Article

# Panium - Number Eleven Eleven

Panium — Numărul unsprezece unsprezece

Eleven, Eleven: The Prophetic Witness of Daniel and Revelation

Unsprezece, unsprezece: mărturia profetică a lui Daniel și a Apocalipsei

Author

Jeff Pippenger

Published

August 9, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

It has been a long process for me to get to this point in the study of Panium, and the title “Eleven, Eleven” is meant to emphasize that the Lion of the tribe of Judah coordinated both the book of Daniel and the book of Revelation to set forth the internal and external lines of the history of the sealing of God’s people in the eleventh chapter and eleventh verse. Just before probation closes a command to unseal the prophecy in Revelation that was sealed until the time when the internal and external prophetic histories represented by the two lines of eleven—eleven, found in the books of Daniel and Revelation became present truth.

Pentru mine a fost un proces îndelungat să ajung în acest punct al studiului despre Panium, iar titlul „Unsprezece, unsprezece” are menirea de a sublinia că Leul din seminția lui Iuda a coordonat atât cartea lui Daniel, cât și cartea Apocalipsei pentru a prezenta liniile interne și externe ale istoriei sigilării poporului lui Dumnezeu în capitolul unsprezece și versetul unsprezece. Chiar înainte de închiderea timpului de probă, este dată o poruncă de a desigila profeția din Apocalipsa, care fusese sigilată până la vremea când istoriile profetice interne și externe, reprezentate prin cele două linii de unsprezece—unsprezece, aflate în cărțile lui Daniel și Apocalipsa, au devenit adevăr prezent.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> Și mi-a zis: „Să nu pecetluiești cuvintele prorociei din cartea aceasta, căci vremea este aproape. Cine este nedrept, să fie nedrept și mai departe; cine este întinat, să se întineze și mai departe; și cine este neprihănit, să trăiască și mai departe în neprihănire; și cine este sfânt, să se sfințească și mai departe.” Apocalipsa 22:10, 11.

The “time is at hand” just before the close of probation, and the “time is at hand” when the “Revelation of Jesus Christ” is unsealed.

„Vremea este aproape” chiar înainte de încheierea timpului de probă, și „vremea este aproape” când „Descoperirea lui Isus Hristos” este desigilată.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to shew unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein: for the time is at hand. Revelation 1:1–3.

> Descoperirea lui Isus Hristos, pe care I-a dat-o Dumnezeu, ca să arate robilor Săi lucrurile care trebuie să se întâmple în curând; și El a făcut-o cunoscută, trimițând-o prin îngerul Său la robul Său Ioan, care a mărturisit despre Cuvântul lui Dumnezeu și despre mărturia lui Isus Hristos, și despre toate lucrurile pe care le-a văzut. Ferice de cel ce citește și de cei ce aud cuvintele acestei prorocii și păzesc lucrurile scrise în ea, căci vremea este aproape. Apocalipsa 1:1–3.

When the Lion of the tribe of Judah unseals the “Revelation of Jesus Christ” as He has been doing since the arrival of the message of the Midnight Cry in July of 2023, that unsealing includes the revelation that He is “Palmoni,” the Wonderful Numberer, or the Numberer of Secrets. Failure to accept this truth is to fail the testing process which seals the one hundred and forty-four thousand.

Când Leul din seminția lui Iuda desigilează „Revelația lui Isus Hristos”, așa cum a făcut de la sosirea mesajului Strigătului de la Miezul Nopții în iulie 2023, această desigilare include descoperirea că El este „Palmoni”, Minunatul Numărător, sau Numărătorul Tainelor. A nu primi acest adevăr înseamnă a nu trece procesul de încercare prin care sunt sigilați cei o sută patruzeci și patru de mii.

> I indeed baptize you with water unto repentance: but he that cometh after me is mightier than I, whose shoes I am not worthy to bear: he shall baptize you with the Holy Ghost, and with fire: Whose fan is in his hand, and he will thoroughly purge his floor, and gather his wheat into the garner; but he will burn up the chaff with unquenchable fire. Matthew 3:11, 12.

> Eu, na verdade, vos batizo com água para arrependimento; mas aquele que vem depois de mim é mais poderoso do que eu, cujas sandálias não sou digno de levar; ele vos batizará com o Espírito Santo e com fogo; cuja pá está em sua mão, e ele limpará completamente a sua eira, e recolherá o seu trigo no celeiro; mas queimará a palha com fogo inextinguível. Mateus 3:11, 12.

> “Just how soon this refining process will begin I cannot say, but it will not be long deferred. He whose fan is in His hand will cleanse His temple of its moral defilement. He will thoroughly purge His floor.” Testimonies to Ministers, 372, 373.

> “Ni ryari neza iyi nzira yo gutunganywa izatangirira sinabasha kubivuga, ariko ntizizatinda. Uwo iforogo ye yo kugosoza iri mu kuboko kwe azahana urusengero rwe akuraho ubwandure bwaryo bwo mu mico. Azasukura rwose imbuga ye yo guhuhiramo.” Testimonies to Ministers, 372, 373.

The lines of prophecy which identify the time of the sealing as a prophetic testing process are more than abundant. It is clear that the testing process is based upon the students aptitude and ability to apply the correct or incorrect methodology for studying God’s prophetic Word. This truth is also abundantly set forth within the inspired record.

Rândurile profetice care identifică timpul sigilării ca fiind un proces profetic de testare sunt mai mult decât abundente. Este limpede că procesul de testare se întemeiază pe aptitudinea și capacitatea cercetătorului de a aplica metodologia corectă sau incorectă în studierea Cuvântului profetic al lui Dumnezeu. Acest adevăr este, de asemenea, prezentat din belșug în raportul inspirat.

> As for these four children, God gave them knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams. Now at the end of the days that the king had said he should bring them in, then the prince of the eunuchs brought them in before Nebuchadnezzar. And the king communed with them; and among them all was found none like Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: therefore stood they before the king. And in all matters of wisdom and understanding, that the king enquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. Daniel 1:17–20.

> A o těchto čtyřech mládencích platí, že jim Bůh dal vědění a zběhlost ve všelikém písemnictví a moudrosti; a Daniel měl porozumění všem viděním a snům. A na konci dnů, o nichž král přikázal, aby byli přivedeni, přivedl je správce dvořanů před Nebúkadnesara. I rozmlouval s nimi král; a mezi nimi všemi nebyl nalezen nikdo jako Daniel, Chananjáš, Míšael a Azarjáš; proto stáli před králem. A ve všech věcech moudrosti a rozumnosti, na něž se jich král vyptával, shledal je desetkrát lepšími než všichni kouzelníci a hvězdopravci, kteří byli v celé jeho říši. Daniel 1:17–20.

A premier rule of prophetic interpretation is that truth is established upon the testimony of two, and those who fail to have confidence in the principle are setting themselves up for failure. An element of the testing process during the sealing time, involves the recognition of the connection of the internal and external histories represented in chapter eleven and verse eleven by Daniel and John.

O regulă fundamentală a interpretării profetice este aceea că adevărul se stabilește pe temeiul mărturiei a doi, iar cei care nu au încredere în acest principiu se expun ei înșiși eșecului. Un element al procesului de încercare din timpul sigilării implică recunoașterea legăturii dintre istoriile interne și externe, reprezentate în capitolul unsprezece și versetul unsprezece de către Daniel și Ioan.

> “Revelation is a sealed book, but it is also an opened book. It records marvelous events that are to take place in the last days of this earth’s history. The teachings of this book are definite, not mystical and unintelligible. In it the same line of prophecy is taken up as in Daniel. Some prophecies God has repeated, thus showing that importance must be given to them. The Lord does not repeat things that are of no great consequence.” Manuscript Releases, volume 9, 8.

> „Apocalipsa este o carte pecetluită, dar este și o carte deschisă. Ea consemnează evenimente minunate care urmează să aibă loc în ultimele zile ale istoriei acestui pământ. Învățăturile acestei cărți sunt precise, nu mistice și de neînțeles. În ea este reluată aceeași linie de profeție ca în Daniel. Unele profeții Dumnezeu le-a repetat, arătând astfel că trebuie să li se acorde importanță. Domnul nu repetă lucruri care nu au mare însemnătate.” Manuscript Releases, volumul 9, 8.

