Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty-Nine

Cartea lui Daniel - Numărul o sută patruzeci și nouă

The Mystery of God Revealed: Uniting Divinity and Humanity

Taina lui Dumnezeu descoperită: unirea dumnezeirii cu omenirea

Author

Jeff Pippenger

Published

March 21, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We have been considering the history represented in verse forty of Daniel chapter eleven. We are now addressing the internal line of history within the verse which represents the history of the Protestant horn of the earth beast. We are employing the joining of Ezekiel’s two sticks in chapter thirty-seven as the point of reference to identify the mystery of God, by Christ in joining His divinity with humanity when the third angel arrives. Line upon line, the message of the mystery of God that John identified as finishing during the sounding of the seventh trumpet, was specifically sent to Laodicea by the apostle Paul. Ezekiel, John and Paul’s testimony aligns with the same mystery of God that was represented in the message of Jones and Waggoner in 1888, which was the message to Laodicea.

Am studiat istoria reprezentată în versetul patruzeci din capitolul unsprezece al cărții lui Daniel. Acum abordăm linia internă a istoriei din cadrul versetului, care reprezintă istoria cornului protestant al fiarei care se ridică din pământ. Folosim unirea celor două toiege ale lui Ezechiel din capitolul treizeci și șapte ca punct de referință pentru a identifica taina lui Dumnezeu, prin Hristos, în unirea dumnezeirii Sale cu omenirea atunci când sosește al treilea înger. Linie peste linie, mesajul tainei lui Dumnezeu, pe care Ioan a identificat-o ca fiind dusă la îndeplinire în timpul sunării celei de-a șaptea trâmbițe, a fost trimis în mod specific Laodiceei prin apostolul Pavel. Mărturia lui Ezechiel, a lui Ioan și a lui Pavel este în armonie cu aceeași taină a lui Dumnezeu care a fost reprezentată în solia lui Jones și Waggoner din 1888, care era solia către Laodicea.

> For I would that ye knew what great conflict I have for you, and for them at Laodicea, and for as many as have not seen my face in the flesh; That their hearts might be comforted, being knit together in love, and unto all riches of the full assurance of understanding, to the acknowledgment of the mystery of God, and of the Father, and of Christ; In whom are hid all the treasures of wisdom and knowledge. Colossians 2:1–3.

> कारण मैं चाहता हूँ कि तुम जानो कि तुम्हारे लिये, और लाओदीकिया के लोगों के लिये, और उन सब के लिये जिन्होंने शरीर में मेरा मुख नहीं देखा, मुझे कितना बड़ा संघर्ष करना पड़ता है; ताकि उनके हृदय शान्ति पाएं, और वे प्रेम में आपस में जुड़े हुए रहें, और समझ की पूर्ण निश्चयता के सारे धन तक पहुँचें, अर्थात् परमेश्वर, और पिता, और मसीह के भेद के ज्ञान तक; जिसमें बुद्धि और ज्ञान के सब भण्डार छिपे हुए हैं। कुलुस्सियों 2:1–3.

The work of atonement, of joining the two sticks of divinity and humanity began when the third angel arrived, but Paul is addressing the final and perfect fulfillment of the joining of the two sticks which is the mystery of God. He therefore identifies the message as the message to Laodicea that first arrived in 1856, and then was repeated in 1888, and then found its perfect fulfillment on September 11, 2001. Paul identifies the temple in a twofold nature, when he presented the mystery of God, which was to be finished in the sounding of the seventh trumpet. He divides that mystery into a head and a body.

Lucrarea ispășirii, a unirii celor două toiege ale dumnezeirii și omenirii, a început când a sosit al treilea înger, însă Pavel se adresează împlinirii finale și desăvârșite a unirii celor două toiege, care este taina lui Dumnezeu. De aceea, el identifică mesajul drept mesajul către Laodicea, care a sosit mai întâi în 1856, apoi a fost repetat în 1888, iar apoi și-a aflat împlinirea desăvârșită la 11 septembrie 2001. Pavel identifică templul într-o natură dublă atunci când a prezentat taina lui Dumnezeu, care urma să fie sfârșită la sunarea trâmbiței a șaptea. El împarte această taină într-un cap și un trup.

> And he is the head of the body, the church: who is the beginning, the firstborn from the dead; that in all things he might have the preeminence. For it pleased the Father that in him should all fulness dwell; And, having made peace through the blood of his cross, by him to reconcile all things unto himself; by him, I say, whether they be things in earth, or things in heaven. And you, that were sometime alienated and enemies in your mind by wicked works, yet now hath he reconciled In the body of his flesh through death, to present you holy and unblameable and unreproveable in his sight: If ye continue in the faith grounded and settled, and be not moved away from the hope of the gospel, which ye have heard, and which was preached to every creature which is under heaven; whereof I Paul am made a minister; Who now rejoice in my sufferings for you, and fill up that which is behind of the afflictions of Christ in my flesh for his body’s sake, which is the church: Whereof I am made a minister, according to the dispensation of God which is given to me for you, to fulfil the word of God. Colossians 1:18–25.

