Article

# Revelația lui Isus Hristos - Numărul zece

Războiul din cer

Author

Jeff Pippenger

Published

November 3, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Marea controversă dintre Hristos și Lucifer (Purtătorul de Lumină) a început în cer, iar Dumnezeu a îngăduit un timp de probă. Când Lucifer și-a răspândit răzvrătirea, a fost îngăduită o perioadă de timp pentru ca roadele răzvrătirii Purtătorului de Lumină să fie făcute vădite. Când Dumnezeu a hotărât că perioada de probă se încheiase, numele lui Lucifer s-a schimbat din Lucifer, Purtătorul de Lumină, în Satana, Potrivnicul. Pentru Satana și îngerii care se alăturaseră răzvrătirii lui, perioada de probă se încheiase, iar ei au fost izgoniți din cer și osândiți la focul veșnic.

> Atunci le va zice și celor de la stânga: „Depărtați-vă de la Mine, blestemaților, în focul cel veșnic, pregătit diavolului și îngerilor lui.” Matei 25:41.

Makakombora makuru hagati ya Kristo na Satani, nyuma yaho ageze mu Ngobyi ya Edeni, kandi Imana yongeye gushyiraho igihe cy’igeragezwa. Igihe Satani yashinjaga Imana kubeshya ku byerekeye urupfu n’imbuto z’igiti, kandi ashuka Eva kugira ngo yifatanye na we mu bugome bwe, hongeye kwemererwa igihe kugira ngo imbuto z’ubwigomeke bwa Satani zigaragarizwe ku isi nk’uko byari bimeze mu ijuru. Aho ni ho Satani yahawe irindi zina ry’Ikirura, risobanura “Ushinja”. Igihe cy’igeragezwa (ku bahungu ba Adamu bifatanyije n’ubwigomeke bwa Satani) nikirangira, abo bahungu ba Adamu bazacirwaho iteka ry’umuriro w’iteka ryose.

> Și s-a făcut război în cer: Mihail și îngerii lui s-au luptat cu balaurul; și balaurul s-a luptat și îngerii lui, dar n-au biruit; și locul lor nu li s-a mai găsit în cer. Și balaurul cel mare a fost aruncat afară, șarpele cel vechi, numit Diavolul și Satana, care înșală întreaga lume: a fost aruncat pe pământ, și împreună cu el au fost aruncați și îngerii lui. Apocalipsa 12:7–9.

Războiul din cer, de la începutul marii controverse, ilustrează războiul de la încheierea marii controverse, căci Alfa și Omega ilustrează întotdeauna sfârșitul unui lucru împreună cu începutul lui. Descrierea războiului care a avut loc în cer este introdusă de un semn mare în cer.

> Și s-a arătat în cer un semn mare: o femeie înveșmântată cu soarele, cu luna sub picioarele ei și pe cap purtând o cunună de douăsprezece stele. Și ea, fiind însărcinată, striga în durerile nașterii și se chinuia să nască. Apocalipsa 12:1, 2.

Quando ocorrer o conflito final do grande conflito entre Cristo e Satanás, enquanto o tempo de graça ainda estiver em vigor, o campo de batalha é representado no Apocalipse de Jesus Cristo como estando no céu. Esta verdade está agora sendo deslacrada. O apóstolo Paulo fala de três céus.

> „Apostolul Pavel, încă din primele zile ale experienței sale creștine, a primit ocazii deosebite de a învăța voia lui Dumnezeu cu privire la urmașii lui Isus. El a fost „răpit până la al treilea cer”, „în paradis, și a auzit cuvinte de nespus, pe care nu îi este îngăduit unui om să le rostească”. El însuși a recunoscut că îi fuseseră date multe „vedenii și descoperiri” „de la Domnul”. Înțelegerea sa a principiilor adevărului Evangheliei era egală cu aceea a „celor mai de seamă apostoli”. 2 Corinteni 12:2, 4, 1, 11. El avea o înțelegere clară și deplină a „lărgimii, și lungimii, și adâncimii, și înălțimii” „dragostei lui Hristos, care întrece orice cunoștință”. Efeseni 3:18, 19.” Faptele Apostolilor, 469.

