reprezentată, la fel ca și „cele șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase. Cele trei Vaiuri ale islamului, așa cum sunt prezentate în Apocalipsa capitolul nouă, se află acolo. Dumnezeu a avertizat în repetate rânduri că acele adevăruri fundamentale aveau să fie atacate.

> “Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> „Cei care stau ca străjeri ai lui Dumnezeu pe zidurile Sionului să fie oameni care pot vedea primejdiile înaintea poporului, — oameni care pot deosebi între adevăr și rătăcire, dreptate și nedreptate.‟

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given.” Review and Herald, April 14, 1903.

> „Avertismentul a fost dat: Nu trebuie îngăduit să pătrundă nimic care să tulbure temelia credinței pe care am zidit încă de când a venit solia din 1842, 1843 și 1844. Eu am fost în această solie și, din acel timp, am stat înaintea lumii, credincioasă luminii pe care ne-a dat-o Dumnezeu. Nu ne propunem să ne luăm picioarele de pe platforma pe care au fost așezate, pe măsură ce, zi de zi, L-am căutat pe Domnul cu rugăciune stăruitoare, căutând lumină. Credeți că aș putea să părăsesc lumina pe care mi-a dat-o Dumnezeu? Ea trebuie să fie ca Stânca Veacurilor. M-a călăuzit neîncetat de când mi-a fost dată.” Review and Herald, 14 aprilie 1903.

The work of the dirt brush man, that is to be accomplished with the participation of God’s last day people, is also represented by Isaiah, when he identifies the last day people and the work they are called to do, for the foundations were destined to be buried with error before the last days arrived.

Lucrarea omului cu peria de murdărie, care urmează să fie împlinită cu participarea poporului lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, este de asemenea reprezentată de Isaia atunci când el identifică poporul din zilele de pe urmă și lucrarea pe care este chemat să o facă, căci temelile erau sortite să fie îngropate sub rătăcire înainte ca zilele de pe urmă să fi sosit.

> And they that shall be of thee shall build the old waste places: thou shalt raise up the foundations of many generations; and thou shalt be called, The repairer of the breach, The restorer of paths to dwell in. Isaiah 58:12.

> Și cei ce se vor naște din tine vor zidi iarăși vechile dărâmături; vei ridica din nou temeliile multor generații; și vei fi numit: Dregătorul spărturii, Cel ce drege drumurile și face țara cu putință de locuit. Isaia 58:12.

The “old waste places,” refers to the doctrinal truths associated with the two desolating powers of paganism and papalism. The two desolating powers of paganism being followed by papalism is what William Miller used for his framework of every prophecy he presented.

„Locurile vechi pustiite” se referă la adevărurile doctrinare asociate cu cele două puteri pustiitoare ale păgânismului și papalității. Succesiunea celor două puteri pustiitoare, păgânismul fiind urmat de papalitate, este ceea ce William Miller a folosit drept cadru pentru fiecare profeție pe care a prezentat-o.

> And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. Isaiah 61:4.

> Și ei vor zidi iarăși vechile dărâmături, vor ridica din nou pustiirile de odinioară și vor reface cetățile pustiite, pustiirile multor generații. Isaia 61:4.

The structure of prophecy that is represented as the framework, is the history and relationship of those two powers. To restore “the paths to dwell in,” is the restoration of Miller’s framework, that was represented in his dream by the work of the dirt brush man. Isaiah used the illustration of the history of Ezra and those who returned from Babylon and repaired Jerusalem, to identify the restoration of the former desolations.

Structura profeției care este reprezentată ca fiind cadrul este istoria și relația acelor două puteri. A restaura „căile spre a fi locuite” înseamnă restaurarea cadrului lui Miller, care a fost reprezentată în visul său prin lucrarea omului cu peria de praf. Isaia a folosit ilustrația istoriei lui Ezra și a celor care s-au întors din Babilon și au reparat Ierusalimul, pentru a identifica restaurarea vechilor dărâmături.

> Since the days of our fathers have we been in a great trespass unto this day; and for our iniquities have we, our kings, and our priests, been delivered into the hand of the kings of the lands, to the sword, to captivity, and to a spoil, and to confusion of face, as it is this day. And now for a little space grace hath been showed from the Lord our God, to leave us a remnant to escape, and to give us a nail in his holy place, that our God may lighten our eyes, and give us a little reviving in our bondage. For we were bondmen; yet our God hath not forsaken us in our bondage, but hath extended mercy unto us in the sight of the kings of Persia, to give us a reviving, to set up the house of our God, and to repair the desolations thereof, and to give us a wall in Judah and in Jerusalem. Ezra 9:7–9.

> De la zilele părinților noștri până în ziua de astăzi am fost într-o mare nelegiuire; și pentru fărădelegile noastre, noi, împărații noștri și preoții noștri, am fost dați în mâna împăraților țărilor, sabiei, robiei, jafului și rușinii feței, cum se vede astăzi. Și acum, pentru puțină vreme, ni s-a arătat har din partea Domnului Dumnezeului nostru, ca să ne lase o rămășiță care să scape și să ne dea un țăruș în locul Lui cel sfânt, pentru ca Dumnezeul nostru să ne lumineze ochii și să ne dea puțină înviorare în robia noastră. Căci am fost robi; totuși Dumnezeul nostru nu ne-a părăsit în robia noastră, ci a întins peste noi îndurare înaintea împăraților Persiei, ca să ne dea o înviorare, să ridice casa Dumnezeului nostru, să-i repare dărâmăturile și să ne dea un zid în Iuda și în Ierusalim. Ezra 9:7–9.

Ezra and those who repaired Jerusalem, represent the “remnant” who are the restorers of the paths to dwell in, and they are those who are accomplishing the work in the context of the Leviticus twenty-six prayer, which Ezra references that “since the days of our fathers have we been in a great trespass unto this day; and for our iniquities have we, our kings, and our priests, been delivered into the hand of the kings of the lands, to the sword, to captivity, and to a spoil, and to confusion of face.” The “day” he is referring to is the “day” that the “remnant” of the last days restore the paths to dwell in.

