Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-One

Cartea lui Daniel - Numărul optzeci și unu

Unveiling the Historical Revisionism in Laodicean Adventism: Examining the Controversy Over the Daily

Descoperirea revizionismului istoric în adventismul laodicean: examinarea controversei cu privire la „necurmata”

Author

Jeff Pippenger

Published

February 14, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Reasoning from cause to effect is worthless if you define the effect incorrectly, as has been done by Laodicean Adventist historians who pontificate on the circumstances and personalities associated with the 1888 General Conference at Minneapolis. The inspired commentary identifies the event as a repetition of the rebellion of Korah, Dathan and Abiram, which was motivated by the judgment that assigned them to wander in the wilderness for forty years until they died. That same judgment had been pronounced upon Laodicean Adventism.

Raționamentul de la cauză la efect este lipsit de valoare dacă definiți greșit efectul, așa cum au făcut istoricii adventiști laodiceeni care pontifică asupra împrejurărilor și personalităților asociate cu Conferința Generală din 1888 de la Minneapolis. Comentariul inspirat identifică acel eveniment ca fiind o repetare a răzvrătirii lui Core, Datan și Abiram, care a fost motivată de judecata ce le-a hotărât să rătăcească în pustie timp de patruzeci de ani, până aveau să moară. Aceeași judecată fusese rostită și asupra adventismului laodicean.

The rebellion included secret discussions where the rebels were in such extreme Laodicean blindness that it prevented them from understanding that God was aware of their closed-door planning and rebellion. As Korah, Dathan and Abiram hid in their tents and made their plans and spread their rebellion against Moses, so too did the ancient men of 1888, hide behind the closed doors of their houses, to plot against Sister White, her son and the chosen messengers. From that point Sister White, Jones and Waggoner were to be attacked.

Răzvrătirea a inclus discuții secrete în care răzvrătiții se aflau într-o orbire laodiceană atât de extremă, încât aceasta i-a împiedicat să înțeleagă că Dumnezeu era conștient de planurile și răzvrătirea lor ticluite în spatele ușilor închise. După cum Core, Datan și Abiram s-au ascuns în corturile lor, și-au făcut planurile și și-au răspândit răzvrătirea împotriva lui Moise, tot astfel și bătrânii de odinioară ai anului 1888 s-au ascuns în spatele ușilor închise ale caselor lor, pentru a unelti împotriva sorei White, a fiului ei și a solilor aleși. Din acel moment, sora White, Jones și Waggoner urmau să fie atacați.

The four generations of Adventism progressively grew in its rebellion, as illustrated in Ezekiel chapter eight. The chambers of imagery within the physical temple and human temple had become entrenched with wicked imaginations, and spiritualism settled upon the ancient men who were appointed to protect the people. Leading up to 1888, the ancient men both cast dispersions upon the authority of the Bible and then the Spirit of Prophecy, and in 1884, the open visions ceased. Kellogg’s pantheistic spiritualism began to make its way in the history preceding 1888, and 1888 marks the arrival of the second generation. The Adventist historians may have not recorded the actual historical testimony of the rebellion manifested at the meeting, but according to inspiration the heavenly Watchers “heard every word and registered” the “words in the books of heaven.”

Le quattro generazioni dell’Avventismo crebbero progressivamente nella loro ribellione, come illustrato in Ezechiele, capitolo otto. Le camere delle immagini nel tempio fisico e nel tempio umano si erano radicate in malvagie immaginazioni, e lo spiritismo si posò sugli anziani che erano stati incaricati di proteggere il popolo. Nel periodo che precedette il 1888, gli anziani dapprima gettarono discredito sull’autorità della Bibbia e poi su quella dello Spirito di Profezia, e nel 1884 le visioni aperte cessarono. Lo spiritismo panteistico di Kellogg cominciò a farsi strada nella storia che precedette il 1888, e il 1888 segna l’arrivo della seconda generazione. Gli storici avventisti possono anche non aver registrato l’effettiva testimonianza storica della ribellione manifestata alla riunione, ma, secondo l’ispirazione, i Vigilanti celesti “udirono ogni parola e registrarono” le “parole nei libri del cielo”.

The rebellion represented by Ezekiel’s “secret chambers of imagery,” represented an attack upon the true foundations. It represented an attack upon the prophetess and the chosen messengers, and it marked the arrival of spiritualism. In that generation the next major attack was going to be carried out by Satan against the very foundation of William Miller’s foundations.

