Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number One

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea Laodiceană - Numărul Unu

Testing Present Truth

Încercarea adevărului prezent

Author

Jeff Pippenger

Published

December 2, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

> “There are in the Scriptures some things which are hard to be understood and which, according to the language of Peter, the unlearned and unstable wrest unto their own destruction. We may not, in this life, be able to explain the meaning of every passage of Scripture; but there are no vital points of practical truth that will be clouded in mystery. When the time shall come, in the providence of God, for the world to be tested upon the truth for that time, minds will be exercised by His Spirit to search the Scriptures, even with fasting and with prayer, until link after link is searched out and united in a perfect chain. Every fact which immediately concerns the salvation of souls will be made so clear that none need err or walk in darkness.

> „În Scripturi sunt unele lucruri greu de înțeles, pe care, potrivit cuvintelor lui Petru, cei neînvățați și nestatornici le răstălmăcesc spre propria lor pierzare. S-ar putea ca, în viața aceasta, să nu fim în stare să explicăm înțelesul fiecărui pasaj al Scripturii; dar nu există puncte vitale ale adevărului practic care să fie acoperite de mister. Când va veni vremea, în providența lui Dumnezeu, ca lumea să fie pusă la probă cu privire la adevărul pentru timpul acela, mințile vor fi mișcate de Duhul Său să cerceteze Scripturile, chiar cu post și cu rugăciune, până când verigă după verigă va fi descoperită și unită într-un lanț desăvârșit. Fiecare fapt care privește în mod nemijlocit mântuirea sufletelor va fi făcut atât de limpede, încât nimeni nu va avea nevoie să greșească sau să umble în întuneric.”

> “As we have followed down the chain of prophecy, revealed truth for our time has been clearly seen and explained. We are accountable for the privileges that we enjoy and for the light that shines upon our pathway. Those who lived in past generations were accountable for the light which was permitted to shine upon them. Their minds were exercised in regard to different points of Scripture which tested them. But they did not understand the truths which we do. They were not responsible for the light which they did not have. They had the Bible, as we have; but the time for the unfolding of special truth in relation to the closing scenes of this earth’s history is during the last generations that shall live upon the earth.

> „Pe măsură ce am urmărit lanțul profeției, adevărul descoperit pentru timpul nostru a fost văzut și explicat cu claritate. Suntem răspunzători pentru privilegiile de care ne bucurăm și pentru lumina care strălucește asupra cărării noastre. Cei care au trăit în generațiile trecute erau răspunzători pentru lumina căreia i s-a îngăduit să strălucească asupra lor. Mintea lor a fost preocupată de diferite puncte ale Scripturii care îi puneau la încercare. Dar ei nu au înțeles adevărurile pe care noi le înțelegem. Nu erau răspunzători pentru lumina pe care nu o aveau. Ei aveau Biblia, așa cum o avem și noi; dar vremea desfășurării adevărului special în legătură cu scenele finale ale istoriei acestui pământ este în timpul ultimelor generații care vor trăi pe pământ.״

> “Special truths have been adapted to the conditions of the generations as they have existed. The present truth, which is a test to the people of this generation, was not a test to the people of generations far back. If the light which now shines upon us in regard to the Sabbath of the fourth commandment had been given to the generations in the past, God would have held them accountable for that light.” Testimonies, volume 2, 692, 693.

> „Adevăruri speciale au fost adaptate la condițiile generațiilor, așa cum au existat ele. Adevărul prezent, care este o probă pentru oamenii acestei generații, nu a fost o probă pentru oamenii generațiilor de demult. Dacă lumina care acum strălucește asupra noastră cu privire la Sabatul poruncii a patra ar fi fost dată generațiilor din trecut, Dumnezeu i-ar fi făcut răspunzători pentru acea lumină.” Testimonies, volumul 2, 692, 693.

## New and Old

Nou și Vechi

> “In every age there is a new development of truth, a message of God to the people of that generation. The old truths are all essential; new truth is not independent of the old, but an unfolding of it. It is only as the old truths are understood that we can comprehend the new. When Christ desired to open to His disciples the truth of His resurrection, He began ‘at Moses and all the prophets’ and ‘expounded unto them in all the scriptures the things concerning Himself.’ Luke 24:27. But it is the light which shines in the fresh unfolding of truth that glorifies the old. He who rejects or neglects the new does not really possess the old. For him it loses its vital power and becomes but a lifeless form.

> „În fiecare veac există o nouă dezvoltare a adevărului, un mesaj al lui Dumnezeu pentru oamenii acelei generații. Vechile adevăruri sunt toate esențiale; adevărul nou nu este independent de cel vechi, ci o desfășurare a acestuia. Numai pe măsură ce vechile adevăruri sunt înțelese putem cuprinde pe cele noi. Când Hristos a dorit să le deschidă ucenicilor Săi adevărul despre învierea Sa, El a început «de la Moise și de la toți prorocii» și «le-a tâlcuit, în toate Scripturile, lucrurile privitoare la El». Luca 24:27. Dar lumina care strălucește în noua desfășurare a adevărului este aceea care slăvește ceea ce este vechi. Cel care respinge sau neglijează ceea ce este nou nu posedă în realitate ceea ce este vechi. Pentru el, acesta își pierde puterea vie și nu devine decât o formă lipsită de viață.”

> “There are those who profess to believe and to teach the truths of the Old Testament, while they reject the New. But in refusing to receive the teachings of Christ, they show that they do not believe that which patriarchs and prophets have spoken. ‘Had ye believed Moses,’ Christ said, ‘ye would have believed Me; for he wrote of Me.’ John 5:46. Hence there is no real power in their teaching of even the Old Testament.

> „Există unii care mărturisesc că cred și că învață adevărurile Vechiului Testament, în timp ce resping Noul. Dar, refuzând să primească învățăturile lui Hristos, ei arată că nu cred ceea ce au rostit patriarhii și prorocii. «Dacă ați fi crezut pe Moise», a spus Hristos, «M-ați fi crezut și pe Mine, căci el a scris despre Mine.» Ioan 5:46. Prin urmare, nu există nicio putere reală în învățătura lor nici măcar cu privire la Vechiul Testament.

> “Many who claim to believe and to teach the gospel are in a similar error. They set aside the Old Testament Scriptures, of which Christ declared, ‘They are they which testify of Me.’ John 5:39. In rejecting the Old, they virtually reject the New; for both are parts of an inseparable whole. No man can rightly present the law of God without the gospel, or the gospel without the law. The law is the gospel embodied, and the gospel is the law unfolded. The law is the root, the gospel is the fragrant blossom and fruit which it bears.