עזרא ואלה אשר תיקנו את ירושלים מייצגים את ה"שְׁאֵרִית", שהם משיבי הנתיבות לשבת, והם העושים את המלאכה במסגרת תפילת ויקרא כ״ו, שאליה מתייחס עזרא באמרו כי "מִימֵי אֲבֹתֵינוּ אֲנַחְנוּ בְּאַשְׁמָה גְדֹלָה עַד הַיּוֹם הַזֶּה; וּבַעֲוֹנֹתֵינוּ נִתַּנּוּ אֲנַחְנוּ, מְלָכֵינוּ וְכֹהֲנֵינוּ, בְּיַד מַלְכֵי הָאֲרָצוֹת, לַחֶרֶב, לַשְּׁבִי, וְלַבִּזָּה, וּלְבֹשֶׁת פָּנִים." ה"יום" שאליו הוא מתייחס הוא ה"יום" שבו ה"שְׁאֵרִית" של אחרית הימים משיבה את הנתיבות לשבת.

Ezra’s remnant are the two witnesses who are resurrected at the end of three and a half days, and fulfill the Leviticus twenty-six prayer as illustrated by Daniel in chapter nine. When Ezra and his coworkers returned from exile and rebuilt Jerusalem, they typified the work of restoring Miller’s jewels, which is the work of restoring the foundational truths of Miller. For this reason, understanding the framework of Miller’s work is essential.

Rămășița lui Ezra este alcătuită din cei doi martori care sunt înviați la sfârșitul celor trei zile și jumătate și care împlinesc rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase, așa cum este ilustrată de Daniel în capitolul nouă. Când Ezra și conlucrătorii săi s-au întors din exil și au rezidit Ierusalimul, ei au prefigurat lucrarea de restaurare a giuvaerurilor lui Miller, care este lucrarea de restaurare a adevărurilor fundamentale ale lui Miller. Din acest motiv, înțelegerea cadrului lucrării lui Miller este esențială.

> “The apostles built upon a sure foundation, even the Rock of Ages. To this foundation they brought the stones that they quarried from the world. Not without hindrance did the builders labor. Their work was made exceedingly difficult by the opposition of the enemies of Christ. They had to contend against the bigotry, prejudice, and hatred of those who were building upon a false foundation. Many who wrought as builders of the church could be likened to the builders of the wall in Nehemiah’s day, of whom it is written: ‘They which builded on the wall, and they that bare burdens, with those that laded, everyone with one of his hands wrought in the work, and with the other hand held a weapon.’ Nehemiah 4:17.” Acts of the Apostles, 596.

> „Apostolii au zidit pe o temelie sigură, și anume pe Stânca veacurilor. La această temelie au adus pietrele pe care le-au scos din lume. Constructorii nu au lucrat fără piedici. Lucrarea lor a fost făcută nespus de grea prin împotrivirea vrăjmașilor lui Hristos. Ei au trebuit să lupte împotriva bigotismului, prejudecății și urii celor care zideau pe o temelie falsă. Mulți dintre cei care lucrau ca ziditori ai bisericii puteau fi asemănați cu ziditorii zidului din zilele lui Neemia, despre care este scris: «Cei ce zideau zidul, cei ce duceau poveri și cei ce le încărcau, cu o mână lucrau la lucru, iar cu cealaltă țineau o armă.» Neemia 4:17.” Faptele apostolilor, 596.

In both passages of Isaiah, the work is to raise up the foundations and desolations of many generations. Isaiah is identifying a spiritual work that was illustrated by the literal work. The foundations were to be guarded, but instead they were eventually totally covered up by a false foundation of counterfeit jewels. Those who Isaiah identifies are restoring the foundational truths of the Millerites, not literal bricks and stones. The symbol of those truths is Miller’s framework of the two desolating powers which trampled down the sanctuary and the host for “seven times.”

În ambele pasaje din Isaia, lucrarea este aceea de a ridica temeliile și dărâmăturile multor generații. Isaia identifică o lucrare spirituală, ilustrată prin lucrarea literală. Temeliile trebuiau păzite, dar, în schimb, ele au fost în cele din urmă acoperite cu totul de o temelie falsă din pietre prețioase contrafăcute. Cei pe care Isaia îi identifică restaurează adevărurile fundamentale ale milleriților, nu cărămizi și pietre literale. Simbolul acelor adevăruri este cadrul lui Miller al celor două puteri pustiitoare care au călcat în picioare sanctuarul și oștirea timp de „șapte vremi”.

That work of restoration is represented as raising up “the foundations” and “desolations of many generations,” and represents the prophetic work of restoring the foundational truths through the methodology that brings prophetic line upon prophetic line, from here a little and there a little. The work of reestablishing the foundations and desolations is the work of presenting and defending the original truths represented upon the 1843 and 1850 pioneer charts, which are the two tables of Habakkuk chapter two. And the work is accomplished with the latter rain methodology of “line upon line”. It is the work of returning to Jeremiah’s old paths in the controversy of those who wish to uphold a counterfeit foundation, as represented by the false jewels of Miller’s dream.

Acea lucrare de restaurare este reprezentată ca ridicarea „temeliilor” și a „dărâmăturilor multor generații” și reprezintă lucrarea profetică de restaurare a adevărurilor fundamentale prin metodologia care aduce linie profetică peste linie profetică, de ici puțin și de colo puțin. Lucrarea de restabilire a temeliilor și a dărâmăturilor este lucrarea de prezentare și apărare a adevărurilor originare reprezentate pe hărțile pionierilor din 1843 și 1850, care sunt cele două table din capitolul doi al lui Habacuc. Iar lucrarea este împlinită prin metodologia ploii târzii, „linie peste linie”. Este lucrarea întoarcerii la cărările vechi ale lui Ieremia în controversa cu aceia care doresc să susțină o temelie contrafăcută, așa cum este reprezentată de pietrele false din visul lui Miller.

> “The enemy is seeking to divert the minds of our brethren and sisters from the work of preparing a people to stand in these last days. His sophistries are designed to lead minds away from the perils and duties of the hour. They estimate as nothing the light that Christ came from heaven to give to John for His people. They teach that the scenes just before us are not of sufficient importance to receive special attention. They make of no effect the truth of heavenly origin and rob the people of God of their past experience, giving them instead a false science.

> „Dușmanul caută să abată mintea fraților și surorilor noastre de la lucrarea de pregătire a unui popor care să stea în picioare în aceste zile de pe urmă. Sofismele lui sunt menite să îndepărteze mințile de la primejdiile și îndatoririle ceasului de față. Ei socotesc drept nimic lumina pe care Hristos a venit din cer să i-o dea lui Ioan pentru poporul Său. Ei învață că scenele aflate chiar înaintea noastră nu sunt de o importanță suficientă pentru a primi o atenție deosebită. Ei fac fără putere adevărul de origine cerească și răpesc poporului lui Dumnezeu experiența lui din trecut, dându-i în schimb o știință falsă.

