Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirteen

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea din Laodiceea - Numărul treisprezece

Number Thirteen

Nambari ya Kumi na Tatu

Author

Jeff Pippenger

Published

December 18, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are currently addressing the prophetic symbol of 1863. We have been focusing our attention on the biblical Kadesh as the symbol on ancient Israel’s rebellion against the “rest” that brought about their death over a period that culminated at Kadesh, thus illustrating the rejection of Jeremiah’s “old paths” in 1863 when the “seven times” of Leviticus twenty-six was rejected.

În prezent, abordăm simbolul profetic al anului 1863. Ne-am concentrat atenția asupra Cadesului biblic ca simbol al răzvrătirii vechiului Israel împotriva „odihnei”, răzvrătire care a adus moartea lor de-a lungul unei perioade ce a culminat la Cades, ilustrând astfel respingerea „vechilor cărări” ale lui Ieremia în 1863, când „cele șapte vremuri” din Levitic douăzeci și șase au fost respinse.

In pursuing the light associated with Kadesh and 1863, we have been identifying the ten tests that reached to Kadesh. We have identified the first three tests as the test of the manna. Those three steps can be represented as miracles or tests, and the Sabbath rest being the first of the ten tests corresponds to the tenth test, which is identified so clearly by Paul in Hebrews as the “rest.” The ten tests possess an alpha rest and an omega rest.

În urmărirea luminii asociate cu Cades și 1863, am identificat cele zece încercări care au ajuns până la Cades. Am identificat primele trei încercări ca fiind încercarea manei. Aceste trei etape pot fi reprezentate ca minuni sau încercări, iar odihna Sabatului, fiind prima dintre cele zece încercări, corespunde celei de-a zecea încercări, care este identificată atât de limpede de Pavel în Evrei drept „odihna”. Cele zece încercări posedă o odihnă alfa și o odihnă omega.

It does not matter how a student of prophecy wishes to define “the rest” that the Hebrews rejected at Kadesh—for prophetically every “rest,” (line upon line) is referring to “the rest and the refreshing” that is the latter rain. Kadesh is a premier symbol of the rejection of the latter rain message and also the latter rain experience, for the sealing which is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand at Kadesh is a settling into the truth both “intellectually and spiritually.”

Não importa como um estudante da profecia deseje definir “o descanso” que os hebreus rejeitaram em Cades — pois, profeticamente, todo “descanso” (linha sobre linha) se refere a “este é o descanso, dai descanso ao cansado; e este é o refrigério”, que é a chuva serôdia. Cades é um símbolo preeminente da rejeição da mensagem da chuva serôdia e também da experiência da chuva serôdia, pois o selamento que é realizado sobre os cento e quarenta e quatro mil em Cades é um firmar-se na verdade tanto “intelectual quanto espiritualmente”.

> “Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already; the judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1161.

> „Îndată ce poporul lui Dumnezeu este pecetluit pe frunțile sale — nu cu vreo pecete sau vreun semn care să poată fi văzut, ci printr-o statornicire în adevăr, atât intelectuală, cât și spirituală, astfel încât să nu mai poată fi clătinat — îndată ce poporul lui Dumnezeu este pecetluit și pregătit pentru cernere, aceasta va veni. De fapt, ea a și început deja; judecățile lui Dumnezeu sunt acum asupra țării, ca să ne dea avertizare, pentru ca să știm ce vine.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volumul 4, 1161.

To settle “into the truth” “intellectually” represents the acceptance of the methodology of line upon line as the one and only sanctified approach in the study of God’s Word. This narrow approach was confirmed as the correct approach in August of 1840, when “multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement.” The “wonderful impetus,” represents the manifestation of the power of the Holy Spirit that sent the first angel’s message around the world in 1840.

A se aşeza „în adevăr” „intelectual” reprezintă acceptarea metodologiei „linie peste linie” ca fiind singura și unica abordare sfințită în studiul Cuvântului lui Dumnezeu. Această abordare îngustă a fost confirmată ca fiind cea corectă în august 1840, când „mulțimi au fost convinse de corectitudinea principiilor de interpretare profetică adoptate de Miller și de asociații săi, iar mișcării advente i-a fost dat un impuls minunat”. „Impulsul minunat” reprezintă manifestarea puterii Duhului Sfânt, care a trimis solia primului înger în jurul lumii în 1840.

Those who participated in the work representing the “wonderful impetus” were empowered to do that very work by the power of the Holy Spirit. The Holy Spirit only manifested His power among those who had accepted the sacred methodology. The Holy Spirit only manifested His power within those who had accepted the sacred methodology.

Cei care au participat la lucrarea ce reprezenta „impulsul minunat” au fost împuterniciți să facă tocmai acea lucrare prin puterea Duhului Sfânt. Duhul Sfânt Și-a manifestat puterea numai printre aceia care acceptaseră metodologia sacră. Duhul Sfânt Și-a manifestat puterea numai înlăuntrul acelora care acceptaseră metodologia sacră.

Settling into the truth intellectually is the acceptance of the line upon line methodology and the ‘acceptance’ of the line upon line methodology is represented to a Laodicean as the opening of the heart-door for the entrance of the Messenger to Laodicea in the person of the Holy Spirit. The acceptance of the sacred methodology brings the power of the Holy Spirit into the mind of those settling into the truth intellectually. The acceptance of that methodology produces a spirituality that is represented as the combination of Divinity with humanity. The application of the biblical methodology of line upon line, when mixed with faith is represented as settling into the truth intellectually, and the truth (message) which is produced by the methodology, cannot be separated from Jesus, who is the Word. To accept the message of His Word is to accept the Holy Spirit into your mind. Thus, settling into the truth intellectual produces the spiritual experience that receives God’s seal of approval.

Stabilizarea intelectuală în adevăr este acceptarea metodologiei „rând peste rând”, iar „acceptarea” metodologiei „rând peste rând” este reprezentată pentru un laodicean ca deschiderea ușii inimii pentru intrarea Solului către Laodiceea în Persoana Duhului Sfânt. Acceptarea metodologiei sacre aduce puterea Duhului Sfânt în mintea celor care se stabilizează intelectual în adevăr. Acceptarea acelei metodologii produce o spiritualitate care este reprezentată ca unirea Divinității cu umanitatea. Aplicarea metodologiei biblice „rând peste rând”, atunci când este amestecată cu credința, este reprezentată ca stabilizare intelectuală în adevăr, iar adevărul (solia) care este produs prin metodologie nu poate fi separat de Isus, care este Cuvântul. A accepta solia Cuvântului Său înseamnă a primi Duhul Sfânt în mintea ta. Astfel, stabilizarea intelectuală în adevăr produce experiența spirituală care primește sigiliul aprobării lui Dumnezeu.