> „Mulți dintre cei care pretind că cred și că predică Evanghelia se află într-o rătăcire asemănătoare. Ei înlătură Scripturile Vechiului Testament, despre care Hristos a declarat: „Ele sunt cele care mărturisesc despre Mine.” Ioan 5:39. Respingând Vechiul, ei resping în realitate Noul; căci amândouă sunt părți ale unui întreg nedespărțit. Niciun om nu poate prezenta în mod corect Legea lui Dumnezeu fără Evanghelie, nici Evanghelia fără Lege. Legea este Evanghelia întrupată, iar Evanghelia este Legea desfășurată. Legea este rădăcina, Evanghelia este floarea înmiresmată și rodul pe care aceasta îl poartă.

> “The Old Testament sheds light upon the New, and the New upon the Old. Each is a revelation of the glory of God in Christ. Both present truths that will continually reveal new depths of meaning to the earnest seeker.” Christ’s Object Lessons, 128.

> „Vechiul Testament aruncă lumină asupra Noului, iar Noul asupra Vechiului. Fiecare este o descoperire a slavei lui Dumnezeu în Hristos. Amândouă prezintă adevăruri care îi vor descoperi neîncetat noi adâncimi de înțeles căutătorului sincer.” Parabolele Domnului Hristos, 128.

Present truth is by definition the “revealed truth” for a specific period of time that is “clearly seen and explained.” The generation living at the time when “present truth” is revealed are held “accountable” to accept that truth or die. The combined truths which make up the “present testing truth” for “this generation,” are represented in “the unfolding of special” truths “in relation to the closing scenes of this earth’s history.” Truth, and therefore “present truth” is typified by the New Testament in relation to the Old Testament. Truth is established upon two witnesses and truth has a beginning and an end, a literal and a spiritual, an ancient and a modern, an alpha and an omega, a first and a last.

Adevărul prezent este, prin definiție, „adevărul revelat” pentru o perioadă specifică de timp, care este „văzut limpede și explicat”. Generația care trăiește în vremea când este revelat „adevărul prezent” este ținută „răspunzătoare” să primească acel adevăr sau să moară. Adevărurile combinate care alcătuiesc „adevărul prezent de încercare” pentru „această generație” sunt reprezentate în „desfășurarea unor adevăruri speciale” „în legătură cu scenele de încheiere ale istoriei acestui pământ”. Adevărul, și prin urmare „adevărul prezent”, este prefigurat de Noul Testament în relație cu Vechiul Testament. Adevărul este întemeiat pe doi martori și are un început și un sfârșit, un literal și un spiritual, un antic și un modern, un alfa și un omega, un întâi și un de pe urmă.

The Millerite foundation of the first angel’s message is the “old” in relation to the “present truth” message of the third angel. Those who are “rejecting the Old,” “virtually reject the New” for both are parts of an inseparable whole.”

Baza mileritǎ a soliei primului înger este „vechiul” în raport cu solia „adevărului prezent” a celui de-al treilea înger. Cei care „resping Vechiul” „resping, în mod virtual, Noul”, căci amândouă sunt părți ale unui întreg inseparabil.

> “I saw the necessity of the messengers, especially, watching and checking all fanaticism wherever they might see it rise. Satan is pressing in on every side, and unless we watch for him, and have our eyes open to his devices and snares, and have on the whole armor of God, the fiery darts of the wicked will hit us. There are many precious truths contained in the Word of God, but it is ‘present truth’ that the flock needs now. I have seen the danger of the messengers running off from the important points of present truth, to dwell upon subjects that are not calculated to unite the flock and sanctify the soul. Satan will here take every possible advantage to injure the cause.

> „Am văzut necesitatea ca solii, îndeosebi, să vegheze și să țină în frâu orice fanatism oriunde l-ar vedea ivindu-se. Satana apasă din toate părțile și, dacă nu-l pândim și dacă nu avem ochii deschiși la uneltirile și cursele lui, și dacă nu purtăm toată armura lui Dumnezeu, săgețile arzătoare ale celui rău ne vor lovi. În Cuvântul lui Dumnezeu sunt cuprinse multe adevăruri prețioase, dar turma are nevoie acum de „adevărul prezent”. Am văzut primejdia ca solii să se abată de la punctele importante ale adevărului prezent, pentru a zăbovi asupra unor subiecte care nu sunt de natură să unească turma și să sfințească sufletul. Satana va profita aici de orice avantaj cu putință pentru a vătăma cauza.

> “But such subjects as the sanctuary, in connection with the 2300 days, the commandments of God and the faith of Jesus, are perfectly calculated to explain the past Advent movement and show what our present position is, establish the faith of the doubting, and give certainty to the glorious future. These, I have frequently seen, were the principal subjects on which the messengers should dwell.” Early Writings, 63.

> „Dar subiecte precum sanctuarul, în legătură cu cele 2300 de zile, poruncile lui Dumnezeu și credința lui Isus, sunt pe deplin potrivite să explice mișcarea adventă din trecut și să arate care este poziția noastră prezentă, să întărească credința celor care se îndoiesc și să dea certitudine viitorului glorios. Acestea, am văzut adesea, erau subiectele principale asupra cărora mesagerii trebuiau să stăruiască.” Early Writings, 63.

The “sanctuary, in connection with the 2300 days, the commandments of God and the faith of Jesus” are the key to explain the “past Advent movement” of the Millerites and in so doing, to explain “perfectly” “what our present position is.” Those who are “doubting” the “past Advent movement,” are “doubting” what gives “certainty to the glorious future.” What gives certainty to the future is the past.

“საწმიდარი, 2300 დღესთან, ღვთის მცნებებთან და იესოს რწმენასთან კავშირში,” არის გასაღები, რათა აიხსნას მილერიტთა „წარსული ადვენტური მოძრაობა“ და ამით „სრულყოფილად“ განიმარტოს, „რა არის ჩვენი ამჟამინდელი მდგომარეობა.“ ისინი, ვინც „ეჭვობენ“ „წარსულ ადვენტურ მოძრაობაში,“ „ეჭვობენ“ იმაში, რაც „დიდებული მომავლისთვის სარწმუნოებას“ იძლევა. ის, რაც მომავალს სარწმუნოებას ანიჭებს, არის წარსული.

The book of Joel is a message of present testing truth. This is confirmed by multiple witnesses. Joel is identified as “present truth” by the Spirit of Prophecy, which according to John in the book of Revelation is the testimony of Jesus.

Cartea lui Ioel este un mesaj al adevărului prezent de punere la probă. Acest lucru este confirmat de mai mulți martori. Ioel este identificat drept „adevăr prezent” de către Spiritul Profeției, care, potrivit lui Ioan în cartea Apocalipsei, este mărturia lui Isus.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to show unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Revelation 1:1, 2.

> Descoperirea lui Isus Hristos, pe care I-a dat-o Dumnezeu, ca să arate robilor Săi lucrurile care trebuie să se petreacă în curând; și a trimis-o și a făcut-o cunoscută prin îngerul Său robului Său Ioan, care a mărturisit despre Cuvântul lui Dumnezeu și despre mărturia lui Isus Hristos, și despre toate lucrurile pe care le-a văzut. Apocalipsa 1:1, 2.