The books of Daniel and Revelation represent two witnesses, and the one hundred and forty-four thousand are represented as two witnesses in Revelation chapter eleven. In verse eleven of the chapter the two witnesses, represented by Elijah and Moses are resurrected as typified by both John in the boiling oil and Daniel in the lion’s den. The one hundred and forty-four thousand are represented by Daniel and John, and also by Elijah and Moses. To succeed in the testing process which produces the one hundred and forty-four thousand a student must understand that truth is established upon two witnesses, and that the books of Daniel and Revelation represent two witnesses, and that the one hundred and forty-four thousand have been typified as Elijah and Moses and also Daniel and John.

పాతనిబంధనలోని దానియేలు గ్రంథమును, ప్రకటన గ్రంథమును రెండు సాక్షులుగా సూచించబడినవి; అలాగే ప్రకటన గ్రంథము పదకొండవ అధ్యాయములో ఒక లక్ష నలభై నాలుగు వేలమందిని రెండు సాక్షులుగా ప్రతినిధీకరించబడినట్లు చూపించబడెను. ఆ అధ్యాయంలోని పదకొండవ వచనములో, ఏలీయా మరియు మోషే ద్వారా ప్రతినిధీకరించబడిన ఆ రెండు సాక్షులు, మరిగే నూనెలోనున్న యోహాను మరియు సింహాల గుహలోనున్న దానియేలు అనే మాదిరులచేత సూచింపబడినట్లుగా, పునరుత్థానము పొందుదురు. ఒక లక్ష నలభై నాలుగు వేలమంది దానియేలు మరియు యోహాను ద్వారా, అలాగే ఏలీయా మరియు మోషే ద్వారా కూడా ప్రతినిధీకరించబడుదురు. ఒక లక్ష నలభై నాలుగు వేలమందిని ఉత్పత్తి చేయు పరీక్షా ప్రక్రియలో విజయము పొందుటకు, సత్యము రెండు సాక్షుల ఆధారముగా స్థాపించబడునని, దానియేలు మరియు ప్రకటన గ్రంథములు రెండు సాక్షులను ప్రతినిధీకరించునని, మరియు ఒక లక్ష నలభై నాలుగు వేలమంది ఏలీయా మరియు మోషేగా, అలాగే దానియేలు మరియు యోహానుగా కూడా మాదిరిగా సూచింపబడినవారని విద్యార్థి గ్రహించవలెను.

These truths are only a brief sampling of prophetic truths associated with the internal and external history represented by “eleven, eleven” in both Daniel and Revelation. As Palmoni, Christ guided in the alignment of the two passages, and also that eleven, plus eleven equals twenty-two, which in turn is a tithe or tenth of two hundred and twenty, which is a symbol of the combination of divinity with humanity. Palmoni established upon more than two witnesses that “two hundred and twenty” represents the combination of divinity and humanity, which is in turn a description of the incarnation of Christ when He took upon Himself fallen flesh. In doing so He set forth the example for mankind that if they are willing to meet the requirements of the gospel, Christ is willing to combine His divinity with our humanity. Divinity and humanity are therefore two witnesses.

Aceste adevăruri constituie doar o scurtă mostră a adevărurilor profetice asociate cu istoria internă și externă reprezentată de „unsprezece, unsprezece” atât în Daniel, cât și în Apocalipsa. Ca Palmoni, Hristos a călăuzit în armonizarea celor două pasaje și, de asemenea, că unsprezece, plus unsprezece, este egal cu douăzeci și doi, care, la rândul său, este o zeciuială sau a zecea parte din două sute douăzeci, care este un simbol al combinării divinității cu omenirea. Palmoni a stabilit, pe temeiul a mai mult de doi martori, că „două sute douăzeci” reprezintă combinarea divinității și a omenirii, care, la rândul ei, este o descriere a întrupării lui Hristos atunci când El a luat asupra Sa firea căzută. Făcând astfel, El a pus înaintea omenirii exemplul că, dacă oamenii sunt dispuși să împlinească cerințele Evangheliei, Hristos este dispus să-Și combine divinitatea Sa cu omenirea noastră. Divinitatea și omenirea sunt, prin urmare, doi martori.

The “Revelation of Jesus Christ” that opened up just before probation closes includes that Jesus is the “Word” of God.

„Descoperirea lui Isus Hristos”, care s-a deschis chiar înainte de încheierea timpului de probă, include faptul că Isus este „Cuvântul” lui Dumnezeu.

> In the beginning was the Word, and the Word was with God, and the Word was God. The same was in the beginning with God. All things were made by him; and without him was not anything made that was made. In him was life; and the life was the light of men. And the light shineth in darkness; and the darkness comprehended it not. John 1:1–5.

> La început era Cuvântul, și Cuvântul era cu Dumnezeu, și Cuvântul era Dumnezeu. Acesta era la început cu Dumnezeu. Toate lucrurile au fost făcute prin El; și fără El nu s-a făcut nimic din ce a fost făcut. În El era viața; și viața era lumina oamenilor. Și lumina luminează în întuneric; și întunericul n-a cuprins-o. Ioan 1:1–5.

The Bible is the “Word” of God which, just as Christ represents the combination of divinity with humanity. The Bible represents the two witnesses of the Old and New Testaments, who are also Moses and Elijah in Revelation chapter eleven.

Biblia este „Cuvântul” lui Dumnezeu, care, asemenea lui Hristos, reprezintă îmbinarea divinității cu omenirea. Biblia reprezintă cei doi martori ai Vechiului și Noului Testament, care sunt, de asemenea, Moise și Ilie în Apocalipsa, capitolul unsprezece.

> “Concerning the two witnesses the prophet declares further: ‘These are the two olive trees, and the two candlesticks standing before the God of the earth.’ ‘Thy word,’ said the psalmist, ‘is a lamp unto my feet, and a light unto my path.’ Revelation 11:4; Psalm 119:105. The two witnesses represent the Scriptures of the Old and the New Testament.” The Great Controversy, 267.

> „Cu privire la cei doi martori, profetul declară mai departe: «Aceștia sunt cei doi măslini și cele două sfeșnice care stau înaintea Dumnezeului pământului.» «Cuvântul Tău», a spus psalmistul, «este o candelă pentru picioarele mele și o lumină pe cărarea mea.» Apocalipsa 11:4; Psalmii 119:105. Cei doi martori reprezintă Scripturile Vechiului și Noului Testament.” Tragedia veacurilor, 267.

The two witnesses are the two olive trees, the two candlesticks and the Old and New Testaments, which is represented in the paragraph as “Thy word.” The “Revelation of Jesus Christ” that is unsealed by the Lion of the tribe of Judah just before the close of probation is “the final increase of knowledge” which tests those who are candidates to be one of the one hundred and forty-four thousand. The “final increase of knowledge” is also the message of the Midnight Cry in the parable of the ten virgins.

Cei doi martori sunt cei doi măslini, cele două sfeșnice și Vechiul și Noul Testament, care sunt reprezentate în paragraf prin expresia „Cuvântul Tău”. „Descoperirea lui Isus Hristos”, care este desigilată de Leul din seminția lui Iuda chiar înainte de încheierea timpului de probă, este „sporirea finală a cunoștinței”, care îi pune la probă pe aceia care sunt candidați pentru a fi dintre cei o sută patruzeci și patru de mii. „Sporirea finală a cunoștinței” este, de asemenea, solia Strigătului de la Miezul Nopții din parabola celor zece fecioare.

> “‘Then answered I, and said unto him, What are these two olive trees upon the right side of the candlestick and upon the left side thereof? And I answered again, and said unto him, What be these two olive branches which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves? And he answered me and said, Knowest thou not what these be? And I said, No, my lord. Then said he, These are the two anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth. Zechariah 4:11–14. These empty themselves into the golden bowls, which represent the hearts of the living messengers of God, who bear the Word of the Lord to the people in warnings and entreaties. The Word itself must be as represented, the golden oil, emptied from the two olive trees that stand by the Lord of the whole earth. This is the baptism by the Holy Spirit with fire. This will open the soul of unbelievers to conviction. The wants of the soul can be met only by the working of the Holy Spirit of God. Man can of himself do nothing to satisfy the longings and meet the aspirations of the heart.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1180.

