Article

# Cartea lui Daniel - Numărul o sută patru

Dezvăluirea regulii profetice: înțelegerea judecății de cercetare și a judecății executive în zilele din urmă

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Dushira mu bikorwa itegeko ry’ubuhanuzi ryagaragajwe n’Intare yo mu muryango wa Yuda mu murimo Wayo wo gukuraho ibimenyetso ku mirongo itandatu ya nyuma ya Daniyeli cumi n’umwe, mu “gihe cy’imperuka,” mu 1989, ubwo Ubumwe bw’Abasoviyeti bwakongorwaga n’ishyirahamwe ry’ibanga hagati ya Ronald Reagan na papa w’i Roma. Twerekanye ko imikoreshereze itatu ya Roma n’ukugwa kwa Babuloni bigaragaza umugore n’inyamaswa ayicayeho kandi ayitegeka mu Ibyahishuwe cumi na birindwi.

Portretizarea femeii și a fiarei din capitolele șaptesprezece și optsprezece identifică judecata progresivă pe care Dumnezeu o aduce asupra Babilonului modern, începând cu legea duminicală care urmează să vină curând și continuând până când Mihail Se va ridica și timpul de probă al omenirii se va încheia. Acea perioadă de timp marchează prima parte a Judecății Executive a lui Dumnezeu, care este împlinită cu un amestec al milei Sale. Apoi, prin cele șapte plăgi de pe urmă, nicio milă nu este amestecată cu judecățile Sale. Cei doi pași au fost, de asemenea, deduși și în Judecata de Cercetare, care a început la 22 octombrie 1844. Judecata de cercetare a început cu cercetarea și judecarea morților, iar la 11 septembrie 2001 a început judecata de cercetare a celor vii.

Urtecatá celor vii este, de asemenea, împărțită în două perioade, prima începând la 11 septembrie 2001, cu cercetarea și judecata acelora care sunt candidați să fie printre cei o sută patruzeci și patru de mii, căci judecata începe cu casa lui Dumnezeu. Judecata de cercetare a morților s-a împlinit numai asupra acelora ale căror nume fuseseră, la un moment dat în viața lor, înscrise în cartea vieții. Numele morților care fuseseră scrise și înregistrate au fost apoi comparate cu cartea păcatelor. Dacă aveau păcate nemărturisite, numele lor erau șterse din cartea vieții. Judecata de cercetare a celor vii este calificată ca începând cu casa lui Dumnezeu, pe când în judecata de cercetare a morților nu era nevoie de nicio asemenea calificare.

În judecata de cercetare a celor vii, Cuvântul lui Dumnezeu a avut grijă să arate că această judecată, în timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii, a început la Ierusalim, care este biserica lui Dumnezeu. Biblia oferă o a doua mărturie directă cu privire la acest fapt.

> Căci a venit vremea ca judecata să înceapă de la casa lui Dumnezeu; și, dacă începe mai întâi de la noi, care va fi sfârșitul celor ce nu ascultă de Evanghelia lui Dumnezeu? 1 Petru 4:17.

Urubanza rw’abazima rutangirira i Yerusalemu, mu nzu y’Imana, kandi hari igihe cyihariye ubwo rubanza rutangiriraho. Urubanza rw’abazima rutangirira i Yerusalemu igihe umwanditsi ufite ihembe ririmo wino anyura i Yerusalemu agashyira ikimenyetso ku bagabo n’abagore basuhuza kandi bakaririra ibizira bikorerwa mu itorero no mu gihugu.

దేవుని సువార్తకు విధేయత చూపని వర్గం, ప్రకటన గ్రంథం ఏడవ అధ్యాయంలో, లక్ష నలభై నాలుగు వేల మందికి విరుద్ధంగా గుర్తించబడింది; అక్కడ యోహాను వారిని “మహా సమూహము” అని పేర్కొంటాడు. మహా సమూహము అనేది సజీవుల తీర్పు కాలంలో తీర్పునకు లోబడే సజీవ ప్రాణుల ఒక వర్గాన్ని సూచిస్తుంది; వారు దేవుని ధర్మశాస్త్రమునకు సంపూర్ణ విధేయత చూపలేదు, ఎందుకంటే వారు పోప్‌కు చెందిన సూర్యదినమున ఆరాధన చేస్తూ వచ్చారు. త్వరలో సంయుక్త రాష్ట్రాలలో రాబోవు ఆదివారపు ధర్మశాసనం సంభవించినప్పుడు, యెహెజ్కేలు గ్రంథం తొమ్మిదవ అధ్యాయంలోని రచయిత సిరాదానితో కూడిన దూతచేత ముద్రింపబడినవారు—అదే ప్రకటన గ్రంథం ఏడవ అధ్యాయంలోని ముద్రింపుకూడా—ఒక ధ్వజముగా ఎత్తబడుదురు. అప్పుడు ప్రస్తుతం సువార్తకు విధేయత చూపని వారు ఏడవ దినపు శబ్బతుదిన విషయమై జవాబుదారులుగా నిలుపబడుదురు.