Răzvrătirea reprezentată de „odăile tainice ale chipurilor” din Ezechiel reprezenta un atac asupra adevăratelor temelii. Ea reprezenta un atac asupra profetesei și a solilor aleși și marca venirea spiritismului. În acea generație, următorul mare atac urma să fie dus la îndeplinire de Satana împotriva însăși temeliei temeliilor lui William Miller.

Miller based the framework of all his prophetic applications upon the understanding that the two desolating powers in Daniel chapter eight, verse thirteen, represented paganism followed by papalism. In 1901, Lewis Conradi, a leader of Laodicean Adventism in Germany, re-introduced the fallen Protestant view that the “the daily” in the book of Daniel represented Christ’s sanctuary ministry.

Miller je temelj vseh svojih preroških razlag zasnoval na razumevanju, da dve opustošujoči sili v Danielu, osmo poglavje, trinajsta vrstica, predstavljata poganstvo, ki mu sledi papeštvo. Leta 1901 je Lewis Conradi, voditelj laodicejskega adventizma v Nemčiji, ponovno uvedel padlo protestantsko stališče, da »vsakdanja daritev« v Danielovi knjigi predstavlja Kristusovo službo v svetišču.

During the period of history following the 1888 Minneapolis meeting, the spiritualism of the leader of the health work escalated, alienation continued between leaders as the fallout of the rejection of the message of Jones and Waggoner continued to take its toll. In the beginning of the new century W. W. Prescott, a Laodicean Adventist leader who had received theological credentials from the schools of apostate Protestantism, took up the satanic mantle to promote Conradi’s view of “the daily,” and as is always the case “the victors write the history.”

În perioada istorică ce a urmat adunării de la Minneapolis din 1888, spiritismul conducătorului lucrării de sănătate s-a intensificat, iar înstrăinarea dintre conducători a continuat, pe măsură ce consecințele respingerii soliei lui Jones și Waggoner își făceau tot mai mult simțit efectul. La începutul noului secol, W. W. Prescott, un conducător adventist laodicean care primise acreditări teologice de la școlile protestantismului apostat, a preluat mantia satanică pentru a promova concepția lui Conradi despre „necurmatul”, iar, așa cum se întâmplă întotdeauna, „învingătorii scriu istoria”.

The holy angels recorded the true history, but Laodicean Adventism produced a historical position of the controversy over the rejection of the Millerite understanding of “the daily,” that leaves any of the “unlearned” in Laodicean Adventism to believe that the definition of “the daily,” which Sister White identified as coming from “angels that were expelled from heaven,” is actually a true doctrine. During the early years of the twentieth century W. W. Prescott led out in producing a publication titled, The Protestant. The entire premise of the publication was to teach that Miller’s understanding of “the daily” was incorrect, and that apostate Protestantism, where he had obtained his theological credentials, was correct in assigning a satanic symbol to Christ. In that history A. G. Daniells (General Conference President), joined forces with Prescott in the satanic attack against truth, in spite of the fact that Sister White had directly endorsed Miller’s view of “the daily” as correct.

Îngerii sfinți au consemnat istoria adevărată, însă adventismul laodicean a produs o poziție istorică a controversei cu privire la respingerea înțelegerii millerite a „necurmatei”, care îi lasă pe unii dintre cei „neînvățați” din adventismul laodicean să creadă că definiția „necurmatei”, pe care Sora White a identificat-o ca venind de la „îngeri care au fost izgoniți din cer”, este, de fapt, o doctrină adevărată. În primii ani ai secolului al XX-lea, W. W. Prescott a preluat conducerea în realizarea unei publicații intitulate The Protestant. Întreaga premisă a publicației era să învețe că înțelegerea lui Miller despre „necurmata” era greșită și că protestantismul apostaziat, de unde el își obținuse acreditările teologice, avea dreptate atunci când atribuia lui Hristos un simbol satanic. În acea istorie, A. G. Daniells (președinte al Conferinței Generale) și-a unit forțele cu Prescott în atacul satanic împotriva adevărului, în ciuda faptului că Sora White susținuse în mod direct punctul de vedere al lui Miller despre „necurmata” ca fiind corect.