Kadesh was the final test for ancient Israel. The two classes of wine drinkers in the book of Joel are separated and distinguished from each other based upon the rejection or acceptance of the latter rain message which Joel identifies as “new wine” in contrast with the fermented wine being consumed by the other class. Joel’s “new wine” is Paul’s “rest,” in Hebrews three and four. It is also what Isaiah’s “drunkards of Ephraim” refuse to “hear”—to “whom he said, ‘This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing’: yet they would not hear. But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken.”

Kadesh a fost încercarea finală pentru Israelul antic. Cele două categorii de băutori de vin din cartea lui Ioel sunt separate și deosebite una de cealaltă pe temeiul respingerii sau acceptării soliei ploii târzii, pe care Ioel o identifică drept „vin nou”, în contrast cu vinul fermentat consumat de cealaltă categorie. „Vinul nou” al lui Ioel este „odihna” lui Pavel, din Evrei trei și patru. Este, de asemenea, ceea ce „bețivii lui Efraim” ai lui Isaia refuză să „audă” — „cărora le zicea: «Iată odihna, lăsați pe cel obosit să se odihnească; iată locul de odihnă!» Dar ei n-au vrut să asculte. Și astfel, cuvântul Domnului le-a fost «poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă, rând peste rând, rând peste rând, puțin aici, puțin acolo», ca, mergând, să cadă pe spate și să fie zdrobiți, prinși în laț și capturați.”

We have identified that Aaron’s golden calf rebellion represents ‘two’ of the ten tests that conclude at Kadesh. The division of that test into two tests is in agreement with the testing period of the latter rain that is represented by the “image of the beast test,” which is the test that determines the destiny of God’s people. Revelation thirteen identifies ‘rebellion’ for the number ‘thirteen’ represents rebellion.

Am identificat că răzvrătirea vițelului de aur al lui Aaron reprezintă „două” dintre cele zece încercări care se încheie la Cades. Împărțirea acelei încercări în două încercări este în acord cu perioada de testare a ploii târzii, care este reprezentată de „testul icoanei fiarei”, acesta fiind testul care hotărăște destinul poporului lui Dumnezeu. Apocalipsa treisprezece identifică „răzvrătirea”, căci numărul „treisprezece” reprezintă răzvrătirea.

The chapter begins with the papal sea beast, premier symbol of rebellion upon earth as Daniel identifies it as the power that speaks great words against the Most High. That rebellion is followed by the rebellion of the earth beast, the United States, who then forces the entire world to follow their example of rebellion. The pattern for the third rebellion in the chapter is found in the first of the three rebellions, represented as the sea beast, the symbol of the Vatican. In verse eleven the United States speaks as a dragon and thus forms an image to the beast—image of the Vatican. Verse twelve onward the United States forces the world to do the same. Aaron’s rebellion is twofold representing the rebellion of the United States and then the rebellion of the entire world when the world image of the Vatican is enforced.

රෝම පෝපතුමාගේ මුහුදු මෘගයා සමඟ මෙම පරිච්ඡේදය ආරම්භ වෙයි. දානියෙල් එය අතිඋත්තමයාට විරුද්ධව මහත් වචන කථා කරන බලය ලෙස හඳුනා දෙන බැවින්, එය භූමිය මත ඇති විරුද්ධතාවයේ ප්‍රමුඛ සංකේතය වේ. එම විරුද්ධතාවයට අනුව භූමි මෘගයාගේ, එනම් එක්සත් ජනපදයේ, විරුද්ධතාවය පැමිණෙයි; එවිට ඔවුන් තම විරුද්ධතාදායක ආදර්ශය අනුගමනය කිරීමට මුළු ලෝකයම බල කරති. මෙම පරිච්ඡේදයේ තුන්වන විරුද්ධතාවයට ඇති රටාව, මුහුදු මෘගයා ලෙස නිරූපිත, වතිකානු සංකේතය වන, එම තුන් විරුද්ධතාවයන්ගෙන් පළමුවැන්න තුළ සොයාගත හැක. එකොළොස්වන පදයේ එක්සත් ජනපදය ඩ්‍රැගන්වරයෙකු මෙන් කථා කරයි; එසේම මෘගයාට රූපයක්—වතිකානයේ රූපයක්—සාදයි. දොළොස්වන පදයෙන් පසුව එක්සත් ජනපදය ලෝකයම ද එයම කරන්නට බල කරයි. ආරොන්ගේ විරුද්ධතාවය දෙපාර්ශ්විකය; එය එක්සත් ජනපදයේ විරුද්ධතාවයත්, පසුව වතිකානයේ ලෝක රූපය බලාත්මක කරන විට මුළු ලෝකයේ විරුද්ධතාවයත් නියෝජනය කරයි.

Aaron’s rebellion identifies both periods, represented as idolatry when Moses was not there, followed by idolatry when Moses was there. Moses had been receiving the Law, and therefore represents the Law of God as the diving point in the rebellion. The test represented by Aaron’s golden image of a calf-beast is the test of 1863.

Răzvrătirea lui Aaron identifică ambele perioade, reprezentate ca idolatrie atunci când Moise nu era acolo, urmată de idolatrie atunci când Moise era acolo. Moise primise Legea și, prin urmare, reprezintă Legea lui Dumnezeu ca punct de demarcație în răzvrătire. Testul reprezentat de chipul de aur al lui Aaron, al unui vițel-fiară, este testul din 1863.

It is the Sunday law test, representing a dividing line between life and death. It’s the dividing line between the Promised Land or death in the wilderness, the dividing line between the mark of the beast or the seal of God, the dividing line between the fate of Shebna the Laodicean or Eliakim the Philadelphian. The first three tests, represented by the manna symbolize the Sabbath or Sunday controversy, as does the tenth test. The dividing line in Aaron’s golden calf rebellion representing both the fifth and sixth tests—and is the Sunday law.

Este testul legii duminicale, reprezentând o linie de demarcație între viață și moarte. Este linia de demarcație între Țara Făgăduită sau moartea în pustie, linia de demarcație între semnul fiarei sau sigiliul lui Dumnezeu, linia de demarcație între soarta lui Șebna, laodiceanul, sau a lui Eliachim, filadelfianul. Primele trei teste, reprezentate prin mană, simbolizează controversa privitoare la Sabat sau duminică, după cum o simbolizează și al zecelea test. Linia de demarcație din răzvrătirea vițelului de aur a lui Aaron, reprezentând atât al cincilea, cât și al șaselea test — este legea duminicală.

The fourth test is the water at Massah, meaning ‘testing’ and ‘Meribah’ meaning the “ensign of Jehovah” and is located in Exodus 17:1–7, where it is directly identified as “testing the Lord”.

A patra probă este apa de la Massa, care înseamnă „încercare”, și Meriba, care înseamnă „stindardul lui Iehova”, și se află în Exodul 17:1–7, unde este identificată în mod direct drept „ispitirea Domnului”.