> „Dar creștinii generațiilor trecute au păzit duminica, presupunând că, făcând astfel, țineau Sabatul biblic; și chiar acum există creștini adevărați în fiecare biserică, fără a o excepta pe cea romano-catolică, care cred în mod sincer că duminica este Sabatul rânduit de Dumnezeu. Dumnezeu primește sinceritatea intenției lor și integritatea lor înaintea Lui. Dar când păzirea duminicii va fi impusă prin lege, iar lumea va fi luminată cu privire la obligativitatea adevăratului Sabat, atunci oricine va călca porunca lui Dumnezeu, pentru a asculta de un precept care nu are o autoritate mai înaltă decât aceea a Romei, va cinsti astfel papalitatea mai presus de Dumnezeu. El aduce omagiu Romei și puterii care impune instituția rânduită de Roma. El se închină fiarei și chipului ei. Când oamenii vor respinge atunci instituția pe care Dumnezeu a declarat-o semnul autorității Sale și vor cinsti în locul ei ceea ce Roma a ales ca simbol al supremației sale, ei vor primi astfel semnul loialității față de Roma — «semnul fiarei». Și numai atunci când chestiunea va fi astfel pusă limpede înaintea oamenilor și ei vor fi aduși să aleagă între poruncile lui Dumnezeu și poruncile oamenilor, aceia care vor continua în călcare de lege vor primi «semnul fiarei».” Tragedia veacurilor, 449.

Steagul celor care sunt pecetluiți este Cel care îi cheamă la ascultare pe cei ce nu ascultă de Evanghelie.

> Na în ziua aceea, va fi o rădăcină a lui Iese, care va sta ca un steag pentru popoare; pe El Îl vor căuta neamurile, iar locul Lui de odihnă va fi slăvit. Și se va întâmpla în ziua aceea că Domnul Își va întinde mâna încă o dată, a doua oară, ca să răscumpere rămășița poporului Său care va fi rămasă, din Asiria și din Egipt, din Patros și din Cuș, din Elam și din Șinear, din Hamat și din ostroavele mării. El va înălța un steag pentru neamuri, va aduna pe surghiuniții lui Israel și va strânge laolaltă pe cei risipiți ai lui Iuda din cele patru colțuri ale pământului. Isaia 11:10–12.

Cei care în prezent nu ascultă de Evanghelie sunt judecați în timp ce trăiesc, însă judecata lor trebuie să urmeze judecății de cercetare a celor vii, a celor o sută patruzeci și patru de mii, căci ei pot fi avertizați numai văzând bărbați și femei cu sigiliul lui Dumnezeu în timpul crizei legii duminicale care va veni în curând.

> „Lucrarea Duhului Sfânt este de a convinge lumea cu privire la păcat, la neprihănire și la judecată. Lumea poate fi avertizată numai văzându-i pe cei care cred adevărul sfințiți prin adevăr, acționând pe baza unor principii înalte și sfinte, arătând, într-un sens înalt și elevat, linia de demarcație dintre cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și cei care le calcă în picioare. Sfințirea prin Duhul marchează deosebirea dintre cei care au sigiliul lui Dumnezeu și cei care păzesc o zi de odihnă falsificată. Când va veni proba, se va arăta limpede care este semnul fiarei. Este păzirea duminicii. Cei care, după ce au auzit adevărul, continuă să privească această zi ca sfântă poartă semnătura omului fărădelegii, care s-a gândit să schimbe vremile și legea.” Bible Training School, 1 decembrie 1903.

Urubanza nyubahirizategeko, ari na ho umurimo wa Eliya wa gatatu ukorerwa, rutangira ku itegeko ryo ku Cyumweru rigiye kuza vuba. Ni ibihe bibiri by’igihe; mu gihe cya mbere, imanza z’Imana zivanzwemo imbabazi ku batumvira ubu ubutumwa bwiza, hanyuma bigakurikirwa n’ibyago birindwi bya nyuma bisukwa bitagira mbabazi.