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> „Domnul mi-a arătat că tabela din 1843 a fost îndrumată de mâna Sa și că nicio parte a ei nu trebuia schimbată; că cifrele erau așa cum le voia El. Că mâna Sa era asupra ei și a ascuns o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni nu putea să o vadă, până când mâna Sa a fost retrasă.״

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Atunci am văzut, în legătură cu «Necurmata», că termenul «jertfă» a fost adăugat de înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul a dat înțelegerea corectă a acesteia acelora care au vestit strigătul ceasului judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți în privința înțelegerii corecte a «Necurmatei»; dar, din 1844 încoace, în confuzie, au fost îmbrățișate alte concepții, iar întunericul și confuzia au urmat.” Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

At the time of Prescott and Daniells’ attack against the truth of “the daily,” Prescott and Daniells were representing a minority opinion on the subject, and Sister White’s counsel during the controversy towards the two men was that they should shut up, although she said it in more diplomatic terms, such as “in silence is your wisdom.” When she rebuked them for their false view she also emphasized that the subject of “the daily,” was not to be made a test question. The historical revisionists, which revisionism is a historical method that is credited with beginning with the Jesuit order of the Catholic church, have used her statements about “the daily” not being made a test question, in order to prevent an honest evaluation of the doctrine. They misrepresent her statements for they invariably leave out that when she counselled against agitating the subject of “the daily,” she always qualified her statements with statements such as, “at this time,” or “under current circumstances.”

În vremea atacului lui Prescott și Daniells împotriva adevărului despre „necurmata”, Prescott și Daniells reprezentau o opinie minoritară asupra subiectului, iar sfatul Sorei White, dat celor doi bărbați în timpul controversei, a fost că ar trebui să tacă, deși ea a spus-o în termeni mai diplomatici, precum „în tăcere este înțelepciunea voastră”. Când i-a mustrat pentru concepția lor greșită, ea a subliniat totodată că subiectul „necurmatei” nu trebuia făcut o chestiune de probă. Revizioniștii istorici, revizionismul fiind o metodă istorică despre care se consideră că își are începutul în ordinul iezuit al bisericii catolice, au folosit declarațiile ei despre faptul că „necurmata” nu trebuia făcută o chestiune de probă, pentru a împiedica o evaluare onestă a doctrinei. Ei îi denaturează declarațiile, căci în mod invariabil omit faptul că, atunci când ea a sfătuit împotriva agitării subiectului „necurmatei”, își însoțea întotdeauna afirmațiile de precizări precum „în acest timp” sau „în împrejurările de față”.

As a prophetess she was trying to rein in an escalating controversy that was on the verge of causing a great division in the church at large, by a minority of persons who thought that because they were leaders they had the authority to promote whatever they determined to be truth. And the Lord, through her influence, kept the satanic work in check, until she died. Then in 1931, a new push to reject the truth of “the daily” was attempted, and ultimately accomplished. Today the true understanding of the definition of “the daily” is the minority understanding in Laodicean Adventism, and under the current circumstances “the daily,” is now most certainly a test question.

În calitate de profetesă, ea încerca să țină în frâu o controversă în escaladare, aflată în pragul de a provoca o mare dezbinare în biserica în ansamblu, printr-o minoritate de persoane care socoteau că, deoarece erau conducători, aveau autoritatea de a promova orice stabileau ei a fi adevăr. Iar Domnul, prin influența ei, a ținut în frâu lucrarea satanică, până când ea a murit. Apoi, în 1931, s-a încercat o nouă ofensivă de respingere a adevărului despre „necurmata”, iar în cele din urmă aceasta a fost dusă la îndeplinire. Astăzi, adevărata înțelegere a definiției „necurmatei” este înțelegerea minoritară în adventismul laodicean și, în împrejurările actuale, „necurmata” este acum, cu siguranță, o chestiune de probă.

When the majority opinion held the true understanding it was not a test, but when any truth is defined as error, it is then a test. When the compilation of manuscripts that is titled Manuscript Releases, was published in the 1980’s, or there about, there was then recognized an article that is as direct in its opposition to Prescott and Daniells’ view of “the daily,” as is her endorsement of Miller’s view.

Când opinia majoritară susținea înțelegerea adevărată, aceasta nu constituia o probă; însă, atunci când vreun adevăr este definit ca eroare, atunci devine o probă. Când compilația de manuscrise intitulată Manuscript Releases a fost publicată în anii 1980, sau aproximativ atunci, a fost recunoscut un articol care este la fel de direct în opoziția sa față de concepția lui Prescott și Daniells despre „jertfa necurmată”, pe cât este de categorică susținerea ei pentru concepția lui Miller.