> „Atunci am luat cuvântul și i-am zis: Ce sunt acești doi măslini de la dreapta sfeșnicului și de la stânga lui? Am luat din nou cuvântul și i-am zis: Ce sunt aceste două ramuri de măslin care, prin cele două țevi de aur, varsă din ele untdelemnul de aur? El mi-a răspuns și mi-a zis: Nu știi ce sunt acestea? Eu am zis: Nu, domnul meu. Atunci el a zis: Aceștia sunt cei doi unși care stau înaintea Domnului întregului pământ. Zaharia 4:11–14. Aceștia se golesc pe ei înșiși în vasele de aur, care reprezintă inimile solilor vii ai lui Dumnezeu, care poartă Cuvântul Domnului către popor prin avertizări și stăruințe. Cuvântul însuși trebuie să fie astfel cum este reprezentat, untdelemnul de aur, revărsat din cei doi măslini care stau înaintea Domnului întregului pământ. Acesta este botezul cu Duhul Sfânt și cu foc. Acesta va deschide sufletul necredincioșilor spre convingere. Nevoile sufletului pot fi împlinite numai prin lucrarea Duhului Sfânt al lui Dumnezeu. Omul, prin sine însuși, nu poate face nimic pentru a satisface dorurile și a răspunde aspirațiilor inimii.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volumul 4, 1180.

The Word of God is both the Bible and Christ, and the Bible and Christ represent two witnesses, as do the one hundred and forty-four thousand. The two witnesses in turn represent a combination of divinity with humanity. They also represent internal and external prophetic histories. As witnesses, they provided evidence that divinity combined with humanity does not sin. They also represent the connection between divinity and humanity. Whether a ladder, conduit, pipes, angels or any of the other symbols of the communication link between God and man, the message conveyed to man is always life or death.

Cuvântul lui Dumnezeu este atât Biblia, cât și Hristos, iar Biblia și Hristos reprezintă doi martori, după cum și cei o sută patruzeci și patru de mii îi reprezintă. Cei doi martori, la rândul lor, reprezintă o îmbinare a divinității cu umanitatea. Ei reprezintă, de asemenea, istorii profetice interne și externe. Ca martori, ei au furnizat dovada că divinitatea unită cu umanitatea nu păcătuiește. Ei mai reprezintă și legătura dintre divinitate și umanitate. Fie că este vorba despre o scară, un canal de legătură, conducte, îngeri sau oricare dintre celelalte simboluri ale legăturii de comunicare dintre Dumnezeu și om, mesajul transmis omului este întotdeauna viață sau moarte.

> “The anointed ones standing by the Lord of the whole earth, have the position once given to Satan as covering cherub. By the holy beings surrounding his throne, the Lord keeps up a constant communication with the inhabitants of the earth. The golden oil represents the grace with which God keeps the lamps of believers supplied, that they shall not flicker and go out. Were it not that this holy oil is poured from heaven in the messages of God’s Spirit, the agencies of evil would have entire control over men.

> „Cei unși care stau înaintea Domnului întregului pământ au poziția dată cândva lui Satana ca heruvim ocrotitor. Prin ființele sfinte care înconjoară tronul Său, Domnul menține o comunicare neîntreruptă cu locuitorii pământului. Untdelemnul de aur reprezintă harul cu care Dumnezeu ține candelele credincioșilor alimentate, pentru ca ele să nu pâlpâie și să se stingă. Dacă acest untdelemn sfânt n-ar fi revărsat din cer în soliile Duhului lui Dumnezeu, uneltele răului ar avea stăpânire deplină asupra oamenilor.

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked. But if God’s Holy Spirit is asked for, if we plead, as did Moses, ‘Show me thy glory,’ the love of God will be shed abroad in our hearts. Through the golden pipes, the golden oil will be communicated to us. ‘Not by might, nor by power, but by my Spirit, saith the Lord of Hosts.’ By receiving the bright beams of the Sun of Righteousness, God’s children shine as lights in the world.” Review and Herald, July 20, 1897.

> „Dumnezeu este dezonorat atunci când nu primim comunicările pe care ni le trimite. Astfel refuzăm untdelemnul de aur pe care El l-ar turna în sufletele noastre, pentru a fi transmis celor aflați în întuneric. Când va veni chemarea: «Iată, Mirele vine; ieșiți-I în întâmpinare», cei care nu au primit untdelemnul sfânt, care nu au păstrat harul lui Hristos în inimile lor, vor descoperi, asemenea fecioarelor nechibzuite, că nu sunt pregătiți să-L întâmpine pe Domnul lor. Ei nu au în ei înșiși puterea de a dobândi untdelemnul, iar viețile lor sunt ruinate. Dar, dacă Duhul Sfânt al lui Dumnezeu este cerut, dacă stăruim în rugăciune, așa cum a făcut Moise: «Arată-mi slava Ta», iubirea lui Dumnezeu va fi turnată în inimile noastre. Prin țevile de aur, untdelemnul de aur ne va fi împărtășit. «Nu prin putere, nici prin tărie, ci prin Duhul Meu, zice Domnul oștirilor.» Primind razele strălucitoare ale Soarelui Neprihănirii, copiii lui Dumnezeu strălucesc ca niște lumini în lume.” Review and Herald, 20 iulie 1897.

The outpouring of the Holy Spirit occurs during the internal and external histories marked by Daniel and Revelation 11:11. There are “at least” four prophetic characters represented in verses eleven and twelve of Daniel chapter eleven that need to be identified. There are also four that need to be identified in verses thirteen through fifteen, and four in verse sixteen. We are now living in that very history, so it behooves us, as students of prophecy to sort out who the symbolic characters of verses eleven through sixteen are, for they represent a line of prophecy that covers the hidden history of verse forty of the same chapter.

Revarsarea Duhului Sfânt are loc în cadrul istoriilor interne și externe marcate de Daniel și Apocalipsa 11:11. Există „cel puțin” patru personaje profetice reprezentate în versetele unsprezece și doisprezece din capitolul unsprezece al cărții lui Daniel, care trebuie identificate. De asemenea, există patru care trebuie identificate în versetele treisprezece până la cincisprezece și patru în versetul șaisprezece. Noi trăim acum chiar în această istorie, astfel că se cuvine, ca studenți ai profeției, să lămurim cine sunt personajele simbolice din versetele unsprezece până la șaisprezece, căci ele reprezintă o linie profetică ce acoperă istoria ascunsă a versetului patruzeci din același capitol.

It also seems relevant to identify the personalities represented in the history of verse forty which has been unsealing since 1989.

De asemenea, pare pertinent să identificăm personajele reprezentate în istoria versetului patruzeci, care se descoperă de la 1989.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> I on rzekł: Idź, Danielu, gdyż słowa te są zamknięte i zapieczętowane aż do czasu końca. Wielu będzie oczyszczonych, wybielonych i wypróbowanych; lecz bezbożni będą postępować bezbożnie; i żaden z bezbożnych nie zrozumie, lecz mądrzy zrozumieją. Daniela 12:9, 10.

Verse forty begins at the time of the end in 1798 with Napoleon of France taking the pope into captivity. Napoleon’s justification was based upon the broken Treaty of Tolentino in 1797. Napoleon and the pope’s battle had previously been typified in the history which fulfilled verses six and seven of Daniel chapter eleven. The broken marriage treaty and the defeat of the northern king by the southern king in fulfillment of verses six and seven were repeated in the history of 1798, and in doing so they represent the prediction of God’s Word in verses six and seven, and the fulfillment of those verses in the beginning of the warfare between Ptolemy Philadelphus, the second and king of Egypt, and Antiochus Theos, third king of Syria. Ptolemy represented the southern king and Antiochus represented the northern king.

Versetul patruzeci începe la timpul sfârșitului, în 1798, când Napoleon al Franței l-a luat captiv pe papă. Justificarea lui Napoleon s-a întemeiat pe Tratatul de la Tolentino, încălcat în 1797. Lupta dintre Napoleon și papă fusese tipificată mai înainte în istoria care a împlinit versetele șase și șapte din capitolul unsprezece al cărții lui Daniel. Tratatul de căsătorie încălcat și înfrângerea împăratului de la miazănoapte de către împăratul de la miazăzi, în împlinirea versetelor șase și șapte, s-au repetat în istoria anului 1798 și, făcând astfel, ele reprezintă atât prezicerea Cuvântului lui Dumnezeu din versetele șase și șapte, cât și împlinirea acelor versete la începutul războiului dintre Ptolemeu Filadelful, al doilea împărat al Egiptului, și Antioh Theos, al treilea împărat al Siriei. Ptolemeu îl reprezenta pe împăratul de la miazăzi, iar Antioh îl reprezenta pe împăratul de la miazănoapte.