Războiul de la începutul marii controverse a început în al treilea cer, iar războiul de la încheierea marii controverse se sfârșește în primul cer. Există trei ceruri, primul fiind cerul care reprezintă atmosfera planetei Pământ. Al doilea cer este soarele, luna și stelele. Al treilea cer este ceea ce Sora White a numit „paradis” și reprezintă locul tronului lui Dumnezeu. Chiar în prezența centrului de comandă al lui Dumnezeu, Purtătorul de Lumină, Lucifer, și-a început răzvrătirea.

A treia cer este locul în care unii profeți, inclusiv sora White, au fost duși în viziune. Când Pavel a fost acolo, i-a fost arătată istoria trezirii oaselor uscate moarte care fuseseră ucise în uliță la 18 iulie 2020 și evenimentele care au urmat odată cu nașterea celor o sută patruzeci și patru de mii. Lui Pavel i-a fost interzis să împărtășească acea istorie, căci acea istorie era reprezentată ca o istorie pe care nu era îngăduit s-o „rostească”. Pavel a murit cu puțin peste treizeci de ani înainte ca Ioan Revelatorul să primească viziunea Apocalipsei lui Isus Hristos. Ioan, ca și Pavel, a auzit ce a fost „rostit” de cele șapte tunete și și lui i s-a spus să nu scrie ceea ce fusese „rostit”. Ceea ce cele șapte tunete au „rostit” trebuia să rămână pecetluit până la sfârșitul celor trei zile și jumătate simbolice în care cei doi martori fuseseră morți în uliță.

> Și, când cele șapte tunete au rostit glasurile lor, eram gata să scriu; și am auzit un glas din cer, zicându-mi: Pecetluiește cele pe care le-au rostit cele șapte tunete și nu le scrie. Apocalipsa 10:4.

Toți prorocii mărturisesc despre „zilele de pe urmă” ale judecății de cercetare, iar acele „zile de pe urmă” au început în mod specific la 11 septembrie 2001 și au ajuns acum în punctul în care începe sigilarea. Sigilarea începe la încheierea celor trei zile și jumătate simbolice în care cei doi martori uciși au zăcut pe uliță. Toți prorocii sunt în acord unii cu alții. Pavel a văzut câmpul de luptă al ultimului război de probă, care are loc în primul cer. Câmpul de luptă al ultimului război de probă, care are loc în primul cer, este paralel cu câmpul de luptă al primului război de probă, care a avut loc în al treilea cer. Ar putea părea inutil să identificăm câmpurile de luptă ca fiind bătălii ale războiului de probă, însă Satana, care a fost potrivnicul lui Hristos în prima bătălie și este potrivnicul celor o sută patruzeci și patru de mii în ultima bătălie, știe că vremea lui este scurtă. El știe că este o bătălie așezată în cadrul timpului de probă. Dar noi?

În 1840, îngerul cel puternic s-a coborât și a împuternicit solia primului înger. Protestanții acelei generații au fost atunci puși la încercare și au sfârșit având alipită de ei o denumire de răzvrătire, fiind etichetați drept fiicele Babilonului. Numele lui Lucifer s-a schimbat, de asemenea, în timpul perioadei sale de probă și încercare. Îngerul cel puternic care s-a coborât în 1840 a prefigurat pe îngerul cel puternic din Apocalipsa optsprezece, care s-a coborât la 11 septembrie 2001. Judecata de cercetare încă nu începuse în 1840, căci se afla încă la patru ani în viitor, însă protestanții au oferit totuși o reprezentare profetică a judecății celor vii, deoarece, atunci când îngerul s-a coborât în 1840, a început timpul lor de probă și încercare. Când îngerul din Apocalipsa optsprezece s-a coborât în 2001, judecata din cer s-a schimbat de la judecata morților la judecata celor vii.