> And all the congregation of the children of Israel journeyed from the wilderness of Sin, after their journeys, according to the commandment of the Lord, and pitched in Rephidim: and there was no water for the people to drink. Wherefore the people did chide with Moses, and said, Give us water that we may drink. And Moses said unto them, Why chide ye with me? wherefore do ye tempt the Lord? And the people thirsted there for water; and the people murmured against Moses, and said, Wherefore is this that thou hast brought us up out of Egypt, to kill us and our children and our cattle with thirst?

> 使以色列人的全會眾都遵照耶和華的吩咐，按著所行的路程，從汛的曠野往前行，在利非訂安營；那裡沒有水給百姓喝。所以，百姓就與摩西爭鬧，說：「給我們水喝，使我們可以飲用。」摩西對他們說：「你們為甚麼與我爭鬧？為甚麼試探耶和華呢？」百姓在那裡渴要水喝，就向摩西發怨言，說：「你為甚麼將我們從埃及領上來，使我們和我們的兒女並牲畜都渴死呢？」

> And Moses cried unto the Lord, saying, What shall I do unto this people? they be almost ready to stone me.

> Y Moise a strigat către Domnul, zicând: „Ce să fac cu poporul acesta? Sunt aproape gata să mă ucidă cu pietre.”

> And the Lord said unto Moses, Go on before the people, and take with thee of the elders of Israel; and thy rod, wherewith thou smotest the river, take in thine hand, and go. Behold, I will stand before thee there upon the rock in Horeb; and thou shalt smite the rock, and there shall come water out of it, that the people may drink. And Moses did so in the sight of the elders of Israel.

> I Pan zise lui Moise: „Treci înaintea poporului și ia cu tine dintre bătrânii lui Israel; iar toiagul tău, cu care ai lovit râul, ia-l în mâna ta și du-te. Iată, Eu voi sta înaintea ta acolo, pe stânca din Horeb; și vei lovi stânca, și va ieși apă din ea, ca să bea poporul.” Și Moise a făcut așa înaintea ochilor bătrânilor lui Israel.

> And he called the name of the place Massah, and Meribah, because of the chiding of the children of Israel, and because they tempted the Lord, saying, Is the Lord among us, or not? Exodus 17:1–7.

> Și a pus locului numele Masa și Meriba, din pricina certei copiilor lui Israel și pentru că au ispitit pe Domnul, zicând: „Este Domnul în mijlocul nostru sau nu?” Exodul 17:1–7.

The testing represented by “Massah,” and the ensign represented by “Meribah” are a prophetic alpha that meets its prophetic omega when Moses strikes the same Rock a second time. This means the fourth of the ten provocations is represented at Kadesh, for the second Kadesh is where Moses strikes the Rock in rebellion. This identifies that Kadesh, as a symbol, includes the test of water which produces an ensign.

Încercarea reprezentată de „Masa” și semnul reprezentat de „Meriba” constituie o alfa profetică ce își întâlnește omega profetică atunci când Moise lovește aceeași Stâncă a doua oară. Aceasta înseamnă că a patra dintre cele zece provocări este reprezentată la Cades, căci al doilea Cades este locul unde Moise lovește Stânca în răzvrătire. Aceasta arată că Cades, ca simbol, include încercarea apei care produce un semn.

The test of water which produces the ensign is the test of the latter rain message. 1863 was where the ensign was supposed to have been lifted up, but alas; 1863 was only the first Kadesh, and the second Kadesh is at the soon coming Sunday law. Massah and Meribah represent the final test for the one hundred and forty-four thousand just before they are lifted up as an ensign at the Sunday law. It was not the authority of Rome, or the authority of the Jews that arranged the death of Christ. That authority was authorized in the counsel of Heaven ages before the cross. Moses used his rod, the rod anointed by God Himself to strike the Rock— but only one time. That Rock according to inspiration is represented by the messages of 1840 to 1844, which are the old foundational truths that represent the path of the just. In the testing represented by Massah the water that saves, is the water which comes out of the Rock of the old paths. That water tests and produces two classes; one for the mark of the beast and the other for the seal of God, as is represented by the seal of God upon those lifted up as an ensign, as represented by Meribah.

Testul apei care produce steagul este testul soliei ploii târzii. Anul 1863 era momentul în care steagul ar fi trebuit să fie înălţat, dar, vai; 1863 a fost doar primul Cades, iar al doilea Cades este la legea duminicală care va veni în curând. Masa şi Meriba reprezintă testul final pentru cei o sută patruzeci şi patru de mii chiar înainte ca ei să fie înălţaţi ca steag la legea duminicală. Nu autoritatea Romei, nici autoritatea iudeilor au rânduit moartea lui Hristos. Acea autoritate a fost hotărâtă în sfatul Cerului cu veacuri înainte de cruce. Moise şi-a folosit toiagul, toiagul uns de Dumnezeu Însuşi, pentru a lovi Stânca — dar o singură dată. Acea Stâncă, potrivit inspiraţiei, este reprezentată de soliile din 1840 până în 1844, care sunt vechile adevăruri fundamentale ce reprezintă cărarea celor drepţi. În testarea reprezentată prin Masa, apa care mântuieşte este apa care iese din Stânca vechilor cărări. Acea apă testează şi produce două clase: una pentru semnul fiarei şi cealaltă pentru sigiliul lui Dumnezeu, aşa cum este reprezentat prin sigiliul lui Dumnezeu asupra celor înălţaţi ca steag, aşa cum este reprezentat prin Meriba.

The temple was finished before the third decree of Artaxerxes, establishing that the Millerite temple which Christ raised up in 46 years from 1798 unto 1844, was finished before the third angel, represented by the arrival of the third decree. The one hundred and forty-four thousand are sealed just before the Sunday law where they are then lifted up as an ensign offering of the first fruits of Pentecost, as in days of old. Massa and Meribah identify the water test represented by the message of the Midnight Cry in the history of the first and third angels.

Templul a fost terminat înainte de al treilea decret al lui Artaxerxe, stabilind că templul millerit, pe care Hristos l-a ridicat în 46 de ani, din 1798 până în 1844, a fost terminat înaintea celui de-al treilea înger, reprezentat prin sosirea celui de-al treilea decret. Cei o sută patruzeci și patru de mii sunt sigilați chiar înainte de legea duminicală, când sunt apoi înălțați ca un steag, ca ofrandă a celor dintâi roade ale Cincizecimii, ca în zilele de odinioară. Massa și Meriba identifică proba apei reprezentată prin mesajul Strigătului de la Miezul Nopții în istoria primului și celui de-al treilea înger.

The work of combining Divinity with humanity is also represented as the combining of two temples. It also represented as marriage where a man and a woman, or a female temple and a male temple are joined and become one flesh. Christ erected the Millerite temple for the purpose of leading them into His Heavenly temple where they would find “rest,” represented in the history of 1844 by the seventh-day Sabbath.