> ആകയാൽ അവൻ ദേഹമായ സഭയുടെ ശിരസ്സാകുന്നു; അവൻ ആദിയും, മരിച്ചവരിൽനിന്നുള്ള ആദ്യജാതനും ആകുന്നു; ഇങ്ങനെ സകല കാര്യങ്ങളിലും അവന്നു പ്രാമുഖ്യം ഉണ്ടാകേണ്ടതിന്നു. എന്തെന്നാൽ, സർവ്വപൂർണ്ണതയും അവനിൽ വസിക്കേണ്ടതു പിതാവിന്നു പ്രസാദമായി; അവന്റെ ക്രൂശിന്റെ രക്തത്താൽ സമാധാനം വരുത്തി, അവന്റെ മുഖാന്തരം സകലവും തനിക്കു തന്നേ അനുരഞ്ജിപ്പിക്കേണ്ടതിന്നും—ഭൂമിയിലുള്ളവയാകട്ടെ സ്വർഗ്ഗത്തിലുള്ളവയാകട്ടെ, സകലവും അവന്റെ മുഖാന്തരം അനുരഞ്ജിപ്പിക്കേണ്ടതിന്നും—അങ്ങനെ പ്രസാദമായി. ഒരുകാലത്തു ദുഷ്പ്രവൃത്തികളാൽ മനസ്സിൽ അന്യരായി ശത്രുക്കളായിരുന്ന നിങ്ങളെയും, ഇപ്പോഴോ അവൻ തന്റെ ദേഹധാരണത്തിലുള്ള ശരീരത്തിൽ മരണത്താൽ അനുരഞ്ജിപ്പിച്ചിരിക്കുന്നു; നിങ്ങളെ തന്റെ സന്നിധിയിൽ വിശുദ്ധരും കുറ്റമറ്റവരും നിന്ദാരഹിതരും ആക്കിക്കാട്ടേണ്ടതിന്നു. നിങ്ങൾ കേട്ടതും ആകാശത്തിൻ കീഴിലുള്ള സകല സൃഷ്ടിക്കും പ്രസംഗിക്കപ്പെട്ടതുമായ സുവിശേഷത്തിന്റെ പ്രത്യാശയിൽനിന്നു അകലാതെ, വിശ്വാസത്തിൽ അടിസ്ഥിതരുമായും സ്ഥിരരുമായും നിലകൊള്ളുന്നുവെങ്കിൽ, അങ്ങനെ തന്നേ. അതിന്റെ ശുശ്രൂഷകനായി ഞാൻ പൗലൊസ് നിയമിക്കപ്പെട്ടു; ഇപ്പോൾ നിങ്ങളെക്കുറിച്ചു ഞാൻ അനുഭവിക്കുന്ന കഷ്ടങ്ങളിൽ സന്തോഷിക്കുന്നു; സഭയായ അവന്റെ ദേഹത്തിനുവേണ്ടി എന്റെ ശരീരത്തിൽ ക്രിസ്തുവിന്റെ കഷ്ടങ്ങളിൽ കുറവുള്ളതു പൂർത്തിയാക്കുകയും ചെയ്യുന്നു. അതിന്റെ ശുശ്രൂഷകനായി ഞാൻ നിയമിക്കപ്പെട്ടതു, നിങ്ങൾക്കായി എനിക്കു നല്കപ്പെട്ട ദൈവത്തിന്റെ കാര്യവിഹിതപ്രകാരം ദൈവവചനം പൂർത്തിയാക്കേണ്ടതിന്നാകുന്നു. കൊലൊസ്സ്യർ 1:18–25.

Christ is the head, which is to have preeminence in all things, and His church is the body. Together the head and the body represent the combination of divinity with humanity, and another important fact is also identified. The relation of the head and the body, is that the head is to have the preeminence over the body. With mankind, who were created in God’s image, the higher powers (the head), are to have rulership over the lower powers (the body.) Together they form one being, or in the terminology of the temple which John was to measure, they represent the holy place (humanity, the body), and the Most Holy Place (divinity, the head). How these two are joined together into “one stick”, or one body is the work of “at-One-ment.” Paul continues:

Hristos este capul, care trebuie să aibă întâietate în toate lucrurile, iar biserica Sa este trupul. Împreună, capul și trupul reprezintă unirea dumnezeirii cu omenirea, și este de asemenea identificat un alt fapt important. Relația dintre cap și trup este aceea că capul trebuie să aibă întâietate asupra trupului. În cazul omenirii, care a fost creată după chipul lui Dumnezeu, puterile superioare (capul) trebuie să aibă stăpânire asupra puterilor inferioare (trupul). Împreună ele alcătuiesc o singură ființă, sau, în terminologia templului pe care Ioan trebuia să-l măsoare, ele reprezintă Locul Sfânt (omenirea, trupul) și Locul Preasfânt (dumnezeirea, capul). Felul în care acestea două sunt unite într-un „singur lemn”, sau într-un singur trup, este lucrarea „împăcării”. Pavel continuă:

> Whereof I am made a minister, according to the dispensation of God which is given to me for you, to fulfil the word of God; Even the mystery which hath been hid from ages and from generations, but now is made manifest to his saints: To whom God would make known what is the riches of the glory of this mystery among the Gentiles; which is Christ in you, the hope of glory: Whom we preach, warning every man, and teaching every man in all wisdom; that we may present every man perfect in Christ Jesus: Whereunto I also labour, striving according to his working, which worketh in me mightily. Colossians 1:25–29.