> “‘Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein.’ Jeremiah 6:16.

> „Așa zice Domnul: Stați în drumuri și priviți, și întrebați de cărările cele vechi, care este calea cea bună, și umblați pe ea.” Ieremia 6:16.

> “Let none seek to tear away the foundations of our faith—the foundations that were laid at the beginning of our work by prayerful study of the word and by revelation. Upon these foundations we have been building for the last fifty years. Men may suppose that they have found a new way and that they can lay a stronger foundation than that which has been laid. But this is a great deception. Other foundation can no man lay than that which has been laid.

> „Nimeni să nu caute să smulgă temeliile credinței noastre — temeliile care au fost puse la începutul lucrării noastre prin studiul cu rugăciune al Cuvântului și prin revelație. Pe aceste temelii am clădit în ultimii cincizeci de ani. Oamenii pot presupune că au găsit o cale nouă și că pot pune o temelie mai puternică decât aceea care a fost pusă. Dar aceasta este o mare amăgire. Nimeni nu poate pune o altă temelie decât cea care a fost pusă.”

> “In the past many have undertaken the building of a new faith, the establishment of new principles. But how long did their building stand? It soon fell, for it was not founded upon the Rock.

> „În trecut, mulți s-au apucat să clădească o credință nouă, să statornicească principii noi. Dar cât timp a dăinuit zidirea lor? Curând s-a prăbușit, căci nu era întemeiată pe Stâncă.

> “Did not the first disciples have to meet the sayings of men? Did they not have to listen to false theories, and then, having done all, to stand firm, saying: ‘Other foundation can no man lay than that is laid’? 1 Corinthians 3:11.

> „Oare primii ucenici nu au trebuit să înfrunte spusele oamenilor? Nu a trebuit ei să asculte teorii false și apoi, după ce au făcut totul, să rămână neclintiți, spunând: «Căci nimeni nu poate pune o altă temelie decât cea care a fost pusă»? 1 Corinteni 3:11.

> “So we are to hold the beginning of our confidence steadfast unto the end. Words of power have been sent by God and by Christ to this people, bringing them out from the world, point by point, into the clear light of present truth. With lips touched with holy fire, God’s servants have proclaimed the message. The divine utterance has set its seal to the genuineness of the truth proclaimed.” Testimonies, volume 8, 296, 297.

> „Așadar, trebuie să păstrăm începutul încrederii noastre neclintit până la sfârșit. Cuvinte de putere au fost trimise de Dumnezeu și de Hristos către acest popor, scoțându-l din lume, punct cu punct, în lumina limpede a adevărului prezent. Cu buze atinse de foc sfânt, slujitorii lui Dumnezeu au proclamat solia. Rostirea divină și-a pus pecetea asupra autenticității adevărului proclamat.” Testimonies, volumul 8, 296, 297.

The “work of preparing a people to stand in the last days,” is the work associated with the two prophecies of Ezekiel in chapter thirty-seven. A message is delivered by Isaiah’s voice in the wilderness, and the first message of Ezekiel brings those that have been dead in the street of the city of Sodom and Egypt for three-and-a-half days together. They then recognize they have been in Matthew’s tarrying time of the parable of the ten virgins. They then hear the call given to Jeremiah to separate the precious from the vile if they wish to return. They also recognize that Daniel’s prayer in chapter nine as present truth. Therefore if and when they choose to return by accepting and accomplishing the conditions of the gospel, then they receive Ezekiel’s second message and stand upon their feet a mighty army.

Lucrarea de „pregătire a unui popor pentru a sta în picioare în zilele de pe urmă” este lucrarea asociată cu cele două profeții ale lui Ezechiel din capitolul treizeci și șapte. Un mesaj este vestit prin glasul lui Isaia în pustie, iar primul mesaj al lui Ezechiel îi adună laolaltă pe aceia care au fost morți pe ulița cetății Sodomei și Egiptului timp de trei zile și jumătate. Ei recunosc atunci că s-au aflat în timpul de zăbovire din Matei, din parabola celor zece fecioare. Apoi aud chemarea dată lui Ieremia de a despărți ce este scump de ce este de nimic, dacă doresc să se întoarcă. Ei recunosc, de asemenea, rugăciunea lui Daniel din capitolul nouă ca adevăr prezent. Prin urmare, dacă și atunci când aleg să se întoarcă, primind și împlinind condițiile Evangheliei, ei primesc al doilea mesaj al lui Ezechiel și stau în picioare, o oaste mare.

The “work of preparing a people to stand in the latter days” is accomplished through the latter rain methodology of “line upon line.” That work involves a work of restoring the Millerite truths that are represented on the 1843 and 1850 pioneer charts. Those two charts are Habakkuk’s two tables and they are to be laid upon one another (line upon line), and in so doing the two charts represent the foundational truths that are to be restored in the last days by the dirt brush man.

„Lucrarea de pregătire a unui popor pentru a sta în picioare în zilele de pe urmă” este împlinită prin metodologia ploii târzii, „rând peste rând”. Acea lucrare implică o lucrare de restaurare a adevărurilor millerite care sunt reprezentate pe hărțile pioniere din 1843 și 1850. Aceste două hărți sunt cele două table ale lui Habacuc și ele trebuie așezate una peste alta (rând peste rând), iar făcând astfel, cele două hărți reprezintă adevărurile fundamentale care urmează să fie restaurate în zilele din urmă de omul cu peria de praf.

When brought together, line upon line, they identify the mistake in the 1843 chart, which was thereafter corrected upon the 1850 chart. When considered as one table (line upon line) they then represent both the experience of God’s people and the hidden history of the seven thunders, for together they illustrate the first disappointment, the tarrying time, the Midnight Cry, and October 22, 1844, and the great disappointment.

Când sunt puse împreună, rând peste rând, ele identifică greșeala din diagrama din 1843, care a fost apoi corectată pe diagrama din 1850. Când sunt privite ca un singur tabel (rând peste rând), ele reprezintă atunci atât experiența poporului lui Dumnezeu, cât și istoria ascunsă a celor șapte tunete, căci împreună ilustrează prima dezamăgire, timpul de așteptare, Strigătul de la Miezul Nopții și 22 octombrie 1844, precum și marea dezamăgire.