> “At this stage of our experience we are not to have our minds drawn away from the special light given [us] to consider at the important gathering of our conference. And there was Brother Daniells, whose mind the enemy was working; and your mind and Elder Prescott’s mind were being worked by the angels that were expelled from heaven. Satan’s work was to divert your minds that jots and tittles should be brought in which the Lord did not inspire you to bring in. They were not essential. But this meant much to the cause of truth. And the ideas of your minds, if you could be drawn away to jots or tittles, is a work of Satan’s devising. To correct little things in the books written, you suppose would be doing a great work. But I am charged, Silence is eloquence.

> „În această etapă a experienței noastre nu trebuie să îngăduim ca mințile noastre să fie abătute de la lumina specială care ne-a fost dată spre a fi luată în considerare la adunarea importantă a conferinței noastre. Și acolo era fratele Daniells, a cărui minte vrăjmașul o influența; iar mintea dumneavoastră și mintea fratelui Prescott erau influențate de îngerii care au fost izgoniți din cer. Lucrarea lui Satana era să vă abată mințile, astfel încât să fie introduse iote și frânturi de slovă pe care Domnul nu v-a inspirat să le introduceți. Ele nu erau esențiale. Dar aceasta însemna mult pentru cauza adevărului. Iar ideile minților voastre, dacă puteați fi abătuți spre iote sau frânturi de slovă, aceasta este o lucrare născocită de Satana. Presupuneți că, îndreptând lucruri mărunte în cărțile scrise, ați face o mare lucrare. Dar mie mi s-a poruncit: Tăcerea este elocvență.”

> “I am to say, Stop your picking flaws. If this purpose of the devil could only be carried out, then [it] appears to you [that] your work would be considered as most wonderful in conception. It was the enemy’s plan to get all the supposed objectionable features where all classes of minds did not agree.

> „Trebuie să spun: încetați să mai căutați nod în papură. Dacă acest plan al diavolului ar putea fi dus la îndeplinire, atunci vi s-ar părea că lucrarea voastră ar fi socotită ca fiind dintre cele mai remarcabile în concepție. Planul vrăjmașului era să adune toate presupusele trăsături condamnabile acolo unde nu toate categoriile de minți erau de acord.

> “And what then? The very work that pleases the devil would come to pass. There would be a representation given to the outsiders not of our faith just what would suit them, that would develop traits of character which would cause great confusion and occupy the golden moments which should be used zealously to bring the great message before the people. The presentations upon any subject we have worked upon could not all harmonize, and the results would be to confuse the minds of believers and unbelievers. This is the very thing that Satan had planned that should take place—anything that could be magnified as a disagreement.

> „Și atunci ce? S-ar împlini chiar lucrarea care îi place diavolului. Li s-ar oferi celor din afară o reprezentare a credinței noastre exact așa cum le-ar conveni lor, care ar dezvolta trăsături de caracter ce ar provoca o mare confuzie și ar ocupa clipele de aur care ar trebui folosite cu zel pentru a aduce înaintea oamenilor marea solie. Expunerile asupra oricărui subiect la care am lucrat nu s-ar putea armoniza toate, iar rezultatul ar fi să se producă confuzie în mintea credincioșilor și a necredincioșilor. Acesta este tocmai lucrul pe care Satana plănuise să aibă loc—orice ar putea fi amplificat ca o neînțelegere.”

> “Read Ezekiel, chapter 28. Now, here is a grand work, where strange spirits can figure. But the Lord has a work to [be] done to save perishing souls; and the places which Satan, disguised, could fill in, bringing confusion into our ranks, he will do to perfection, and all those little differences will become enlarged, prominent.

> „Citiți Ezechiel, capitolul 28. Acum, iată o mare lucrare, în care duhurile străine își pot avea rolul. Dar Domnul are o lucrare de făcut pentru a salva sufletele care pier; iar locurile pe care Satana, deghizat, le-ar putea ocupa, aducând confuzie în rândurile noastre, le va umple în chip desăvârșit, și toate acele mici deosebiri vor deveni amplificate, proeminente.”