Lucrarea de unire a Divinității cu omenirea este, de asemenea, reprezentată ca unirea a două temple. Ea este, de asemenea, reprezentată ca o căsătorie în care un bărbat și o femeie, sau un templu feminin și un templu masculin, sunt uniți și devin un singur trup. Hristos a ridicat templul millerit cu scopul de a-i conduce în Templul Său ceresc, unde aveau să găsească „odihnă”, reprezentată în istoria anului 1844 prin Sabatul zilei a șaptea.

When this understanding of Massa and Meribah, as the fourth test, is applied between an opening test which also represents three tests, and which is then followed by the Sunday law of the fifth and sixth tests—you can then see, but only if you are willing to see, that the threefold manna test is the first test, followed by a test that proceeds the third twofold test of Aaron’s golden calf. Massa and Meribah are represented together, for it is only in the second angel’s message that a prophetic “doubling,” is located. The first three tests of the manna are the first angel’s message. The test of Massa and Meribah is the second angel’s message and Aaron’s rebellion is the third angel’s message.

Atunci când această înțelegere a lui Massa și Meriba, ca a patra încercare, este aplicată între o încercare de deschidere care reprezintă de asemenea trei încercări și care este apoi urmată de legea duminicală a încercărilor a cincea și a șasea, poți atunci să vezi, dar numai dacă ești dispus să vezi, că întreita încercare a manei este prima încercare, urmată de o încercare care precede a treia încercare dublă a vițelului de aur al lui Aaron. Massa și Meriba sunt reprezentate împreună, căci numai în solia celui de-al doilea înger se află o „dublare” profetică. Primele trei încercări ale manei sunt solia primului înger. Încercarea lui Massa și Meriba este solia celui de-al doilea înger, iar răzvrătirea lui Aaron este solia celui de-al treilea înger.

The fifth test is the test of Aaron’s golden calf which begins with a manifestation of idolatry when the rebels thought their naked rebellion was concealed from God.

A cincea încercare este încercarea vițelului de aur al lui Aaron, care începe cu o manifestare a idolatriei, atunci când răzvrătiții au crezut că răzvrătirea lor nerușinată era ascunsă de Dumnezeu.

> And when the people saw that Moses delayed to come down out of the mount, the people gathered themselves together unto Aaron, and said unto him, Up, make us gods, which shall go before us; for as for this Moses, the man that brought us up out of the land of Egypt, we wot not what is become of him. And Aaron said unto them, Break off the golden earrings, which are in the ears of your wives, of your sons, and of your daughters, and bring them unto me. And all the people brake off the golden earrings which were in their ears, and brought them unto Aaron. And he received them at their hand, and fashioned it with a graving tool, after he had made it a molten calf: and they said, These be thy gods, O Israel, which brought thee up out of the land of Egypt. And when Aaron saw it, he built an altar before it; and Aaron made proclamation, and said, Tomorrow is a feast to the Lord.

> Și, văzând poporul că Moise întârzia să se coboare de pe munte, poporul s-a adunat la Aaron și i-a zis: „Scoală-te, fă-ne dumnezei care să meargă înaintea noastră; căci, cât despre acest Moise, omul care ne-a scos din țara Egiptului, nu știm ce s-a făcut cu el.” Și Aaron le-a zis: „Scoateți cerceii de aur care sunt în urechile soțiilor voastre, ale fiilor voștri și ale fiicelor voastre și aduceți-i la mine.” Și tot poporul și-a scos cerceii de aur care erau în urechile lor și i-a adus lui Aaron. El i-a primit din mâna lor și a modelat aurul cu o unealtă de gravat, după ce a făcut din el un vițel turnat. Și ei au zis: „Aceștia sunt dumnezeii tăi, Israele, care te-au scos din țara Egiptului.” Când a văzut Aaron lucrul acesta, a zidit un altar înaintea lui; apoi Aaron a făcut o vestire și a zis: „Mâine va fi o sărbătoare pentru Domnul.”

> And they rose up early on the morrow, and offered burnt offerings, and brought peace offerings; and the people sat down to eat and to drink, and rose up to play. Exodus 32:1–6.

> Și a doua zi s-au sculat dis-de-dimineață, au adus arderi-de-tot și au adus jertfe de mulțumire; apoi poporul a șezut să mănânce și să bea și s-a ridicat să joace. Exodul 32:1–6.

The sixth test is the second part of the golden calf rebellion, when Moses returns from receiving the Ten Commandments. Moses asks, “Who is on the Lord’s side?” the majority remained passive or aligned with idolaters, manifesting the same rebellion openly in the mediator’s presence.

Al șaselea test este a doua parte a răzvrătirii vițelului de aur, când Moise se întoarce după primirea celor Zece Porunci. Moise întreabă: „Cine este de partea Domnului?”; majoritatea a rămas pasivă sau s-a aliniat cu idolatrii, manifestând aceeași răzvrătire în mod deschis în prezența mijlocitorului.

The fifth and sixth tests clearly typify and align with the Sunday law. Elijah on Mount Carmel asks a similar question as Moses did. Choose this day who you will serve, points to the test of the Sunday law. The symbolism of the image of the beast test points to the Sunday law. The division of the Levites in Aaron’s story and the division of the twelve tribes in the story of Jeroboam’s two golden calves, identify the division of the wise and foolish at the Sunday law. The Laodiceans are the foolish virgins, as testified to by Sister White, and therefore the division of the virgins at the Sunday law is the division of Laodiceans and Philadelphians. The fifth and sixth tests, which are one twofold test, align with the Sunday law, which means they align with 1863, and Kadesh.

अफ्नो पाँचौँ र छैटौँ परीक्षाहरूले स्पष्ट रूपमा आइतबारको व्यवस्थालाई रूपकस्वरूप जनाउँछन् र त्यससँग मेल खान्छन्। कर्मेल पर्वतमा एलियाहले मोशाले जस्तै एउटा समान प्रश्न सोध्छन्। “आजकै दिन तिमीहरूले कसको सेवा गर्ने हो, रोज” भन्ने वचनले आइतबारको व्यवस्थाको परीक्षातर्फ संकेत गर्दछ। पशुको मूर्तिको परीक्षाको प्रतीकवादले आइतबारको व्यवस्थातर्फ संकेत गर्दछ। हारूनको कथामा लेवीहरूको विभाजन र यारोबामका दुई सुनका बाछाहरूको कथामा बाह्र गोत्रहरूको विभाजनले आइतबारको व्यवस्थाको समयमा बुद्धिमान् र मूर्खहरूको विभाजनलाई चिन्हित गर्दछ। सिस्टर ह्वाइटले साक्षी दिएको अनुसार लाओडिसियावासीहरू मूर्ख कुँवारीहरू हुन्, र यसैले आइतबारको व्यवस्थामा कुँवारीहरूको विभाजन भनेको लाओडिसियावासीहरू र फिलाडेल्फियावासीहरूको विभाजन हो। पाँचौँ र छैटौँ परीक्षाहरू, जो एउटै द्विविध परीक्षाका दुई अंश हुन्, आइतबारको व्यवस्थासँग मेल खान्छन्, जसको अर्थ तिनीहरू 1863 र कादेशसँग पनि मेल खान्छन्।