It is the first disappointment, Midnight Cry and great disappointment that is the hidden history of the seven thunders. It is the structure of truth, for truth is based upon the first and last letter of the Hebrew word “truth” being the same as is the first and last disappointment of that history. The middle and thirteenth letter is a symbol of rebellion as represented by those who reject the message of the Midnight Cry. The two charts when brought together provide two witnesses to the prophetic truths of the Millerites that are to be restored by the dirt brush man, but they also identify the experience that typifies the experience of the one hundred and forty-four thousand.

Este prima dezamăgire, Strigătul de la miezul nopții și marea dezamăgire care constituie istoria ascunsă a celor șapte tunete. Aceasta este structura adevărului, căci adevărul se întemeiază pe faptul că prima și ultima literă a cuvântului ebraic „adevăr” sunt aceleași, după cum la fel sunt prima și ultima dezamăgire din acea istorie. Litera din mijloc, a treisprezecea, este un simbol al răzvrătirii, așa cum este reprezentată de cei care resping mesajul Strigătului de la miezul nopții. Cele două hărți, atunci când sunt aduse împreună, oferă doi martori ai adevărurilor profetice ale milleriților, care urmează să fie restaurate de omul cu peria de praf, dar ele identifică, de asemenea, și experiența care prefigurează experiența celor o sută patruzeci și patru de mii.

Those called to be the ensign (the one hundred and forty-four thousand) were confronted with their first disappointment on July 18, 2020, and then in July of 2023, they were then presented with a message from a voice crying in the wilderness. The voice was calling them to return.

Cei chemați să fie steagul (cei o sută patruzeci și patru de mii) s-au confruntat cu prima lor dezamăgire la 18 iulie 2020, iar apoi, în iulie 2023, le-a fost prezentat un mesaj din partea unui glas care strigă în pustie. Glasul îi chema să se întoarcă.

It is at this point in the hidden history of the seven thunders that rebellion will be manifested, for the next waymark is when the dirt brush man gathers the jewels and casts them into the casket. They then shine ten times brighter. At that point Miller was awakened. When the virgins (Miller) awake, it is too late. The restoration of the desolations of many generations is a work that the two witnesses must participate in. That work is now being carried out.

Tocmai în acest punct din istoria ascunsă a celor șapte tunete se va manifesta răzvrătirea, căci următorul waymark este atunci când omul cu peria de praf adună nestematele și le aruncă în sicriaș. Atunci ele strălucesc de zece ori mai puternic. În acel moment Miller a fost trezit. Când fecioarele (Miller) se trezesc, este prea târziu. Restaurarea pustiirilor multor generații este o lucrare la care cei doi martori trebuie să ia parte. Această lucrare se desfășoară acum.

William Miller’s framework of the prophecies represented by the vision of the Ulai River, of Daniel chapters seven, eight and nine was the two desolating powers of paganism and papalism and the framework for Future for America is paganism (the dragon), followed by papalism (the beast) and apostate Protestantism (the false prophet). The key that establishes both frameworks is the writings of the apostle Paul. The apostle Paul was the prophetic voice that connected ancient Israel with spiritual Israel. Before his conversion, Paul’s name was Saul, which means “selected” or “set forth”.

Imiterere y’ubuhanuzi bwa William Miller, nk’uko bigaragazwa n’iyerekwa ry’Uruzi rw’Ulai no mu gitabo cya Daniyeli igice cya karindwi, icya munani, n’icya cyenda, yari imbaraga ebyiri zisenya, ari zo ubupagani n’ubupapa; kandi imiterere y’ubuhanuzi bwa Future for America ni ubupagani (ikiyoka), bugakurikirwa n’ubupapa (inyamaswa) n’Ubuporotesitanti bw’ubuhakanyi (umuhanuzi w’ibinyoma). Urufunguzo rushyiraho izo miterere zombi ni ibyanditswe by’intumwa Pawulo. Intumwa Pawulo ni yo yari ijwi ry’ubuhanuzi ryahuje Isirayeli ya kera na Isirayeli yo mu mwuka. Mbere yo guhinduka kwe, Pawulo yitwaga Sawuli, risobanurwa ngo “uwatoranyijwe” cyangwa “uwashyizwe imbere.”

Paul was chosen (selected) to be the apostle to the Gentiles, and he was chosen among other things for his understanding of the Old Testament. Writing the majority of the New Testament, there is no other of the New Testament authors who possessed the understanding of the Old Testament as did Paul. He was chosen to lead out in presenting the gospel to the Gentiles, but he was also chosen to establish the relationship of the prophetic histories of the Old Testament with the prophetic history that followed the time period of the cross. Without Paul’s testimony the prophetic understanding of the Millerites, and that of Future for America would be non-existent. In the very history where literal Israel was divorced as God’s chosen people, Paul was chosen to identify that ancient Israel, though then divorced from God, was the symbol of the prophetic history of spiritual Israel. The necessary prophetic rules for the movements of the first and third angels are based primarily upon the writings of the apostle Paul.

Pavel a fost ales (selectat) să fie apostolul Neamurilor și a fost ales, între altele, pentru înțelegerea sa a Vechiului Testament. Scriind cea mai mare parte a Noului Testament, nu există niciun alt autor al Noului Testament care să fi posedat înțelegerea Vechiului Testament așa cum o avea Pavel. El a fost ales să conducă în prezentarea Evangheliei către Neamuri, dar a fost ales și să stabilească relația dintre istoriile profetice ale Vechiului Testament și istoria profetică ce a urmat perioadei crucii. Fără mărturia lui Pavel, înțelegerea profetică a milleriților și aceea a Future for America ar fi inexistentă. Chiar în istoria în care Israelul literal a fost divorțat ca popor ales al lui Dumnezeu, Pavel a fost ales să identifice acel Israel din vechime, deși atunci divorțat de Dumnezeu, ca fiind simbolul istoriei profetice a Israelului spiritual. Regulile profetice necesare pentru mișcările primului și celui de-al treilea înger se întemeiază în principal pe scrierile apostolului Pavel.

For this reason, we will consider some of the prophetic principles that are identified by Paul that impacted the message of the Millerites, that was set within the framework of two desolating powers, and in so doing we will also consider how those principles impact upon the framework of three desolating powers.