> „Vremea de probă nu va mai continua mult. Acum Dumnezeu Își retrage mâna Sa care a ținut în frâu pământul. Multă vreme El le-a vorbit bărbaților și femeilor prin mijlocirea Duhului Său Sfânt; dar ei nu au luat în seamă chemarea. Acum El vorbește poporului Său și lumii prin judecățile Sale. Timpul acestor judecăți este un timp de har pentru aceia care încă nu au avut ocazia să afle ce este adevărul. Domnul îi va privi cu duioșie. Inima Sa plină de milă este mișcată; mâna Sa este încă întinsă ca să mântuiască. Un mare număr va fi primit în staulul siguranței dintre aceia care, în aceste zile de pe urmă, vor auzi adevărul pentru prima dată.” Review and Herald, 22 noiembrie 1906.

Cei care nu ascultă de Evanghelie sunt „celelalte oi”, pe care Isus a promis că le va chema, și ele vor auzi glasul Lui când le va chema.

> Și mai am și alte oi, care nu sunt din staulul acesta; și pe acelea trebuie să le aduc, iar ele vor auzi glasul Meu; și va fi o singură turmă și un singur păstor. Ioan 10:16.

„Glasul” pe care îl aud este al doilea „glas” din capitolul optsprezece al Apocalipsei, care strigă cu putere la apropiata lege duminicală, când judecata marii curve este dublată, căci ea și-a umplut paharul de probă al păcatului.

> „Prorocul spune: «Am văzut un alt înger coborându-se din cer, având mare putere; și pământul s-a luminat de slava lui. Și a strigat cu glas tare, zicând: A căzut, a căzut Babilonul cel mare și a ajuns locaș al demonilor» (Apocalipsa 18:1, 2). Acesta este același mesaj care a fost dat de al doilea înger. Babilonul a căzut, «pentru că a adăpat toate neamurile din vinul mâniei curviei ei» (Apocalipsa 14:8). Ce este acel vin? — Doctrinele ei false. Ea a dat lumii un sabat fals în locul Sabatului poruncii a patra și a repetat minciuna pe care Satana i-a spus-o mai întâi Evei în Eden — nemurirea naturală a sufletului. Multe erori înrudite ea a răspândit pretutindeni, «dând ca învățături niște porunci omenești» (Matei 15:9).”

> „Atunci când Isus Și-a început lucrarea Sa publică, El a curățit Templul de profanarea lui sacrilegă. Printre ultimele acte ale lucrării Sale s-a aflat a doua curățire a Templului. Tot astfel, în ultima lucrare pentru avertizarea lumii, către biserici sunt adresate două chemări distincte. Mesajul celui de-al doilea înger este: «A căzut, a căzut Babilonul, cetatea cea mare, pentru că a adăpat toate neamurile din vinul mâniei curviei ei» (Apocalipsa 14:8). Iar în marea strigare a mesajului celui de-al treilea înger se aude un glas din cer, zicând: «Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu, ca să nu fiți părtași la păcatele ei și să nu primiți din plăgile ei. Căci păcatele ei s-au îngrămădit și au ajuns până la cer, iar Dumnezeu Și-a adus aminte de nelegiuirile ei» (Apocalipsa 18:4, 5).” Solii alese, cartea 2, 118.

लिन संयुक्त राज्यहरूमा चाँडै आउने आइतवार-व्यवस्थासँगै आधुनिक बेबिलोनमाथिको प्रगतिशील कार्यकारी न्याय आरम्भ हुन्छ, र दुई न्यायहरू एकअर्कासँग अतिक्रमित हुँदा जीवितहरूको न्यायको अन्तिम अवधि प्रारम्भ हुन्छ। करारका दूतको कार्यका लागि बाटो तयार गर्ने तेस्रो सन्देशवाहकले सन् २००१ सेप्टेम्बर ११ मा आरम्भ भई, हाल सुसमाचारको आज्ञापालन नगर्नेहरू मध्ये अन्तिम जनाले प्रकाशको पुस्तक अध्याय अठारको दोस्रो स्वर सुनी बेबिलोनबाट बाहिर नआएसम्म चलिरहने जीवितहरूको न्यायको समयमा हुने कार्यलाई प्रतिनिधित्व गर्छ। त्यस कार्यले बाटो तयार गर्ने सन्देशवाहकको सेवकाइको प्रारम्भमा एक लाख चवालीस हजारको मन्दिरको शुद्धीकरण र परिशोधनलाई, अनि करारका दूतका लागि बाटो तयार गर्ने सन्देशवाहकको सेवकाइको अन्त्यमा ठूलो भीडको मन्दिरको परिशोधन र शुद्धीकरणलाई पहिचान गराउँछ।

La apropiata lege duminicală, manifestarea puterii lui Dumnezeu care a avut loc la Cincizecime se repetă.