> जिसका मैं सेवक बनाया गया हूँ, उस परमेश्वर की व्यवस्था के अनुसार जो तुम्हारे लिये मुझे दी गई, ताकि मैं परमेश्वर के वचन को पूर्ण रीति से प्रगट करूँ; अर्थात् उस भेद को, जो युगों और पीढ़ियों से छिपा रहा, परन्तु अब उसके पवित्र जनों पर प्रगट किया गया है। उन्हें परमेश्वर ने यह प्रगट करना चाहा कि अन्यजातियों में इस भेद की महिमा का धन कितना महान है; और वह यह है—मसीह तुम में, महिमा की आशा। उसी का हम प्रचार करते हैं, हर एक मनुष्य को चिताते हुए और हर एक मनुष्य को सब प्रकार की बुद्धि से उपदेश देते हुए, ताकि हम हर एक मनुष्य को मसीह यीशु में सिद्ध करके उपस्थित करें। इसी के लिये मैं भी परिश्रम करता हूँ, उसके उस प्रभाव के अनुसार जो मुझ में सामर्थ्य से कार्य करता है। कुलुस्सियों 1:25–29।

The perfection of the one hundred and forty-four thousand, which presents “every man perfect in Christ” is the “mystery of God,” which is the combination of divinity with humanity, or as Paul states it, is “Christ in” humanity “the hope of glory.” In the days of the sounding of the Seventh Trumpet that mystery is accomplished. When Ezekiel identifies that joining, he employs two sticks, one for the northern kingdom and one for the southern kingdom to identify the symbolic link, which represents the temple by the number “forty-six.” The stick of the symbolic link of “forty-six,” is to be joined with the symbolic link of “two hundred and twenty.”

Perfectio cei o sută patruzeci și patru de mii, care Îl înfățișează pe „orice om desăvârșit în Hristos”, este „taina lui Dumnezeu”, care este unirea dumnezeirii cu omenirea, sau, așa cum o exprimă Pavel, este „Hristos în” omenire, „nădejdea slavei”. În zilele sunării Trâmbiței a Șaptea, taina aceea se împlinește. Când Ezechiel identifică acea unire, el folosește două toiege, unul pentru împărăția de nord și unul pentru împărăția de sud, pentru a identifica legătura simbolică, care reprezintă templul prin numărul „patruzeci și șase”. Toiagul legăturii simbolice de „patruzeci și șase” trebuie unit cu legătura simbolică de „două sute douăzeci”.

Two hundred and twenty is the symbol of divinity combined with humanity. From the publishing of the King James Bible in 1611, unto the first presentation of Miller’s message in 1831 and thereafter the publishing of the message in 1833 in the Vermont Telegraph, is two hundred and twenty years. Miller’s message was the formalization of the increase of knowledge that was derived from the Bible, when the book of Daniel was unsealed in 1798. At the beginning date of 1611, there was a divine document published and at the ending date of 1831 there was a human publication based upon the divine truth that was unsealed in 1798.

Două sute douăzeci este simbolul divinității unite cu umanitatea. De la publicarea Bibliei King James în 1611 până la prima prezentare a soliei lui Miller în 1831 și apoi la publicarea soliei în 1833 în Vermont Telegraph, sunt două sute douăzeci de ani. Solia lui Miller a fost formalizarea sporirii cunoștinței care a fost derivată din Biblie, atunci când cartea lui Daniel a fost desigilată în 1798. La data de început, 1611, a fost publicat un document divin, iar la data de încheiere, 1831, a existat o publicație omenească întemeiată pe adevărul divin care a fost desigilat în 1798.

Those three dates represent not only two hundred and twenty years, but also the structure of the Hebrew word “Truth”, which is created by combining the first, thirteenth and last letters of the Hebrew alphabet to create the word “Truth.” A divine publication at the beginning and a human publication at the ending, and 1798 represents an increase of knowledge which would manifest a class of wicked persons who rejected that knowledge, and thus represented the thirteenth letter, which is a symbol of rebellion. That link of two hundred and twenty years was established in the movement of the first angel, and the movement of the third angel provides a second witness.

Aceste trei date reprezintă nu doar două sute douăzeci de ani, ci și structura cuvântului ebraic „Adevăr”, care este alcătuit prin combinarea primei, a treisprezecea și a ultimei litere ale alfabetului ebraic pentru a forma cuvântul „Adevăr”. O publicație divină la început și o publicație omenească la sfârșit, iar 1798 reprezintă o sporire a cunoștinței care avea să manifeste o clasă de persoane nelegiuite ce au respins acea cunoștință și, astfel, au reprezentat a treisprezecea literă, care este un simbol al răzvrătirii. Acea legătură de două sute douăzeci de ani a fost stabilită în mișcarea primului înger, iar mișcarea celui de-al treilea înger oferă o a doua mărturie.

In 1776, the divine document, the Declaration of Independence, was published and two hundred and twenty years later, in 1996, a human document The Time of the End magazine was published. The human document was derived from the increase of knowledge that was produced at the time of the end in 1989, which, as with 1798, produced a rebellion to the divine message represented by the Declaration of Independence. The increase of knowledge in 1996, identified the future for America as it loses the freedom and independence it had declared in 1776 at the soon coming Sunday law. This provides a second witness that the number two hundred and twenty represents the combination of divinity with humanity, and that second witness was set forth with the signature of “Truth,” and was represented by a first witness in the history of the first angel (the first), and the second witness in the history of the third angel (the last).