Mo lebaka leo, re tla sekaseka mengwe ya metheo ya boporofeta e hlaloswang ke Paulo, e ileng ya ama molaetsa wa ba-Millerite, o neng o beilwe ka hare ho sebopeho sa mebuso e mmedi e senyang; mme ka ho etsa jwalo re tla boela re sekaseke kamoo metheo eo e amang kateng sebopeho sa mebuso e meraro e senyang.

> Moreover, brethren, I would not that ye should be ignorant, how that all our fathers were under the cloud, and all passed through the sea; And were all baptized unto Moses in the cloud and in the sea; And did all eat the same spiritual meat; And did all drink the same spiritual drink: for they drank of that spiritual Rock that followed them: and that Rock was Christ. But with many of them God was not well pleased: for they were overthrown in the wilderness. Now these things were our examples, to the intent we should not lust after evil things, as they also lusted. Neither be ye idolaters, as were some of them; as it is written, The people sat down to eat and drink, and rose up to play. Neither let us commit fornication, as some of them committed, and fell in one day three and twenty thousand. Neither let us tempt Christ, as some of them also tempted, and were destroyed of serpents. Neither murmur ye, as some of them also murmured, and were destroyed of the destroyer. Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come. 1 Corinthians 10:1–10.

> Además, hermanos, no quiero que ignoréis que todos nuestros padres estuvieron bajo la nube, y todos pasaron por el mar; y todos fueron bautizados en Moisés, en la nube y en el mar; y todos comieron el mismo alimento espiritual; y todos bebieron la misma bebida espiritual, porque bebían de la Roca espiritual que los seguía; y la Roca era Cristo. Pero de muchos de ellos no se agradó Dios; por lo cual quedaron postrados en el desierto. Ahora bien, estas cosas sucedieron como ejemplos para nosotros, a fin de que no codiciemos cosas malas, como ellos codiciaron. Ni seáis idólatras, como lo fueron algunos de ellos; según está escrito: Se sentó el pueblo a comer y a beber, y se levantó a jugar. Ni forniquemos, como algunos de ellos fornicaron, y cayeron en un día veintitrés mil. Ni tentemos a Cristo, como también algunos de ellos le tentaron, y perecieron por las serpientes. Ni murmuréis, como también algunos de ellos murmuraron, y perecieron por el destructor. Y todas estas cosas les acontecieron como ejemplo, y están escritas para amonestarnos a nosotros, a quienes han alcanzado los fines de los siglos. 1 Corintios 10:1–10.

In ten short verses, Paul identifies that the rite of baptism was typified at the Red Sea crossing, that the Rock which followed ancient Israel, was a “spiritual Rock,” and that it was Christ. He identifies that ancient Israel was the example for those living in the last days. This passage is a warning, and the passage is a point of controversy between those who uphold truth and those who oppose truth. Adventist theologians teach that Paul was simply identifying that the histories of ancient Israel were illustrating moral lessons that needed to be understood by those living in the last days, but they insist Paul was not identifying that the histories of literal Israel were actually to be repeated by spiritual Israel. Sister White often uses this passage to confirm exactly what Paul meant.

În zece versete scurte, Pavel arată că ritualul botezului a fost prefigurat la trecerea Mării Roșii, că Stânca care a urmat vechiului Israel era o „Stâncă duhovnicească” și că aceasta era Hristosul. El arată că vechiul Israel a fost pilda pentru cei care trăiesc în zilele de pe urmă. Acest pasaj este un avertisment, iar pasajul constituie un punct de controversă între cei care susțin adevărul și cei care se împotrivesc adevărului. Teologii adventiști învață că Pavel arăta doar că istoriile vechiului Israel ilustrau lecții morale care trebuiau să fie înțelese de cei care trăiesc în zilele de pe urmă, însă ei insistă că Pavel nu arăta că istoriile lui Israel literal urmau în realitate să fie repetate de Israelul spiritual. Sora White folosește adesea acest pasaj pentru a confirma exact ceea ce a vrut să spună Pavel.

> “Each of the ancient prophets spoke less for their own time than for ours, so that their prophesying is in force for us. ‘Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ 1 Corinthians 10:11. ‘Not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.’ 1 Peter 1:12. . . .

> „Fiecare dintre profeții din vechime a vorbit mai puțin pentru timpul său decât pentru al nostru, astfel încât profețirea lor este în vigoare pentru noi. «Și toate aceste lucruri li s-au întâmplat ca să ne slujească drept pilde și au fost scrise pentru învățătura noastră, peste care au venit sfârșiturile veacurilor.» 1 Corinteni 10:11. «Lor le-a fost descoperit că nu pentru ei înșiși, ci pentru noi slujeau ei aceste lucruri, care acum v-au fost vestite de cei ce v-au propovăduit Evanghelia prin Duhul Sfânt trimis din cer și în care chiar îngerii doresc să privească.» 1 Petru 1:12....”

> “The Bible has accumulated and bound up together its treasures for this last generation. All the great events and solemn transactions of Old Testament history have been, and are, repeating themselves in the church in these last days.” Selected Messages, book 3, 338, 339.

> „Biblia și-a adunat și și-a legat laolaltă comorile pentru această ultimă generație. Toate marile evenimente și toate solemnele desfășurări ale istoriei Vechiului Testament au fost și se repetă în biserică în aceste ultime zile.” Selected Messages, cartea 3, 338, 339.

The “great events and solemn transactions of Old Testament history have been, and are, repeating themselves in the church in these last days,” is how Sister White summarizes Paul’s meaning in the verses. In an attempt to undermine Paul’s identification of ancient Israel as symbolically illustrating literal Israel’s history, Satan has foisted two primary attacks against this prophetic principle. The first, that I already mentioned, is the claim that Paul was simply identifying that those histories represented moral lessons. That false teaching is a half-truth, and a half-truth is not truth at all. It is true that the moral lessons that might be derived from the history of ancient Israel, is for the benefit of those living in the last days, but when that is used to deny that those histories are also an illustration of events that will be repeated, it becomes a half-truth, which is designed to deny the truth.

„Marile evenimente și solemnele desfășurări ale istoriei Vechiului Testament s-au repetat și se repetă în biserică în aceste zile de pe urmă”, astfel rezumă sora White înțelesul lui Pavel în aceste versete. În încercarea de a submina identificarea de către Pavel a Israelului antic ca ilustrare simbolică a istoriei Israelului literal, Satana a lansat două atacuri principale împotriva acestui principiu profetic. Primul, pe care l-am menționat deja, este afirmația că Pavel doar arăta că acele istorii reprezentau lecții morale. Acea învățătură falsă este un adevăr pe jumătate, iar un adevăr pe jumătate nu este deloc adevăr. Este adevărat că lecțiile morale care pot fi desprinse din istoria Israelului antic sunt spre folosul celor care trăiesc în zilele de pe urmă, dar când acest fapt este folosit pentru a nega că acele istorii sunt de asemenea o ilustrare a unor evenimente care se vor repeta, el devine un adevăr pe jumătate, menit să tăgăduiască adevărul.