The “testimony” of John (which he bore “record of”), was portrayed in three parts. He recorded the “word of God,” the “testimony of Jesus” and the “things that he saw.” In the first two verses of Revelation, John represents one who has been given the gift of the “spirit of prophecy.” That gift includes a special revelation of God’s Word, and it also includes special revelations conveyed to the prophet through the words of Christ; (either by Christ directly or through his angelic representatives) and the gift also includes truth presented through the medium of dreams and visions. The spirit of prophecy is the testimony of Christ which is conveyed to the prophet and it bears the same authority as if an angel or Christ spoke the words.

„Mărturia” lui Ioan (despre care „a mărturisit”) a fost prezentată în trei părți. El a consemnat „cuvântul lui Dumnezeu”, „mărturia lui Isus” și „lucrurile pe care le-a văzut”. În primele două versete din Apocalipsa, Ioan îl reprezintă pe unul căruia i-a fost dat darul „duhului prorociei”. Acest dar cuprinde o descoperire specială a Cuvântului lui Dumnezeu și cuprinde, de asemenea, descoperiri speciale transmise profetului prin cuvintele lui Hristos; (fie de către Hristos direct, fie prin reprezentanții Săi îngerești), iar darul cuprinde și adevărul prezentat prin mijlocirea viselor și a vedeniilor. Duhul prorociei este mărturia lui Hristos, care este transmisă profetului, și are aceeași autoritate ca și cum un înger sau Hristos Însuși ar rosti cuvintele.

> And I fell at his feet to worship him. And he said unto me, See thou do it not: I am thy fellowservant, and of thy brethren that have the testimony of Jesus: worship God: for the testimony of Jesus is the spirit of prophecy. Revelation 19:10.

> Și am căzut la picioarele lui ca să mă închin lui. Dar el mi-a zis: Vezi să nu faci una ca aceasta! Eu sunt împreună-slujitor cu tine și cu frații tăi care au mărturia lui Isus. Lui Dumnezeu închină-te! Căci mărturia lui Isus este duhul prorociei. Apocalipsa 19:10.

Gabriel identifies that he is a fellowservant with John, and he is not to be worshipped. Gabriel also identifies that the “brethren” that are represented by John “have the testimony of Jesus,” which is the “spirit of prophecy.” The “brethren” which John represents are the one hundred and forty-four thousand, and the brethren all have the “spirit of prophecy.”

Gabrieli e bën të ditur se ai është bashkëshërbëtor me Gjonin dhe se nuk duhet adhuruar. Gabrieli bën gjithashtu të ditur se “vëllezërit” që përfaqësohen nga Gjoni “kanë dëshminë e Jezusit”, që është “fryma e profecisë”. “Vëllezërit” që përfaqëson Gjoni janë njëqind e dyzet e katër mijët, dhe të gjithë vëllezërit e kanë “frymën e profecisë”.

> “And they rose early in the morning, and went forth into the wilderness of Tekoa: and as they went forth, Jehoshaphat stood and said, Hear me, O Judah, and ye inhabitants of Jerusalem; Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper. 2 Chronicles 20:20.

> „Și s-au sculat dis-de-dimineață și au ieșit în pustia Tecoa; și, pe când ieșeau, Iosafat a stat în picioare și a zis: Ascultați-mă, Iuda și voi, locuitori ai Ierusalimului! Credeți în Domnul Dumnezeul vostru și veți fi întăriți; credeți în prorocii Lui și veți propăși.” 2 Cronici 20:20.

> “‘Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper.’

> „Credeți în Domnul Dumnezeul vostru și veți fi întăriți; credeți în prorocii Lui și veți propăși.”

> “Isaiah 8:20. ‘To the law and to the testimony; if they speak not according to this word, it is because there is no light in them.’ Two texts are here set before God’s people: two conditions for success. The law spoken by Jehovah himself, and the spirit of prophecy, are the two sources of wisdom to guide His people in every experience. Deuteronomy 4:6. ‘This is your wisdom and your understanding in the sight of the nations, who shall say, Surely this great nation is a wise and understanding people.’

> „Isaia 8:20. «La lege și la mărturie; dacă nu vor vorbi potrivit acestui cuvânt, este pentru că nu este lumină în ei.» Aici sunt puse înaintea poporului lui Dumnezeu două texte: două condiții pentru izbândă. Legea rostită de Însuși Iehova și spiritul profeției sunt cele două izvoare ale înțelepciunii, menite să călăuzească poporul Său în fiecare experiență. Deuteronomul 4:6. «Aceasta este înțelepciunea voastră și priceperea voastră înaintea neamurilor, care vor zice: Cu adevărat, acest neam mare este un popor înțelept și priceput.»”

> “The law of God and the Spirit of Prophecy go hand in hand to guide and counsel the church, and whenever the church has recognized this by obeying His law, the spirit of prophecy has been sent to guide her in the way of truth.

> „Legea lui Dumnezeu și Spiritul Profeției merg mână în mână pentru a călăuzi și a sfătui biserica, iar ori de câte ori biserica a recunoscut acest lucru prin ascultarea de Legea Sa, spiritul profeției a fost trimis să o călăuzească pe calea adevărului.

> “Revelation 12:17. ‘And the dragon was wroth with the woman, and went to make war with the remnant of her seed, which keep the commandments of God, and have the testimony of Jesus Christ.’ This prophecy points out clearly that the remnant church will acknowledge God in His law and will have the prophetic gift. Obedience to the law of God, and the spirit of prophecy has always distinguished the true people of God, and the test is usually given on present manifestations.

> „Apocalipsa 12:17. «Şi balaurul s-a mâniat pe femeie şi s-a dus să facă război cu rămăşiţa seminţei ei, care păzesc poruncile lui Dumnezeu şi au mărturia lui Isus Hristos.» Această profeţie arată în mod clar că biserica rămăşiţei Îl va recunoaşte pe Dumnezeu în Legea Sa şi va avea darul profetic. Ascultarea de Legea lui Dumnezeu şi spiritul profeţiei i-au deosebit întotdeauna pe adevăraţii copii ai lui Dumnezeu, iar încercarea este dată de obicei cu privire la manifestările prezente.”

> “In Jeremiah’s day the people had no question about the message of Moses, Elijah, or Elisha, but they did question and put aside the message sent of God to Jeremiah until its force and power was wasted and there was no remedy but for God to carry them away into captivity.

> „În zilele lui Ieremia, poporul nu punea la îndoială mesajul lui Moise, al lui Ilie sau al lui Elisei, însă a pus la îndoială și a înlăturat mesajul trimis de Dumnezeu lui Ieremia, până când forța și puterea lui s-au irosit și nu a mai rămas niciun alt remediu decât ca Dumnezeu să-i ducă în robie.״

> “Likewise in the days of Christ the people had learned that Jeremiah’s message was true, and they persuaded themselves to believe that if they had lived in the days of their fathers they would have accepted his message, but at the same time they were rejecting Christ’s message, of whom all the prophets had written.