Pe 18 iulie 2020 a sosit prima dezamăgire pentru mișcarea celui de-al treilea înger, care este prefigurată de prima dezamăgire a mișcării primului înger. În mișcarea de la început, procesul de punere la probă a protestanților s-a încheiat la reperul primei dezamăgiri, iar apoi a început punerea la probă a primei mișcări. La 18 iulie 2020, procesul judecății a înaintat încă un pas, căci mesajul care urma să ajungă la sfârșitul pustiei de trei zile și jumătate nu avea să fie doar împlinirea desăvârșită și finală a mesajului Strigătului de la Miezul Nopții, ci avea de asemenea să marcheze în mod profetic sosirea sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii.

> Și slava Dumnezeului lui Israel s-a ridicat de deasupra heruvimului, pe care era, spre pragul casei. Și a chemat pe omul îmbrăcat în in, care avea la coapsă călimara cărturarului; și Domnul i-a zis: „Treci prin mijlocul cetății, prin mijlocul Ierusalimului, și pune un semn pe frunțile oamenilor care suspină și gem din pricina tuturor urâciunilor care se săvârșesc în mijlocul lui.” Ezechiel 9:3, 4.

Procesul pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii a început la nașterea lor, care a fost și învierea lor. Solia celor patru vânturi aduce la viață oasele uscate ale morților, iar solia celor patru vânturi este solia pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii. Pavel și Ioan au văzut și au auzit însăși istoria pe care o trăim acum, istoria „pe care mulți proroci și oameni neprihăniți au dorit s-o vadă”. Istoria mișcării puternice a îngerului al treilea, care a fost prefigurată prin mișcarea puternică a îngerului întâi.

> „Toate mesajele date între anii 1840–1844 trebuie să fie făcute puternice acum, căci sunt mulți oameni care și-au pierdut orientarea. Mesajele trebuie să meargă la toate bisericile.

> „Christos a spus: „Ferice de ochii voștri, pentru că văd; și de urechile voastre, pentru că aud. Căci adevărat vă spun că mulți proroci și oameni neprihăniți au dorit să vadă lucrurile pe care le vedeți voi și nu le-au văzut; și să audă lucrurile pe care le auziți voi și nu le-au auzit” [Matei 13:16, 17]. Fericiți sunt ochii care au văzut lucrurile care au fost văzute în 1843 și 1844.

> „Mesajul a fost dat. Și nu ar trebui să fie nicio întârziere în repetarea mesajului, căci semnele vremurilor se împlinesc; lucrarea de încheiere trebuie să fie făcută. O mare lucrare va fi făcută într-un timp scurt. Un mesaj va fi dat curând, prin rânduiala lui Dumnezeu, care se va amplifica într-o mare strigare. Atunci Daniel va sta în partea lui de moștenire, pentru a-și da mărturia.” Manuscript Releases, volumul 21, 437.

Le thème prédominant de la guerre initiale de Lucifer dans le ciel était la communication. Il était le porteur de lumière qui, usant de sa position, insinuait l’erreur dans l’esprit des saints anges. Il nous est dit que les anges qui s’abreuvaient de ses idées rebelles ne reconnurent même pas que c’était Lucifer qui les avait séduits au point de penser finalement ce qu’ils en vinrent à croire au sujet de Dieu. Il était si subtil, comme il le fut avec Ève dans le jardin, que les anges, jadis saints, en vinrent à croire que les pensées que Satan avait implantées dans leur esprit étaient leurs propres pensées originelles. Ces semences portèrent finalement le fruit d’une destruction éternelle.

Bozboiul de pe urmă, care are loc în primul cer, este pe punctul de a începe și nu este vorba nici despre seducerea îngerilor sfinți, nici despre seducerea Evei de către Satan, ci mai degrabă despre seducerea întregii omeniri printr-un proces de comunicare corupt, reprezentat ca fiind în ceruri. Este vorba despre World-Wide Web, pe care Satan îl folosește pentru a sădi idei în oameni, fără ca acei oameni să știe că au crezut o minciună și că, făcând astfel, au dovedit că nu iubesc adevărul. Apostolul Pavel este cel care a arătat că, în „zilele de pe urmă”, oamenii vor primi o minciună, pentru că nu au avut dragoste pentru „adevăr”. La urma urmei, el văzuse însăși istoria în care această lucrare minunată a lui Satan este împlinită.

