Article

# Future for America and July 18, 2020 - Number Six

Viitor pentru America și 18 iulie 2020 – Numărul șase

The Ensign

Steagul

Author

Jeff Pippenger

Published

September 23, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. Revelation 11:11, 12.

> I po trzech dniach i po pół dniu wstąpił w nich Duch życia od Boga, i stanęli na swoich nogach; a wielki strach padł na tych, którzy ich widzieli. I usłyszeli donośny głos z nieba, mówiący do nich: Wstąpcie tutaj. I wstąpili do nieba w obłoku; a ich nieprzyjaciele patrzyli na nich. Objawienie 11:11, 12.

After being trampled down in the street, Elijah and Moses receive the Comforter and they then stand upon their feet. Ezekiel’s valley of bones first hear a noise and then experience a shaking, but they were still without breath.

După ce sunt călcați în picioare pe stradă, Ilie și Moise primesc Mângâietorul și apoi se ridică în picioare. Oasele din valea lui Ezechiel aud mai întâi un vuiet și apoi trec printr-o zguduire, dar erau încă fără suflare.

> So I prophesied as I was commanded: and as I prophesied, there was a noise, and behold a shaking, and the bones came together, bone to his bone. And when I beheld, lo, the sinews and the flesh came up upon them, and the skin covered them above: but there was no breath in them. Ezekiel 37:7, 8.

> Astfel am prorocit, aşa cum mi se poruncise; şi, pe când prorocam, s-a auzit un vuiet şi, iată, s-a făcut o mişcare, şi oasele s-au apropiat, fiecare os la osul său. Şi, când m-am uitat, iată că au venit peste ele vinele şi carnea, şi pielea le-a acoperit pe deasupra; dar nu era suflare în ele. Ezechiel 37:7, 8.

When the bodies have been reconstituted, they hear the message of the four winds.

Când trupurile au fost reconstituite, ele aud mesajul celor patru vânturi.

> Then said he unto me, Prophesy unto the wind, prophesy, son of man, and say to the wind, Thus saith the Lord God; Come from the four winds, O breath, and breathe upon these slain, that they may live. So I prophesied as he commanded me, and the breath came into them, and they lived, and stood up upon their feet, an exceeding great army. Ezekiel 37:9, 10.

> Atunci mi-a zis: „Prorocește către vânt, prorocește, fiul omului, și spune vântului: Așa vorbește Domnul Dumnezeu: Vino din cele patru vânturi, suflare, și suflă peste acești morți, ca să învieze.” Și am prorocit, cum îmi poruncise El, și suflarea a intrat în ei, și au înviat și au stat în picioare, o oaste nespus de mare. Ezechiel 37:9, 10.

All the prophets identify the end of the world, so the passage from Ezekiel produces a dilemma for those who wish to avoid the message of Revelation eleven’s two prophets. Of course, for those who wish to reject the message the easiest lie they can tell themselves is that Revelation eleven is just a history that represents the French Revolution, and it has no end of the world application. But if you accept the premise that even Revelation eleven identifies the end of the world, then you must reconcile the fact that the mighty army at the end of the world that presents the third angel’s message in a loud cry is identified as being dead and resurrected in advance of their standing up as God’s army.

Toți profeții identifică sfârșitul lumii, astfel că pasajul din Ezechiel generează o dilemă pentru aceia care doresc să evite mesajul celor doi profeți din Apocalipsa unsprezece. Desigur, pentru aceia care doresc să respingă mesajul, cea mai ușoară minciună pe care și-o pot spune este că Apocalipsa unsprezece este doar o istorie care reprezintă Revoluția Franceză și că nu are nicio aplicare la sfârșitul lumii. Dar, dacă accepți premisa că până și Apocalipsa unsprezece identifică sfârșitul lumii, atunci trebuie să împaci faptul că oastea cea puternică de la sfârșitul lumii, care prezintă solia celui de-al treilea înger într-o mare strigare, este identificată ca fiind moartă și înviată înainte de a se ridica drept oastea lui Dumnezeu.

> Then he said unto me, Son of man, these bones are the whole house of Israel: behold, they say, Our bones are dried, and our hope is lost: we are cut off for our parts. Therefore prophesy and say unto them, Thus saith the Lord God; Behold, O my people, I will open your graves, and cause you to come up out of your graves, and bring you into the land of Israel. And ye shall know that I am the Lord, when I have opened your graves, O my people, and brought you up out of your graves, And shall put my spirit in you, and ye shall live, and I shall place you in your own land: then shall ye know that I the Lord have spoken it, and performed it, saith the Lord. Ezekiel 37:11–14.

> Apoi mi-a zis: „Fiul omului, oasele acestea sunt toată casa lui Israel; iată, ei zic: «Oasele noastre sunt uscate, nădejdea noastră s-a pierdut: suntem nimiciți cu desăvârșire.» De aceea, prorocește și spune-le: «Așa vorbește Domnul Dumnezeu: Iată, poporul Meu, vă voi deschide mormintele, vă voi scoate din mormintele voastre și vă voi aduce în țara lui Israel. Și veți ști că Eu sunt Domnul, când vă voi deschide mormintele, poporul Meu, și vă voi scoate din mormintele voastre. Voi pune Duhul Meu în voi și veți trăi; vă voi așeza iarăși în țara voastră; și veți ști că Eu, Domnul, am vorbit și am împlinit», zice Domnul.” Ezechiel 37:11–14.

Christ ascended into heaven with a cloud and He returns with clouds, and the clouds represent angels. Moses and Elijah ascend up into heaven in a cloud that represents the message of the third angel that flies in the midst of heaven at the Sunday law in the United States. Moses and Elijah ascend up into heaven at the Sunday law in connection with a message of Islam.

Hristos S-a înălțat la cer cu un nor și El Se întoarce cu nori, iar norii îi reprezintă pe îngeri. Moise și Ilie se înalță la cer într-un nor care reprezintă solia celui de-al treilea înger, care zboară prin mijlocul cerului în timpul legii duminicale din Statele Unite. Moise și Ilie se înalță la cer la timpul legii duminicale, în legătură cu o solie despre islam.

Isaiah identifies many of the truths connected with this history and in the very same passage that Jesus referenced to identify His work. He employed the prophets Elijah and Elisha as examples of a prophetic message not being received by their own countrymen, and it immediately brought those of the church in Nazareth to anger and they sought to kill him.

Isaia identifică multe dintre adevărurile legate de această istorie chiar în același pasaj la care Isus a făcut referire pentru a-Și identifica lucrarea. El i-a folosit pe prorocii Ilie și Elisei ca exemple ale unui mesaj profetic care nu a fost primit de propriii lor compatrioți, iar aceasta i-a mâniat îndată pe cei din biserica din Nazaret și ei au căutat să-L omoare.