> „Tot astfel, în zilele lui Hristos, poporul ajunsese să recunoască faptul că mesajul lui Ieremia fusese adevărat și se convinsese pe sine că, dacă ar fi trăit în zilele părinților lor, ar fi primit mesajul lui; însă, în același timp, ei respingeau mesajul lui Hristos, despre care scriseseră toți prorocii.״

> “As the third angel’s message arose in the world, which is to reveal the law of God to the church in its fullness and power, the prophetic gift was also immediately restored. This gift has acted a very prominent part in the development and carrying forward of this message.

> „Pe măsură ce solia îngerului al treilea s-a ridicat în lume, menită să descopere bisericii Legea lui Dumnezeu în deplinătatea și puterea ei, darul profetic a fost, de asemenea, restaurat imediat. Acest dar a jucat un rol foarte proeminent în dezvoltarea și înaintarea acestei solii.‟

> “As differences of opinion have arisen in reference to interpretations of Scriptures and methods of labor, calculated to unsettle the faith of believers in the message and lead to disunion in the work, the spirit of prophecy has always thrown light on the situation. It has always brought union of thought and harmony of action to the body of believers. In every crisis that has arisen in the development of the message and the growth of the work, those who have stood firmly by the law of God and the light of the Spirit of prophecy have triumphed and the work has prospered in their hands.” Loma Linda Messages, 33, 34.

> „Când au apărut deosebiri de opinie cu privire la interpretările Scripturilor și la metodele de lucrare, de natură să zdruncine credința credincioșilor în solie și să ducă la dezbinare în lucrare, spiritul profeției a aruncat întotdeauna lumină asupra situației. El a adus întotdeauna unitate de gândire și armonie în acțiune trupului credincioșilor. În fiecare criză ivită în dezvoltarea soliei și în creșterea lucrării, aceia care au stat cu fermitate de partea Legii lui Dumnezeu și a luminii Spiritului profeției au biruit, iar lucrarea a prosperat în mâinile lor.” Loma Linda Messages, 33, 34.

The book of Joel is directly identified as “present truth” within the Spirit of Prophecy, which according to John in the book of Revelation is the testimony of Jesus. It is also endorsed directly within the Word of God. Both the Bible and Spirit of Prophecy directly apply the book of Joel to the last days.

Cartea lui Ioel este identificată în mod direct ca „adevăr prezent” în cadrul Spiritului Profetic, care, potrivit lui Ioan în cartea Apocalipsei, este mărturia lui Isus. Ea este, de asemenea, confirmată în mod direct în Cuvântul lui Dumnezeu. Atât Biblia, cât și Spiritul Profetic aplică în mod direct cartea lui Ioel zilelor din urmă.

> “Each of the ancient prophets spoke less for their own time than for ours, so that their prophesying is in force for us. ‘Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ 1 Corinthians 10:11. ‘Not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.’ 1 Peter 1:12. …

> “Fiecare dintre profeții din vechime a vorbit mai puțin pentru timpul lor decât pentru al nostru, astfel încât prorocia lor este valabilă pentru noi. «Și toate aceste lucruri li s-au întâmplat ca să ne slujească drept pilde și au fost scrise pentru învățătura noastră, peste care au venit sfârșiturile veacurilor.» 1 Corinteni 10:11. «Lor le-a fost descoperit că nu pentru ei înșiși, ci pentru voi slujeau ei aceste lucruri, care acum v-au fost vestite de cei ce v-au propovăduit Evanghelia prin Duhul Sfânt trimis din cer și în care chiar îngerii doresc să privească.» 1 Petru 1:12. …”

> “The Bible has accumulated and bound up together its treasures for this last generation. All the great events and solemn transactions of Old Testament history have been, and are, repeating themselves in the church in these last days.” Selected Messages, book 3, 338, 339.

> „Biblia și-a adunat și și-a strâns laolaltă comorile pentru această ultimă generație. Toate marile evenimente și toate acțiunile solemne ale istoriei Vechiului Testament s-au repetat și se repetă în biserică în aceste zile de pe urmă.” Selected Messages, cartea 3, 338, 339.

The prophecy of Joel is “in force” “upon” those “whom the ends of the world are come.” “In force” is simply emphasizing that “present truth” is always a test, and those who fail the test are represented by such biblical characters as Judas.

Proroctvo Joela je „na snazi” „nad” onima „na koje su došli svršeci svijeta”. „Na snazi” jednostavno naglašava da je „sadašnja istina” uvijek kušnja, a oni koji ne polože tu kušnju prikazani su takvim biblijskim ličnostima kao što je Juda.

> “Lesson after lesson fell unheeded on the ears of Judas. How many today follow in his steps. In the light of God’s law, selfish men see their evil characters, but fail to make the required reformation, and go on from one state of sin to another.

> „Lecție după lecție a căzut neauzită la urechile lui Iuda. Cât de mulți astăzi îi urmează pașii. În lumina legii lui Dumnezeu, oamenii egoiști își văd caracterele rele, dar nu împlinesc reforma cerută și merg mai departe dintr-o stare de păcat în alta.״

> “The lessons of Christ are applicable to our own time and generation. He said, ‘Neither pray I for these alone, but for them also which shall believe on me through their word.’ The same testimony is brought to us in these last days as was brought to Judas. The same lessons which he failed to make practical in his life come to men who hear, and yet make a like failure, because they do not put away their sin.” Review and Herald, March 17, 1891.

> „Lecțiile lui Hristos sunt aplicabile timpului și generației noastre. El a spus: «Și nu Mă rog numai pentru aceștia, ci și pentru cei ce vor crede în Mine prin cuvântul lor.» Aceeași mărturie ne este adusă nouă în aceste zile de pe urmă, cum i-a fost adusă lui Iuda. Aceleași lecții, pe care el a neglijat să le pună în practică în viața sa, vin la oamenii care aud și totuși dau același greș, pentru că nu se depărtează de păcatul lor.” Review and Herald, 17 martie 1891.

John throughout the book of Revelation typifies God’s last day people, and in being banished to Patmos John represents those who are persecuted in the Sunday law crisis. He states why he was incarcerated.

Ioan, de-a lungul cărții Apocalipsei, îi prefigurează pe cei din poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, iar, fiind exilat în Patmos, Ioan îi reprezintă pe aceia care sunt persecutați în criza legii duminicale. El arată de ce a fost întemnițat.

> I John, who also am your brother, and companion in tribulation, and in the kingdom and patience of Jesus Christ, was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ. Revelation 1:9.