The prediction of the verses, brought together with the fulfillment of that prediction in the history of Ptolemy and Antiochus—which in turn typified and the history of Napoleon and the pope in 1798 provide three lines which typify the history of Putin and Zelenskyy in verses eleven and twelve. Thus, understanding that the time of the end in 1798 represents the history of Napoleon and the pope is incomplete if it ends there. We must understand what verses six and seven predict about Napoleon and the pope, and also what the history of Ptolemy and Antiochus teaches of that same period. When we understand those lines of truth, we may then understand that those previous historical fulfillments are identifying the beginning history of verse forty, and in so doing, they are also identifying the ending of verse forty when Putin, who has been typified by Napoleon and Ptolemy—Putin who has been predicted in verses six and seven, fulfills verses eleven and twelve.

Proroctirea versetelor, pusă împreună cu împlinirea acelei prorociri în istoria lui Ptolemeu și a lui Antioh — care, la rândul ei, a prefigurat — și cu istoria lui Napoleon și a papei din 1798, oferă trei linii care prefigurează istoria lui Putin și a lui Zelenskyy din versetele unsprezece și doisprezece. Astfel, a înțelege că vremea sfârșitului din 1798 reprezintă istoria lui Napoleon și a papei este incomplet dacă se oprește acolo. Trebuie să înțelegem ce prorocesc versetele șase și șapte despre Napoleon și papă și, de asemenea, ce învață istoria lui Ptolemeu și a lui Antioh despre aceeași perioadă. Când înțelegem acele linii ale adevărului, putem atunci înțelege că acele împliniri istorice anterioare identifică istoria de început a versetului patruzeci și, făcând astfel, ele identifică și încheierea versetului patruzeci, când Putin, care a fost prefigurat de Napoleon și de Ptolemeu — Putin care a fost prorocit în versetele șase și șapte — împlinește versetele unsprezece și doisprezece.

An important observation concerning the prophetic relationship between the dragon and the beast as John would identify them, or as “the daily and the abomination of desolation” as Daniel would represent them is that they are prophetically very similar. John says it this way.

O observație importantă cu privire la relația profetică dintre balaur și fiară, așa cum i-ar identifica Ioan, sau dintre „jertfa necurmată și urâciunea pustiirii”, așa cum le-ar reprezenta Daniel, este aceea că ele sunt, din punct de vedere profetic, foarte asemănătoare. Ioan spune astfel.

> And they worshipped the dragon which gave power unto the beast: and they worshipped the beast, saying, Who is like unto the beast? who is able to make war with him? Revelation 13:4.

> Şi s-au închinat balaurului, care i-a dat putere fiarei; şi s-au închinat fiarei, zicând: „Cine este ca fiara? Cine poate să se războiască cu ea?” Apocalipsa 13:4.

To worship the dragon is to worship the beast, for both represent the religion of paganism. Like unto John, Daniel uses “the little horn” of Daniel chapter eight verses nine through twelve to represent both pagan and papal Rome, though he clearly distinguishes between the two by identifying the little horn of pagan Rome in the masculine sense, and the little horn of papal Rome in the feminine sense. In chapter seven Daniel identifies pagan Rome as “diverse” from the kingdoms before it, and Daniel further identifies that papal Rome was also “diverse.” Rome, whether pagan or papal is diverse. The male symbol of Rome representing pagan Rome is upheld by Ahab and Herod. Both were married to symbols of the papacy. The woman is churchcraft and the man is statecraft, so at the prophetic level when the Word of God speaks of a man and woman becoming one, it is confirming the reality that pagan Rome and papal Rome are very similar in the prophetic sense, for they are one flesh.

Ада се служи аждаји значи служити звери, јер обе представљају религију паганизма. Као и Јован, Данило користи „мали рог“ из Данила, осма глава, девети до дванаести стих, да представи и пагански и папски Рим, иако јасно разликује то двоје тако што мали рог паганског Рима означава у мушком роду, а мали рог папског Рима у женском роду. У седмој глави Данило поистовећује пагански Рим као „различит“ од царстава пре њега, а Данило даље показује да је и папски Рим такође био „различит“. Рим, било пагански било папски, јесте различит. Мушки симбол Рима, који представља пагански Рим, потврђен је у Ахаву и Ироду. Обојица су били ожењени симболима папства. Жена је црквена власт, а човек је државна власт, те, на пророчком нивоу, када Реч Божја говори о томе да човек и жена постају једно, она потврђује стварност да су пагански Рим и папски Рим у пророчком смислу веома слични, јер су једно тело.

France’s relationship to the papacy in 1798 typifies the relationship of the United States with the papacy when the ten kings burn Rome with fire and eat her flesh.

Relația Franței cu papalitatea în 1798 prefigurează relația Statelor Unite cu papalitatea atunci când cei zece împărați vor arde Roma cu foc și îi vor mânca carnea.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. Revelation 17:16.

> Și cele zece coarne pe care le-ai văzut pe fiară, acestea o vor urî pe desfrânată și o vor pustii și o vor lăsa goală, și îi vor mânca carnea, și o vor arde în foc. Apocalipsa 17:16.

France’s relationship to the papacy when it placed the papacy in power in 538, typifies the work of the United States in healing the papacies’ deadly wound at the soon coming Sunday law.

Relația Franței cu papalitatea atunci când a adus papalitatea la putere în 538 prefigurează lucrarea Statelor Unite în vindecarea rănii de moarte a papalității prin legea duminicală care urmează să vină în curând.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. And he exerciseth all the power of the first beast before him, and causeth the earth and them which dwell therein to worship the first beast, whose deadly wound was healed. And he doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, And deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do in the sight of the beast; saying to them that dwell on the earth, that they should make an image to the beast, which had the wound by a sword, and did live. Revelation 13:11–14.

> Atunci am văzut ridicându-se din pământ o altă fiară; ea avea două coarne ca ale unui miel și vorbea ca un balaur. Ea exercită înaintea ei toată puterea fiarei dintâi și face ca pământul și cei ce locuiesc pe el să se închine fiarei dintâi, a cărei rană de moarte fusese vindecată. Săvârșește semne mari, până acolo încât face să se coboare foc din cer pe pământ, înaintea oamenilor, și îi amăgește pe cei ce locuiesc pe pământ prin semnele pe care i s-a dat putere să le facă înaintea fiarei, spunându-le celor ce locuiesc pe pământ să facă o icoană fiarei care avea rana de sabie și a trăit. Apocalipsa 13:11–14.

The “time of the end” in 1798 in fulfillment of verse forty identifies the spiritual king of the north being removed by the spiritual king of the south. That prophetic history is the ending history of the twelve hundred and sixty years of papal rule, and therefore the prophetic characteristics of the beginning of that prophetic history is represented at the ending. In 538 the fourth kingdom of Bible prophecy gave way to the fifth kingdom of Bible prophecy and in 1798 the fifth kingdom of Bible prophecy gave way to the sixth kingdom of Bible prophecy.

„timpul sfârșitului” din 1798, în împlinirea versetului patruzeci, identifică faptul că împăratul spiritual al nordului este înlăturat de împăratul spiritual al sudului. Acea istorie profetică este istoria de încheiere a celor o mie două sute șaizeci de ani ai dominației papale și, prin urmare, caracteristicile profetice ale începutului acelei istorii profetice sunt reprezentate la sfârșit. În 538, a patra împărăție a profeției biblice a făcut loc celei de-a cincea împărății a profeției biblice, iar în 1798, a cincea împărăție a profeției biblice a făcut loc celei de-a șasea împărății a profeției biblice.

538 is also a middle waymark of the curse of the “seven times” of Leviticus twenty-six against the northern kingdom of Israel that began in 723 BC, when Assyria took Ephraim into captivity. 1798 therefore possesses not only the prophetic attributes of 538, but also of 723 BC. In 723 BC the ten tribes of Israel were being overthrown by Assyria, and twelve hundred and sixty years later in 538 pagan Rome was being overthrown by papal Rome, who was in turn overthrown by France in 1798 at the conclusion of the “seven times.”