> The spirit of the Lord God is upon me; because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to bind up the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; To proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn; To appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified. And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. And strangers shall stand and feed your flocks, and the sons of the alien shall be your plowmen and your vinedressers. But ye shall be named the Priests of the Lord: men shall call you the Ministers of our God: ye shall eat the riches of the Gentiles, and in their glory shall ye boast yourselves. For your shame ye shall have double; and for confusion they shall rejoice in their portion: therefore in their land they shall possess the double: everlasting joy shall be unto them. For I the Lord love judgment, I hate robbery for burnt offering; and I will direct their work in truth, and I will make an everlasting covenant with them. And their seed shall be known among the Gentiles, and their offspring among the people: all that see them shall acknowledge them, that they are the seed which the Lord hath blessed. I will greatly rejoice in the Lord, my soul shall be joyful in my God; for he hath clothed me with the garments of salvation, he hath covered me with the robe of righteousness, as a bridegroom decketh himself with ornaments, and as a bride adorneth herself with her jewels. For as the earth bringeth forth her bud, and as the garden causeth the things that are sown in it to spring forth; so the Lord God will cause righteousness and praise to spring forth before all the nations.

> Duhul Domnului Dumnezeu este peste mine, căci Domnul m-a uns să vestesc celor blânzi vești bune; El m-a trimis să leg rănile celor cu inima zdrobită, să vestesc robilor slobozirea și celor legați deschiderea temniței; să vestesc anul de îndurare al Domnului și ziua răzbunării Dumnezeului nostru; să mângâi pe toți cei ce plâng; să rânduiesc pentru cei ce plâng în Sion, să le dau o podoabă în loc de cenușă, untdelemnul bucuriei în locul plânsului, haina laudei în locul unui duh mâhnit; ca să fie numiți terebinți ai neprihănirii, sădire a Domnului, ca El să fie proslăvit. Ei vor zidi iarăși vechile dărâmături, vor ridica iarăși pustiirile de odinioară și vor drege cetățile pustiite, pustiirile multor generații. Străinii vor sta și vă vor paște turmele, iar fiii străinului vor fi plugarii și vierii voștri. Dar voi veți fi numiți Preoți ai Domnului; oamenii vă vor zice Slujitori ai Dumnezeului nostru; veți mânca bogățiile neamurilor și vă veți făli cu slava lor. În locul rușinii voastre veți avea îndoit; în locul ocării se vor bucura de partea lor; de aceea vor stăpâni îndoit în țara lor; o bucurie veșnică va fi a lor. Căci Eu, Domnul, iubesc judecata, urăsc jaful unit cu arderea-de-tot; le voi călăuzi lucrarea în adevăr și voi încheia cu ei un legământ veșnic. Sămânța lor va fi cunoscută printre neamuri și odraslele lor printre popoare; toți cei ce-i vor vedea îi vor recunoaște, că sunt o sămânță binecuvântată de Domnul. Mă voi bucura foarte mult în Domnul, sufletul meu se va veseli în Dumnezeul meu; căci m-a îmbrăcat cu hainele mântuirii, m-a acoperit cu mantaua neprihănirii, ca pe un mire care se împodobește cu podoabe și ca pe o mireasă care se gătește cu bijuteriile ei. Căci, după cum pământul își dă lăstarul și cum grădina face să răsară cele semănate în ea, tot așa Domnul Dumnezeu va face să răsară neprihănirea și lauda înaintea tuturor neamurilor.

> For Zion’s sake will I not hold my peace, and for Jerusalem’s sake I will not rest, until the righteousness thereof go forth as brightness, and the salvation thereof as a lamp that burneth. And the Gentiles shall see thy righteousness, and all kings thy glory: and thou shalt be called by a new name, which the mouth of the Lord shall name. Thou shalt also be a crown of glory in the hand of the Lord, and a royal diadem in the hand of thy God. Thou shalt no more be termed Forsaken; neither shall thy land any more be termed Desolate: but thou shalt be called Hephzibah, and thy land Beulah: for the Lord delighteth in thee, and thy land shall be married. For as a young man marrieth a virgin, so shall thy sons marry thee: and as the bridegroom rejoiceth over the bride, so shall thy God rejoice over thee. I have set watchmen upon thy walls, O Jerusalem, which shall never hold their peace day nor night: ye that make mention of the Lord, keep not silence. And give him no rest, till he establish, and till he make Jerusalem a praise in the earth. The Lord hath sworn by his right hand, and by the arm of his strength, Surely I will no more give thy corn to be meat for thine enemies; and the sons of the stranger shall not drink thy wine, for the which thou hast laboured: But they that have gathered it shall eat it and praise the Lord; and they that have brought it together shall drink it in the courts of my holiness. Go through, go through the gates; prepare ye the way of the people; cast up, cast up the highway; gather out the stones; lift up a standard for the people. Behold, the Lord hath proclaimed unto the end of the world, Say ye to the daughter of Zion, Behold, thy salvation cometh; behold, his reward is with him, and his work before him. And they shall call them, The holy people, The redeemed of the Lord: and thou shalt be called, Sought out, A city not forsaken. Isaiah 61:1–62:12.

> Din pricina Sionului nu voi tăcea și, din pricina Ierusalimului, nu voi avea odihnă, până când dreptatea lui nu va ieși ca strălucirea, și mântuirea lui ca o candelă care arde. Atunci neamurile vor vedea dreptatea ta, și toți împărații slava ta; și ți se va pune un nume nou, pe care gura Domnului îl va numi. Vei fi, de asemenea, o cunună de slavă în mâna Domnului și o diademă împărătească în mâna Dumnezeului tău. Nu te vor mai numi Părăsită și țara ta nu va mai fi numită Pustie; ci vei fi numită Hefțiba, iar țara ta, Beula; căci Domnul Își găsește plăcerea în tine și țara ta va fi măritată. Cum se însoară un tânăr cu o fecioară, așa fiii tăi se vor însura cu tine; și cum se bucură mirele de mireasă, așa Se va bucura Dumnezeul tău de tine. Pe zidurile tale, Ierusalime, am pus străjeri, care nu vor tăcea niciodată, nici zi, nici noapte. Voi, care aduceți aminte Domnului, nu păstrați tăcerea! Și nu-I dați odihnă, până nu va întemeia și până nu va face din Ierusalim o laudă pe pământ. Domnul a jurat pe dreapta Lui și pe brațul puterii Lui: „Nu voi mai da grâul tău ca hrană vrăjmașilor tăi și fiii străinului nu vor mai bea vinul tău, pentru care ai muncit. Ci cei ce au adunat grâul îl vor mânca și vor lăuda pe Domnul, iar cei ce au strâns vinul îl vor bea în curțile sfințeniei Mele.” Treceți, treceți pe porți; pregătiți calea poporului; neteziți, neteziți drumul; scoateți pietrele; ridicați un steag pentru popor. Iată, Domnul a vestit până la marginile pământului: „Spuneți fiicei Sionului: «Iată, mântuirea ta vine; iată, răsplata Lui este cu El și lucrarea Lui merge înaintea Lui.»” Și ei îi vor numi: Poporul sfânt, Răscumpărații Domnului; iar pe tine te vor numi: Cea căutată, cetatea nepărăsită. Isaia 61:1–62:12.