> “And I was shown from the first that the Lord had given neither Elders Daniells nor Prescott the burden of this work. Should Satan’s wiles be brought in, should this “Daily” be such a great matter as to be brought in to confuse minds and hinder the advancement of the work at this important period of time? It should not, whatever may be. This subject should not be introduced, for the spirit that would be brought in would be forbidding, and Lucifer is watching every movement. Satanic agencies would commence his work and there would be confusion brought into our ranks. You have no call to hunt up the difference of opinion that is not a testing question; but your silence is eloquence. I have the matter all plainly before me. If the devil could involve any one of our own people on these subjects, as he has proposed to do, Satan’s cause would triumph. Now the work without delay is to be taken up and not a [difference] of opinion expressed.

> „Și mi-a fost arătat de la început că Domnul nu le-a dat nici Elderilor Daniells, nici lui Prescott povara acestei lucrări. Ar trebui oare ca vicleșugurile Satanei să fie aduse înăuntru, ar trebui oare ca acest „Zilnic” să fie o chestiune atât de mare încât să fie introdusă pentru a zăpăci mințile și a împiedica înaintarea lucrării în acest important timp? Nu ar trebui, orice ar fi. Subiectul acesta nu ar trebui introdus, căci duhul care ar fi adus ar fi unul de opreliște, iar Lucifer urmărește fiecare mișcare. Agențiile satanice și-ar începe lucrarea și s-ar aduce confuzie în rândurile noastre. Nu aveți nicio chemare să căutați deosebirea de părere care nu este o chestiune de probă; dar tăcerea voastră este elocventă. Am întreaga chestiune limpede înaintea mea. Dacă diavolul ar putea implica pe vreunul dintre ai noștri în aceste subiecte, așa cum și-a propus să facă, cauza lui Satan ar triumfa. Acum lucrarea trebuie reluată fără întârziere și să nu fie exprimată nicio [deosebire] de părere.”

> “Satan would inspire those men who have gone out from us to unite with evil angels and retard our work on unimportant questions, and what rejoicing [there] would be in the camp of the enemy. Press together, press together. Let every difference be buried. Our work now is to devote all our physical and brain-nerve power to put these differences out of the way, and all harmonize. If Satan could with his great unsanctified wisdom be permitted to get the least hold, [he would rejoice].

> „Satana ar îndemna pe acei oameni care au ieșit din mijlocul nostru să se unească cu îngerii răi și să împiedice lucrarea noastră prin chestiuni neînsemnate, și ce bucurie [ar fi] în tabăra vrăjmașului. Strângeți-vă laolaltă, strângeți-vă laolaltă. Fie ca orice deosebire să fie îngropată. Lucrarea noastră acum este să ne consacrăm toată puterea fizică și toată puterea nervilor creierului pentru a îndepărta aceste deosebiri din cale, și toți să fim în armonie. Dacă lui Satana, cu marea lui înțelepciune nesfințită, i s-ar îngădui să capete cea mai mică stăpânire, [s-ar bucura].”

> “Now, when I saw how you were working, my mind took in the whole situation and the results if you should go forward and give the parties that have left us the least chance to bring confusion into our ranks. Your lack of wisdom would be just what Satan would have it. Your loud proclamation was not under the inspiration of the Holy Spirit. I was instructed to say to you that your picking flaws in the writings of men that have been led of God is not inspired of God. And if this is the wisdom that Elder Daniells would give to the people, by no means give him an official position, for he cannot reason from cause to effect. Your silence on this subject is your wisdom. Now, everything like picking flaws in the publications of men who are not alive is not the work God has given any of you to do. For if these men—Elders Daniells and Prescott—had followed the directions given in working the cities, there would have been many, very many, convinced of the truth and converted, able men that [now] are in positions where they never will be reached.