538 este, de asemenea, un reper median al blestemului celor „șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase împotriva regatului de nord al lui Israel, care a început în 723 î.Hr., când Asiria l-a dus pe Efraim în captivitate. Prin urmare, 1798 posedă nu numai atributele profetice ale anului 538, ci și ale anului 723 î.Hr. În 723 î.Hr., cele zece seminții ale lui Israel erau răsturnate de Asiria, iar o mie două sute șaizeci de ani mai târziu, în 538, Roma păgână era răsturnată de Roma papală, care, la rândul ei, a fost răsturnată de Franța în 1798, la încheierea celor „șapte vremi”.

In 1798 France, the king of the south, took the papacy off the throne. In 538 France, the premiere symbol of the disintegration of pagan Rome into ten kingdoms placed the papacy on the throne. At the Sunday law the United States repeats the role of France in 538, and when the ten kings burn the papacy with fire and eat her flesh the United States repeats the role of France in 1798.

În 1798, Franța, împăratul de la miazăzi, a dat jos papalitatea de pe tron. În 538, Franța, simbolul principal al dezintegrării Romei păgâne în zece împărății, a așezat papalitatea pe tron. La legea duminicală, Statele Unite repetă rolul Franței din 538, iar când cei zece împărați vor arde papalitatea cu foc și îi vor mânca trupul, Statele Unite repetă rolul Franței din 1798.

The judgment of “seven times” against the northern and southern kingdoms of Israel was brought about by kingdoms which came out of the north.

Judecata de „șapte ori” împotriva împărățiilor de nord și de sud ale lui Israel a fost adusă la îndeplinire prin împărății care au ieșit din nord.

> Israel is a scattered sheep; the lions have driven him away: first the king of Assyria hath devoured him; and last this Nebuchadrezzar king of Babylon hath broken his bones. Jeremiah 50:17.

> Israel este o oaie risipită; leii au izgonit-o: mai întâi, împăratul Asiriei a devorat-o; iar la urmă, acest Nebucadnețar, împăratul Babilonului, i-a zdrobit oasele. Ieremia 50:17.

Assyria came out of the north and conquered the ten tribes in 723 BC and Babylon took Judah captive in 677 BC. Though Israel was the northern kingdom in relation to Judah, still both kingdoms were conquered by enemies from the north, thus making both Israel and Judah southern kingdoms in relation to the enemy who took them into captivity. 723 BC represents the king of the north conquering a southern tenfold kingdom. 538 represents a transition from paganism to papalism and also a northern kingdom conquering a tenfold kingdom. 1798 represents a northern king being defeated by a southern king who represents a tenfold kingdom.

Asiria a ieșit din nord și a cucerit cele zece seminții în 723 î.Hr., iar Babilonul a dus pe Iuda în robie în 677 î.Hr. Deși Israel era împărăția de nord în raport cu Iuda, totuși ambele împărății au fost cucerite de vrăjmași din nord, făcând astfel ca atât Israelul, cât și Iuda să fie împărății sudice în raport cu vrăjmașul care i-a dus în captivitate. Anul 723 î.Hr. reprezintă pe împăratul de la miazănoapte cucerind o împărăție sudică întreită în zece. Anul 538 reprezintă o tranziție de la păgânism la papalitate și, de asemenea, o împărăție de nord cucerind o împărăție întreită în zece. Anul 1798 reprezintă un împărat de la miazănoapte fiind înfrânt de un împărat de la miazăzi, care reprezintă o împărăție întreită în zece.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. Revelation 11:13.

> Și în același ceas s-a făcut un mare cutremur de pământ, și a zecea parte din cetate a căzut, iar în cutremur au fost uciși dintre oameni șapte mii; iar ceilalți s-au înfricoșat și au dat slavă Dumnezeului cerului. Apocalipsa 11:13.

The period of transition associated with 538, when Rome changed from pagan to papal, is also the change in Daniel chapter eight from masculine to the feminine, which symbolically is from statecraft to churchcraft. The prophecy of “seven times” bears the signature of “truth” for the first letter (723 BC) illustrates the twenty-second and last letter of the Hebrew alphabet (1798), while the thirteenth and middle letter represents rebellion (538). Daniel identifies that the “transgression” that is symbolized by the expression “the transgression of desolation” was the combination of church and state, with the church in control of the relationship. That “transgression” represents 538, which is the middle and metaphorically the thirteenth letter of the three primary waymarks in the period of the seven times against the ten northern tribes of Israel.

Perioada de tranziție asociată cu anul 538, când Roma s-a schimbat din păgână în papală, este de asemenea schimbarea din Daniel capitolul opt de la masculin la feminin, care simbolic înseamnă trecerea de la conducerea statului la conducerea bisericii. Profeția despre „șapte vremi” poartă semnătura „adevărului”, căci prima literă (723 î.Hr.) ilustrează a douăzeci și doua și ultima literă a alfabetului ebraic (1798), în timp ce a treisprezecea și litera de mijloc reprezintă răzvrătirea (538). Daniel arată că „fărădelegea” simbolizată prin expresia „fărădelegea pustiirii” era unirea dintre biserică și stat, cu biserica deținând controlul asupra acestei relații. Acea „fărădelege” reprezintă anul 538, care este punctul de mijloc și, metaforic, a treisprezecea literă a celor trei repere principale din perioada celor șapte vremi împotriva celor zece seminții de nord ale lui Israel.

In 1798, the “time of the end” as set forth in verse forty of Daniel chapter eleven, atheistic France, the king of the south delivered the deadly wound to the papacy, the king of the north. In 1989 the papacy retaliated against the atheistic king of the south, who had then become the Soviet Union. The retaliation included a secret alliance between the United States and the Vatican. The sweeping away of the Soviet Union in 1989 ends the written prophetic message of verse forty, and the next verse, verse forty-one, represents the Sunday law in the United States. Thus, from the collapse of the Soviet Union in 1989 until the Sunday law in the next verse we have been living in the hidden history of verse forty.

În 1798, la „vremea sfârșitului”, așa cum este prezentată în versetul patruzeci din capitolul unsprezece al cărții lui Daniel, Franța ateistă, împăratul de la miazăzi, a dat papalității, împăratul de la miazănoapte, rana de moarte. În 1989, papalitatea a ripostat împotriva împăratului ateist de la miazăzi, care devenise atunci Uniunea Sovietică. Riposta a inclus o alianță secretă între Statele Unite și Vatican. Măturarea Uniunii Sovietice în 1989 încheie mesajul profetic scris al versetului patruzeci, iar versetul următor, versetul patruzeci și unu, reprezintă legea duminicală în Statele Unite. Astfel, de la prăbușirea Uniunii Sovietice în 1989 și până la legea duminicală din versetul următor, am trăit în istoria ascunsă a versetului patruzeci.

Verse forty begins by identifying a king of the south and north in 1798, and then in 1989 a king of the south and north, as well as a third power represented by the chariots, ships and horsemen.

Versetul patruzeci începe prin a identifica un împărat al miazăzii și al miazănoaptei în 1798, iar apoi, în 1989, un împărat al miazăzii și al miazănoaptei, precum și o a treia putere reprezentată de care, corăbii și călăreți.

> And at the time of the end shall the king of the south push at him: and the king of the north shall come against him like a whirlwind, with chariots, and with horsemen, and with many ships; and he shall enter into the countries, and shall overflow and pass over. Daniel 11:40.

> Dar la vremea sfârșitului, împăratul de la miazăzi se va împunge cu el; și împăratul de la miazănoapte va veni împotriva lui ca un vârtej, cu care, și cu călăreți, și cu multe corăbii; și va intra în țări, și le va năpădi și va trece mai departe. Daniel 11:40.

At the “time of the end” in 1798 a literal general of Napoleon entered the Vatican and literally took the pope and incarcerated him. In 1989 the retaliation for 1798 took place. There had been prophetic transitions which took place in the history between 1798 and 1989 that are important to note. Atheistic France, the king of the south in the 1798 time period was the first spiritual king of the south, and Putin’s Russia is destined to be its last. France is identified in Revelation eleven, which is directly identified by Sister White as atheistic France. One of the two symbols which identify France in chapter eleven is Egypt, which Sister White identifies as a symbol of atheism. In the chapter the beast who ascends out of the bottomless pit was atheism that came into history during that time period.