> Eu, João, que também sou vosso irmão e companheiro na tribulação, e no reino e na paciência de Jesus Cristo, estava na ilha chamada Patmos, por causa da palavra de Deus e do testemunho de Jesus Cristo. Apocalipse 1:9.

John was persecuted for the Bible and the Spirit of Prophecy. Why are the one hundred and forty-four thousand persecuted because of the Spirit of Prophecy? The first truth the prophet Joel identifies is the apostasy of the Seventh-day Adventist church. When the apostle Peter identified that Pentecost was a fulfillment of the book of Joel, Peter did so in response to the Jews attacking the manifestation of “tongues.” The Jews, who then typified Seventh-day Adventists in the last days, were arguing that Peter and those proclaiming the message were “drunk.” Seventh-day Adventists will fight against the message of the latter rain as did the Jews of Peter’s time. They do so for those who are proclaiming the “present truth” testing message of the latter rain have the “old” foundational truths, for new truth is always based upon old truth. Jeremiah called for God’s people in the time of the latter rain to walk in the old paths and hearken to the sound of the watchman’s trumpet, but they refuse. The foundational “old” truth message is symbolically represented by the “seven times” of Leviticus twenty-six, which sets forth the covenant relationship in terms of the Sabbath for the land.

Ioan a fost persecutat pentru Biblie și Spiritul Profeției. De ce sunt cei o sută patruzeci și patru de mii persecutați din pricina Spiritului Profeției? Primul adevăr pe care îl identifică profetul Ioel este apostazia Bisericii Adventiste de Ziua a Șaptea. Când apostolul Petru a arătat că Rusaliile erau o împlinire a cărții lui Ioel, Petru a făcut aceasta ca răspuns la faptul că iudeii atacau manifestarea „limbilor”. Iudeii, care atunci îi prefigurau pe adventiștii de ziua a șaptea din zilele de pe urmă, susțineau că Petru și cei care proclamau solia erau „beți”. Adventiștii de ziua a șaptea vor lupta împotriva soliei ploii târzii, așa cum au făcut iudeii din vremea lui Petru. Ei fac aceasta, căci cei care proclamă solia de probă a „adevărului prezent” a ploii târzii au adevărurile fundamentale „vechi”, deoarece adevărul nou se întemeiază întotdeauna pe adevărul vechi. Ieremia a chemat poporul lui Dumnezeu, în vremea ploii târzii, să umble pe cărările cele vechi și să asculte de sunetul trâmbiței străjerului, dar ei refuză. Solia adevărului fundamental „vechi” este reprezentată simbolic prin „șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase, care înfățișează relația de legământ în termenii Sabatului pentru țară.

> “I saw the nominal church and nominal Adventists, like Judas, would betray us to the Catholics to obtain their influence to come against the truth. The saints then will be an obscure people, little known to the Catholics; but the churches and nominal Adventists who know of our faith and customs (for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it) will betray the saints and report them to the Catholics as those who disregard the institutions of the people; that is, that they keep the Sabbath and disregard Sunday.

> „Am văzut că biserica nominală și adventiștii nominali, asemenea lui Iuda, ne vor trăda catolicilor pentru a dobândi influența lor, ca să vină împotriva adevărului. Atunci sfinții vor fi un popor obscur, puțin cunoscut de catolici; însă bisericile și adventiștii nominali, care cunosc credința și obiceiurile noastre (căci ne urau din pricina Sabatului, pentru că nu-l puteau combate), îi vor trăda pe sfinți și îi vor denunța catolicilor ca fiind dintre aceia care nesocotesc rânduielile poporului; adică păzesc Sabatul și nesocotesc duminica.ײ

> “Then the Catholics bid the Protestants to go forward, and issue a decree that all who will not observe the first day of the week, instead of the seventh day, shall be slain. And the Catholics, whose numbers are large, will stand by the Protestants. The Catholics will give their power to the image of the beast. And the Protestants will work as their mother worked before them to destroy the saints. But before their decree bring or bear fruit, the saints will be delivered by the Voice of God.” Spalding and Magan, 1, 2.

> „Apoi catolicii îi vor îndemna pe protestanți să meargă înainte și vor emite un decret potrivit căruia toți cei care nu vor păzi prima zi a săptămânii, în locul zilei a șaptea, să fie omorâți. Și catolicii, al căror număr este mare, vor sta alături de protestanți. Catolicii își vor da puterea chipului fiarei. Iar protestanții vor lucra așa cum a lucrat mama lor înaintea lor, ca să-i nimicească pe sfinți. Dar, înainte ca decretul lor să aducă sau să poarte rod, sfinții vor fi izbăviți prin Glasul lui Dumnezeu.” Spalding and Magan, 1, 2.

Twice Sister White identifies the “nominal church” and the “nominal Adventists,” while drawing a distinction between the two “nominal groups” and the “Catholics.” The “nominal church” and the “nominal Adventists,” “hated” those represented by Peter and John “on account of the Sabbath, for they could not refute it.” The nominal church and Catholics cannot “refute” the seventh-day Sabbath truth, and “nominal Adventists” cannot “refute” the “seven times” of Leviticus twenty-six, which is the Sabbath commandment of the land. The nominal church and Catholics cannot “refute” the fact that the seventh-day Sabbath is a “foundational” biblical truth, and “nominal Adventists” cannot “refute” the fact that the “seven times” of Leviticus twenty-six is a “foundational” Millerite truth.

De două ori, sora White identifică „biserica nominală” și pe „adventiștii nominali”, făcând totodată o distincție între cele două „grupuri nominale” și „catolicii”. „Biserica nominală” și „adventiștii nominali” îi „urau” pe cei reprezentați de Petru și Ioan „din pricina Sabatului, căci nu-l puteau combate”. Biserica nominală și catolicii nu pot „combate” adevărul Sabatului zilei a șaptea, iar „adventiștii nominali” nu pot „combate” „cele șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase, care constituie porunca Sabatului țării. Biserica nominală și catolicii nu pot „combate” faptul că Sabatul zilei a șaptea este un adevăr biblic „fundamental”, iar „adventiștii nominali” nu pot „combate” faptul că „cele șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase sunt un adevăr millerit „fundamental”.

John’s captivity on Patmos represents the one hundred and forty-four thousand who uphold both the Bible and the Spirit of Prophecy, and who are especially persecuted from outside over the seventh-day Sabbath and persecuted from inside over the seventh-year Sabbath for the land. For this reason, John’s testimony of why he was being persecuted in verse nine is followed with verse ten’s Sabbath and the message from the past (“behind”) from the “great voice” as of a “trumpet.”