The Lord enters into “an everlasting covenant” with the one hundred and forty-four thousand who have previously been “forsaken,” but then become “a city” that is “not forsaken.” They were “desolate,” and dead in the street. Isaiah identifies them as the “Priests of the Lord,” the Lord’s “ministers,” a “holy people” and the “watchmen” on the walls of Zion.

Domnul încheie „un legământ veșnic” cu cei o sută patruzeci și patru de mii care mai înainte au fost „părăsiți”, dar apoi devin „o cetate” care „nu este părăsită”. Ei au fost „pustiți” și morți în uliță. Isaia îi identifică drept „Preoții Domnului”, „slujitorii” Domnului, „un popor sfânt” și „străjerii” de pe zidurile Sionului.

In contrast with those who rejoiced over their dead bodies, God then rejoices over them “as the bridegroom rejoiceth over the bride.” The bride has then been made ready. Just as in the promise to Philadelphia the Lord gives them a “new name,” and He identifies their name as “Hephzibah” and “Beulah.” Hephzibah means my delight is in her, and Beulah means to marry. The Lord marries those represented by Elijah and Moses.

În contrast cu aceia care s-au bucurat de trupurile lor moarte, Dumnezeu Se bucură apoi de ei „cum se bucură mirele de mireasă”. Mireasa a fost atunci pregătită. Întocmai ca în făgăduința făcută Filadelfiei, Domnul le dă un „nume nou” și le identifică numele ca fiind „Hefțiba” și „Beula”. Hefțiba înseamnă desfătarea Mea este în ea, iar Beula înseamnă a se căsători. Domnul Se căsătorește cu aceia care sunt reprezentați de Ilie și Moise.

The work they are given is to prepare the way for Christ Second Coming by preaching the “good tidings” of Christ and His righteousness “unto the end of the world.” They have been anointed by the Comforter in the outpouring of the Spirit and will then be lifted “up as a standard,” as “a great voice from heaven” says “unto them, Come up hither.” They will then be as “a crown of glory” and “a royal diadem” in the hand of the Lord. Zechariah identifies the same crown as an ensign, while also placing the event during the time of the latter rain.

Lucrul care le este încredințat este să pregătească calea pentru a Doua Venire a lui Hristos, vestind „vestea bună” a lui Hristos și a neprihănirii Sale „până la marginile lumii”. Ei au fost unși de Mângâietorul prin revărsarea Duhului și atunci vor fi înălțați „ca un steag”, când „un glas puternic din cer” le spune: „Suiți-vă aici”. Atunci ei vor fi „o cunună de slavă” și „o diademă împărătească” în mâna Domnului. Zaharia identifică aceeași cunună ca fiind un stindard, plasând totodată evenimentul în timpul ploii târzii.

> And the Lord their God shall save them in that day as the flock of his people: for they shall be as the stones of a crown, lifted up as an ensign upon his land. For how great is his goodness, and how great is his beauty! corn shall make the young men cheerful, and new wine the maids. Ask ye of the Lord rain in the time of the latter rain; so the Lord shall make bright clouds, and give them showers of rain, to every one grass in the field. Zechariah 9:16–10:1.

> Și Domnul Dumnezeul lor îi va mântui în ziua aceea ca turma poporului Său; căci ei vor fi ca pietrele unei cununi, înălțate ca un steag peste țara Lui. Căci cât de mare este bunătatea Lui și cât de mare este frumusețea Lui! grâul îi va înveseli pe tineri, și mustul pe fecioare. Cereți de la Domnul ploaie la vremea ploii târzii; astfel Domnul va face nori luminoși și le va da averse de ploaie, fiecăruia iarbă pe câmp. Zaharia 9:16–10:1.

They will be the “flock of His people,” but the Lord has a second flock who are then still in Babylon who he will also call. Their work will be to rebuild the “old” waste places and the “desolations” of many generations. They will be those who return and reestablish the old paths that have been rejected and covered up within Adventism and without Adventism. They will return to the Millerite foundational truths and present them in their purity to Laodicean Adventism and they will also present a message to those outside of Adventism concerning the “old” truths connected with God’s law, especially the Sabbath. In doing so they will use the histories of many generations to illustrate the new history. Their work will take place during the latter rain, when the judgments of God are in the land. When the Lord with His right hand, lifts them up as an ensign the entire world that had previously rejoiced over their dead bodies lying in the street will see the ensign, and hear the watchmen’s warning trumpet.

Ei vor fi „turma poporului Său”, însă Domnul are o a doua turmă care se află atunci încă în Babilon și pe care o va chema de asemenea. Lucrarea lor va fi să rezidească dărâmăturile „vechi” și „pustiirile” multor generații. Ei vor fi aceia care se întorc și restabilesc cărările vechi care au fost lepădate și acoperite în cadrul Adventismului și în afara Adventismului. Ei se vor întoarce la adevărurile fundamentale millerite și le vor prezenta în curăția lor Adventismului laodicean și vor prezenta, de asemenea, un mesaj celor din afara Adventismului cu privire la adevărurile „vechi” legate de Legea lui Dumnezeu, în mod deosebit de Sabat. Făcând astfel, ei vor folosi istoriile multor generații pentru a ilustra noua istorie. Lucrarea lor va avea loc în timpul ploii târzii, când judecățile lui Dumnezeu sunt în țară. Când Domnul, cu mâna Sa dreaptă, îi va ridica drept un steag, întreaga lume care mai înainte se bucurase de trupurile lor moarte zăcând în uliță va vedea steagul și va auzi trâmbița de avertizare a străjerilor.

> All ye inhabitants of the world, and dwellers on the earth, see ye, when he lifteth up an ensign on the mountains; and when he bloweth a trumpet, hear ye. Isaiah 18:3.

> Toți locuitorii lumii și voi, cei ce locuiți pe pământ, priviți când ridică un steag pe munți; și când sună din trâmbiță, ascultați. Isaia 18:3.