> “A blessing or a curse is now before the people of God—a blessing if they come out from the world and are separate, and walk in the path of humble obedience; and a curse if they unite with the idolatrous, who trample upon the high claims of heaven. The sins and iniquities of rebellious Israel are recorded and the picture presented before us as a warning that if we imitate their example of transgression and depart from God we shall fall as surely as did they. ‘Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’” Testimonies, volume 1, 609.

> „O binecuvântare sau un blestem stau acum înaintea poporului lui Dumnezeu — o binecuvântare, dacă ei ies din lume, sunt puși deoparte și umblă pe calea ascultării smerite; și un blestem, dacă se unesc cu cei idolatri, care calcă în picioare înaltele cerințe ale cerului. Păcatele și nelegiuirile lui Israel cel răzvrătit sunt consemnate, iar tabloul este pus înaintea noastră ca avertizare că, dacă imităm exemplul lor de fărădelege și ne depărtăm de Dumnezeu, vom cădea tot atât de sigur cum au căzut și ei. «Și toate aceste lucruri li s-au întâmplat ca pilde pentru noi și au fost scrise pentru învățătura noastră, peste care au venit sfârșiturile veacurilor.»” Testimonies, volumul 1, 609.

One truth is not to be used to deny another truth, for when it is, it turns the truth of God into a lie.

Un adevăr nu trebuie folosit pentru a nega un alt adevăr, căci atunci când se întâmplă aceasta, adevărul lui Dumnezeu este prefăcut în minciună.

> “One saying of the Saviour must not be made to destroy another.” The Great Controversy, 371.

> „Un cuvânt al Mântuitorului nu trebuie făcut să nimicească un altul.” Tragedia veacurilor, 371.

The teaching that ancient Israel’s history represents moral lessons alone, is often used by Adventist theologians to destroy God’s prophetic Word, and it is one of the half-truths that is included in the dish of fables prepared to deceive God’s people into receiving a lie, and the lie they receive is identified in the writings of the apostle Paul.

Învățătura potrivit căreia istoria vechiului Israel reprezintă numai lecții morale este adesea folosită de teologii adventiști pentru a nimici Cuvântul profetic al lui Dumnezeu și este unul dintre acele semiadevăruri incluse în amestecul de basme pregătit spre a amăgi poporul lui Dumnezeu să primească o minciună, iar minciuna pe care o primesc este identificată în scrierile apostolului Pavel.

The other primary attack against the principle that the history of ancient Israel illustrates the history of modern Israel was invented by Jesuits during the history of the counter reformation, and it consists of agreeing to the idea that the history of ancient Israel is repeated. The Jesuit lie is that the history is literally repeated, not spiritually repeated. The lie was invented as a way to prevent an understanding that the pope of Rome is the antichrist of Bible prophecy, for the teaching assents to the truth that there is an antichrist in the last days, but it argues that the antichrist is represented by a literal power, not a spiritual power. The whore in Revelation seventeen, who has mystery Babylon written on her forehead, would then be a whore that arises in the literal land of Babylon, which today is Iraq.

Celălalt atac principal împotriva principiului potrivit căruia istoria Israelului antic ilustrează istoria Israelului modern a fost născocit de iezuiți în cursul istoriei Contrareformei și constă în a admite ideea că istoria Israelului antic se repetă. Minciuna iezuită este că istoria se repetă în mod literal, nu în mod spiritual. Această minciună a fost născocită ca mijloc de a împiedica înțelegerea faptului că papa de la Roma este antihristul profeției biblice, căci această învățătură consimte la adevărul că există un antihrist în zilele din urmă, dar susține că antihristul este reprezentat de o putere literală, nu de o putere spirituală. Atunci curva din Apocalipsa șaptesprezece, care are scris pe frunte „Taina, Babilonul cel mare”, ar fi o curvă care se ridică în țara literală a Babilonului, care astăzi este Irakul.

> “Those who become confused in their understanding of the word, who fail to see the meaning of antichrist, will surely place themselves on the side of antichrist.” Kress Collection, 105.

> „Cei care ajung să fie confuzi în înțelegerea Cuvântului, care nu reușesc să vadă semnificația lui antihrist, se vor așeza cu siguranță de partea lui antihrist.” Kress Collection, 105.

The pope is a literal person, representing a literal power (the Catholic church), but he and his organization has been prophetically identified by literal Babylon, and can only be correctly identified when the subject of the antichrist is set forth as the spiritual fulfillment of a literal example. Paul identified that literal Israel illustrates spiritual Israel, but it was not a new prophetic truth that he presented, for his understanding was generally based upon the Old Testament, and it is there that his testimony is grounded.

Papa este o persoană literală, reprezentând o putere literală (Biserica Catolică), însă el și organizația sa au fost identificați în mod profetic prin Babilonul literal și pot fi identificați corect numai atunci când subiectul antihristului este prezentat ca împlinirea spirituală a unui exemplu literal. Pavel a arătat că Israelul literal ilustrează Israelul spiritual, dar aceasta nu era o nouă descoperire profetică pe care el o prezenta, căci înțelegerea sa se întemeia în general pe Vechiul Testament, și acolo își are fundamentul mărturia sa.

> Thus saith the Lord the King of Israel, and his redeemer the Lord of hosts; I am the first, and I am the last; and beside me there is no God. And who, as I, shall call, and shall declare it, and set it in order for me, since I appointed the ancient people? and the things that are coming, and shall come, let them show unto them. Fear ye not, neither be afraid: have not I told thee from that time, and have declared it? ye are even my witnesses. Is there a God beside me? yea, there is no God; I know not any. Isaiah 44:6–8.