Chapters thirty-two and thirty-three of Exodus are fulfilled on the very same day, just hours apart, and that day typifies 1863 and Kadesh. In chapter thirty-three Moses asks to see God’s glory. Therefore, we see Moses in the fifth and sixth provocations being transformed into the one hundred and forty-four thousand. That same Moses is also at Kadesh striking the Rock a second time, thus representing a class that are crushed by the Rock which they refused to fall upon. That Rock is a message, and there are therefore two symbols of Moses at Kadesh, one manifesting God’s glory and the other rejecting the Rock.

Capitole treizeci și doi și treizeci și trei din Exodul se împlinesc în aceeași zi, la numai câteva ore distanță, iar acea zi este un tip al anului 1863 și al Cadesului. În capitolul treizeci și trei, Moise cere să vadă slava lui Dumnezeu. Prin urmare, îl vedem pe Moise, în a cincea și a șasea provocare, fiind transformat în cei o sută patruzeci și patru de mii. Aceluiași Moise îl vedem, de asemenea, la Cades, lovind Stânca a doua oară, reprezentând astfel o clasă care este zdrobită de Stânca asupra căreia au refuzat să cadă. Acea Stâncă este un mesaj și, prin urmare, la Cades există două simboluri ale lui Moise: unul care manifestă slava lui Dumnezeu și celălalt care respinge Stânca.

> “Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> „Neka oni koji stoje kao Božji stražari na zidinama Siona budu ljudi koji mogu vidjeti opasnosti prije naroda — ljudi koji mogu razlikovati istinu od zablude, pravednost od nepravednosti.“

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given.” Review and Herald, April 14, 1903.

> „Upozorenje je došlo: ne smije se dopustiti da uđe išta što bi poremetilo temelj vjere na kojem gradimo još otkako je poruka došla 1842., 1843. i 1844. godine. Ja sam bila u toj poruci, i od tada stojim pred svijetom, vjerna svjetlu koje nam je Bog dao. Ne namjeravamo skloniti svoja stopala s platforme na koju su bila postavljena dok smo iz dana u dan tražili Gospoda usrdnom molitvom, tražeći svjetlo. Mislite li da bih se mogla odreći svjetla koje mi je Bog dao? Ono treba biti kao Stijena vjekova. Ono me vodi otkako mi je dano.” Review and Herald, 14. travnja 1903.

One of the symbols of ‘Moses at Kadesh’ strikes the Rock with a rod, a symbol of authority. The first time it was God’s authority and the second time it was man’s authority. The class represented by Moses at the second Kadesh are represented as the drunkards of Ephraim, who use their theological authority (rod) to attack the message of the latter rain, which is the message of the old paths of 1840 to 1844.

Umwe mu bimenyetso bya «Mose i Kadeshi» ni ugukubita Igitare inkoni, ikimenyetso cy’ubutware. Ubwa mbere bwari ubutware bw’Imana, naho ubwa kabiri bwari ubutware bw’umuntu. Icyiciro gihagarariwe na Mose kuri Kadeshi ya kabiri cyerekanwa nk’abasinzi ba Efurayimu, bakoresha ubutware bwabo bwa tewolojiya (inkoni) kugira ngo barwanye ubutumwa bw’imvura y’itumba, ari bwo butumwa bw’inzira za kera bwo mu 1840 kugeza mu 1844.

> “All the messages given from 1840–1844 are to be made forcible now, for there are many people who have lost their bearings. The messages are to go to all the churches.

> „Toate soliile date între anii 1840–1844 trebuie să fie făcute puternice acum, căci sunt mulți oameni care și-au pierdut orientarea. Soliile trebuie să meargă la toate bisericile.‟

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> Hristos a spus: „Ferice de ochii voștri, pentru că văd; și de urechile voastre, pentru că aud. Căci adevărat vă spun că mulți proroci și oameni drepți au dorit să vadă lucrurile pe care le vedeți voi și nu le-au văzut; și să audă lucrurile pe care le auziți voi și nu le-au auzit” [Matei 13:16, 17]. Ferice de ochii care au văzut lucrurile care au fost văzute în 1843 și 1844.

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.” Manuscript Releases, volume 21, 437.

> „Mesajul a fost dat. Și nu trebuie să existe nicio întârziere în repetarea mesajului, căci semnele vremurilor se împlinesc; lucrarea de încheiere trebuie să fie făcută. O mare lucrare va fi făcută într-un timp scurt. Un mesaj va fi dat în curând, prin rânduiala lui Dumnezeu, care se va amplifica până va deveni un strigăt puternic. Atunci Daniel va sta în partea lui, pentru a-și da mărturia.” Manuscript Releases, volumul 21, 437.

The first test of manna is three tests. The last of the ten tests is the test of the third angel. Both first and last represent “rest” as a symbol of the test. The first test is three tests, representing the first angel that is followed by the second angel, but the fourth test, where the sealing and lifting up as an ensign, is represented by Massa and Meribah. The third angel, represented by the fifth and sixth tests, is the third test, which followed the second test of Massa and Meribah, and the first test of manna.

Prima încercare a manei constă din trei încercări. Ultima dintre cele zece încercări este încercarea celui de-al treilea înger. Atât prima, cât și ultima reprezintă „odihna” ca simbol al încercării. Prima încercare este alcătuită din trei încercări, reprezentând primul înger care este urmat de al doilea înger, însă a patra încercare, unde sigilarea și înălțarea ca steag sunt reprezentate prin Massa și Meriba. Al treilea înger, reprezentat prin a cincea și a șasea încercare, este a treia încercare, care a urmat după a doua încercare a lui Massa și Meriba și după prima încercare a manei.

The provocation at Taberah set forth in Numbers 11:1–3 is the seventh test. The verses that introduce the fiery trial of faith represented by “Taberah,” which means ‘a burning place’ are preceded with verses identifying the movement of God’s people through the wilderness. The impatience manifested in chapter ten is contrasted with the one hundred and forty-four thousand who follow the Lamb whithersoever He goeth. These are those who have the patience of the saints, but ancient Israel was manifesting impatience in chapter ten that leads to their fiery ordeal in chapter eleven.