In chapter eleven of Revelation when those who had been rejoicing over their dead bodies see them stand up “great fear fell upon them which saw them.”

În capitolul unsprezece din Apocalipsa, când cei care se bucuraseră de trupurile lor moarte îi văd ridicându-se în picioare, „o mare frică a căzut peste cei ce i-au văzut”.

> Then shall the Assyrian fall with the sword, not of a mighty man; and the sword, not of a mean man, shall devour him: but he shall flee from the sword, and his young men shall be discomfited. And he shall pass over to his strong hold for fear, and his princes shall be afraid of the ensign, saith the Lord, whose fire is in Zion, and his furnace in Jerusalem. Isaiah 31:8, 9.

> Atunci asirianul va cădea de sabie, nu de sabia unui om puternic; și sabia, nu a unui om de rând, îl va nimici; dar el va fugi dinaintea sabiei, iar tinerii lui vor fi zdrobiți. Și va trece, de frică, la întăritura lui, iar căpeteniile lui se vor înspăimânta de steag, zice Domnul, al cărui foc este în Sion și al cărui cuptor este în Ierusalim. Isaia 31:8, 9.

All the prophet’s testimonies come together in the book of Revelation. The Assyrian represents the king of the north in Daniel eleven verse forty to forty-five who comes to his end with none to help. When the one hundred and forty-four thousand, who are God’s watchmen, blow the trumpet the entire world will hear and be afraid. Those represented by the two prophets will be “anointed” by the Comforter “to preach good tidings” that are the “tidings out of the east and out of the north” that “trouble” the king of the north in Daniel chapter eleven verse forty-four and that marks the beginning of the persecution of the Sunday law crisis. At that time the Gentiles will respond to the message to come out of Babylon and come and join the priests of the Lord, who are also represented as “a root of Jesse,” thus identifying the biblical methodology that they will use to present the warning message unto the Gentiles.

Toate mărturiile profetului se adună în cartea Apocalipsei. Asirianul îl reprezintă pe împăratul de la miazănoapte din Daniel 11:40–45, care își ajunge sfârșitul fără ca cineva să-i vină în ajutor. Când cei o sută patruzeci și patru de mii, care sunt străjerii lui Dumnezeu, sună din trâmbiță, întreaga lume va auzi și se va înfricoșa. Cei reprezentați de cei doi profeți vor fi „unși” de Mângâietorul „să vestească vești bune”, care sunt „veștile de la răsărit și de la miazănoapte” ce-l „tulbură” pe împăratul de la miazănoapte din Daniel 11:44, iar aceasta marchează începutul persecuției din criza legii duminicale. În vremea aceea, neamurile vor răspunde chemării de a ieși din Babilon și vor veni să se alăture preoților Domnului, care sunt de asemenea reprezentați ca „o rădăcină a lui Isai”, identificând astfel metodologia biblică pe care o vor folosi pentru a prezenta neamurilor solia de avertizare.

> And in that day there shall be a root of Jesse, which shall stand for an ensign of the people; to it shall the Gentiles seek: and his rest shall be glorious. And it shall come to pass in that day, that the Lord shall set his hand again the second time to recover the remnant of his people, which shall be left, from Assyria, and from Egypt, and from Pathros, and from Cush, and from Elam, and from Shinar, and from Hamath, and from the islands of the sea. And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:10–12.

> Na în acea zi se va arăta o rădăcină a lui Iese, care va sta ca un steag pentru popoare; neamurile o vor căuta, iar locul lui de odihnă va fi plin de slavă. Și se va întâmpla în ziua aceea că Domnul Își va întinde iarăși mâna, a doua oară, ca să răscumpere rămășița poporului Său, care va mai rămâne, din Asiria, din Egipt, din Patros, din Cuș, din Elam, din Șinear, din Hamat și din ostroavele mării. El va înălța un steag pentru neamuri, va strânge pe surghiuniții lui Israel și va aduna pe cei risipiți ai lui Iuda din cele patru colțuri ale pământului. Isaia 11:10–12.

The Lord gathered His people on September 11, 2001 with the message that identified Islam’s attack as the arrival of the third woe. The Lord gathers His people again a second time after they have been dead in the street. When He does so those gathered are identified as “the outcasts of Israel,” the “dispersed of Judah.” They were cast out into the streets on July 18, 2020, but they are gathered a second time to be the ensign that gathers God’s other flock that are still in Babylon. The gathering of those still in Babylon begins at the Sunday law in the United States, which is the second of two voices in Revelation eighteen.

Domnul Și-a adunat poporul la 11 septembrie 2001 cu solia care a identificat atacul Islamului ca fiind sosirea celui de-al treilea vai. Domnul Își adună din nou poporul, a doua oară, după ce ei au fost morți în uliță. Când face aceasta, cei adunați sunt identificați drept „surghiuniții lui Israel”, „risipiții lui Iuda”. Ei au fost alungați în ulițe la 18 iulie 2020, dar sunt adunați a doua oară pentru a fi steagul care adună cealaltă turmă a lui Dumnezeu, care este încă în Babilon. Adunarea celor care sunt încă în Babilon începe la legea duminicală din Statele Unite, care este a doua dintre cele două glasuri din Apocalipsa optsprezece.

The first gathering took place on September 11, 2001 when Islam struck the United States. As the ensign that is to be gathered a second time they are represented as the root of Jesse, which is a symbol which represents the work of Alpha and Omega illustrating the end of a thing with the beginning of a thing. The first gathering was marked by an Islamic strike upon the United States and illustrates and identifies an Islamic strike upon the United States as the second gathering. When the root of Jesse stands for an ensign to the Gentiles his “rest” shall be glorious, for the ensign will lead those still in Babylon back to the biblical old path of the seventh-day Sabbath, thus marking the raising of the ensign for the Gentiles at the Sunday law crisis.

Prima adunare a avut loc la 11 septembrie 2001, când islamul a lovit Statele Unite. Ca steagul care urmează să fie strâns a doua oară, ei sunt reprezentați ca rădăcina lui Isai, care este un simbol ce reprezintă lucrarea lui Alfa și Omega, ilustrând sfârșitul unui lucru împreună cu începutul unui lucru. Prima adunare a fost marcată de o lovitură islamică asupra Statelor Unite și ilustrează și identifică o lovitură islamică asupra Statelor Unite ca fiind a doua adunare. Când rădăcina lui Isai va sta ca steag pentru neamuri, „odihna” lui va fi glorioasă, căci steagul îi va conduce pe aceia care sunt încă în Babilon înapoi la vechea cale biblică a Sabatului zilei a șaptea, marcând astfel ridicarea steagului pentru neamuri în timpul crizei legii duminicale.