> Așa zice Domnul, Împăratul lui Israel, și Răscumpărătorul lui, Domnul oștirilor: Eu sunt Cel dintâi și Eu sunt Cel de pe urmă; și în afară de Mine nu este Dumnezeu. Și cine, ca Mine, va chema, și va vesti aceasta, și o va pune în rânduială înaintea Mea, de când am așezat poporul cel de demult? Iar lucrurile care vin și care vor veni, să le arate lor. Nu vă temeți și nu vă înspăimântați: oare nu ți-am spus și nu ți-am vestit Eu aceasta din vremea aceea? Voi sunteți chiar martorii Mei. Este oare un Dumnezeu afară de Mine? Da, nu este alt Dumnezeu; nu cunosc niciunul. Isaia 44:6–8.

We are to be Christ’s witnesses, as was Paul, that the Alpha and Omega appointed not only ancient Israel, but all the biblical ancient people as symbols to show “the things that are coming,” upon those who live in the last days. Paul was an expert on the Old Testament, and he was raised up to be the prophetic connecting link between the dispensation of literal and spiritual Israel. It was his writings that guided those who understood the increase of knowledge at the time of the end in 1798, and also in 1989.

Trebuie să fim martorii lui Hristos, aşa cum a fost Pavel, că Alfa şi Omega a rânduit nu numai Israelul antic, ci tot poporul biblic din vechime ca simboluri pentru a arăta „lucrurile care vor veni” peste cei ce trăiesc în zilele de pe urmă. Pavel era un cunoscător desăvârşit al Vechiului Testament şi a fost ridicat spre a fi veriga profetică de legătură între dispensaţiunea Israelului literal şi a celui spiritual. Scrierile lui au fost acelea care i-au călăuzit pe cei ce au înţeles sporirea cunoştinţei la vremea sfârşitului, în 1798, şi de asemenea în 1989.

Ancient literal Babylon, the ancient children of the east, ancient Egypt, ancient Greece, and the ancient Medo-Persian empire are symbols of spiritual powers at the end of the world. The ancient symbols are the literal that precedes, and represent, the spiritual that follows. Paul goes so far as to identify that literal Adam symbolized spiritual Adam (who is Christ).

Babilonul literal antic, vechii fii ai răsăritului, Egiptul antic, Grecia antică și vechiul imperiu medo-persan sunt simboluri ale puterilor spirituale de la sfârșitul lumii. Simbolurile antice sunt realitatea literală care precede și reprezintă realitatea spirituală care urmează. Pavel merge până acolo încât identifică faptul că Adamul literal îl simboliza pe Adamul spiritual (care este Hristos).

> And so it is written, The first man Adam was made a living soul; the last Adam was made a quickening spirit. Howbeit that was not first which is spiritual, but that which is natural; and afterward that which is spiritual. The first man is of the earth, earthy: the second man is the Lord from heaven. As is the earthy, such are they also that are earthy: and as is the heavenly, such are they also that are heavenly. And as we have borne the image of the earthy, we shall also bear the image of the heavenly. 1 Corinthians 15:45–49.

> Și astfel este scris: Omul dintâi, Adam, a fost făcut un suflet viu; Adamul de pe urmă a fost făcut un duh dătător de viață. Totuși, nu întâi este ce este duhovnicesc, ci ceea ce este firesc; iar după aceea, ceea ce este duhovnicesc. Omul dintâi este din pământ, pământesc; omul al doilea este Domnul din cer. Cum este cel pământesc, așa sunt și cei pământești; și cum este Cel ceresc, așa sunt și cei cerești. Și după cum am purtat chipul celui pământesc, tot astfel vom purta și chipul Celui ceresc. 1 Corinteni 15:45–49.

There are some very profound lessons Paul is teaching concerning the first and last Adam, but we are simply identifying the principle which he sets forth very clearly in the passage, when he states, “that was not first which is spiritual, but that which is natural; and afterward that which is spiritual.” The literal, which Paul here identifies as “natural,” is first, and the spiritual is last. Literal Israel was first, and natural, and spiritual Israel comes “afterward.”

Apoštol Pavle ovde iznosi neke veoma duboke pouke u vezi sa prvim i poslednjim Adamom, ali mi samo utvrđujemo načelo koje on veoma jasno postavlja u ovom odlomku, kada kaže: „nije najpre ono što je duhovno, nego ono što je telesno; a potom ono što je duhovno.“ Doslovno, koje Pavle ovde označava kao „telesno“, jeste prvo, a duhovno je poslednje. Doslovni Izrailj bio je prvi, i prirodan, a duhovni Izrailj dolazi „potom“.

Literal Babylon precedes spiritual Babylon. The next important point that is emphasized in Paul’s writings is the point in history when the change from literal to spiritual is to be applied. It is the time period of the cross when the prophetic change from literal to spiritual is identified.

Babilonul literal precede Babilonul spiritual. Următorul punct important subliniat în scrierile lui Pavel este momentul din istorie în care trebuie aplicată trecerea de la literal la spiritual. Este perioada crucii când este identificată schimbarea profetică de la literal la spiritual.

> For ye are all the children of God by faith in Christ Jesus. For as many of you as have been baptized into Christ have put on Christ. There is neither Jew nor Greek, there is neither bond nor free, there is neither male nor female: for ye are all one in Christ Jesus. And if ye be Christ’s, then are ye Abraham’s seed, and heirs according to the promise. Galatians 3:26–29.

> Căci toți sunteți fii ai lui Dumnezeu prin credința în Hristos Isus. Fiindcă toți câți ați fost botezați în Hristos v-ați îmbrăcat cu Hristos. Nu mai este nici iudeu, nici grec; nu mai este nici rob, nici liber; nu mai este parte bărbătească și parte femeiască; fiindcă toți sunteți una în Hristos Isus. Iar dacă voi sunteți ai lui Hristos, atunci sunteți sămânța lui Avraam, moștenitori potrivit făgăduinței. Galateni 3:26–29.

It matters not what your birthright might be, if and when you accept Christ, you then become the seed of Abraham. You are not literal Israel; you are spiritual Israel. The transition from literal to spiritual was the cross. Paul divides mankind into two classes. Each class has their own covenant, each are descendants of Abraham. Each has a city that represents their family and covenant. Each is either a son of literal Adam or spiritual Adam.

Ntabwo ibyo uburenganzira bwawe bw’ubutware bw’amavuko bwaba ari byo, kuko igihe wemeye Kristo, icyo gihe uba uhindutse urubyaro rwa Aburahamu. Ntabwo uri Isirayeli ya nyakuri ku mubiri; uri Isirayeli yo mu mwuka. Ihinduka riva ku ya nyakuri ku mubiri rijya ku yo mu mwuka ryabereye ku musaraba. Pawulo agabanya abantu mu byiciro bibiri. Buri cyiciro gifite isezerano ryacyo, kandi buri cyiciro ni urubyaro rwa Aburahamu. Buri cyiciro gifite umugi uhagarariye umuryango wacyo n’isezerano ryacyo. Buri wese aba ari umuhungu wa Adamu wa nyakuri ku mubiri cyangwa wa Adamu wo mu mwuka.