> „Niciunul dintre noi nu va primi vreodată sigiliul lui Dumnezeu câtă vreme caracterul nostru mai are asupra lui vreo pată sau vreo întinăciune. Ne revine nouă să îndreptăm defectele din caracterul nostru, să curățim templul sufletului de orice necurăție. Atunci ploaia târzie va cădea asupra noastră, așa cum ploaia timpurie a căzut asupra ucenicilor în Ziua Cincizecimii....”

> „Ce faceți, fraților, în marea lucrare de pregătire? Cei care se unesc cu lumea primesc tiparul lumesc și se pregătesc pentru semnul fiarei. Cei care nu se încred în sine, care se smeresc înaintea lui Dumnezeu și își curățesc sufletele prin ascultare de adevăr, aceștia primesc tiparul ceresc și se pregătesc pentru sigiliul lui Dumnezeu pe frunțile lor. Când decretul va fi dat și pecetea va fi imprimată, caracterul lor va rămâne curat și fără pată pentru veșnicie.” Testimonies, volumul 5, 214, 216.

Aici s-ar putea poticni cineva de o aparentă discrepanță în Cuvântul profetic, deși nu este necesar să facă aceasta. La Cincizecime, în vremea ucenicilor, solia care a fost însoțită de putere nu a fost dusă la neamuri, care sunt aceia ce nu ascultă de Evanghelie la legea duminicală ce se apropie curând. Solia care a fost însoțită de putere la Cincizecime a fost dusă la Israelul din vechime, care, pentru încă trei ani și jumătate, se afla încă în timpul său final de probă.

> Șaptezeci de săptămâni sunt hotărâte asupra poporului tău și asupra cetății tale celei sfinte, pentru a pune capăt fărădelegii, pentru a sfârși păcatele, pentru a face ispășire pentru nelegiuire, pentru a aduce neprihănirea veșnică, pentru a pecetlui vedenia și prorocia și pentru a unge Locul Preasfânt. Daniel 9:24.

Poruka koja je bila osnažena na Pedesetnicu ne bi bila odnesena onima koji nisu poslušali evanđelje sve dok Stjepan nije bio kamenovan 34. godine. Sestra White često ističe tu činjenicu.

> „Apoi”, a spus îngerul, „El va întări legământul cu mulți timp de o săptămână [șapte ani].” Timp de șapte ani după ce Mântuitorul Și-a început lucrarea, Evanghelia urma să fie predicată în mod deosebit iudeilor: timp de trei ani și jumătate de către Hristos Însuși, iar după aceea de către apostoli. „La jumătatea săptămânii va face să înceteze jertfa și darul de mâncare.” Daniel 9:27. În primăvara anului 31 d. Hr., Hristos, adevărata jertfă, a fost adus pe Calvar. Atunci perdeaua templului s-a rupt în două, arătând că sacralitatea și semnificația slujbei jertfelor dispăruseră. Venise timpul ca jertfa și darul de mâncare pământesc să înceteze.

> „Săptămâna aceea — șapte ani — s-a încheiat în anul 34 d.Hr. Atunci, prin uciderea cu pietre a lui Ștefan, iudeii și-au pecetluit în cele din urmă respingerea Evangheliei; ucenicii, care au fost împrăștiați de persecuție, «mergeau pretutindeni și propovăduiau Cuvântul» (Faptele Apostolilor 8:4); iar la scurt timp după aceea, Saul, persecutorul, s-a convertit și a devenit Pavel, apostolul neamurilor.” Hristos, Lumina lumii, 233.

Ubutumwa bwahawe imbaraga kuri Pentekote, iminsi mirongo itanu nyuma y’izuka rya Kristo, buhuje n’itegeko ryo ku Cyumweru aho ubutumwa bwiza buhamagarira izindi ntama za Kristo gusohoka i Babuloni, nyamara si nyuma y’imyaka itatu n’igice nyuma y’umusaraba ari bwo Abayuda “bashyize ikimenyetso ku kwanga kwabo ubutumwa bwiza,” maze ubutumwa bujya ku Banyamahanga, ari bo icyo gihe batumviye ubutumwa bwiza. Icyo kigaragara nk’ivuguruzanya kirushaho gukomera bitewe no kugaragazwa ko mu wa 34 Nyuma ya Kristo Abayuda bashyize ikimenyetso ku kwanga kwabo ubutumwa bwiza, kuko Mushiki wa White avuga ibindi.