La „vremea sfârșitului”, în 1798, un general literal al lui Napoleon a intrat în mod literal în Vatican și l-a luat pe papă, întemnițându-l. În 1989 a avut loc represalia pentru 1798. Au existat tranziții profetice care au avut loc în istoria dintre 1798 și 1989, pe care este important să le observăm. Franța ateistă, împăratul de la miazăzi în perioada de timp a anului 1798, a fost primul împărat spiritual de la miazăzi, iar Rusia lui Putin este menită să fie ultimul. Franța este identificată în Apocalipsa unsprezece, care este identificată în mod direct de către Sora White ca fiind Franța ateistă. Unul dintre cele două simboluri care identifică Franța în capitolul unsprezece este Egiptul, pe care Sora White îl identifică drept un simbol al ateismului. În capitol, fiara care se ridică din adâncul fără fund era ateismul care a intrat în istorie în acea perioadă de timp.

Atheism comes into history beginning with France in the 1798 time period and by 1989 the spiritual king of atheism has become the Soviet Union. The sweeping away of the Soviet Union in 1989 in fulfillment of a secret alliance between Pope John Paul II and Ronald Reagan had been typified in verse ten of Daniel chapter eleven, and a second witness to verse ten is found in Isaiah’s passage of the two curses of twenty-five hundred and twenty years against the northern and southern kingdoms of Israel as set forth in chapters seven through eleven.

Necredința își face intrarea în istorie începând cu Franța, în perioada anului 1798, iar până în 1989 regele spiritual al necredinței a devenit Uniunea Sovietică. Înlăturarea nimicitoare a Uniunii Sovietice în 1989, în împlinirea unei alianțe secrete dintre Papa Ioan Paul al II-lea și Ronald Reagan, fusese prefigurată în versetul zece din capitolul unsprezece al cărții lui Daniel, iar o a doua mărturie pentru versetul zece se găsește în pasajul lui Isaia privitor la cele două blesteme de două mii cinci sute douăzeci de ani împotriva împărățiilor de nord și de sud ale lui Israel, așa cum sunt expuse în capitolele șapte până la unsprezece.

1989 therefore becomes the point of reference for resolving the prophetic riddles of the last days. It was then that verse forty was unsealed. It can now be recognized that verse forty begins in 1798 and ends at the Sunday law of verse forty-one.

Prin urmare, anul 1989 devine punctul de referință pentru dezlegarea enigmelor profetice ale zilelor din urmă. Atunci a fost desigilat versetul patruzeci. Se poate recunoaște acum că versetul patruzeci începe în 1798 și se încheie la legea duminicală din versetul patruzeci și unu.

At the Sunday law the United States will speak as a dragon and end its rule as the sixth kingdom of Bible prophecy. It began its time to reign in 1798, when the fifth kingdom received a deadly wound. In 1798 the United States passed the Alien and Sedition Acts, thus typifying the end of the sixth kingdom at it’s very beginning. Verse forty is therefore the history of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy.

La legea duminicală, Statele Unite vor vorbi ca un balaur și își vor încheia domnia ca a șasea împărăție a profeției biblice. Ele și-au început vremea de a domni în 1798, când a cincea împărăție a primit o rană de moarte. În 1798, Statele Unite au adoptat Alien and Sedition Acts, tipificând astfel sfârșitul celei de-a șasea împărății chiar la începutul ei. Prin urmare, versetul patruzeci este istoria Statelor Unite ca a șasea împărăție a profeției biblice.

1798 is the first letter of the Hebrew alphabet, the Sunday law is the twenty-second and last letter of the Hebrew alphabet and 1989 is the waymark in the middle that represents the rebellion symbolized by the number thirteen and the thirteenth letter of the Hebrew alphabet. 1989 represents the rebellion of Reagan’s secret alliance with the antichrist of Bible prophecy. 1989 introduces the first of the last eight presidents that reign during a period of escalating rebellion against the Constitution. 1989 began a testing process among Seventh-day Adventists that is designed to produce two classes of worshippers. The faithful are the few the unfaithful are the many. 1989 represents the center waymark of verse forty, and it represents the rebellion symbolized by the thirteenth letter. Verse forty bears the signature of “truth.”

1798 este prima literă a alfabetului ebraic, legea duminicală este a douăzeci și doua și ultima literă a alfabetului ebraic, iar 1989 este reperul de la mijloc care reprezintă răzvrătirea simbolizată de numărul treisprezece și de a treisprezecea literă a alfabetului ebraic. 1989 reprezintă răzvrătirea alianței secrete a lui Reagan cu antihristul profeției biblice. 1989 introduce pe primul dintre ultimii opt președinți care domnesc în timpul unei perioade de răzvrătire crescândă împotriva Constituției. 1989 a început un proces de încercare printre adventiștii de ziua a șaptea, menit să producă două clase de închinători. Cei credincioși sunt cei puțini, cei necredincioși sunt cei mulți. 1989 reprezintă reperul central al versetului patruzeci și reprezintă răzvrătirea simbolizată de a treisprezecea literă. Versetul patruzeci poartă semnătura „adevărului”.

Verse forty has kings of the north and the south who are different in the history at the end of the verse. It also has the United States, who according to John is the false prophet who works with the dragon and beast to lead the world to Armageddon. The king of the south in verse forty is the dragon, the king of the north is the beast; the chariots, ships and horsemen are the false prophet. The fulfillment of verse forty in 1989 becomes an important prophetic attribute for understanding verses eleven through fifteen. If you are not right on 1989, you cannot logically be right about the history we are in today.

În versetul patruzeci apar împărați ai miazănoaptei și ai miazăzii, care sunt diferiți în istorie la sfârșitul versetului. De asemenea, apare și Statele Unite, care, potrivit lui Ioan, sunt prorocul mincinos ce lucrează împreună cu balaurul și fiara pentru a conduce lumea spre Armaghedon. Împăratul miazăzii din versetul patruzeci este balaurul, împăratul miazănoaptei este fiara; carele, corăbiile și călăreții sunt prorocul mincinos. Împlinirea versetului patruzeci în 1989 devine un atribut profetic important pentru înțelegerea versetelor unsprezece până la cincisprezece. Dacă nu aveți dreptate cu privire la 1989, nu puteți, în mod logic, să aveți dreptate cu privire la istoria în care ne aflăm astăzi.

From 1989 unto the Sunday law three proxy wars for the papacy are represented in verses ten through fifteen. These verses must be considered as one continuous history for the same “Antiochus Magnus” is found in the three battles represented in the historical fulfillment of verses ten through fifteen.

Din 1989 și până la legea duminicală, trei războaie prin interpuși pentru papalitate sunt reprezentate în versetele zece până la cincisprezece. Aceste versete trebuie considerate ca o singură istorie continuă, căci același „Antiohus Magnus” se regăsește în cele trei bătălii reprezentate în împlinirea istorică a versetelor zece până la cincisprezece.

All three battles are one prophetic line, for Antiochus Magnus was in each of the three battles. Verse ten, and Isaiah 8:8 provide two witnesses to the fulfillment of verse forty in 1989. Verse forty is the point of reference in verse ten and Isaiah 8:8. The “chariots, ships and horsemen” represent the two horns of the earth beast in chapter thirteen of Revelation. At the end, when the United States “speaks as a dragon” the two horns are no longer Republicanism and Protestantism. At that time the so-called Protestants will join with Catholicism, and the Constitutional Republic will be changed into a dictatorship. In that time period the two horns of the earth beast will be economic and military strength. In chapter thirteen of Revelation the United States forces the world to accept the mark of the beast in order to buy and sell, and also upon threat of death. Those two horns are Daniel’s “ships” representing economic power and his “horsemen and chariots” representing military strength.