> For it is written, that Abraham had two sons, the one by a bondmaid, the other by a freewoman. But he who was of the bondwoman was born after the flesh; but he of the freewoman was by promise. Which things are an allegory: for these are the two covenants; the one from the mount Sinai, which gendereth to bondage, which is Agar. For this Agar is mount Sinai in Arabia, and answereth to Jerusalem which now is, and is in bondage with her children. But Jerusalem which is above is free, which is the mother of us all. For it is written, Rejoice, thou barren that bearest not; break forth and cry, thou that travailest not: for the desolate hath many more children than she which hath an husband. Now we, brethren, as Isaac was, are the children of promise. But as then he that was born after the flesh persecuted him that was born after the Spirit, even so it is now. Nevertheless what saith the scripture? Cast out the bondwoman and her son: for the son of the bondwoman shall not be heir with the son of the freewoman. So then, brethren, we are not children of the bondwoman, but of the free. Galatians 4:22–30.

> Căci este scris că Avraam a avut doi fii, unul din roabă, iar celălalt din femeia liberă. Dar cel ce era din roabă s-a născut potrivit cărnii, iar cel din femeia liberă, prin făgăduință. Aceste lucruri sunt o alegorie; căci acestea sunt cele două legăminte: unul de la muntele Sinai, care naște pentru robie, și acesta este Agar. Fiindcă Agar este muntele Sinai din Arabia și corespunde Ierusalimului de acum, care este în robie împreună cu copiii ei. Dar Ierusalimul de sus este liber, și el este mama noastră a tuturor. Căci este scris: „Bucură-te, stearpo, tu care nu naști; izbucnește și strigă, tu care nu ești în durerile nașterii; căci cea părăsită are mult mai mulți copii decât cea care are bărbat.” Iar noi, fraților, asemenea lui Isaac, suntem copii ai făgăduinței. Dar, așa cum atunci cel născut potrivit cărnii îl prigonea pe cel născut potrivit Duhului, tot așa este și acum. Totuși, ce spune Scriptura? „Izgonește pe roabă și pe fiul ei; căci fiul roabei nu va fi moștenitor împreună cu fiul femeii libere.” Așadar, fraților, noi nu suntem copii ai roabei, ci ai femeii libere. Galateni 4:22–30.

In the time period of the cross, the ancient literal became symbols of the modern spiritual. The apostle Paul clarified these essential prophetic truths that allowed William Miller to establish the framework of two desolating powers, which he based all of his prophetic conclusions upon. The same work accomplished by the apostle Paul is what identifies the three desolating powers that is the framework for all the prophetic conclusions of Future for America.

În perioada crucii, realitățile literale ale vechimii au devenit simboluri ale spiritualului modern. Apostolul Pavel a clarificat aceste adevăruri profetice esențiale, care i-au permis lui William Miller să stabilească cadrul celor două puteri pustiitoare, pe care și-a întemeiat toate concluziile sale profetice. Aceeași lucrare împlinită de apostolul Pavel este aceea care identifică cele trei puteri pustiitoare ce constituie cadrul pentru toate concluziile profetice ale Future for America.

The framework of Miller’s understanding of the increase of knowledge represented by the Ulai River vision of chapter seven, eight and nine was based upon his discovery that “the daily” in the book of Daniel represented pagan Rome. He made that discovery in Paul’s second letter to the Thessalonians. That understanding is the primary truth identified in association with the prophetic “lie,” that causes strong delusion to come upon Seventh-day Adventists in the last days.

Cadrul înțelegerii lui Miller cu privire la sporirea cunoștinței, reprezentată de viziunea râului Ulai din capitolele șapte, opt și nouă, se întemeia pe descoperirea sa că „necurmatul” din cartea lui Daniel reprezenta Roma păgână. El a făcut această descoperire în a doua epistolă a lui Pavel către Tesaloniceni. Această înțelegere este adevărul principal identificat în legătură cu „minciuna” profetică, care face ca o lucrare puternică de amăgire să vină asupra adventiștilor de ziua a șaptea în zilele din urmă.

We will continue our study of the increase of knowledge represented by the vision of the Ulai River in the next article by considering what Miller recognized in Paul’s letter.

Vom continua studiul nostru asupra creșterii cunoștinței, reprezentate de viziunea râului Ulai, în articolul următor, analizând ceea ce Miller a recunoscut în epistola lui Pavel.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> „Cel ce vede dincolo de aparențe, care citește inimile tuturor oamenilor, spune despre aceia care au avut mare lumină: «Ei nu sunt întristați și uimiți din pricina stării lor morale și spirituale.» Da, ei și-au ales propriile căi, și sufletul lor își găsește plăcerea în urâciunile lor. „Și Eu voi alege amăgirile lor și voi aduce asupra lor lucrurile de care se tem; pentru că, atunci când am chemat, nimeni n-a răspuns; când am vorbit, n-au ascultat, ci au făcut ce este rău înaintea ochilor Mei și au ales ceea ce nu-Mi era plăcut.” „Dumnezeu le trimite o lucrare de rătăcire, ca să creadă o minciună”, pentru că „n-au primit dragostea adevărului, ca să fie mântuiți”, „ci au găsit plăcere în nelegiuire.” Isaia 66:3, 4; 2 Tesaloniceni 2:11, 10, 12.

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> „Cerescul Învățător a întrebat: «Ce amăgire mai puternică poate înșela mintea decât pretenția că zidiți pe temelia cea dreaptă și că Dumnezeu primește lucrările voastre, când, în realitate, înfăptuiți multe lucruri după politica lumească și păcătuiți împotriva lui Iehova? O, este o mare înșelăciune, o amăgire fascinantă, care pune stăpânire pe minți atunci când oamenii care au cunoscut odinioară adevărul confundă forma evlaviei cu spiritul și puterea ei; când își închipuie că sunt bogați, că s-au îmbogățit și că nu duc lipsă de nimic, în timp ce, în realitate, duc lipsă de toate.»” Testimonies, volumul 8, 249, 250.

Back to Articles