Captivitatea lui Ioan pe Patmos îi reprezintă pe cei o sută patruzeci și patru de mii care susțin atât Biblia, cât și Spiritul Profeției și care sunt persecutați în mod deosebit din afară din pricina Sabatului zilei a șaptea și persecutați dinăuntru din pricina Sabatului anului al șaptelea pentru pământ. Din acest motiv, mărturia lui Ioan despre de ce era persecutat în versetul nouă este urmată de Sabatul din versetul zece și de mesajul din trecut („în urmă”) de la „glasul cel mare”, ca de „trâmbiță”.

> I John, who also am your brother, and companion in tribulation, and in the kingdom and patience of Jesus Christ, was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ. I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet. Revelation 1:9, 10.

> Eu, João, que também sou vosso irmão e companheiro na tribulação, e no reino e na paciência de Jesus Cristo, estava na ilha chamada Patmos, por causa da palavra de Deus e do testemunho de Jesus Cristo. Achei-me em espírito no dia do Senhor e ouvi detrás de mim uma grande voz, como de trombeta. Apocalipse 1:9, 10.

John represents those who at 9/11 heard the trumpet voice of the angel of Revelation eighteen calling for God’s people to return to Jeremiah’s “old paths.” That great voice was also the warning of the seventh trumpet, which is also the third woe.

Ioan îi reprezintă pe aceia care, la 11 septembrie, au auzit glasul de trâmbiță al îngerului din Apocalipsa optsprezece, chemând poporul lui Dumnezeu să se întoarcă la „cărările cele vechi” ale lui Ieremia. Acel glas puternic a fost, de asemenea, avertizarea celei de-a șaptea trâmbițe, care este și al treilea vai.

Sister White recorded that the “Bible has accumulated and bound up together its treasures for this last generation.” The book of Joel is one of the biblical “treasures” that is present truth in the “last days.” At the time of Pentecost Peter identified that it was the book of Joel that was then being fulfilled. Peter, as with Joel, “spoke less for” the time period of Pentecost than for our “time.” The time period of Pentecost was the early rain for the Christian Dispensation. Pentecost marks the beginning of the Christian Dispensation, and in so doing it illustrates the end of the Christian Dispensation. The end of the Christian Dispensation is the time of the latter rain as typified by Pentecost. Peter is therefore a symbol of God’s people in the end of the Christian Dispensation who identify the fulfillment of the outpouring of the Holy Spirit by employing the book of Joel to do so.

Sorë White shënoi se “Bibla i ka grumbulluar dhe i ka lidhur së bashku thesaret e saj për këtë brez të fundit.” Libri i Joelit është një nga “thesaret” biblike që është e vërteta e tashme në “ditët e fundit”. Në kohën e Rrëshajëve, Pjetri përcaktoi se ishte libri i Joelit ai që po përmbushej atëherë. Pjetri, ashtu si Joeli, “foli më pak për” periudhën kohore të Rrëshajëve sesa për “kohën” tonë. Periudha e Rrëshajëve ishte shiu i hershëm për Dispensacionin e Krishterë. Rrëshajët shënojnë fillimin e Dispensacionit të Krishterë dhe, duke bërë kështu, ilustrojnë fundin e Dispensacionit të Krishterë. Fundi i Dispensacionit të Krishterë është koha e shiut të mbramë, siç është tipizuar nga Rrëshajët. Prandaj, Pjetri është një simbol i popullit të Perëndisë në fund të Dispensacionit të Krishterë, i cili e identifikon përmbushjen e derdhjes së Frymës së Shenjtë duke përdorur për këtë qëllim librin e Joelit.

> But Peter, standing up with the eleven, lifted up his voice, and said unto them, Ye men of Judaea, and all ye that dwell at Jerusalem, be this known unto you, and hearken to my words: For these are not drunken, as ye suppose, seeing it is but the third hour of the day. But this is that which was spoken by the prophet Joel; And it shall come to pass in the last days, saith God, I will pour out of my Spirit upon all flesh: and your sons and your daughters shall prophesy, and your young men shall see visions, and your old men shall dream dreams: And on my servants and on my handmaidens I will pour out in those days of my Spirit; and they shall prophesy: And I will shew wonders in heaven above, and signs in the earth beneath; blood, and fire, and vapour of smoke: The sun shall be turned into darkness, and the moon into blood, before that great and notable day of the Lord come: And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved. Acts 2:14–21.

> Dar Petru, stând în picioare împreună cu cei unsprezece, și-a ridicat glasul și le-a zis: „Bărbați iudei și voi toți care locuiți în Ierusalim, să vă fie cunoscut lucrul acesta și ascultați cuvintele mele: Căci aceștia nu sunt beți, cum socotiți voi, fiindcă este doar ceasul al treilea din zi. Ci aceasta este ceea ce a fost spus prin prorocul Ioel: «Și se va întâmpla în zilele de pe urmă, zice Dumnezeu, că voi turna din Duhul Meu peste orice făptură; și fiii voștri și fiicele voastre vor proroci, tinerii voștri vor vedea vedenii, și bătrânii voștri vor visa vise. Chiar și peste robii Mei și peste roabele Mele voi turna în zilele acelea din Duhul Meu; și vor proroci. Și voi arăta minuni sus în cer și semne jos pe pământ: sânge, și foc, și abur de fum; soarele se va preface în întuneric, și luna în sânge, înainte ca să vină ziua cea mare și însemnată a Domnului. Și se va întâmpla că oricine va chema Numele Domnului va fi mântuit.» Faptele Apostolilor 2:14–21.

To be a successful student of prophecy requires a settled understanding that the end of the world is illustrated “line upon line” within the historical narrative of Scripture. Connected with this truth is that the prophets themselves represent God’s people in the last days. Joel places his book in the last days for it announces the approach of the “day of the Lord.”

Kuba umunyeshuri w’intsinzi mu buhanuzi bisaba kugira gusobanukirwa kudakebakeba ko iherezo ry’isi ryerekanwa “umurongo ku wundi murongo” mu nkuru y’amateka yo mu Byanditswe Byera. Ijyanirana n’uku kuri ni uko abahanuzi ubwabo bagereranya ubwoko bw’Imana mu minsi y’imperuka. Yoweli ashyira igitabo cye mu minsi y’imperuka kuko gitangaza ukwegera kw’“umunsi w’Uwiteka.”

> Blow ye the trumpet in Zion, and sound an alarm in my holy mountain: let all the inhabitants of the land tremble: for the day of the Lord cometh, for it is nigh at hand. Joel 2:1.

> Sunați din trâmbiță în Sion și dați alarma pe muntele Meu cel sfânt; să tremure toți locuitorii țării, căci vine ziua Domnului, căci este aproape. Ioel 2:1.

A “trumpet” as a symbol, among other meanings, represents a warning message. As a symbol a trumpet may represent a period of time or a point in time, or both—based upon context. A trumpet also represents judgment. The feast of trumpets, ten days before the Day of Atonement was a warning of approaching judgment.