Toate cele trei bătălii alcătuiesc o singură linie profetică, căci Antiohus Magnus s-a aflat în fiecare dintre cele trei bătălii. Versetul zece și Isaia 8:8 oferă doi martori ai împlinirii versetului patruzeci în 1989. Versetul patruzeci este punctul de referință în versetul zece și în Isaia 8:8. „Carele, corăbiile și călăreții” reprezintă cele două coarne ale fiarei care se ridică din pământ din capitolul treisprezece al Apocalipsei. La sfârșit, când Statele Unite „vorbește ca un balaur”, cele două coarne nu mai sunt republicanismul și protestantismul. În acel timp, așa-numiții protestanți se vor uni cu catolicismul, iar republica constituțională va fi transformată într-o dictatură. În acea perioadă, cele două coarne ale fiarei pământului vor fi puterea economică și puterea militară. În capitolul treisprezece al Apocalipsei, Statele Unite constrâng lumea să primească semnul fiarei pentru a putea cumpăra și vinde, și, de asemenea, sub amenințarea cu moartea. Aceste două coarne sunt „corăbiile” lui Daniel, reprezentând puterea economică, și „călăreții și carele” lui, reprezentând puterea militară.

1989 establishes that when applying the historical fulfillment of the battles of Raphia and Panium in verses eleven through fifteen, the same prophetic methodology that was employed to understand 1989 and the collapse of the Soviet Union must be used for Antiochus Magnus was in all three battles represented in verses ten through fifteen. Antiochus represents the power of chariots, ships and horsemen, who in 1989 was Ronald Reagan, the first of eight presidents, of which the last was also the sixth and is now the eighth that is of the seven.

1989 stabilește că, atunci când se aplică împlinirea istorică a bătăliilor de la Rafia și Panium din versetele unsprezece până la cincisprezece, trebuie folosită aceeași metodologie profetică care a fost întrebuințată pentru a înțelege anul 1989 și prăbușirea Uniunii Sovietice, căci Antiohus Magnus era reprezentat în toate cele trei bătălii prezentate în versetele zece până la cincisprezece. Antiohus reprezintă puterea carelor, a corăbiilor și a călăreților, care, în 1989, a fost Ronald Reagan, primul dintre cei opt președinți, dintre care ultimul a fost și al șaselea și este acum al optulea, care este dintre cei șapte.

According to Isaiah twenty-three the papal power, (the whore who commits fornication with the kings of the earth) would be hidden during the reign of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy. In 1989 the United States, that had been typified by Antiochus Magnus was the proxy power of the papacy in its warfare against the beast of atheism that delivered it a deadly wound in 1798.

Conform lui Isaia douăzeci și trei, puterea papală (desfrânata care curvește cu împărații pământului) avea să fie ascunsă în timpul domniei Statelor Unite ca a șasea împărăție a profeției biblice. În 1989, Statele Unite, care fuseseră prefigurate prin Antiohus Magnus, erau puterea intermediară a papalității în războiul ei împotriva fiarei ateismului, care îi dăduse o rană de moarte în 1798.

The three battles of verse ten through fifteen represent warfare between the king of the north, who as the hidden whore of Tyre, employs proxy powers as she moves towards the restoration of her power and the defeat of the king of atheism—the king of the south. The historical fulfillments of the three battles of verses ten through fifteen instruct us that in the first and last battles Antiochus Magnus won, but the middle battle he lost. The prophetic characteristics of the 1989 Ronald Reagan years with Pope John Paul II and the collapse of the Soviet Union will have a counterpart in the last of the three battles, for these verses are what is unsealed just before probation closes. As verse forty was unsealed in 1798 and then again in 1989, the verse was unsealed at the end, beginning in July 2023.

Cele trei bătălii din versetele zece până la cincisprezece reprezintă războiul dintre împăratul de la miazănoapte, care, ca desfrânata ascunsă a Tirului, folosește puteri intermediare pe măsură ce înaintează spre restaurarea puterii sale și spre înfrângerea împăratului ateismului — împăratul de la miazăzi. Împlinirile istorice ale celor trei bătălii din versetele zece până la cincisprezece ne învață că, în prima și în ultima bătălie, Antiohus Magnus a biruit, dar bătălia din mijloc a pierdut-o. Caracteristicile profetice ale anilor 1989 ai lui Ronald Reagan, împreună cu Papa Ioan Paul al II-lea și prăbușirea Uniunii Sovietice, își vor avea corespondentul în ultima dintre cele trei bătălii, căci aceste versete sunt cele care sunt desigilate chiar înainte ca timpul de probă să se încheie. După cum versetul patruzeci a fost desigilat în 1798 și apoi din nou în 1989, tot astfel versetul a fost desigilat la sfârșit, începând din iulie 2023.

The Revelation of Jesus Christ is unsealed just before probation closes and it includes the preeminent truth that Jesus is the first and the last, and as such always illustrates the end with the beginning. Probation closes for Adventism at the Sunday law, and just before the close of probation the Revelation of Jesus Christ is unsealed. The message which concludes at the closed door of the Sunday law is the message of the Midnight Cry, which led to the closed door of October 22, 1844 in Millerite history. The unsealing of 1798 in the beginning of verse forty which is also the beginning of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy typified the unsealing of 1989 in the middle of verse forty and the start of the progressive ending of the United States. The unsealing in 1798 which typified 1989 represents two witnesses to the unsealing of the message of the Midnight Cry in 2023. The line, with its three waymarks 1798, 1989 and 2023 identifies the internal work of purifying ten virgins and the external line of the sixth kingdom of Bible prophecy.

Ufunuo wa Yesu Kristo unafunuliwa muda mfupi kabla muda wa rehema haujafungwa, nao unajumuisha ukweli mkuu kabisa kwamba Yesu ndiye wa kwanza na wa mwisho, na kwa hivyo daima huonyesha mwisho kwa mwanzo. Muda wa rehema hufungwa kwa Waadventista katika sheria ya Jumapili, na muda mfupi kabla ya kufungwa kwa muda wa rehema, Ufunuo wa Yesu Kristo unafunuliwa. Ujumbe unaohitimia katika mlango uliofungwa wa sheria ya Jumapili ni ujumbe wa Kilio cha Usiku wa Manane, ambao uliongoza kwenye mlango uliofungwa wa tarehe 22 Oktoba 1844 katika historia ya Wamillerite. Kufunuliwa kwa mwaka 1798 mwanzoni mwa aya ya arobaini, ambao pia ni mwanzo wa Marekani kama ufalme wa sita wa unabii wa Biblia, kulikuwa kielelezo cha kufunuliwa kwa mwaka 1989 katikati ya aya ya arobaini na mwanzo wa mwisho unaoendelea wa Marekani. Kufunuliwa kwa mwaka 1798, ambako kulikuwa kielelezo cha mwaka 1989, kunawakilisha mashahidi wawili wa kufunuliwa kwa ujumbe wa Kilio cha Usiku wa Manane katika mwaka 2023. Mstari huo, pamoja na alama zake tatu za njia—1798, 1989, na 2023—unaainisha kazi ya ndani ya kuwatakasa wanawali kumi na mstari wa nje wa ufalme wa sita wa unabii wa Biblia.

The battle set forth in verse eleven which was fulfilled at the Battle of Raphia when Antiochus was defeated by Ptolemy, represents a defeat of the papal proxy power, who in this current battle is the Nazi’s of the Ukraine allied with the Western European globalist nations that make up the EU, NATO and are in lock step with the political and economic globalists of the United Nations. If Antiochus Magnus was at all three battles and represents the papal proxy power against the king of the south, how can it be the United States in 1989, then the Ukrainians as typified by the Battle of Raphia and then the United States again at the Battle of Panium? Verse ten is the key to verses eleven through fifteen for its fulfillment in 1989 provides an illustration of the prophetic characteristics of the first of the three proxy wars. What is the prophetic justification for identifying Antiochus as the papal proxy power, while not applying the United States to each of the three battles?

Bătălia prezentată în versetul unsprezece, care s-a împlinit în Bătălia de la Rafia, când Antioh a fost înfrânt de Ptolemeu, reprezintă o înfrângere a puterii papale prin intermediar, care, în această bătălie actuală, este reprezentată de naziștii Ucrainei, aliați cu națiunile globaliste vest-europene ce alcătuiesc UE și NATO și care sunt în deplină sincronizare cu globaliștii politici și economici ai Națiunilor Unite. Dacă Antioh cel Mare a fost prezent în toate cele trei bătălii și reprezintă puterea papală prin intermediar împotriva împăratului de la miazăzi, cum poate fi aceasta Statele Unite în 1989, apoi ucrainenii, așa cum sunt tipificați prin Bătălia de la Rafia, iar apoi din nou Statele Unite la Bătălia de la Panium? Versetul zece este cheia versetelor unsprezece până la cincisprezece, căci împlinirea sa în 1989 oferă o ilustrare a caracteristicilor profetice ale celei dintâi dintre cele trei războaie prin intermediar. Care este justificarea profetică pentru identificarea lui Antioh ca putere papală prin intermediar, fără a aplica Statele Unite fiecăreia dintre cele trei bătălii?