The “ensign” first experiences a purification process that has been illustrated in Malachi chapter three, the two temple cleansings of Christ and of course the parable of the ten virgins at the end of the Millerite movement. The purification process at the beginning is repeated to the very letter at the end, and is represented by Isaiah in connection with a singular table that has been noted in a book. The rebellion of Adventism is the counterfeit table produced in 1863 to reject and replace the two tables noted in the book of Habakkuk chapter two.

„Steagul” trece mai întâi printr-un proces de curățire, care a fost ilustrat în capitolul trei din Maleahi, în cele două curățiri ale templului de către Hristos și, desigur, în parabola celor zece fecioare de la sfârșitul mișcării millerite. Procesul de curățire de la început se repetă până la ultima literă la sfârșit și este reprezentat de Isaia în legătură cu o singură masă, care a fost menționată într-o carte. Răzvrătirea adventismului este masa contrafăcută produsă în 1863 pentru a respinge și a înlocui cele două mese menționate în cartea profetului Habacuc, capitolul doi.

> Now go, write it before them in a table, and note it in a book, that it may be for the time to come for ever and ever: That this is a rebellious people, lying children, children that will not hear the law of the Lord: Which say to the seers, See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits: Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us. Wherefore thus saith the Holy One of Israel, Because ye despise this word, and trust in oppression and perverseness, and stay thereon: Therefore this iniquity shall be to you as a breach ready to fall, swelling out in a high wall, whose breaking cometh suddenly at an instant. And he shall break it as the breaking of the potters’ vessel that is broken in pieces; he shall not spare: so that there shall not be found in the bursting of it a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit. For thus saith the Lord God, the Holy One of Israel; In returning and rest shall ye be saved; in quietness and in confidence shall be your strength: and ye would not. But ye said, No; for we will flee upon horses; therefore shall ye flee: and, We will ride upon the swift; therefore shall they that pursue you be swift. One thousand shall flee at the rebuke of one; at the rebuke of five shall ye flee: till ye be left as a beacon upon the top of a mountain, and as an ensign on an hill. And therefore will the Lord wait, that he may be gracious unto you, and therefore will he be exalted, that he may have mercy upon you: for the Lord is a God of judgment: blessed are all they that wait for him. For the people shall dwell in Zion at Jerusalem: thou shalt weep no more: he will be very gracious unto thee at the voice of thy cry; when he shall hear it, he will answer thee. Isaiah 30:8–19.

> Acum du-te, scrie aceasta înaintea lor pe o tablă și însemneaz-o într-o carte, ca să rămână pentru vremea viitoare, pentru totdeauna și în vecii vecilor: căci acesta este un popor răzvrătit, niște copii mincinoși, copii care nu vor să asculte legea Domnului; care zic văzătorilor: „Nu vedeți”; și prorocilor: „Nu ne prorociți lucruri drepte, spuneți-ne lucruri plăcute, prorociți amăgiri; abateți-vă din cale, întoarceți-vă din cărare, faceți să înceteze dinaintea noastră pe Sfântul lui Israel.” De aceea, așa zice Sfântul lui Israel: „Pentru că disprețuiți cuvântul acesta și vă încredeți în asuprire și în strâmbătate și vă sprijiniți pe ele, de aceea nelegiuirea aceasta vă va fi ca o spărtură gata să cadă, care se umflă într-un zid înalt, a cărei prăbușire vine deodată, într-o clipă. El o va zdrobi cum se sfărâmă vasul olarului, care este făcut bucăți; nu va cruța, așa încât nu se va găsi, între cioburile lui, niciun ciob cu care să iei foc din vatră sau să scoți apă din groapă.” Căci așa zice Domnul Dumnezeu, Sfântul lui Israel: „În întoarcere și odihnă veți fi mântuiți; în liniște și în încredere va fi tăria voastră.” Dar n-ați voit. Ci ați zis: „Nu! Ci vom fugi pe cai”; de aceea veți fugi. Și: „Vom călări pe cei iuți”; de aceea cei ce vă urmăresc vor fi iuți. O mie vor fugi la mustrarea unuia singur; la mustrarea a cinci veți fugi, până veți rămâne ca un stâlp pe vârful unui munte și ca un steag pe un deal. Și de aceea Domnul va aștepta ca să Se îndure de voi și de aceea Se va înălța ca să aibă milă de voi; căci Domnul este un Dumnezeu al judecății: fericiți sunt toți cei ce-L așteaptă. Căci poporul va locui în Sion, la Ierusalim; tu nu vei mai plânge. El Se va îndura mult de tine la glasul strigătului tău; când îl va auzi, îți va răspunde. Isaia 30:8–19.

In 1863 Adventism began the process of rejecting the prophetic message of William Miller as represented upon the two sacred tables of Habakkuk. Jesus illustrates the end with the beginning. In this passage the rebels at the beginning of Adventism, also represent the rebels at the end of Adventism. In both cases the rebellion represents a rejection of the prophetic message and methodology of each history, when they proclaim to the “seers,” “See not; and to the prophets, Prophesy not unto us right things, speak unto us smooth things, prophesy deceits.”

În anul 1863, adventismul a început procesul de respingere a soliei profetice a lui William Miller, așa cum este reprezentată pe cele două table sacre ale lui Habacuc. Isus ilustrează sfârșitul prin început. În acest pasaj, răzvrătiții de la începutul adventismului îi reprezintă, de asemenea, pe răzvrătiții de la sfârșitul adventismului. În ambele cazuri, răzvrătirea reprezintă o respingere a soliei profetice și a metodologiei fiecărei istorii, atunci când ei le spun „văzătorilor”: „Nu vedeți”; și profeților: „Nu ne prorociți lucruri drepte, spuneți-ne lucruri plăcute, prorociți înșelăciuni.”

They also determine to leave the path when they proclaim “Get you out of the way, turn aside out of the path, cause the Holy One of Israel to cease from before us.” The path of the righteous is the “old paths” of Jeremiah chapter six verses sixteen and seventeen. The rebels determine not to walk in the foundational truths or to hearken to the sound of the trumpet that is blown by the watchmen that have been lifted up, representing the Millerite movement and the movement of Future for America.

Și hotărăsc, de asemenea, să părăsească calea atunci când proclamă: „Dați-vă din drum, abateți-vă din cărare, faceți să înceteze dinaintea noastră Sfântul lui Israel.” Calea celor neprihăniți este „cărările cele vechi” din Ieremia, capitolul șase, versetele șaisprezece și șaptesprezece. Răzvrătiții hotărăsc să nu umble în adevărurile fundamentale și nici să nu ia aminte la sunetul trâmbiței care este suflată de străjerii care au fost înălțați, reprezentând mișcarea millerită și mișcarea Future for America.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Therefore hear, ye nations, and know, O congregation, what is among them. Hear, O earth: behold, I will bring evil upon this people, even the fruit of their thoughts, because they have not hearkened unto my words, nor to my law, but rejected it. Jeremiah 6:16–19.