„Trâmbița”, ca simbol, reprezintă, printre alte semnificații, un mesaj de avertizare. Ca simbol, o trâmbiță poate reprezenta o perioadă de timp sau un moment în timp, ori pe amândouă — în funcție de context. O trâmbiță reprezintă, de asemenea, judecata. Sărbătoarea Trâmbițelor, cu zece zile înainte de Ziua Ispășirii, era o avertizare a judecății care se apropia.

The “day of the Lord” represents either a point in time or a period of time, based upon the context of the passage where the “day of the Lord” is employed. The “day of the Lord” can be a symbol of the executive judgment represented as the seven last plagues, or it can be the executive judgment at the end of the thousand-year millennium. In either case, the trumpet is identifying God’s executive judgment. The “day of the Lord” therefore can represent the point where God’s punishment is delivered or the period of time when God’s punishments are delivered.

„Ziua Domnului” reprezintă fie un moment în timp, fie o perioadă de timp, în funcție de contextul pasajului în care este folosită expresia „ziua Domnului”. „Ziua Domnului” poate fi un simbol al judecății executive reprezentate de cele șapte plăgi de pe urmă, sau poate fi judecata executivă de la sfârșitul mileniului de o mie de ani. În oricare dintre cazuri, trâmbița identifică judecata executivă a lui Dumnezeu. Prin urmare, „ziua Domnului” poate reprezenta punctul în care este aplicată pedeapsa lui Dumnezeu sau perioada de timp în care sunt aplicate pedepsele lui Dumnezeu.

A “trumpet” as with the “day of the Lord” can represent a point and a period of time as witnessed to in the historical points and periods represented by the seven trumpets of Revelation eight and nine. The “day of the Lord” that Joel is representing with the “trumpet” that is to be blown—is both a point in time and also a period of time which begins when the judgment of the dead ended and the judgment of the living began. On 9/11, a trumpet was blown marking the arrival of the judgment of the living as a point in time, and also marking 9/11 as the beginning of the period of the judgment of the living.

O „trâmbiță”, asemenea „zilei Domnului”, poate reprezenta un moment și o perioadă de timp, după cum se vede din momentele și perioadele istorice reprezentate de cele șapte trâmbițe din Apocalipsa opt și nouă. „Ziua Domnului”, pe care Ioel o reprezintă prin „trâmbița” ce trebuie să fie sunată, este atât un moment în timp, cât și o perioadă de timp care începe atunci când judecata morților s-a încheiat și a început judecata celor vii. La 11 septembrie, a fost sunată o trâmbiță, marcând sosirea judecății celor vii ca moment în timp și, de asemenea, marcând 11 septembrie ca începutul perioadei judecății celor vii.

> Therefore also now, saith the Lord, turn ye even to me with all your heart, and with fasting, and with weeping, and with mourning: And rend your heart, and not your garments, and turn unto the Lord your God: for he is gracious and merciful, slow to anger, and of great kindness, and repenteth him of the evil. Who knoweth if he will return and repent, and leave a blessing behind him; even a meat offering and a drink offering unto the Lord your God? Blow the trumpet in Zion, sanctify a fast, call a solemn assembly. Joel 2:12–15.

> De aceea, chiar acum, zice Domnul, întoarceţi-vă la Mine cu toată inima voastră, cu post, cu plâns şi cu bocet. Sfâşiaţi-vă inimile, nu hainele, şi întoarceţi-vă la Domnul Dumnezeul vostru, căci El este milostiv şi plin de îndurare, încet la mânie şi bogat în bunătate, şi Îi pare rău de răul trimis. Cine ştie dacă nu Se va întoarce şi nu-I va părea rău, şi dacă nu va lăsa după El o binecuvântare, chiar un dar de mâncare şi o jertfă de băutură pentru Domnul Dumnezeul vostru? Sunaţi din trâmbiţă în Sion, vestiţi un post, chemaţi o adunare de sărbătoare. Ioel 2:12–15.

This is the second time Joel commands that a trumpet be blown. The “trumpets” in Joel are both warnings of the approaching executive judgment of the seven last plagues, and are set within the context of the Laodicean call for repentance and the imminent close of probation.

Aceasta este a doua oară când Ioel poruncește să se sune din trâmbiță. „Trâmbițele” din Ioel sunt atât avertizări cu privire la apropiata judecată executivă a celor șapte plăgi de pe urmă, cât și sunt așezate în contextul apelului laodicean la pocăință și al închiderii iminente a timpului de probă.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Strigă cu glas tare, nu te cruța; înalță-ți glasul ca o trâmbiță și arată poporului Meu nelegiuirea lui, și casei lui Iacov păcatele ei. Isaia 58:1.

Isaiah, Joel, John and Peter are all representing the one hundred and forty-four thousand of the last days, as does Jeremiah who identifies when the trumpet is to be sounded.

Isaia, Ioel, Ioan și Petru îi reprezintă cu toții pe cei o sută patruzeci și patru de mii din zilele de pe urmă, la fel și Ieremia, care arată când trebuie să sune trâmbița.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:16, 17.

> Așa zice Domnul: „Stați în drumuri și priviți, și întrebați de cărările cele vechi, care este calea cea bună, și umblați pe ea, și veți găsi odihnă pentru sufletele voastre.” Dar ei au zis: „Nu vom umbla pe ea.” De asemenea, am pus peste voi străjeri, zicând: „Luați aminte la sunetul trâmbiței.” Dar ei au zis: „Nu vom lua aminte.” Ieremia 6:16, 17.

The trumpet sounded in these last days at 9/11, and the latter rain then began to fall upon those who chose the good way and walked therein. It is then that the angel of Revelation eighteen descended.

Trâmbița a sunat în aceste zile de pe urmă la 11 septembrie, iar apoi ploaia târzie a început să cadă peste aceia care au ales calea cea bună și au umblat pe ea. Atunci a coborât îngerul din Apocalipsa optsprezece.

> “The latter rain is to fall upon the people of God. A mighty angel is to come down from heaven, and the whole earth is to be lighted with his glory.” Review and Herald, April 21, 1891.

> „Ploaia târzie urmează să fie revărsată peste poporul lui Dumnezeu. Un înger puternic urmează să se coboare din cer, iar întregul pământ va fi luminat de slava lui.” Review and Herald, 21 aprilie 1891.

When the great buildings of New York were brought down on 9/11, the mighty angel descended and the latter rain began to fall.

Când marile clădiri ale New Yorkului au fost doborâte la 11 septembrie, îngerul cel puternic s-a coborât, iar ploaia târzie a început să cadă.

> “Now comes the word that I have declared that New York is to be swept away by a tidal wave? This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’ The whole of the eighteenth chapter of Revelation is a warning of what is coming on the earth. But I have no light in particular in regard to what is coming on New York, only that I know that one day the great buildings there will be thrown down by the turning and overturning of God’s power. From the light given me, I know that destruction is in the world. One word from the Lord, one touch of his mighty power, and these massive structures will fall. Scenes will take place the fearfulness of which we cannot imagine.” Review and Herald, July 5, 1906.