> „ახლა, როცა დავინახე, როგორ მოქმედებდით, ჩემმა გონებამ სრულად მოიცვა მთელი მდგომარეობა და მისი შედეგები იმ შემთხვევაში, თუ წინ წახვიდოდით და იმ მხარეებს, რომლებიც ჩვენგან წავიდნენ, ოდნავ მაინც მისცემდით საშუალებას, რომ ჩვენს რიგებში აღრეულობა შემოეტანათ. თქვენი სიბრძნის ნაკლებობა სწორედ ის იქნებოდა, რაც სატანას სურს. თქვენი ხმამაღალი განცხადება სულიწმიდის შთაგონებით არ ყოფილა. მე დამევალა, მეთქვა თქვენთვის, რომ თქვენ მიერ ნაკლის ძიება იმ ადამიანთა წერილებში, რომელთაც ღმერთი წინამძღოლობდა, ღვთისგან შთაგონებული არ არის. და თუ ეს არის ის სიბრძნე, რომელსაც უხუცესი Daniells ხალხს მისცემდა, არავითარ შემთხვევაში ნუ მიანიჭებთ მას ოფიციალურ თანამდებობას, რადგან მას არ ძალუძს მიზეზიდან შედეგამდე მსჯელობა. ამ საკითხზე თქვენი დუმილი თქვენი სიბრძნეა. ახლა კი, ყოველივე, რაც ჰგავს ნაკლის ძიებას იმ კაცთა პუბლიკაციებში, რომლებიც ცოცხლები აღარ არიან, არ არის ის საქმე, რომლის გაკეთებაც ღმერთმა რომელიმეს თქვენგანს დაავალა. რადგან ამ კაცებს — უხუცესებს Daniells-სა და Prescott-ს — რომ მიეყოლათ მოცემული მითითებებისთვის ქალაქებში მუშაობისას, იქნებოდა ბევრი, ძალიან ბევრი, ჭეშმარიტებით დარწმუნებული და მოქცეული, უნარიანი ადამიანი, რომლებიც [ახლა] ისეთ მდგომარეობაში არიან, სადაც მათ ვერასოდეს მიწვდებიან.“

> “All the world is to be regarded as one great family. And when you have such a fountain of knowledge to draw from, why have you left the world to perish for years with the testimonies given by our Lord Jesus Christ? True religion teaches us to regard every man and woman as a person to whom we can do good.

> „Întreaga lume trebuie privită ca o singură mare familie. Și, când aveți un asemenea izvor de cunoaștere din care să vă adăpați, de ce ați lăsat lumea să piară ani de zile, deși mărturiile au fost date de Domnul nostru Isus Hristos? Adevărata religie ne învață să privim pe fiecare bărbat și pe fiecare femeie ca pe o persoană căreia îi putem face bine.‟

> “This has been in print many years: ‘A Balanced Mind,’ testimony to Elder Andrews. The mind may be cultivated to become a power to know when to speak and what burdens to take up and to bear, for Christ is your teacher. And I feared greatly for you [when I saw you] exalting your wisdom and pursuing a course to bring in differences of opinion. The Lord calls for wise men who can hold their peace when it [is] wisdom for them to do so. If you would be a whole man, you need sanctification through Jesus Christ. Now there is a work just started, and let wisdom be seen in every minister, in every president of [a] conference. But here was a work for you to take hold of years ago where you were needed to lift your voice for this very work. Christ gave all His people special directions what they shall do and the things they shall not do. And there is a little time left us to work out the righteousness of the Lord. You can understand the way of the Lord. I saw your purpose of carrying things after your own devising after you were placed as president. You had thought you would do wonderful things, which would be a work God had not placed in your hands to do. Now, your work is not to oppress but to release every necessity possible if the Lord has accepted you to serve. But you have very early given evidence that wisdom and sanctified judgment have not been manifested by you. You blazed out matters that would not be received unless the Lord should give light.

> „Aceasta se află de mulți ani în tipar: «O Minte Echilibrată», mărturie către fratele Andrews. Mintea poate fi cultivată spre a deveni o putere de a ști când să vorbească și ce poveri să ia asupra sa și să poarte, căci Hristos este Învățătorul tău. Și m-am temut mult pentru tine [când te-am văzut] înălțându-ți înțelepciunea și urmând o cale spre a introduce deosebiri de părere. Domnul cheamă oameni înțelepți care pot să tacă atunci când [este] înțelept pentru ei să facă astfel. Dacă ai vrea să fii un om întreg, ai nevoie de sfințire prin Isus Hristos. Acum este o lucrare abia începută, și să se vadă înțelepciune în fiecare slujitor, în fiecare președinte de conferință. Dar iată, exista pentru tine o lucrare de care să te apuci cu ani în urmă, acolo unde era nevoie de tine să-ți ridici glasul pentru chiar această lucrare. Hristos a dat întregului Său popor îndrumări speciale cu privire la ce trebuie să facă și la lucrurile pe care nu trebuie să le facă. Și ne-a mai rămas puțin timp pentru a aduce la îndeplinire dreptatea Domnului. Poți înțelege calea Domnului. Am văzut planul tău de a conduce lucrurile după propria ta alcătuire după ce ai fost pus ca președinte. Te gândiseși că vei face lucruri minunate, ceea ce ar fi fost o lucrare pe care Dumnezeu nu o pusese în mâinile tale să o faci. Acum, lucrarea ta nu este să asuprești, ci să ușurezi orice nevoie posibilă, dacă Domnul te-a primit să slujești. Dar foarte devreme ai dat dovezi că înțelepciunea și judecata sfințită nu s-au manifestat prin tine. Ai adus în prim-plan chestiuni care nu aveau să fie primite decât dacă Domnul ar fi dat lumină.”