> Așa vorbește Domnul: „Stați în drumuri și priviți, și întrebați de cărările cele vechi, care este calea cea bună, și umblați pe ea, și veți găsi odihnă pentru sufletele voastre.” Dar ei au zis: „Nu vom umbla pe ea.” „Am pus și străjeri peste voi, zicând: «Luați aminte la sunetul trâmbiței!»” Dar ei au zis: „Nu vom lua aminte.” De aceea ascultați, neamuri, și cunoaște, o adunare, ce este în mijlocul lor. Ascultă, pământule: iată, voi aduce nenorocire peste poporul acesta, rodul gândurilor lor, pentru că n-au ascultat de cuvintele Mele, nici de legea Mea, ci au lepădat-o.” Ieremia 6:16–19.

The rebels’ refusal to walk in the old paths is also represented as their desire to “cause the Holy One of Israel to cease from before them”, and represents the rejection of the message of the Midnight Cry which is premised upon the Alpha and Omega illustrating the end of Adventism with the beginning.

Refuzul răzvrătiților de a umbla pe cărările cele vechi este, de asemenea, reprezentat ca dorința lor de „a face pe Sfântul lui Israel să înceteze dinaintea lor” și reprezintă respingerea mesajului Strigătului de la Miezul Nopții, care este întemeiat pe faptul că Alfa și Omega ilustrează sfârșitul adventismului prin începutul său.

> “They had a bright light set up behind them at the beginning of the path, which an angel told me was the ‘midnight cry.’ This light shone all along the path, and gave light for their feet, so that they might not stumble.

> „La începutul cărării, în urma lor, era așezată o lumină strălucitoare, despre care un înger mi-a spus că era «strigătul de la miezul nopții». Această lumină strălucea de-a lungul întregii cărări și le lumina pașii, pentru ca să nu se poticnească.

> “If they kept their eyes fixed on Jesus, who was just before them, leading them to the city, they were safe. But soon some grew weary, and said the city was a great way off, and they expected to have entered it before. Then Jesus would encourage them by raising His glorious right arm, and from His arm came a light which waved over the advent band, and they shouted ‘Alleluia!’ Others rashly denied the light behind them, and said that it was not God that had led them out so far. The light behind them went out, leaving their feet in perfect darkness, and they stumbled and lost sight of the mark and of Jesus, and fell off the path down into the dark and wicked world below.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

> „Dacă își păstrau privirile ațintite asupra lui Isus, care era chiar înaintea lor, conducându-i spre cetate, erau în siguranță. Dar curând unii au obosit și au spus că cetatea era încă foarte departe și că se așteptaseră să fi intrat în ea mai înainte. Atunci Isus îi încuraja ridicându-Și brațul Său drept, slăvit, iar din brațul Său ieșea o lumină care se legăna deasupra cetei advente, și ei strigau: «Aleluia!» Alții au tăgăduit în chip nesăbuit lumina dinapoia lor și au spus că nu Dumnezeu îi condusese atât de departe. Lumina dinapoia lor s-a stins, lăsându-le picioarele în întuneric deplin, iar ei s-au poticnit, au pierdut din vedere ținta și pe Isus și au căzut de pe cale în lumea întunecată și rea de dedesubt.” Christian Experience and Teachings of Ellen G. White, 57.

The purification process represented by the Midnight Cry produces two classes of worshippers, and Isaiah chapter thirty represents the foolish virgins lack of oil as an inability to gather water or fire, which are both symbols of the Comforter when Isaiah writes, “whose breaking cometh suddenly at an instant. And he shall break it as the breaking of the potters’ vessel that is broken in pieces; he shall not spare: so that there shall not be found in the bursting of it a sherd to take fire from the hearth, or to take water withal out of the pit.” Their judgment comes “suddenly” as represented by the cry at midnight, when they then find that it is too late to obtain the oil. The fire and water in Isaiah’s testimony are simply another representation of the oil in the parable of the ten virgins. Oil, water and fire represent character, they represent the message and also the presence of the Comforter. None of these symbols can be obtained when the judgment of the ten virgins “cometh suddenly at an instant.” It is then too late.

Processul de curățire reprezentat prin Strigătul de la Miezul Nopții produce două clase de închinători, iar capitolul treizeci din Isaia reprezintă lipsa untdelemnului a fecioarelor neînțelepte ca o incapacitate de a aduna apă sau foc, care sunt amândouă simboluri ale Mângâietorului, atunci când Isaia scrie: „a cărei sfărâmare vine deodată, într-o clipă. O va zdrobi cum se zdrobește vasul olarului, făcut bucăți, fără să-l cruțe; așa încât nu se va găsi între cioburile lui niciun ciob ca să ia foc din vatră sau să scoată apă din groapă.” Judecata lor vine „deodată” așa cum este reprezentată prin strigătul de la miezul nopții, când atunci descoperă că este prea târziu pentru a mai obține untdelemnul. Focul și apa din mărturia lui Isaia sunt pur și simplu o altă reprezentare a untdelemnului din parabola celor zece fecioare. Untdelemnul, apa și focul reprezintă caracterul, reprezintă solia și, de asemenea, prezența Mângâietorului. Niciunul dintre aceste simboluri nu poate fi obținut când judecata celor zece fecioare „vine deodată, într-o clipă.” Atunci este prea târziu.

The only safety is in “returning,” which is the promise made to Jeremiah when he represented those that were disappointed at the first disappointment. If God’s people would return unto Him, He would return unto them, but the rebels refuse and the light that illuminated the path went out. The light at the beginning was the Midnight Cry and the path forward was illuminated by Christ’s glorious right arm all the way into eternity. Christ was in front of those on the path and the light behind must be the same light, for Christ illustrates the end of the path with the beginning of the path. The Midnight Cry was and is present truth.

Singura siguranță este în „întoarcere”, aceasta fiind făgăduința făcută lui Ieremia atunci când el i-a reprezentat pe aceia care au fost dezamăgiți la prima dezamăgire. Dacă poporul lui Dumnezeu s-ar întoarce la El, El S-ar întoarce la ei, dar răzvrătiții refuză, iar lumina care lumina calea s-a stins. Lumina de la început a fost Strigătul de la Miezul Nopții, iar calea înainte era luminată de brațul drept slăvit al lui Hristos până în veșnicie. Hristos Se afla înaintea acelora de pe cale, iar lumina din urmă trebuie să fie aceeași lumină, căci Hristos înfățișează sfârșitul căii prin începutul căii. Strigătul de la Miezul Nopții a fost și este adevărul prezent.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Сеќавам дека често ми се укажува на параболата за десетте девици, од кои пет беа мудри, а пет неразумни. Оваа парабола се исполнила и ќе се исполни до најситниот детаљ, зашто има особена примена за ова време и, како и пораката на третиот ангел, се исполнила и ќе продолжи да биде сегашна вистина до крајот на времето.“ Review and Herald, August 19, 1890.