În 1776 a fost publicat documentul divin, Declarația de Independență, iar două sute douăzeci de ani mai târziu, în 1996, a fost publicat un document omenesc, revista The Time of the End. Documentul omenesc a derivat din sporirea cunoștinței care a fost produsă la vremea sfârșitului, în 1989, care, asemenea anului 1798, a produs o răzvrătire împotriva mesajului divin reprezentat de Declarația de Independență. Sporirea cunoștinței din 1996 a identificat viitorul Americii, pe măsură ce își pierde libertatea și independența pe care le declarase în 1776, la legea duminicală care urmează să vină în curând. Aceasta oferă o a doua mărturie că numărul două sute douăzeci reprezintă îmbinarea divinității cu omenirea, iar acea a doua mărturie a fost prezentată cu semnătura „Adevărului” și a fost reprezentată printr-o primă mărturie în istoria primului înger (cel dintâi) și prin a doua mărturie în istoria celui de-al treilea înger (cel de pe urmă).

1776 also marked the beginning of a period that preceded the actual beginning of the earth beast as the sixth kingdom of Bible prophecy. In that preparation period the signature of truth was once again identified by 1776, marking the beginning of the United States, and 1798 marking the beginning of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy. In the middle of that beginning and ending history, 1789 marked the center letter as thirteen colonies ratified the Constitution. Each of the three dates represent the “speaking” of the United States; with the Declaration of Independence in 1776, the Constitution in 1789, and the Alien and Sedition Acts in 1798. That history represents twenty-two years, which is a tithe or a tenth of two hundred and twenty, so it also represents a symbol of the combination of Divinity with humanity.

1776 a marcat, de asemenea, începutul unei perioade care a precedat începutul propriu-zis al fiarei pământului ca a șasea împărăție a profeției biblice. În acea perioadă de pregătire, semnătura adevărului a fost din nou identificată prin 1776, care a marcat începutul Statelor Unite, iar 1798 a marcat începutul Statelor Unite ca a șasea împărăție a profeției biblice. În mijlocul acelei istorii de început și de sfârșit, 1789 a marcat litera centrală, când cele treisprezece colonii au ratificat Constituția. Fiecare dintre aceste trei date reprezintă „vorbirea” Statelor Unite: Declarația de Independență în 1776, Constituția în 1789 și Alien and Sedition Acts în 1798. Acea istorie reprezintă douăzeci și doi de ani, care este o zeciuială sau o zecime din două sute douăzeci, astfel că ea reprezintă, de asemenea, un simbol al îmbinării Divinității cu umanitatea.

Its representation is of the history of the earth beast who is portrayed as beginning as a lamb (divinity), and ending as a dragon (humanity). 1776 begins with the Declaration of Independence marking divinity and the Alien and Sedition Acts represent humanity, and in those twenty-two years that preceded the beginning of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy, the transition from the lamb to the dragon is typified.

Reprezentarea sa este aceea a istoriei fiarei pământului, care este înfățișată ca începând ca un miel (divinitate) și sfârșind ca un dragon (omenire). Anul 1776 începe cu Declarația de Independență, marcând divinitatea, iar Alien and Sedition Acts reprezintă omenirea; și în acei douăzeci și doi de ani care au precedat începutul domniei fiarei pământului ca a șasea împărăție a profeției biblice, este prefigurată tranziția de la miel la dragon.

The beginning of the twenty-five hundred and twenty years of judgment against the southern kingdom of Judah, is connected with the beginning of the twenty-three hundred years of Daniel chapter eight, verse fourteen. The trampling down of the sanctuary and host in Judah began in 677 BC, and the twenty-three hundred year prophecy began two hundred and twenty years later in 457 BC. The stick of the southern kingdom of Judah is linked with the symbol of forty-six to the northern kingdom, and also linked to the twenty-three hundred years by the link of two-hundred and twenty.

Începutul celor două mii cinci sute douăzeci de ani de judecată împotriva împărăției de sud a lui Iuda este legat de începutul celor două mii trei sute de ani din Daniel, capitolul opt, versetul paisprezece. Călcarea în picioare a sanctuarului și a oștirii în Iuda a început în 677 î.Hr., iar profeția celor două mii trei sute de ani a început două sute douăzeci de ani mai târziu, în 457 î.Hr. Toiagul împărăției de sud a lui Iuda este legat prin simbolul lui patruzeci și șase de împărăția de nord și este, de asemenea, legat de cei două mii trei sute de ani prin legătura de două sute douăzeci.

Paul claimed to be the minister of the dispensation of God, and then defined the dispensation he was a minister of as the mystery of God, which is Christ in you the hope of glory. He further addresses this truth when writing to Timothy.

Pavel a susținut că este slujitor al economiei lui Dumnezeu, iar apoi a definit economia al cărei slujitor era ca fiind taina lui Dumnezeu, care este Hristos în voi, nădejdea slavei. El abordează mai departe acest adevăr atunci când îi scrie lui Timotei.

> And without controversy great is the mystery of godliness: God was manifest in the flesh, justified in the Spirit, seen of angels, preached unto the Gentiles, believed on in the world, received up into glory. 1 Timothy 3:16.

> Și, fără îndoială, mare este taina evlaviei: Dumnezeu S-a arătat în trup, a fost îndreptățit în Duhul, văzut de îngeri, propovăduit între neamuri, crezut în lume, înălțat în slavă. 1 Timotei 3:16.

Paul here says that the mystery of godliness is God manifest in the flesh. God is the Head, and the flesh is the body. The mystery of godliness is Christ in the believer, it is the joining of divinity with humanity. Paul also uses the metaphor of marriage as did Hosea.