Provocarea de la Taberah, prezentată în Numeri 11:1–3, constituie a șaptea încercare. Versetele care introduc încercarea de foc a credinței, reprezentată prin „Taberah”, care înseamnă „un loc al arderii”, sunt precedate de versete care identifică înaintarea poporului lui Dumnezeu prin pustie. Nerăbdarea manifestată în capitolul zece este pusă în contrast cu cei o sută patruzeci și patru de mii care urmează pe Miel oriunde merge El. Aceștia sunt cei care au răbdarea sfinților, însă Israelul din vechime manifesta în capitolul zece o nerăbdare care conduce la încercarea lui de foc din capitolul unsprezece.

> And they departed from the mount of the Lord three days’ journey: and the ark of the covenant of the Lord went before them in the three days’ journey, to search out a resting place for them. And the cloud of the Lord was upon them by day, when they went out of the camp. And it came to pass, when the ark set forward, that Moses said, Rise up, Lord, and let thine enemies be scattered; and let them that hate thee flee before thee. And when it rested, he said, Return, O Lord, unto the many thousands of Israel. Numbers 10:33–36.

> Și au plecat de la muntele Domnului cale de trei zile; și chivotul legământului Domnului mergea înaintea lor în calea celor trei zile, ca să le caute un loc de odihnă. Și norul Domnului era deasupra lor ziua, când ieșeau din tabără. Și s-a întâmplat că, atunci când pornea chivotul, Moise zicea: Scoală-Te, Doamne, și să fie risipiți vrăjmașii Tăi; și cei ce Te urăsc să fugă dinaintea Ta. Iar când se oprea, zicea: Întoarce-Te, Doamne, către miile nenumărate ale lui Israel. Numeri 10:33–36.

The next verse introduces the rebellion of Taberah.

Următorul verset introduce răzvrătirea de la Taberah.

> And when the people complained, it displeased the Lord: and the Lord heard it; and his anger was kindled; and the fire of the Lord burnt among them, and consumed them that were in the uttermost parts of the camp. And the people cried unto Moses; and when Moses prayed unto the Lord, the fire was quenched. And he called the name of the place Taberah: because the fire of the Lord burnt among them. Numbers 11:1–3.

> И когда народ начал роптать, это было неугодно Господу; и Господь услышал это; и возгорелся гнев Его; и огонь Господень воспылал среди них и пожрал находившихся на краю стана. И возопил народ к Моисею; и когда Моисей помолился Господу, огонь угас. И нарёк он имя месту тому: Тавера, потому что огонь Господень горел среди них. Числа 11:1–3.

The provocation which followed the manifestation of fire, was the longing for flesh food and is the eighth test. This is located in Numbers 11:4–34. The complaining in Taberah represents a corrupted higher nature, a lack of patience, and the rebellion of the lust for the fleshpots of Egypt represents the lower nature. The fire represents purification by fire of the Messenger of the Covenant in Malachi chapter three, for prophetically Taberah means a burning place and the burning place in God’s prophetic Word is located in Malachi three where fire produces an impatient class destined to be purged and a patient class who are purified as an offering that is lifted up.

Provocarea care a urmat manifestării focului a fost pofta după hrană de carne și constituie a opta încercare. Aceasta se află în Numeri 11:4–34. Cârtirea din Tabera reprezintă o natură superioară coruptă, o lipsă de răbdare, iar răzvrătirea poftei după oalele cu carne ale Egiptului reprezintă natura inferioară. Focul reprezintă curățirea prin foc a Solului Legământului din Maleahi capitolul trei, căci, în sens profetic, Tabera înseamnă un loc de ardere, iar locul de ardere din Cuvântul profetic al lui Dumnezeu se află în Maleahi trei, unde focul produce o clasă nerăbdătoare destinată să fie curățită și o clasă răbdătoare care este curățită ca un prinos înălțat.

Those represented by Moses in the twofold test of Taberah’s higher and lower nature are the one hundred and forty-four thousand who have settled into the truth both intellectually and also spiritually. The intellect identifies the higher nature and spiritually represents the combination of Divinity with humanity. Divinity can only be combined with humanity when the lower nature is crucified and dead. To be settled into the truth intellectually and spiritually represents the experience of the being sealed. The fires of Taberah represent the final separation of wheat and tares in the work of Christ raising the temple of the one hundred and forty-four thousand.

Cei reprezentați de Moise în încercarea dublă a naturii superioare și inferioare a Taberei sunt cei o sută patruzeci și patru de mii care s-au statornicit în adevăr atât intelectual, cât și spiritual. Intelectul identifică natura superioară și, din punct de vedere spiritual, reprezintă unirea Dumnezeirii cu omenirea. Dumnezeirea poate fi unită cu omenirea numai atunci când natura inferioară este răstignită și moartă. A fi statornicit în adevăr din punct de vedere intelectual și spiritual reprezintă experiența pecetluirii. Focurile Taberei reprezintă separarea finală a grâului de neghină în lucrarea lui Hristos de ridicare a templului celor o sută patruzeci și patru de mii.

The ninth test is the rebellion of Miriam and Aaron found in Numbers 12. The provocation was not unlike the provocation of Korah, Dathan and Abiram or Minneapolis, in 1888. The issue was not simply the rejection of God’s message, but the rejection of God’s choice of leadership.

Al nouălea test este răzvrătirea Mariei și a lui Aaron, consemnată în Numeri 12. Provocarea nu era diferită de provocarea lui Core, Datan și Abiram sau de cea de la Minneapolis, din 1888. Problema nu era doar respingerea mesajului lui Dumnezeu, ci și respingerea alegerii făcute de Dumnezeu în ce privește conducerea.

The condemnation of leaders who reject not only the message, but also the messenger precedes the tenth test. The leadership manifest as apostates just before the Sunday law, which is the tenth test. The Sunday law aligns with the cross, and on the way to the cross, which is the Sunday law, the leadership chose Barabbas, a false Christ, for “bar” means ‘son of’ an “abba” means ‘father.’ Approaching the cross (the Sunday law) or Kadesh, the leadership manifests full blown apostasy choosing a counterfeit Christ and also expressing directly to the civil authorities that they have no king, but Caesar.

Natlaelo ea baetapele ba hanang e seng molaetsa feela, empa le moromuoa, e etella teko ea leshome pele. Boetapele bo iponahatsa e le bakoenehi pejana ho molao oa Sontaha, oo e leng teko ea leshome. Molao oa Sontaha o tsamaisana le sefapano, ’me tseleng e eang sefapanong, e leng molao oa Sontaha, boetapele ba ile ba khetha Barabase, Kreste oa bohata, hobane “bar” ho bolela ‘mora oa’ ’me “abba” ho bolela ‘ntate.’ Ha bo atamela sefapanong (molao oa Sontaha) kapa Kadeshe, boetapele bo bonahatsa bokhelohi bo felletseng ka ho khetha Kreste oa maiketsetso, ’me hape bo bolela ka kotloloho ho ba boholong pusong hore ha bo na morena haese Kesare.