> “I have been instructed that such hasty movements should not have [been] made [such] as selecting you as president of the conference even another year. But the Lord forbids any more such hasty transactions until the matter is brought before the Lord in prayer; and as you have had the message come to you that the work of the Lord resting upon the president is a most solemn responsibility, you had no moral right to blaze out as you did upon the subject of the ‘Daily’ and suppose your influence would decide the question. There was Elder Haskell, who has carried the heavy responsibilities, and there is Elder Irwin and several men I might mention who have the heavy responsibilities.

> „Am fost instruită că asemenea acțiuni pripite nu ar fi trebuit să fie întreprinse, precum alegerea dumneavoastră ca președinte al conferinței chiar și pentru încă un an. Dar Domnul interzice orice alte astfel de hotărâri pripite până când chestiunea va fi adusă înaintea Domnului în rugăciune; și, întrucât v-a venit solia că lucrarea Domnului care apasă asupra președintelui este o răspundere dintre cele mai solemne, nu aveați niciun drept moral să izbucniți, așa cum ați făcut, asupra subiectului «Zilnicului» și să presupuneți că influența dumneavoastră va hotărî chestiunea. Era acolo fratele Haskell, care a purtat răspunderile grele, și este fratele Irwin și câțiva bărbați pe care i-aș putea menționa, care poartă răspunderile grele.”

> “Where was your respect for the men of age? What authority could you exercise without taking all the responsible men to weigh the matter? But let us now investigate the matter. We must now reconsider whether it is the Lord’s judgment, in the face of the work that has been neglected, of showing your zeal to carry the work even another year. If you should carry the work another year with the help that shall unite with you, there should be a change take place in you and Elder Prescott. And humble your own hearts before God. The Lord will have to see in you a showing of a different experience, for if ever men needed to be reconverted at this present [time], it [is] Elder Daniells and Elder Prescott.

> „Unde a fost respectul vostru față de bărbații în vârstă? Ce autoritate ați fi putut exercita fără a-i lua pe toți bărbații răspunzători pentru a cântări chestiunea? Dar să cercetăm acum lucrul acesta. Trebuie acum să reconsiderăm dacă este judecata Domnului, în fața lucrării care a fost neglijată, să vă arătați zelul de a duce lucrarea încă un an. Dacă ar fi să duceți lucrarea încă un an, cu ajutorul care se va uni cu voi, ar trebui să aibă loc o schimbare în voi și în fratele Prescott. Și smeriți-vă propriile inimi înaintea lui Dumnezeu. Domnul va trebui să vadă în voi manifestarea unei experiențe diferite, căci, dacă vreodată niște oameni au avut nevoie să fie reconvertiți în acest timp de acum, aceștia sunt fratele Daniells și fratele Prescott.”

> “Seven men should be chosen that are men of wisdom and through the working of the grace of God [give] evidence [of] a reconversion. For any men who are so blinded that they cannot reason from cause to effect, that they would ignore the men who have borne the responsibilities of the work and these presidents of conferences, [that] men [who] carry the work for over two years should be disregarded and such an impulsive consequence take place that men would neglect the very work kept before them for years—work the cities—and no, or but very little, attention [be] given to the old men for counsel, but proclaim the things they choose to give the people, bears its own testimony of the unsafety of the men to be entrusted with such a grand and wonderful work.