Pavle ovde kaže da je tajna pobožnosti Bog koji se javio u telu. Bog je Glava, a telo je telo. Tajna pobožnosti jeste Hristos u verniku; to je sjedinjenje božanstva sa čovečanstvom. Pavle takođe koristi metaforu braka, kao i Osija.

> For we are members of his body, of his flesh, and of his bones. For this cause shall a man leave his father and mother, and shall be joined unto his wife, and they two shall be one flesh. This is a great mystery: but I speak concerning Christ and the church. Ephesians 5:30–32.

> Căci suntem mădulare ale trupului Său, din carnea Lui și din oasele Lui. De aceea va lăsa omul pe tatăl său și pe mama sa și se va lipi de soția sa, iar cei doi vor fi un singur trup. Taina aceasta este mare; dar eu vorbesc despre Hristos și despre Biserică. Efeseni 5:30–32.

In chapter thirty-seven, when Ezekiel identifies the covenant of the last days, which is the renewed covenant with those identified as the one hundred and forty-four thousand, he provides an illustration of the joining of two sticks. Those two sticks, line upon line, include Hosea and Paul’s marriage metaphor. When they were joined together, they were to be no more two nations, but one nation, forever.

În capitolul treizeci și șapte, când Ezechiel identifică legământul zilelor de pe urmă, care este legământul înnoit cu cei identificați drept cei o sută patruzeci și patru de mii, el oferă o ilustrare a unirii a două toiege. Aceste două toiege, rând peste rând, includ metafora căsătoriei la Osea și Pavel. Când au fost unite împreună, ele nu mai trebuiau să fie două neamuri, ci un singur neam, pentru totdeauna.

> And I will make them one nation in the land upon the mountains of Israel; and one king shall be king to them all: and they shall be no more two nations, neither shall they be divided into two kingdoms any more at all: Neither shall they defile themselves any more with their idols, nor with their detestable things, nor with any of their transgressions: but I will save them out of all their dwelling places, wherein they have sinned, and will cleanse them: so shall they be my people, and I will be their God. Ezekiel 37:22, 23.

> Și îi voi face un singur neam în țară, pe munții lui Israel; și un singur împărat va fi împărat peste ei toți; și nu vor mai fi două neamuri, nici nu vor mai fi împărțiți în două împărății, deloc. Nici nu se vor mai spurca cu idolii lor, nici cu lucrurile lor urâcioase, nici cu vreuna dintre fărădelegile lor; ci îi voi izbăvi din toate locuințele lor în care au păcătuit și îi voi curăți; astfel ei vor fi poporul Meu, iar Eu voi fi Dumnezeul lor. Ezechiel 37:22, 23.

The joining together of Ezekiel identifies when they are no more divided, nor do they sin any longer, when they are cleansed, and when God is their only God, and they have only one king. On October 22, the Messenger of the Covenant suddenly came to the temple to “cleanse” His people. He came to receive a kingdom, whose people according to Peter were then to be a kingdom of priests and kings. On that date the bridegroom also came to the marriage, which is the mystery Paul and Hosea identify, which represents the combination of divinity with humanity. John identifies that the mystery, which Paul identifies as “Christ in you, the hope of glory,” would be finished in the days of the sounding of the seventh angel.

Unirea prezentată de Ezechiel arată momentul când ei nu mai sunt despărţiţi, nici nu mai păcătuiesc, când sunt curăţiţi şi când Dumnezeu este singurul lor Dumnezeu, iar ei au un singur împărat. La 22 octombrie, Solul legământului a venit deodată la templu ca să-Şi „curăţească” poporul. El a venit să primească o împărăţie, al cărei popor, potrivit lui Petru, urma atunci să fie o împărăţie de preoţi şi împăraţi. La acea dată, mirele a venit de asemenea la nuntă, care este taina pe care Pavel şi Osea o identifică, şi care reprezintă unirea divinităţii cu omenirea. Ioan arată că taina, pe care Pavel o identifică drept „Hristos în voi, nădejdea slavei”, avea să fie sfârşită în zilele când va suna al şaptelea înger.

> But in the days of the voice of the seventh angel, when he shall begin to sound, the mystery of God should be finished, as he hath declared to his servants the prophets. Revelation 10:7.

> Dar în zilele glasului celui de-al șaptelea înger, când va începe să sune din trâmbiță, taina lui Dumnezeu se va sfârși, după cum a vestit robilor Săi, prorocii. Apocalipsa 10:7.

The seventh angel is the third woe, which arrived on September 11, 2001. The seventh angel began to sound when the third angel arrived in the history of 1844, and onward, but the rebellion of 1863 prevented the work from being finished. The third angel arrived and the seventh trumpet began to sound again on September 11, 2001, and this time the “mystery of God” is to be “finished.” That “mystery” is the combination of divinity with humanity, which produces the one hundred and forty-four thousand, who then become God’s ensign and army. For this reason, chapter thirty-seven of Ezekiel, begins with Ezekiel being taken to a valley of dead dry bones. Those bones represent Laodicean Adventism on September 11, 2001, and for this reason Paul addresses his gospel of the mystery of God to the Laodiceans.