Înșelarea omenirii este săvârșită de globaliștii Națiunilor Unite, care sunt puterea balaurului. Globaliștii Națiunilor Unite, în profeție, sunt alcătuiți din împărați și negustori. Împărații sunt guvernele, iar giganții tehnologici și miliardarii multinaționali sunt negustorii.

Lupta începe la legea duminicală, moment în care Statele Unite devin regele principal al celor zece regi. Atunci Statele Unite au vorbit deja ca un balaur, marcând astfel sfârșitul celei de-a șasea împărății a fiarei care se ridică din pământ. Apoi merge înainte ca să înșele întreaga lume prin minunile pe care urmează să le facă înaintea fiarei, minuni care sunt reprezentate ca făcând să coboare foc din cer.

> Și face semne mari, până acolo încât coboară foc din cer pe pământ înaintea oamenilor. Apocalipsa 13:13.

Când oasele uscate ale morților înviați, care fuseseră uciși pe stradă, sunt ridicate la cer ca un semn, este în același timp o altă minune în cer.

> Atunci s-a arătat în cer un alt semn mare: și iată un mare balaur roșu, având șapte capete și zece coarne, iar pe capetele lui șapte diademe. Apocalipsa 12:3.

Marele balaur roșu este Satan, dar este și Roma păgână.

> „Așadar, în timp ce balaurul îl reprezintă, în primul rând, pe Satana, el este, într-un sens secundar, un simbol al Romei păgâne.” Tragedia veacurilor, 439.

Dragonul este Satana, iar într-o aplicație secundară dragonul reprezintă Roma păgână. În istoria nașterii lui Hristos, este reprezentat dragonul Romei păgâne; dar aplicarea profetică desăvârșită a dragonului este în „zilele din urmă”. În „zilele din urmă”, dragonul este reprezentat de cei zece împărați ai Națiunilor Unite. Ei nu apar în istoria nașterii lui Hristos, ci în istoria nașterii celor o sută patruzeci și patru de mii, a căror naștere a fost prefigurată prin nașterea lui Hristos.

> „Regii, stăpânitorii și guvernatorii și-au pus asupra lor înșiși semnul antihristului și sunt reprezentați ca balaurul care merge să facă război cu sfinții — cu aceia care păzesc poruncile lui Dumnezeu și au credința lui Isus.” Testimonies to Ministers, 38.

Balaurul, cu cele zece coarne ale sale, este simbolul confederației lui; cele șapte capete ale sale, având cununi pe ele, îl identifică drept al șaptelea cap dintre cele opt împărății ale profeției biblice, așa cum sunt reprezentate atât în chipul lui Nebucadnețar din capitolul doi al cărții Daniel, cât și în cele opt capete din capitolul șaptesprezece al cărții Apocalipsa. Națiunile Unite sunt „o altă minune în cer” tocmai în vremea când steagul, care s-a născut pe strada ce trece prin valea oaselor uscate și moarte, este înălțat la cer. Balaurul și femeia apar ca minuni în cer la legea duminicală, care este totodată chiar punctul în care fiara din mare a catolicismului este și ea „privită cu uimire.”

> Și am văzut unul dintre capetele lui ca și cum ar fi fost rănit de moarte; și rana lui de moarte a fost vindecată; și tot pământul se mira după fiară. Apocalipsa 13:3.

Lumea se miră după fiara papală a mării, „după” ce rana ei de moarte este vindecată, iar ea este vindecată la legea duminicală din Statele Unite. Stindardul, balaurul și fiara sunt toate privite cu uimire, începând de la legea duminicală din Statele Unite. Profetul mincinos manifestă chiar în acel timp cele mai însemnate dintre minunile satanice, căci imediat după legea duminicală, când profetul mincinos tocmai a început să vorbească asemenea unui „balaur”, el pornește să înșele întreaga lume și își împlinește înșelăciunea din cer.