A desire to cause the Holy One to cease from before them is a rejection of not only Christ, but Christ as the Alpha and Omega. It is the rejection of the Midnight Cry message. The Midnight Cry message in the beginning of Adventism was a correction of the failed prediction.

O dorință de a-L face pe Cel Sfânt să înceteze dinaintea lor este o respingere nu numai a lui Hristos, ci a lui Hristos ca Alfa și Omega. Ea este respingerea soliei Strigătului de la Miezul Nopții. Solia Strigătului de la Miezul Nopții, la începutul adventismului, a fost o corectare a predicției eșuate.

The rebels who rejected the “old paths” and created a counterfeit “table” separate from the righteous as represented in the Millerite movement’s fulfillment of the Midnight Cry. Then “One thousand” fled “at the rebuke of one” and the movement suddenly went from fifty thousand down to fifty. They fled because of the “rebuke” which came from the “five” wise virgins who told them they had no oil to share, and that they must go and buy their own oil. The separation of the foolish from the wise left the wise virgins “as a beacon upon the top of a mountain, and as an ensign on an hill.” The rebellion of the foolish virgins on October 22, 1844 illustrated the rebellion of 1863, for October 22, 1844 was the beginning of the nineteen years that represents the end of the “seven times” of Leviticus twenty-six. We have more to say on this subject, but the rebellion in 1844 typified the rebellion of 1863 and marks the point when the counterfeit table was created.

Răzvrătiții au respins „vechile cărări” și au creat o „masă” contrafăcută, separată de cei neprihăniți, așa cum este reprezentat în împlinirea Strigătului de la Miezul Nopții din cadrul mișcării millerite. Atunci „o mie” au fugit „la mustrarea unuia”, iar mișcarea a scăzut deodată de la cincizeci de mii la cincizeci. Ei au fugit din pricina „mustrării” venite de la cele „cinci” fecioare înțelepte, care le-au spus că nu au untdelemn de împărțit și că trebuie să meargă să-și cumpere propriul untdelemn. Separarea fecioarelor nechipzuite de cele înțelepte le-a lăsat pe fecioarele înțelepte „ca un steag pe vârful unui munte și ca un semn pe un deal.” Răzvrătirea fecioarelor nechipzuite din 22 octombrie 1844 a ilustrat răzvrătirea din 1863, căci 22 octombrie 1844 a fost începutul celor nouăsprezece ani care reprezintă sfârșitul celor „șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase. Avem mai multe de spus cu privire la acest subiect, dar răzvrătirea din 1844 a preînchipuit răzvrătirea din 1863 și marchează punctul în care a fost creată masa contrafăcută.

The fear that is experienced by the foolish virgins, is the fear represented when the wise virgins are brought back to life and stand upon their feet. It is then too late to return from the disappointment of July 18, 2020, and the next thing to happen is the ascension up into heaven that takes place at the Sunday law. It is then that a great earthquake takes place.

Frica pe care o trăiesc fecioarele nechibzuite este frica reprezentată atunci când fecioarele înțelepte sunt readuse la viață și stau în picioare. Atunci este prea târziu pentru a se întoarce din dezamăgirea din 18 iulie 2020, iar următorul lucru care are loc este înălțarea la cer, care se petrece la legea duminicală. Atunci are loc un mare cutremur.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:13, 14.

> Și în ceasul acela s-a făcut un mare cutremur de pământ, și a căzut a zecea parte a cetății, și în cutremur au fost uciși dintre oameni șapte mii; iar cei rămași s-au înfricoșat și au dat slavă Dumnezeului cerului. A doua nenorocire a trecut; și, iată, a treia nenorocire vine curând. Apocalipsa 11:13, 14.

Revelation eleven identifies that during the French Revolution a tenth part of the city fell, and in that history the nation of France, a nation that consisted of two prophetic horns represented as Sodom and Egypt was overthrown. The two horns of France typify the two horns of the United States.

Apocalipsa unsprezece arată că, în timpul Revoluției Franceze, a căzut a zecea parte a cetății, iar în acea istorie națiunea Franței, o națiune alcătuită din două coarne profetice reprezentate ca Sodoma și Egiptul, a fost răsturnată. Cele două coarne ale Franței prefigurează cele două coarne ale Statelor Unite.

France was prophetically one of ten kingdoms that represent pagan Rome in Daniel seven, and therefore a tenth part of the kingdom (city) fell. In fact, of those ten horns of Daniel seven that ultimately placed the papacy on the throne of the earth in 538, France was the primary kingdom that established the papacy. As one of the ten powers of Daniel seven France typifies the role of the two horned earth beast of Revelation thirteen. The United States accomplishes the same work for the papacy at the end as France did at the beginning. The United States is the premier power of ten kings that represent the United Nations, and it falls at the earthquake of the Sunday law. We will address these verses more fully in the next article.

Франція була, у пророчому розумінні, одним із десяти царств, що представляють язичницький Рим у сьомому розділі книги Даниїла, і тому впала десята частина царства (міста). Насправді, з-поміж тих десяти рогів сьомого розділу книги Даниїла, які зрештою посадили папство на престол землі в 538 році, Франція була головним царством, що утвердило папство. Як одна з десяти сил сьомого розділу книги Даниїла, Франція уособлює роль дворогого земного звіра з тринадцятого розділу Об’явлення. Сполучені Штати наприкінці здійснюють для папства ту саму справу, яку Франція здійснила на початку. Сполучені Штати є провідною силою серед десяти царів, що представляють Організацію Об’єднаних Націй, і вони падають під час землетрусу недільного закону. Ці вірші ми розглянемо докладніше в наступній статті.

One of the primary issues of this article is that it is a message that brings God’s people to their feet, for the Comforter that brings them to their feet represents the oil, which not only represents the Holy Spirit but also the communications that God sends to His people. The message of Revelation eleven that brings Moses and Elijah to their feet is also represented with the promise given to Jeremiah.

Unul dintre aspectele principale ale acestui articol este că el constituie un mesaj care îl ridică în picioare pe poporul lui Dumnezeu, căci Mângâietorul care îl ridică în picioare reprezintă untdelemnul, care simbolizează nu numai Duhul Sfânt, ci și comunicările pe care Dumnezeu le trimite poporului Său. Mesajul din Apocalipsa unsprezece, care îi ridică în picioare pe Moise și Ilie, este de asemenea reprezentat prin făgăduința dată lui Ieremia.