The seventh, eighth and ninth test are identifying the sealing process, but the illustration is of the foolish virgins. The tenth of those tests was the first rebellion of Kadesh, typifying 1863. From 1846 the Hebrews were brought to Sinai to receive the Law. The two tables of the Ten Commandments are the symbol of God’s covenant relationship to ancient literal Israel, and the two tables of Habakkuk are the symbol of modern spiritual Israel’s covenant relationship. The second table was set forth in 1850, and just as ancient Israel vowed to keep the Law, by 1856 a final test was brought, as typified by spies visiting the Promised Land. The majority opinion that was reached over the seven years from 1856 unto 1863 was that the Laodicean wilderness is where they wished to die.

Al șaptelea, al optulea și al nouălea test identifică procesul sigilării, însă ilustrația este aceea a fecioarelor nechibzuite. Al zecelea dintre aceste teste a fost prima răzvrătire de la Cades, care prefigurează anul 1863. Din 1846, evreii au fost aduși la Sinai pentru a primi Legea. Cele două table ale Celor Zece Porunci sunt simbolul relației de legământ a lui Dumnezeu cu vechiul Israel literal, iar cele două table ale lui Habacuc sunt simbolul relației de legământ a Israelului spiritual modern. A doua tablă a fost prezentată în 1850 și, după cum Israelul din vechime a jurat să păzească Legea, până în 1856 a fost adusă o încercare finală, așa cum este prefigurată de iscoadele care au vizitat Țara Făgăduită. Opinia majoritară la care s-a ajuns de-a lungul celor șapte ani, din 1856 până în 1863, a fost că pustia laodiceană este locul în care doreau să moară.

The period of 1844 to 1863 is typified by the period that begins with baptism at the Red Sea which ended with another baptism at the Jordan River, in the identical location which Jesus would become the Christ, when He was later baptized by John. The baptism at the Red Sea identified a covenant relationship with ancient Israel. That relationship began with a marriage that simultaneously instigated a ten-step testing process. They were then brought to Sinai and promised to keep His law, but didn’t, and then failed the tenth and final test at the first rebellion of Kadesh. After the forty years, and the second and greater rebellion at Kadesh they entered the Promised Land by being baptized into the Jordan River.

Perioada 1844–1863 este prefigurată de perioada care începe cu botezul la Marea Roșie și se încheie cu un alt botez la râul Iordan, în același loc în care Isus avea să devină Hristosul, când mai târziu a fost botezat de Ioan. Botezul la Marea Roșie a identificat o relație de legământ cu Israelul antic. Acea relație a început printr-o căsătorie care a declanșat simultan un proces de încercare în zece pași. Ei au fost apoi aduși la Sinai și au făgăduit că vor păzi Legea Sa, dar n-au făcut-o, iar apoi au eșuat la a zecea și ultima probă, la prima răzvrătire de la Cades. După cei patruzeci de ani și a doua, mai marea răzvrătire de la Cades, au intrat în Țara Făgăduită prin botezul în râul Iordan.

All the waymarks of baptism are tied together with the covenant. The history of the omega and second Kadesh, align with the history of the first an alpha Kadesh. Moses’ omega rebellion was far greater than the rebellion of an entire nation in the alpha rebellion of Kadesh. The omega is always greater. Both rebellions together represent the rebellion of Isaiah’s learned and unlearned who refuse to enter into the rest of the latter rain message.

Toate semnele de hotar ale botezului sunt legate împreună de legământ. Istoria omegăi și a celui de-al doilea Cades se aliniază cu istoria primului Cades alfa. Răzvrătirea omegă a lui Moise a fost cu mult mai mare decât răzvrătirea unei națiuni întregi în răzvrătirea alfa de la Cades. Omega este întotdeauna mai mare. Ambele răzvrătiri împreună reprezintă răzvrătirea celor învățați și neînvățați din Isaia, care refuză să intre în odihna soliei ploii târzii.

Three baptisms (Red Sea, Jordan River and Jordan River), the first of Moses and the last of Christ, thus Moses is the alpha and Christ the omega. The letter between the first and the twenty-second letters of the Hebrew alphabet, the thirteenth letter, when attached and following the first letter that is then attached to the last and twenty-second letter creates the Hebrew word “truth.” The middle baptism was the Jordan River and Kadesh. The first baptism at the Red Sea, was followed by the baptism at the Jordan. But the first baptism at the Jordan was put off for forty years until the second visit to Kadesh and the actual baptism of the Jordan. The third baptism, representing the time of visitation for the Jews had arrived as Christ began His work of confirming the covenant for one week in fulfillment of Daniel nine and verse twenty-seven and it was the hour of judgment for ancient Israel.

Trei botezuri (Marea Roșie, râul Iordan și râul Iordan), cel dintâi al lui Moise și cel din urmă al lui Hristos; astfel, Moise este alfa, iar Hristos omega. Litera dintre prima și a douăzeci și doua litere ale alfabetului ebraic, a treisprezecea literă, care, alipită și urmând după prima literă, iar aceasta fiind apoi alipită la ultima, a douăzeci și doua literă, formează cuvântul ebraic „adevăr”. Botezul din mijloc a fost râul Iordan și Cades. Primul botez la Marea Roșie a fost urmat de botezul la Iordan. Dar primul botez la Iordan a fost amânat timp de patruzeci de ani până la a doua vizită la Cades și botezul efectiv al Iordanului. Al treilea botez, reprezentând vremea cercetării pentru iudei, sosise atunci când Hristos Și-a început lucrarea de întărire a legământului pentru o săptămână, în împlinirea capitolului nouă din Daniel și a versetului douăzeci și șapte, și era ceasul judecății pentru Israelul din vechime.

The first baptism at the Red Sea is the first angel’s message, and the two visits to Kadesh represent a “doubling”, for the first visit to Kadesh and the Jordan River is where the rebellion of God’s covenant people is represented and at the second Kadesh the rebellion of the leadership is manifested. Kadesh and the two visits represent a doubling of the second angel’s message where two classes are manifested, and both classes are represented with citizens and also leadership. The baptism of Christ is the third angel’s message when the wheat and tares are separated as was ancient Israel from the Christian bride Christ married in the hour of ancient Israel’s judgment.

Ботуши аввал дар баҳри Сурх паёми фариштаи аввал аст, ва ду ташриф ба Қодеш як «дуқабатшавӣ»-ро намояндагӣ мекунанд, зеро дар ташрифи аввал ба Қодеш ва дарёи Урдун саркашии қавми аҳди Худо тасвир мегардад, ва дар Қодеши дуюм саркашии роҳбарият ошкор мешавад. Қодеш ва он ду ташриф дуқабатшавии паёми фариштаи дуюмро намояндагӣ мекунанд, ки дар он ду табақа ошкор мегарданд, ва ҳар ду табақа ҳам бо шаҳрвандон ва ҳам бо роҳбарият намояндагӣ мешаванд. Таъмиди Масеҳ паёми фариштаи сеюм аст, вақте ки гандум ва мастак аз ҳам ҷудо мешаванд, чунон ки Исроили қадим аз арӯси масеҳӣ, ки Масеҳ дар соати доварии Исроили қадим бо вай ақди никоҳ баст, ҷудо карда шуд.