> Apoi am văzut ridicându-se din pământ o altă fiară; și avea două coarne ca ale unui miel și vorbea ca un balaur. Ea exercită toată puterea fiarei dintâi înaintea ei și face ca pământul și cei ce locuiesc pe el să se închine fiarei dintâi, a cărei rană de moarte fusese vindecată. Și săvârșește semne mari, până acolo încât face să se coboare foc din cer pe pământ, înaintea oamenilor. Apocalipsa 13:11–13.

Warul care a început în al treilea cer se încheie în primul cer. Întreita unire a balaurului, a fiarei și a prorocului mincinos este identificată de Biblie și de Spiritul Profetic drept confederația răului. La legea duminicală, întreita unire începe să conducă întreaga lume în război împotriva femeii, pe măsură ce înaintează spre Armaghedon. La legea duminicală, ei își iau pozițiile pe câmpul de luptă al primului cer, iar apoi pierd! Așa cum Roma se ridică la putere de trei ori în istoria lumii, ea își cucerește întotdeauna mai întâi vrăjmașul, apoi aliatul, apoi victima, iar apoi cade.

> Իսկ ես տեսա երեք պիղծ հոգիներ՝ գորտերի նման, որ ելնում էին վիշապի բերանից, գազանի բերանից և սուտ մարգարեի բերանից։ Որովհետև դրանք դևերի հոգիներ են, որ հրաշքներ են գործում, և ելնում են երկրի թագավորների ու ամբողջ աշխարհի մոտ՝ նրանց հավաքելու Ամենակալ Աստծու այն մեծ օրվա պատերազմի համար։ Ահա, Ես գալիս եմ ինչպես գող։ Երանի նրան, ով արթուն է մնում և պահում է իր հանդերձները, որպեսզի մերկ չքայլի, և նրանք չտեսնեն նրա ամոթը։ Եվ նա նրանց հավաքեց մի տեղ, որ եբրայերեն կոչվում է Արմագեդոն։ Հայտնություն 16:13–16։

„Războiul din cer” din „zilele de pe urmă” nu este metaforic; este un război al comunicării, purtat în ceruri. Din gura balaurului, din gura fiarei și din gura prorocului mincinos ies „duhuri de draci” care fac „minuni”. Cuvântul „duh” înseamnă suflare, iar suflarea este un simbol al unui mesaj. Suflarea din Ezechiel treizeci și șapte aduce oasele moarte la viață și face aceasta prin transmiterea mesajului islamului, care în Biblie este reprezentat ca vântul de răsărit. „Duh”, „vânt” și „suflare” sunt unul și același cuvânt, tradus prin aceste trei cuvinte românești atât în ebraică, cât și în greacă.

> „Dumnezeu poate insufla viață nouă în fiecare suflet care dorește cu sinceritate să-I slujească și poate atinge buzele cu un cărbune aprins de pe altar, făcându-le elocvente în lauda Sa. Mii de glasuri vor fi pătrunse de puterea de a vesti marile adevăruri ale Cuvântului lui Dumnezeu. Limba bâlbâită va fi dezlegată, iar cei timizi vor fi întăriți să dea o mărturie curajoasă pentru adevăr. Fie ca Domnul să-Și ajute poporul să curețe templul sufletului de orice întinăciune și să păstreze o legătură atât de strânsă cu El, încât să fie părtași la ploaia târzie atunci când va fi revărsată.” Review and Herald, 20 iulie 1886.

„Duhurile” care ies din gura balaurului, din gura fiarei și din gura prorocului mincinos reprezintă mesaje satanice. În prima bătălie din al treilea cer, acestea au fost comunicări corupte, așa cum sunt reprezentate de purtătorul de lumină corupt. În ultima bătălie din primul cer, este din nou vorba despre comunicări corupte. Comunicările corupte pe care Satana le-a folosit în războiul din al treilea cer, și care urmează să fie folosite din nou în războiul din primul cer, au fost mesmerismul, numit în timpurile moderne hipnoză.