> Therefore thus saith the Lord, If thou return, then will I bring thee again, and thou shalt stand before me: and if thou take forth the precious from the vile, thou shalt be as my mouth: let them return unto thee; but return not thou unto them. And I will make thee unto this people a fenced brazen wall: and they shall fight against thee, but they shall not prevail against thee: for I am with thee to save thee and to deliver thee, saith the Lord. And I will deliver thee out of the hand of the wicked, and I will redeem thee out of the hand of the terrible. Jeremiah 15:19–21.

> De aceea, aşa zice Domnul: Dacă te vei întoarce, te voi aduce iarăşi şi vei sta înaintea Mea; şi dacă vei scoate ce este de preţ din ceea ce este vrednic de dispreţ, vei fi ca gura Mea. Ei să se întoarcă la tine, dar tu să nu te întorci la ei. Şi te voi face pentru poporul acesta un zid de aramă întărit; ei se vor lupta împotriva ta, dar nu te vor birui, căci Eu sunt cu tine ca să te mântuiesc şi să te izbăvesc, zice Domnul. Te voi izbăvi din mâna celor răi şi te voi răscumpăra din mâna celor cumpliţi. Ieremia 15:19–21.

Isaiah had made the same appeal when he said “For thus saith the Lord God, the Holy One of Israel; In returning and rest shall ye be saved.” Isaiah added that the “returning” was in connection with the tarrying time of the parable, for he wrote, “And therefore will the Lord wait, that he may be gracious unto you, and therefore will he be exalted, that he may have mercy upon you: for the Lord is a God of judgment: blessed are all they that wait for him.”

ইশাইয়াও একই আবেদন করেছিলেন যখন তিনি বলেছিলেন, “কারণ প্রভু সদাপ্রভু, ইস্রায়েলের পবিত্রজন, এই কথা বলেন; প্রত্যাবর্তন ও বিশ্রামে তোমরা পরিত্রাণ পাবে।” ইশাইয়া আরও যোগ করেছিলেন যে এই “প্রত্যাবর্তন” দৃষ্টান্তের বিলম্বকালের সঙ্গে সম্পর্কিত ছিল; কারণ তিনি লিখেছিলেন, “আর সেইজন্য সদাপ্রভু অপেক্ষা করবেন, যেন তিনি তোমাদের প্রতি অনুগ্রহ করতে পারেন, এবং সেইজন্য তিনি উচ্চে অধিষ্ঠিত হবেন, যেন তিনি তোমাদের প্রতি দয়া করতে পারেন; কারণ সদাপ্রভু বিচারকর্তা ঈশ্বর: ধন্য তারা সকলেই, যারা তাঁর জন্য অপেক্ষা করে।”

The privilege of being God’s “mouth” as Jeremiah identified is the privilege of speaking for God at the time when the United States “speaks as a dragon.” The words that will then be spoken by God’s people is the warning against the mark of the papal beast. To partake in that glorious movement requires that we return.

Privilegiul de a fi „gura” lui Dumnezeu, așa cum s-a identificat Ieremia, este privilegiul de a vorbi pentru Dumnezeu în vremea când Statele Unite „vorbește ca un balaur”. Cuvintele care vor fi atunci rostite de poporul lui Dumnezeu sunt avertizarea împotriva semnului fiarei papale. A lua parte la acea mișcare glorioasă cere să ne întoarcem.

> If thou wilt return, O Israel, saith the Lord, return unto me: and if thou wilt put away thine abominations out of my sight, then shalt thou not remove. And thou shalt swear, The Lord liveth, in truth, in judgment, and in righteousness; and the nations shall bless themselves in him, and in him shall they glory. For thus saith the Lord to the men of Judah and Jerusalem, Break up your fallow ground, and sow not among thorns. Circumcise yourselves to the Lord, and take away the foreskins of your heart, ye men of Judah and inhabitants of Jerusalem: lest my fury come forth like fire, and burn that none can quench it, because of the evil of your doings. Declare ye in Judah, and publish in Jerusalem; and say, Blow ye the trumpet in the land: cry, gather together, and say, Assemble yourselves, and let us go into the defenced cities. Set up the standard toward Zion: retire, stay not: for I will bring evil from the north, and a great destruction. The lion is come up from his thicket, and the destroyer of the Gentiles is on his way; he is gone forth from his place to make thy land desolate; and thy cities shall be laid waste, without an inhabitant. Jeremiah 4:1–7.

> Dacă te vei întoarce, Israele, zice Domnul, întoarce-te la Mine; și dacă vei îndepărta urâciunile tale dinaintea ochilor Mei, atunci nu vei mai pribegi. Și vei jura: „Viu este Domnul”, în adevăr, în judecată și în dreptate; și neamurile se vor binecuvânta în El și în El se vor slăvi. Căci așa zice Domnul către bărbații lui Iuda și ai Ierusalimului: Desțeleniți-vă ogorul nelucrat și nu semănați între spini. Tăiați-vă împrejur pentru Domnul și îndepărtați prepuțul inimii voastre, bărbați ai lui Iuda și locuitori ai Ierusalimului, ca nu cumva mânia Mea să izbucnească precum focul și să ardă fără să fie cine s-o stingă, din pricina răutății faptelor voastre. Vestiți în Iuda și proclamați în Ierusalim; și ziceți: Sunați din trâmbiță în țară; strigați, adunați-vă și ziceți: Strângeți-vă și să intrăm în cetățile întărite. Înălțați steagul spre Sion; retrageți-vă, nu stați pe loc, căci voi aduce răul de la miazănoapte și o mare nimicire. Leul s-a ridicat din desișul lui și nimicitorul neamurilor este pe drum; a ieșit din locul lui ca să-ți prefacă țara în pustiu, iar cetățile tale vor fi pustiite, fără locuitor. Ieremia 4:1–7.

> But the spirit of the Lord came upon Gideon, and he blew a trumpet; and Abiezer was gathered after him. And he sent messengers throughout all Manasseh; who also was gathered after him: and he sent messengers unto Asher, and unto Zebulun, and unto Naphtali; and they came up to meet them. Judges 6:34, 35.

> Dar Duhul Domnului a venit peste Ghedeon, și el a sunat din trâmbiță; iar Abiezer s-a adunat după el. Și a trimis soli în tot Manase; care de asemenea s-a adunat după el; și a trimis soli la Așer, la Zabulon și la Neftali; iar ei au urcat ca să-i întâmpine. Judecători 6:34, 35.

Back to Articles