Îngerul al șaptelea este al treilea vai, care a venit la 11 septembrie 2001. Îngerul al șaptelea a început să sune când îngerul al treilea a venit în istoria anului 1844 și mai departe, însă răzvrătirea din 1863 a împiedicat ca lucrarea să fie încheiată. Îngerul al treilea a venit și trâmbița a șaptea a început să sune din nou la 11 septembrie 2001, iar de această dată „taina lui Dumnezeu” trebuie să fie „isprăvită”. Acea „taină” este unirea divinității cu omenirea, care îi produce pe cei o sută patruzeci și patru de mii, care apoi devin steagul și armata lui Dumnezeu. Din acest motiv, capitolul treizeci și șapte din Ezechiel începe cu Ezechiel fiind dus într-o vale de oase moarte și uscate. Acele oase reprezintă adventismul laodicean la 11 septembrie 2001 și, din acest motiv, Pavel își adresează evanghelia tainei lui Dumnezeu laodicenilor.

> For I would that ye knew what great conflict I have for you, and for them at Laodicea, and for as many as have not seen my face in the flesh; That their hearts might be comforted, being knit together in love, and unto all riches of the full assurance of understanding, to the acknowledgment of the mystery of God, and of the Father, and of Christ; In whom are hid all the treasures of wisdom and knowledge. Colossians 2:1–3.

> Căci voiesc să știți cât de mare este lupta pe care o duc pentru voi, pentru cei din Laodiceea și pentru toți cei care nu mi-au văzut fața în trup, pentru ca inimile lor să fie mângâiate, fiind strâns unite în dragoste, și să ajungă la toate bogățiile deplinei încredințări a înțelegerii, spre cunoașterea tainei lui Dumnezeu și a Tatălui și a lui Hristos, în care sunt ascunse toate comorile înțelepciunii și ale cunoașterii. Coloseni 2:1–3.

This is also the description Sister White associates with the dead dry bones of Ezekiel.

Aceasta este, de asemenea, descrierea pe care sora White o asociază cu oasele uscate și moarte din Ezechiel.

> “But not only does this simile of the dry bones apply to the world, but also to those who have been blessed with great light; for they also are like the skeletons of the valley. They have the form of men, the framework of the body; but they have not spiritual life. But the parable does not leave the dry bones merely knit together into the forms of men; for it is not enough that there is symmetry of limb and feature. The breath of life must vivify the bodies, that they may stand upright, and spring into activity. These bones represent the house of Israel, the church of God, and the hope of the church is the vivifying influence of the Holy Spirit. The Lord must breathe upon the dry bones, that they may live.

> “Dar nu numai această asemănare a oaselor uscate se aplică lumii, ci și acelora care au fost binecuvântați cu o mare lumină; căci și ei sunt asemenea scheletelor din vale. Ei au înfățișarea oamenilor, alcătuirea trupului, dar nu au viață spirituală. Însă parabola nu lasă oasele uscate doar închegate împreună în chipuri de oameni; căci nu este de ajuns să existe simetrie a membrelor și a trăsăturilor. Suflarea vieții trebuie să însuflețească trupurile, pentru ca ele să stea drepte și să izbucnească în activitate. Aceste oase reprezintă casa lui Israel, biserica lui Dumnezeu, iar nădejdea bisericii este influența înviorătoare a Duhului Sfânt. Domnul trebuie să sufle peste oasele uscate, ca ele să trăiască.”

> “The Spirit of God, with its vivifying power, must be in every human agent, that every spiritual muscle and sinew may be in exercise. Without the Holy Spirit, without the breath of God, there is torpidity of conscience, loss of spiritual life. Many who are without spiritual life have their names on the church records, but they are not written in the Lamb’s book of life. They may be joined to the church, but they are not united to the Lord. They may be diligent in the performance of a certain set of duties, and may be regarded as living men; but many are among those who have ‘a name that thou livest, and art dead.’

> “Spiritul lui Dumnezeu, cu puterea Sa dătătoare de viață, trebuie să fie în fiecare instrument omenesc, pentru ca fiecare mușchi și fiecare tendon spiritual să fie în exercițiu. Fără Duhul Sfânt, fără suflarea lui Dumnezeu, există toropeală a conștiinței, pierdere a vieții spirituale. Mulți dintre cei lipsiți de viață spirituală își au numele în registrele bisericii, dar nu sunt scriși în cartea vieții Mielului. Ei pot fi alipiți de biserică, dar nu sunt uniți cu Domnul. Pot fi sârguincioși în împlinirea unui anumit șir de îndatoriri și pot fi socotiți oameni vii; dar mulți se află printre aceia care au ‘numele că trăiești, dar ești mort.’”

> “Unless there is genuine conversion of the soul to God; unless the vital breath of God quickens the soul to spiritual life; unless the professors of truth are actuated by heaven-born principle, they are not born of the incorruptible seed which liveth and abideth forever. Unless they trust in the righteousness of Christ as their only security; unless they copy His character, labor in His spirit, they are naked, they have not on the robe of His righteousness. The dead are often made to pass for the living; for those who are working out what they term salvation after their own ideas, have not God working in them to will and to do of His good pleasure.

> „Dacă nu există o convertire autentică a sufletului la Dumnezeu; dacă suflarea vie a lui Dumnezeu nu însuflețește sufletul spre viață spirituală; dacă cei care mărturisesc adevărul nu sunt călăuziți de un principiu născut din cer, ei nu sunt născuți din sămânța nestricăcioasă care trăiește și rămâne în veac. Dacă nu se încred în neprihănirea lui Hristos ca în singura lor siguranță; dacă nu copiază caracterul Său, dacă nu lucrează în spiritul Său, sunt goi, nu sunt îmbrăcați cu haina neprihănirii Sale. Cei morți sunt adesea făcuți să treacă drept vii; căci aceia care lucrează la ceea ce numesc ei mântuire după propriile lor idei nu-L au pe Dumnezeu lucrând în ei și voind și înfăptuind după buna Lui plăcere.”