> „Muži a ženy nemajú skúmať vedu o tom, ako si podmaniť mysle tých, ktorí sa s nimi stýkajú. To je veda, ktorú učí satan. Máme sa brániť všetkému tohto druhu. Nemáme mať nič spoločné s mesmerizmom a hypnózou — vedou toho, ktorý stratil svoje pôvodné postavenie a bol vyvrhnutý z nebeských nádvorí.“ Rukopis 86, 1905.

Hipnotismul este realizat în lumea de astăzi de către giganții tehnologici prin rețeaua mondială, care folosește ceea ce este etichetat drept știința publicității moderne, dar care este, în realitate, rafinamentul suprem al vechii științe satanice a hipnotismului. Globaliștii, giganții tehnologici și miliardarii intenționează să-și prindă prada într-o „pânză” de înșelăciune deja întinsă în întreaga lume. PsyOps-urile lui Satana asupra întregii lumi, dacă vreți. Sunt mesaje satanice care conduc lumea la Armaghedon, iar aceste mesaje satanice sunt proclamate în ceruri exact în același timp în care cei trei îngeri proclamă în ceruri solia lui Hristos.

> Și am văzut un alt înger zburând prin mijlocul cerului, având Evanghelia veșnică, ca s-o vestească celor ce locuiesc pe pământ, și oricărui neam, și seminții, și limbi, și popor, zicând cu glas tare: Temeți-vă de Dumnezeu și dați-I slavă, căci a venit ceasul judecății Lui; și închinați-vă Celui ce a făcut cerul, și pământul, și marea, și izvoarele apelor. Și a urmat un alt înger, zicând: A căzut, a căzut Babilonul, cetatea cea mare, pentru că a adăpat toate neamurile din vinul mâniei curviei ei. Și al treilea înger a urmat după ei, zicând cu glas tare: Dacă se închină cineva fiarei și icoanei ei, și primește semnul ei pe fruntea lui, sau pe mâna lui, și acela va bea din vinul mâniei lui Dumnezeu, turnat neamestecat în paharul indignării Lui; și va fi chinuit în foc și pucioasă înaintea sfinților îngeri și înaintea Mielului. Și fumul chinului lor se ridică în vecii vecilor; și n-au odihnă nici zi, nici noapte, cei ce se închină fiarei și icoanei ei, și oricine primește semnul numelui ei. Apocalipsa 14:6–11.

„Duhurile” care ies de la fiecare membru al întreitei uniri ies din gura lor. Vorbirea unei națiuni este acțiunea guvernării ei.

> „Vorbirea unei națiuni este acțiunea autorităților ei legislative și judiciare.” Tragedia veacurilor, 443.

Lui Ieremia i s-a făgăduit că, dacă va despărți grâul de pleavă și nu se va întoarce la pleavă (deși pleava s-ar putea întoarce la el), Dumnezeu îl va face „gura” Sa.

> 나 조롱하는 자들의 모임에 앉지 아니하였고, 즐거워하지도 아니하였나이다. 주의 손으로 말미암아 내가 홀로 앉았사오니, 이는 주께서 나를 분노로 채우셨음이니이다. 어찌하여 나의 고통은 끊이지 아니하며, 나의 상처는 고칠 수 없어 낫기를 거절하나이까? 주께서는 참으로 내게 거짓말하는 자 같으시며, 마르는 물 같으시나이까? 그러므로 여호와께서 이와 같이 말씀하시되, 네가 돌이키면 내가 너를 다시 이끌어 들이리니, 네가 내 앞에 서리라. 또 네가 천한 것 가운데서 귀한 것을 분별하여 내면, 네가 내 입과 같이 되리라. 그들은 네게로 돌아올 것이나, 너는 그들에게로 돌아가지 말지니라. 예레미야 15:17–19

Ieremia îi reprezintă pe milleriți în prima lor dezamăgire, care au crezut că Dumnezeu a mințit. Dumnezeu nu a mințit; El pur și simplu Și-a ținut mâna peste o greșeală din harta din 1843. Lui Ieremia i s-a făgăduit, așa cum li se făgăduiește celor care au fost dezamăgiți la 18 iulie 2020, că, dacă se vor despărți de persoanele nechibzuite și de învățăturile satanice care erau prezente înainte de dezamăgire, atunci Domnul îl va face pe Ieremia, și pe cei pe care el îi prefigurează, „gura” Sa. Harta din 1843 fusese alcătuită în împlinirea poruncii de a face astfel din capitolul doi al cărții lui Habacuc.