In the history of the Ukrainian war, which has been typified by the battle of Raphia the United States employed the Nazi’s of the Ukraine as their proxy power in the very history where they are forming and image of the papacy, the power who always and only uses proxy powers to do her dirty work.

În istoria războiului din Ucraina, care a fost prefigurată prin bătălia de la Rafia, Statele Unite i-au folosit pe naziștii Ucrainei ca putere interpusă a lor, chiar în istoria în care ele formează un chip al papalității, puterea care întotdeauna și numai folosește puteri interpuse pentru a-și face treaba murdară.

To answer the question of proxy powers in verses ten through fifteen involves a prophetic study of the characteristics of Antiochus as a symbol. The Diadochi Wars were a series of conflicts from 323–281 BC among the Diadochi (Greek for “successors”), the generals and successors of Alexander the Great, who fought for control of his vast empire after his death in 323 BC. The first Antiochus was Antiochus I Soter, the son of Seleucus I Nicator, one of Alexander’s Diadochi (successors), who founded the Seleucid Empire.

스 दस절부터 십오절에 나타난 대리 세력의 문제에 답하려면, 상징으로서의 안티오쿠스의 특성에 대한 예언적 연구가 수반된다. 디아도코이 전쟁은 기원전 323년부터 281년까지 디아도코이(그리스어로 “계승자들”) 사이에서 벌어진 일련의 분쟁으로, 이들은 알렉산더 대왕의 장군들이자 후계자들이었으며, 그의 사후인 기원전 323년에 그의 광대한 제국의 지배권을 놓고 서로 싸웠다. 최초의 안티오쿠스는 셀레우코스 제국을 세운 알렉산더의 디아도코이(후계자들) 가운데 한 사람인 셀레우코스 1세 니카토르의 아들, 안티오쿠스 1세 소테르였다.

The name Antiochus can be understood to mean one who stands in place of, in order to support. Antiochus is a symbol of Rome, and papal Rome is the antichrist, which possesses a similar symbolism as does Antiochus. Antiochus as a name represented the son of the founder of the Seleucid Empire, and in that sense, Antiochus stood in the place of his father, he stood as his proxy. Sister White identifies both Satan and the pope as the antichrist, and states that the pope is Satan’s representative on earth. It became a prominent dynastic name in the Seleucid Empire, partly due to its association with Antiochus I Soter and the city of Antioch, named after either Seleucus I’s father or son. The pope is the proxy for Satan, and symbolically the name Antiochus represents a proxy for his father, the founder of the northern kingdom who located its capital in Babylon.

Numele Antiohus poate fi înțeles ca însemnând unul care stă în locul altuia, pentru a susține. Antiohus este un simbol al Romei, iar Roma papală este antihristul, care posedă un simbolism asemănător cu cel al lui Antiohus. Antiohus, ca nume, îl reprezenta pe fiul întemeietorului Imperiului Seleucid și, în acest sens, Antiohus stătea în locul tatălui său, stătea ca reprezentant al lui. Sora White îi identifică atât pe Satana, cât și pe papă drept antihrist și afirmă că papa este reprezentantul lui Satana pe pământ. A devenit un nume dinastic proeminent în Imperiul Seleucid, în parte datorită asocierii sale cu Antiohus I Soter și cu cetatea Antiohia, numită după tatăl sau după fiul lui Seleucus I. Papa este reprezentantul lui Satana, iar în mod simbolic numele Antiohus reprezintă un reprezentant al tatălui său, întemeietorul împărăției de la miazănoapte care și-a așezat capitala în Babilon.

After Alexander the Great’s death in 323 BC, his empire fragmented among the Diadochi (successors). In the Partition of Babylon (323 BC), Seleucus was initially appointed as the commander of the Companion cavalry (a prestigious military post) under Perdiccas, the regent of Alexander’s empire. By 321 BC, Seleucus was appointed satrap (governor) of Babylonia during the Partition of Triparadisus, following Perdiccas’ death and further negotiations among the Diadochi. In 316 BC, Antigonus I Monophthalmus, another Diadoch, forced Seleucus to flee Babylon due to Antigonus’ growing power. Seleucus sought refuge with Ptolemy I Soter in Egypt. In 312 BC, Seleucus returned to Babylon with a small force provided by Ptolemy. He defeated Antigonus’ forces and retook Babylon, marking the establishment of his power base. This event is often considered the founding of the Seleucid Empire, with 312 BC as the start of the Seleucid Era in historical reckoning.

După moartea lui Alexandru cel Mare, în anul 323 î.Hr., imperiul său s-a fragmentat între Diadohi (succesorii). La Împărțirea de la Babilon (323 î.Hr.), Seleucus a fost numit inițial comandant al cavaleriei Companionilor (o funcție militară prestigioasă) sub Perdicca, regentul imperiului lui Alexandru. Până în anul 321 î.Hr., Seleucus a fost numit satrap (guvernator) al Babiloniei în cadrul Împărțirii de la Triparadisus, în urma morții lui Perdicca și a unor noi negocieri între Diadohi. În anul 316 î.Hr., Antigonos I Monophthalmos, un alt Diadoh, l-a silit pe Seleucus să fugă din Babilon din pricina puterii tot mai mari a lui Antigonos. Seleucus a căutat refugiu la Ptolemeu I Soter în Egipt. În anul 312 î.Hr., Seleucus s-a întors la Babilon cu o mică forță pusă la dispoziție de Ptolemeu. El a înfrânt forțele lui Antigonos și a recucerit Babilonul, marcând întemeierea bazei sale de putere. Acest eveniment este adesea considerat întemeierea Imperiului Seleucid, iar anul 312 î.Hr. drept începutul Ereii Seleucide în cronologia istorică.

The name Seluecus is derived from Greek and comes from the root selas (σέλας), meaning “light,” “radiance,” or “flame.” The name suggests brilliance or illumination, fitting for a prominent figure like Seleucus I Nicator, the founder of the Seleucid Empire and who typifies the father who had been the light bearer in heaven.

Numele Seluecus este derivat din greacă și provine din rădăcina selas (σέλας), care înseamnă „lumină”, „strălucire” sau „flacără”. Numele sugerează strălucire sau iluminare, potrivindu-se unei figuri proeminente precum Seleucus I Nicator, întemeietorul Imperiului Seleucid și care îl prefigurează pe tatăl care fusese purtătorul de lumină în cer.

> “To secure worldly gains and honors, the church was led to seek the favor and support of the great men of earth; and having thus rejected Christ, she was induced to yield allegiance to the representative of Satan—the bishop of Rome.” The Great Controversy, 50.

> „Pentru a-și asigura câștiguri și onoruri lumești, biserica a fost determinată să caute favoarea și sprijinul mai-marilor pământului; și, respingându-L astfel pe Hristos, a fost constrânsă să-și dea supunerea față de reprezentantul lui Satana — episcopul Romei.” Tragedia veacurilor, 50.

Antiochus Magnus represents the proxy of papal power, as the pope represents the proxy of Satan. The symbolism of Antiochus allows for differing proxy powers, just as there have been many popes. Reagan was the proxy of 1989, the Ukraine became the proxy of the United States in 2014 and Trump is the proxy at the Battle of Panium. Reagan was the first, Trump is the last and Zelenskyy is the rebellion in the middle.

अन्तियोकस मैग्नस पोपीय शक्ति के प्रतिनिधि का प्रतीक है, जैसे पोप शैतान के प्रतिनिधि का प्रतीक है। अन्तियोकस का प्रतीकवाद विभिन्न प्रतिनिधि शक्तियों के लिए अवकाश देता है, ठीक वैसे ही जैसे अनेक पोप हुए हैं। 1989 में रीगन प्रतिनिधि था, 2014 में यूक्रेन संयुक्त राज्य का प्रतिनिधि बना, और पानियम की लड़ाई में ट्रम्प प्रतिनिधि है। रीगन पहला था, ट्रम्प अन्तिम है, और ज़ेलेन्स्की बीच का विद्रोह है।

Back to Articles