> „Da li sada dolazi riječ da sam izjavila kako New York treba biti pometen plimnim valom? To nikada nisam rekla. Rekla sam, dok sam promatrala kako ondje niču velike zgrade, kat za katom: ‘Kakvi će se strašni prizori odigrati kada Gospod ustane da silno potrese zemlju! Tada će se ispuniti riječi iz Otkrivenja 18:1–3.’ Cijelo osamnaesto poglavlje Otkrivenja upozorenje je o onome što dolazi na zemlju. Ali nemam posebno svjetlo u pogledu onoga što dolazi na New York, osim što znam da će jednoga dana ondje velike zgrade biti oborene okretanjem i prevrtanjem Božje sile. Iz svjetla koje mi je dano znam da je uništenje u svijetu. Jedna riječ od Gospoda, jedan dodir njegove silne moći, i te će goleme građevine pasti. Odigrat će se prizori čiju strahotu ne možemo ni zamisliti.” Review and Herald, 5. srpnja 1906.

On 9/11 the latter rain began to sprinkle in advance of its full outpouring at the Sunday law.

Pe 9/11, ploaia târzie a început să stropească în avansul revărsării ei depline la legea duminicală.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611, 612.

> „Marea lucrare a Evangheliei nu trebuie să se încheie cu o manifestare a puterii lui Dumnezeu mai redusă decât aceea care i-a marcat începutul. Profețiile care s-au împlinit prin revărsarea ploii timpurii la deschiderea Evangheliei urmează să se împlinească din nou prin ploaia târzie la încheierea ei. Acestea sunt «vremurile de înviorare» spre care privea apostolul Petru când spunea: «Pocăiți-vă dar și întoarceți-vă la Dumnezeu, pentru ca să vi se șteargă păcatele, când vor veni vremurile de înviorare de la fața Domnului, și El va trimite pe Isus.» Faptele Apostolilor 3:19, 20.” Tragedia veacurilor, 611, 612.

The perfect fulfillment of the “times of refreshing” occurs when you are living, for the warning is to “repent,” which is impossible to do if you are dead. The “times of refreshing” arrives when the “sins” of living souls might still be “blotted out”. The “times of refreshing” began on 9/11, thus identifying the beginning of the judgment of the living. Pentecost is repeated at the close of the gospel dispensation. When the “times of refreshing” arrived, the events typified at Pentecost began to repeat.

Împlinirea desăvârșită a „vremurilor de înviorare” are loc atunci când ești în viață, căci avertizarea este „pocăiți-vă”, lucru imposibil de făcut dacă ești mort. „Vremurile de înviorare” sosesc atunci când „păcatele” sufletelor vii mai pot fi încă „șterse”. „Vremurile de înviorare” au început la 11 septembrie, identificând astfel începutul judecății celor vii. Cincizecimea se repetă la încheierea perioadei de har a Evangheliei. Când au sosit „vremurile de înviorare”, evenimentele prefigurate la Cincizecime au început să se repete.

> “It is with an earnest longing that I look forward to the time when the events of the day of Pentecost shall be repeated with even greater power than on that occasion. John says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory.’ Then, as at the Pentecostal season, the people will hear the truth spoken to them, every man in his own tongue.

> „Z gorljivim čeznućem iščekujem vreme kada će se događaji dana Pedesetnice ponoviti sa još većom silom nego tom prilikom. Jovan kaže: „I videh drugog anđela gde silazi s neba, koji imaše veliku vlast; i zemlja se obasja od slave njegove.“ Tada će, kao u vreme Pedesetnice, narod čuti istinu koja mu se govori, svaki čovek na svom jeziku.

> “God can breathe new life into every soul that sincerely desires to serve Him, and can touch the lips with a live coal from off the altar, and cause them to become eloquent with His praise. Thousands of voices will be imbued with the power to speak forth the wonderful truths of God’s Word. The stammering tongue will be unloosed, and the timid will be made strong to bear courageous testimony to the truth. May the Lord help His people to cleanse the soul temple from every defilement, and to maintain such a close connection with Him that they may be partakers of the latter rain when it shall be poured out.” Review and Herald, July 20, 1886.

> „Dumnezeu poate insufla viață nouă în fiecare suflet care dorește cu sinceritate să-I slujească și poate atinge buzele cu un cărbune aprins de pe altar, făcându-le elocvente în lauda Sa. Mii de glasuri vor fi pătrunse de puterea de a rosti adevărurile minunate ale Cuvântului lui Dumnezeu. Limba gângavă va fi dezlegată, iar cei timizi vor fi întăriți să aducă o mărturie curajoasă pentru adevăr. Fie ca Domnul să-Și ajute poporul să curețe templul sufletului de orice întinăciune și să mențină o legătură atât de strânsă cu El, încât să poată fi părtași ai ploii târzii atunci când va fi revărsată.” Review and Herald, 20 iulie 1886.

We will continue in the next article.

Vom continua în articolul următor.

> And the angel that talked with me came again, and waked me, as a man that is wakened out of his sleep, And said unto me, What seest thou? And I said, I have looked, and behold a candlestick all of gold, with a bowl upon the top of it, and his seven lamps thereon, and seven pipes to the seven lamps, which are upon the top thereof: And two olive trees by it, one upon the right side of the bowl, and the other upon the left side thereof.

> Și îngerul care vorbea cu mine a venit din nou și m-a trezit, cum este trezit un om din somnul lui, și mi-a zis: „Ce vezi?” Iar eu am zis: „M-am uitat, și iată un sfeșnic cu totul de aur, cu un vas deasupra lui, și cele șapte candele ale lui pe el, și șapte țevi pentru cele șapte candele care sunt deasupra lui; și doi măslini lângă el, unul la dreapta vasului, iar celălalt la stânga lui.”

> So I answered and spake to the angel that talked with me, saying, What are these, my lord? Then the angel that talked with me answered and said unto me, Knowest thou not what these be? And I said, No, my lord.

> Astfel, am răspuns și am vorbit îngerului care vorbea cu mine, zicând: „Ce sunt acestea, domnul meu?” Atunci îngerul care vorbea cu mine mi-a răspuns și mi-a zis: „Nu știi ce sunt acestea?” Și eu am zis: „Nu, domnul meu.”

> Then he answered and spake unto me, saying, This is the word of the Lord unto Zerubbabel, saying, Not by might, nor by power, but by my spirit, saith the Lord of hosts. Zechariah 4:1–6.

> Atunci el a răspuns și mi-a vorbit, zicând: „Acesta este cuvântul Domnului către Zorobabel, zicând: «Nu prin putere, nici prin tărie, ci prin Duhul Meu», zice Domnul oștirilor.” Zaharia 4:1–6.

Back to Articles