> “This class is well represented by the valley of dry bones Ezekiel saw in vision.” Review and Herald, January 17, 1893.

> „Această categorie este bine reprezentată de valea oaselor uscate pe care Ezechiel a văzut-o în viziune.” Review and Herald, 17 ianuarie 1893.

The Laodicean message was first presented to Adventism in 1856, the very year the Lord opened up the advancing light of the “seven times” of Leviticus chapter twenty-six. The message of 1856, consisting of an internal message calling for repentance, and an external message of prophecy, was rejected in 1863. The Laodicean message of the mystery of “Christ in you, the hope of glory”, was repeated in 1888 by Elders Jones and Waggoner, and that message was also identified as the message to Laodicea by Sister White.

Message of Laodicea a fost prezentat pentru prima dată adventismului în 1856, chiar în anul în care Domnul a descoperit lumina progresivă a „celor șapte timpuri” din Levitic, capitolul douăzeci și șase. Mesajul din 1856, alcătuit dintr-un mesaj intern care chema la pocăință și dintr-un mesaj extern de profeție, a fost respins în 1863. Mesajul laodicean al tainei „Hristos în voi, nădejdea slavei” a fost repetat în 1888 de către prezbiterii Jones și Waggoner, iar acel mesaj a fost, de asemenea, identificat de Sora White ca fiind mesajul către Laodicea.

Line upon line, Ezekiel chapter thirty-seven begins with Ezekiel being spiritually conveyed to September 11, 2001, where he is given a view of Laodicean Adventism, who are dead in sins and trespasses. He is told to give two distinct prophetic messages. The first produces a joining together, but the bodies are still dead. The second prophecy calls for the message of the “four winds” to breathe life into the bones. The message of the four winds is the sealing message of the one hundred and forty-four thousand which identifies four angels holding the four winds. Sister White identifies those four winds as an “angry horse”, seeking to break loose, for it is being restrained. The angry horse of Islam is seeking to break loose and bring death and destruction in its path, as it did on September 11, 2001, and it will be released again at the soon coming Sunday law.

Rând peste rând, capitolul treizeci și șapte din Ezechiel începe cu Ezechiel fiind purtat în duh la 11 septembrie 2001, unde i se oferă o privire asupra adventismului laodicean, care este mort în păcate și fărădelegi. I se spune să transmită două mesaje profetice distincte. Primul produce o unire laolaltă, dar trupurile sunt încă moarte. A doua profeție cere ca mesajul celor „patru vânturi” să sufle viață în oase. Mesajul celor patru vânturi este mesajul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii, care identifică patru îngeri ținând cele patru vânturi. Sora White identifică acele patru vânturi ca fiind un „cal mânios”, care caută să se dezlănțuie, căci este ținut în frâu. Calul mânios al islamului caută să se dezlănțuie și să aducă moarte și distrugere în calea sa, așa cum a făcut la 11 septembrie 2001, și va fi dezlănțuit din nou la legea duminicală care va veni în curând.

That message brings the dead bodies into a unified army that is standing upon its feet. That unified army is brought to its feet in response to the message of the seventh angel, for in the days of the sounding of the seventh angel, the mystery of the one hundred and forty-four thousand’s marriage with Christ will be accomplished.

Mesajul acela aduce trupurile moarte într-o oaste unită, stând pe picioarele ei. Acea oaste unită este ridicată pe picioarele ei ca răspuns la mesajul celui de-al șaptelea înger, căci în zilele sunării celui de-al șaptelea înger se va împlini taina căsătoriei celor o sută patruzeci și patru de mii cu Hristos.

Then Ezekiel is shown the joining of two sticks that become one nation. Those two sticks are the northern kingdom of Israel, and the southern kingdom of Judah, which are joined together as one nation at the conclusion of their mutual scattering periods of twenty-five hundred and twenty years. Their mutual conclusion produces a spiritual temple, represented by the forty-six years at the beginning and at the ending of the mutual scattering times.

Apoi lui Ezechiel i se arată unirea a două toiege care devin o singură națiune. Cele două toiege sunt împărăția de nord a lui Israel și împărăția de sud a lui Iuda, care sunt unite împreună ca o singură națiune la încheierea perioadelor lor reciproce de împrăștiere de două mii cinci sute douăzeci de ani. Încheierea lor comună dă naștere unui templu spiritual, reprezentat de cei patruzeci și șase de ani de la începutul și de la sfârșitul timpurilor reciproce de împrăștiere.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> “‘And they rose early in the morning, and went forth into the wilderness of Tekoa: and as they went forth, Jehoshaphat stood and said, Hear me, O Judah, and ye inhabitants of Jerusalem; Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper. 2 Chronicles 20:20.’

> „Și s-au sculat dis-de-dimineață și au pornit spre pustiul Tecoa; și, pe când porneau, Iosafat a stat în picioare și a zis: Ascultați-mă, Iuda și voi, locuitori ai Ierusalimului! Credeți în Domnul Dumnezeul vostru și veți fi întăriți; credeți pe profeții Lui și veți propăși. 2 Cronici 20:20.”