> “Kwa kuwa mfumo mzima wa ibada ulikuwa wa kifananisho juu ya Kristo, haukuwa na thamani yoyote pasipo Yeye. Wayahudi walipothibitisha kukataa kwao Kristo kwa kumtoa auawe, walikataa kila kitu kilichoukirimisha hekalu na huduma zake. Utakatifu wake ulikuwa umeondoka. Lilikuwa limehukumiwa kuangamizwa. Tangu siku hiyo sadaka za dhabihu na huduma iliyohusiana nazo zilikuwa hazina maana. Kama ilivyokuwa dhabihu ya Kaini, hazikuonyesha imani katika Mwokozi. Kwa kumwua Kristo, Wayahudi kwa hakika waliliangamiza hekalu lao. Kristo aliposulubiwa, pazia la ndani la hekalu liliraruliwa vipande viwili toka juu hata chini, likionyesha kwamba dhabihu ile kuu ya mwisho ilikuwa imekwisha kutolewa, na kwamba mfumo wa sadaka za dhabihu ulikuwa umefikia mwisho milele.” The Desire of Ages, 165.

هل ختم اليهود رفضهم للإنجيل عند رجم استفانوس أم عند صليب المسيح؟ إن هذا التناقض الظاهري مرتبط بالتناقض الظاهري في ربط ظهور قوة الله في يوم الخمسين بقانون الأحد الآتي قريبًا.

Intenționăm să lămurim aparenta contradicție în articolul următor, însă doresc să ne reamintesc că scopul acestei examinări particulare se întemeiază pe faptul identificat de profeți, și anume că poporul lui Dumnezeu din Laodicea, în zilele de pe urmă, nu înțelege judecata. Ne-am luat timp să trecem în revistă diferitele perioade și scopuri ale judecății pentru a fi clari cu privire la modul în care atât judecata de cercetare, cât și judecata executivă se întâlnesc amândouă la legea duminicală care urmează să vină curând. Pentru a vedea descoperirea asociată cu aparentele contradicții pe care tocmai le-am ridicat, aceste elemente trebuiau să fie trecute în revistă.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> „Catolicii romani recunosc că schimbarea Sabatului a fost făcută de biserica lor și invocă tocmai această schimbare ca dovadă a autorității supreme a bisericii. Ei declară că, prin păzirea primei zile a săptămânii ca Sabat, protestanții recunosc puterea ei de a legifera în lucrurile dumnezeiești. Biserica Romei nu a renunțat la pretenția ei de infailibilitate; iar când lumea și bisericile protestante acceptă un sabat contrafăcut, creat de ea, în timp ce resping Sabatul lui Iehova, ele recunosc în mod virtual această pretenție. Ei pot invoca autoritatea pentru această schimbare, dar sofismul raționamentului lor se vede cu ușurință. Papistașul este destul de perspicace ca să vadă că protestanții se înșală singuri, închizându-și de bunăvoie ochii la faptele cazului. Pe măsură ce instituția duminicii câștigă favoare, el se bucură, simțindu-se încredințat că, în cele din urmă, ea va aduce întreaga lume protestantă sub steagul Romei.”

> „Schimbarea Sabatului este semnul sau marca autorității Bisericii Romei. Aceia care, înțelegând pretențiile poruncii a patra, aleg să păzească sabatul fals în locul celui adevărat aduc prin aceasta omagiu acelei puteri prin a cărei autoritate exclusivă el este poruncit. Semnul fiarei este sabatul papal, care a fost acceptat de lume în locul zilei rânduite de Dumnezeu. ”

> „Dar vremea pentru a primi semnul fiarei, aşa cum este desemnată în profeţie, încă n-a venit. Timpul de încercare încă n-a venit. Există creştini adevăraţi în fiecare biserică, fără a face excepţie de la comuniunea romano-catolică. Nimeni nu este condamnat până când n-a avut lumina şi n-a văzut obligativitatea poruncii a patra. Dar, când va ieşi decretul care impune Sabatul contrafăcut şi când marea strigare a celui de-al treilea înger îi va avertiza pe oameni împotriva închinării la fiară şi la chipul ei, linia de demarcaţie va fi trasată limpede între fals şi adevărat. Atunci aceia care vor continua încă în nelegiuire vor primi semnul fiarei pe frunţile lor sau în mâinile lor.”

> „Cu pași repezi ne apropiem de această perioadă. Când bisericile protestante se vor uni cu puterea seculară pentru a susține o religie falsă, împotrivirea față de care le-a adus strămoșilor lor cea mai aprigă persecuție, atunci Sabatul papal va fi impus prin autoritatea combinată a bisericii și a statului. Va avea loc o apostazie națională, care se va sfârși numai în ruină națională.” Bible Training School, 2 februarie 1913.

Back to Articles