The period of 1844 to 1863 is the Red Sea to the first rebellion at Kadesh. 1844 is the Red Sea crossing, 1846 is the manna, symbol of the Sabbath test which the Whites passed in 1846 when they were married. In 1849 the Lord stretched forth his hand a second time to gather His people. He had gathered them during the first angel’s message when the first of Habakkuk’s tables arrived in history, and the second table was designed for the same purpose.

Perioada 1844–1863 este Marea Roșie până la prima răzvrătire de la Cades. 1844 este traversarea Mării Roșii, 1846 este mana, simbol al testului Sabatului, pe care soții White l-au trecut în 1846, când s-au căsătorit. În 1849, Domnul Și-a întins mâna a doua oară ca să-Și adune poporul. El îl adunase în timpul soliei primului înger, când prima dintre tablele lui Habacuc a intrat în istorie, iar a doua tablă a fost destinată aceluiași scop.

The omega 1850 table was to gather and test, for that is what the alpha 1843 table did. The first angel had a table, and the third angel also had a table, for the first is the alpha and the third is the omega. The “two tables” are waymarks of the first and third angel’s—not the second. The prophetic period of the “tables” begins with a table with error and ends with a table with no error. The history between the two tables is the history of the second angel, where the chart is set aside until 1850.

Tabelul omega din 1850 avea menirea de a aduna și de a pune la probă, căci aceasta este ceea ce a făcut tabelul alpha din 1843. Primul înger a avut un tabel, iar al treilea înger a avut, de asemenea, un tabel, căci primul este alpha, iar al treilea este omega. „Cele două tabele” sunt semne de hotar ale primului și ale celui de-al treilea înger — nu ale celui de-al doilea. Perioada profetică a „tabelelor” începe cu un tabel cu eroare și se încheie cu un tabel fără eroare. Istoria dintre cele două tabele este istoria celui de-al doilea înger, în care tabelul este pus deoparte până în 1850.

After the year 1843 ended on April 19, 1844, the 1843 chart was set aside for it then erroneously predicted the year 1843. From April 19, 1844 unto 1850 there is no Habakkuk’s table. In the history of the second angel, there was no chart and—Babylon fell. The alpha is a table the omega is a table and the middle is the fall of Babylon; a symbol of rebellion which is associated with the period when there was no table. The historical period of Habakkuk’s tables bears the signature of truth.

După ce anul 1843 s-a încheiat la 19 aprilie 1844, diagrama din 1843 a fost pusă deoparte, deoarece atunci prezisese în mod eronat anul 1843. De la 19 aprilie 1844 până în 1850 nu există nicio tablă a lui Habacuc. În istoria celui de-al doilea înger, nu a existat nicio diagramă și—Babilonul a căzut. Alfa este o tablă, omega este o tablă, iar mijlocul este căderea Babilonului; un simbol al răzvrătirii care este asociat cu perioada în care nu a existat nicio tablă. Perioada istorică a tabelelor lui Habacuc poartă semnătura adevărului.

1850 was typified by Sinai and the giving of the Law. That event was commemorated with Pentecost, when two wave loaves were lifted up. The process of lifting up the wave loaves is represented by the printing and promotion of the table in May of 1842, and the history of 1849 when the second chart was prepared and 1850 when it was available. The period is represented in the line of Christ as the fifty days from His resurrection unto Pentecost, a period divided into forty days followed by ten.

1850 a fost prefigurat de Sinai și de darea Legii. Acel eveniment a fost comemorat prin Cincizecime, când au fost înălțate două pâini legănate. Procesul înălțării pâinilor legănate este reprezentat prin tipărirea și promovarea tablei în mai 1842, și prin istoria anului 1849, când a fost pregătită a doua hartă, și a anului 1850, când aceasta a fost disponibilă. Această perioadă este reprezentată în linia lui Hristos ca fiind cele cincizeci de zile de la învierea Sa până la Cincizecime, o perioadă împărțită în patruzeci de zile urmate de zece.

In 1849 Christ was stretching forth his hand a second time, and in 1850 Habakkuk’s second table was available and the testing process leading to Kadesh moved forward. In 1856 the last of ancient Israel’s ten tests arrived when new light on Miller’s foundational prophetic revelation was published in the movement’s periodical. For twenty-five hundred and twenty prophetic days, from 1856 unto 1863, the spies went in to search the land. In 1863 they chose a new leader to take them back to Egypt.

În 1849, Hristos Își întindea mâna a doua oară, iar în 1850 a doua tablă a lui Habacuc era disponibilă, iar procesul de încercare care conducea spre Cades înainta. În 1856 a venit ultima dintre cele zece încercări ale Israelului din vechime, când o lumină nouă asupra revelației profetice fundamentale a lui Miller a fost publicată în periodicul mișcării. Timp de două mii cinci sute douăzeci de zile profetice, din 1856 până în 1863, iscoadele au intrat să cerceteze țara. În 1863 au ales un nou conducător care să-i ducă înapoi în Egipt.

We will continue these truths in the next article.

Vom continua aceste adevăruri în articolul următor.

> “In a vision given me at Bordoville, Vermont, December 10, 1871, I was shown that the position of my husband has been a very difficult one. A pressure of care and labor has been upon him. His brethren in the ministry have not had these burdens to bear, and they have not appreciated his labors. The constant pressure upon him has taxed him mentally and physically. I was shown that his relation to the people of God was similar, in some respects, to that of Moses to Israel. There were murmurers against Moses, when in adverse circumstances, and there have been murmurers against him.” Testimonies, volume 3, 85.

> „Într-o viziune care mi-a fost dată la Bordoville, Vermont, la 10 decembrie 1871, mi s-a arătat că poziția soțului meu a fost una foarte dificilă. Asupra lui a apăsat o povară de grijă și de muncă. Frații săi din lucrare nu au avut de purtat aceste poveri și nu i-au apreciat ostenelile. Presiunea necontenită exercitată asupra lui l-a solicitat din punct de vedere mintal și fizic. Mi s-a arătat că relația lui cu poporul lui Dumnezeu era, în anumite privințe, asemănătoare cu aceea a lui Moise față de Israel. Au fost cârtitori împotriva lui Moise, când împrejurările erau potrivnice, și au fost cârtitori și împotriva lui.” Testimonies, volumul 3, 85.

Back to Articles