> „A fost mărturia unită a lectorilor și publicațiilor celei de-a Doua Veniri, atunci când stăteau pe «credința originară», că publicarea diagramei a fost o împlinire a textului din Habacuc 2:2, 3. Dacă diagrama a fost un subiect al profeției (iar cei care tăgăduiesc aceasta părăsesc credința originară), atunci urmează că anul 457 î.Hr. a fost anul de la care trebuiau calculate cele 2300 de zile. Era necesar ca 1843 să fie primul timp făcut public, pentru ca «vedenia» să «întârzie» sau pentru ca să existe un timp de întârziere, în care ceata fecioarelor urma să ațipească și să adoarmă asupra marelui subiect al timpului, chiar înainte de a fi trezite prin Strigătul de la Miezul Nopții.” James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, Volumul 1, Numărul 2.

Domnul, prin Habacuc, le-a poruncit milleriților să alcătuiască diagrama din 1843, iar aceasta conținea o eroare peste care Domnul Și-a ținut mâna. De aceea Ieremia afirmă că dezamăgirea lui a fost din pricina mâinii lui Dumnezeu. Când, după dezamăgire, Domnul i-a condus pe milleriți înapoi la capitolul doi din Habacuc, ei au văzut făgăduința că, deși vedenia va întârzia, trebuiau s-o aștepte, căci nu va minți și că, la sfârșit, va „vorbi”.

Viziunea care „vorbea” reprezenta conținutul mesajului profetic, iar făgăduința făcută lui Ieremia era că, dacă avea să se scuture de dezamăgire, să se întoarcă la zelul pentru solia pe care îl avusese înainte de dezamăgire și dacă avea să facă deosebirea dintre grâu și pleavă, el avea să fie „gura” lui Dumnezeu și avea să vestească mesajul Strigătului de la Miezul Nopții.

> Căci vedenia este încă pentru o vreme hotărâtă; dar la sfârșit va vorbi și nu va minți: deși zăbovește, așteapt-o; fiindcă va veni negreșit, nu va zăbovi. Habacuc 2:3.

Cei reprezentați de Ieremia, atât în mișcarea primului, cât și a celui de-al treilea înger, care împlinesc porunca de a se întoarce, vor fi „gura” Domnului în războiul împotriva confederației rele, pe câmpul de luptă al primului cer. Ei vor prezenta solia Strigătului de la Miezul Nopții. Cei reprezentați de Ieremia aud acum un „glas” în pustie. Trei zile și jumătate simbolice sunt un simbol al unei pustii profetice.

> Glasul celui ce strigă în pustie: „Pregătiți calea Domnului, neteziți în pustiu un drum pentru Dumnezeul nostru. Orice vale va fi înălțată, și orice munte și orice deal vor fi plecate; ce este strâmb va fi îndreptat, și locurile colțuroase vor deveni câmpie. Atunci slava Domnului se va descoperi, și orice făptură o va vedea deodată; căci gura Domnului a vorbit.” Isaia 40:3–5.

Vom continua analiza ultimei bătălii a războiului de probă, care a început în al treilea cer și se încheie în primul cer, în articolul următor.

> Apoi toți madianiții, amaleciții și fiii răsăritului s-au strâns laolaltă, au trecut și și-au așezat tabăra în valea Izreel. Dar Duhul Domnului a venit peste Ghedeon, și el a sunat din trâmbiță; iar Abiezer s-a strâns după el. Și a trimis soli în tot Manase, care de asemenea s-a strâns după el; și a trimis soli la Așer, la Zabulon și la Neftali; iar ei s-au suit să le iasă înainte. Judecători 6:33–35.

Back to Articles