> ““Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper.’

> „Credeți în Domnul Dumnezeul vostru și veți fi întăriți; credeți în prorocii Lui și veți propăși.”

> “Isaiah 8:20. ‘To the law and to the testimony; if they speak not according to this word, it is because there is no light in them.’

> „Isaia 8:20. «La lege și la mărturie! Dacă nu vor vorbi potrivit cu acest cuvânt, este pentru că nu este lumină în ei.»”

> “Two texts are here set before God’s people: two conditions for success. The law spoken by Jehovah himself, and the spirit of prophecy, are the two sources of wisdom to guide His people in every experience. Deuteronomy 4:6. ‘This is your wisdom and your understanding in the sight of the nations, who shall say, Surely this great nation is a wise and understanding people.’

> „Două texte sunt aici puse înaintea poporului lui Dumnezeu: două condiții pentru succes. Legea rostită de Însuși Iehova și duhul profeției sunt cele două izvoare ale înțelepciunii care să călăuzească poporul Său în orice experiență. Deuteronomul 4:6. «Aceasta este înțelepciunea voastră și priceperea voastră înaintea neamurilor, care vor zice: Cu adevărat, acest neam mare este un popor înțelept și priceput.»”

> “The law of God and the Spirit of Prophecy go hand in hand to guide and counsel the church, and whenever the church has recognized this by obeying His law, the spirit of prophecy has been sent to guide her in the way of truth.

> „Legea lui Dumnezeu și Spiritul Profeției merg mână în mână pentru a călăuzi și a sfătui biserica, iar ori de câte ori biserica a recunoscut aceasta prin ascultarea de Legea Sa, spiritul profeției a fost trimis să o călăuzească pe calea adevărului.”

> “Revelation 12:17. ‘And the dragon was wroth with the woman, and went to make war with the remnant of her seed, which keep the commandments of God, and have the testimony of Jesus Christ.’ This prophecy points out clearly that the remnant church will acknowledge God in His law and will have the prophetic gift. Obedience to the law of God, and the spirit of prophecy has always distinguished the true people of God, and the test is usually given on present manifestations.

> „Apocalipsa 12:17. «Și balaurul s-a mâniat pe femeie și s-a dus să facă război cu rămășița seminței ei, care păzesc poruncile lui Dumnezeu și au mărturia lui Isus Hristos.» Această profeție arată limpede că biserica rămășiței Îl va recunoaște pe Dumnezeu în Legea Sa și va avea darul profetic. Ascultarea de Legea lui Dumnezeu și spiritul profeției i-au deosebit întotdeauna pe adevărații oameni ai lui Dumnezeu, iar încercarea este dată de obicei în legătură cu manifestările prezente.

> “In Jeremiah’s day the people had no question about the message of Moses, Elijah, or Elisha, but they did question and put aside the message sent of God to Jeremiah until its force and power was wasted and there was no remedy but for God to carry them away into captivity.

> „În zilele lui Ieremia, poporul nu avea nicio îndoială cu privire la solia lui Moise, Ilie sau Elisei, însă au pus sub semnul întrebării și au dat la o parte solia trimisă de Dumnezeu prin Ieremia, până când forța și puterea ei au fost irosite și nu a mai rămas niciun alt remediu decât ca Dumnezeu să-i ducă în robie.״

> “Likewise in the days of Christ the people had learned that Jeremiah’s message was true, and they persuaded themselves to believe that if they had lived in the days of their fathers they would have accepted his message, but at the same time they were rejecting Christ’s message, of whom all the prophets had written.

> „La fel, în zilele lui Hristos, poporul ajunsese să înțeleagă că solia lui Ieremia era adevărată și se convingea pe sine că, dacă ar fi trăit în zilele părinților lor, ar fi primit solia lui; dar, în același timp, respingeau solia lui Hristos, despre care scriseseră toți prorocii.‟

> “As the third angel’s message arose in the world, which is to reveal the law of God to the church in its fullness and power, the prophetic gift was also immediately restored. This gift has acted a very prominent part in the development and carrying forward of this message.

> „Pe măsură ce solia celui de-al treilea înger s-a ridicat în lume, menită să descopere bisericii Legea lui Dumnezeu în plinătatea și puterea ei, darul profetic a fost, de asemenea, restaurat de îndată. Acest dar a avut un rol foarte important în dezvoltarea și înaintarea acestei solii.

> “As differences of opinion have arisen in reference to interpretations of Scriptures and methods of labor, calculated to unsettle the faith of believers in the message and lead to disunion in the work, the spirit of prophecy has always thrown light on the situation. It has always brought union of thought and harmony of action to the body of believers. In every crisis that has arisen in the development of the message and the growth of the work, those who have stood firmly by the law of God and the light of the Spirit of prophecy have triumphed and the work has prospered in their hands.” Loma Linda Messages, 34.

> „Бъдећи да су се појавила разилажења у мишљењима у погледу тумачења Писма и метода рада, подобна да уздрмају веру оних који верују у поруку и да доведу до нејединства у делу, дух пророштва је увек бацао светлост на насталу ситуацију. Он је увек доносио јединство мисли и склад деловања телу верника. У свакој кризи која се јавила у развоју поруке и расту дела, они који су чврсто стајали уз закон Божји и светлост Духа пророштва однели су победу, и дело је напредовало у њиховим рукама.” Loma Linda Messages, 34.

Back to Articles