> „Să fie aleși șapte bărbați care sunt oameni ai înțelepciunii și care, prin lucrarea harului lui Dumnezeu, [dau] dovadă [de] o reconvertire. Căci orice bărbați care sunt atât de orbiți încât nu pot judeca de la cauză la efect, încât i-ar nesocoti pe bărbații care au purtat răspunderile lucrării și pe acești președinți de conferințe, [astfel încât] bărbații [care] poartă lucrarea timp de peste doi ani să fie trecuți cu vederea și să se producă o consecință atât de impulsivă, încât oamenii ar neglija însăși lucrarea ținută înaintea lor ani de zile — lucrarea în orașe — și să nu se dea deloc, sau să se dea foarte puțină, atenție bătrânilor pentru sfat, ci să proclame lucrurile pe care aleg să le dea poporului, poartă în sine propria mărturie despre lipsa de siguranță a unor asemenea oameni cărora să li se încredințeze o lucrare atât de mare și minunată.”

> “Christ is not dead. He will never suffer His work to be carried on in this strange way. Let the books alone. If any change is essential, God will have the harmony in that change consistent, but when a message has been entrusted to men with the large responsibilities involved, [God] demands faithfulness that will work by love and purify the soul. Elders Daniells and Prescott both need reconversion. A strange work has come in, and it is not in harmony with the work Christ came to our world to do; and all who are truly converted will work the works of Christ.

> „Hristos nu este mort. El nu va îngădui niciodată ca lucrarea Sa să fie continuată în acest fel straniu. Lăsați cărțile în pace. Dacă vreo schimbare este esențială, Dumnezeu va face ca în acea schimbare să existe armonia cuvenită; dar, atunci când un mesaj a fost încredințat unor oameni împreună cu marile răspunderi implicate, [Dumnezeu] cere credincioșie, care lucrează prin iubire și curățește sufletul. Frații Daniells și Prescott au amândoi nevoie de reconvertire. A pătruns o lucrare ciudată și nu este în armonie cu lucrarea pe care Hristos a venit în lumea noastră s-o facă; și toți cei care sunt cu adevărat convertiți vor face lucrările lui Hristos.”

> “We are everyone [to] work out the work which shall glorify the Father. We have come to the crisis—either to conform to the character of Jesus Christ right in this preparatory time or not attempt [it]. Elder Daniells, [you are not] to feel at liberty to let your voice be heard on high as you have done under similar circumstances. And understand, the president of a conference is not a ruler. He works in connection with the wise men who occupy the position as presidents whom God has accepted. He has not liberty to meddle with the writings in printed books from the pens that God has accepted. They are no longer to bear sway unless they show less of the ruling, dominating power. The crisis has come, for God will be dishonored.

> „Noi toți [trebuie] să împlinim lucrarea care Îl va proslăvi pe Tatăl. Am ajuns la criză — fie să ne conformăm caracterului lui Isus Hristos chiar în acest timp de pregătire, fie să nu [încercăm aceasta]. Frate Daniells, [nu trebuie] să te simți liber să-ți faci glasul auzit de sus, așa cum ai făcut în împrejurări asemănătoare. Și să înțelegi că președintele unei conferințe nu este un conducător absolut. El lucrează în legătură cu bărbații înțelepți care ocupă poziția de președinți și pe care Dumnezeu i-a acceptat. El nu are libertatea de a se amesteca în scrierile din cărțile tipărite ieșite de sub condeiele pe care Dumnezeu le-a acceptat. Lor nu li se va mai îngădui să stăpânească, decât dacă vor manifesta mai puțin din puterea aceea conducătoare, dominatoare. Criza a venit, căci Dumnezeu va fi dezonorat.”

> “How does the Lord look upon the unworked cities? Christ is in heaven. Now its acknowledgment is to be, ‘There is no kingly rule. And now is the crisis of this world. Now I am the Power to save or to destroy. Now is the time when the destiny of all is in My hands. I have given My life to save the world. And “I, if I be lifted up,” the saving grace I shall impart will prove that all who will be fashioned after the divine similitude and will be one with Me shall work as I work with My power of redeeming grace.’ Whoever will, [let him] take hold with his brethren to do the work given them to do when in responsible places under the counsel the Lord gives, and seek most earnestly to work in complete harmony with Him who so loved the world He gave His life a full sacrifice for the saving of the world. I speak to our ministers, that as they enter upon the work in our cities let there be a calm sacredness attending the ministry of the Word. We cannot make the proper impression upon the minds of the people if we . . .

> „Cum privește Domnul cetățile nelucrate? Hristos este în cer. Acum recunoașterea acestui fapt trebuie să fie: «Nu există stăpânire împărătească. Și acum este criza acestei lumi. Acum Eu sunt Puterea de a mântui sau de a nimici. Acum este vremea când destinul tuturor este în mâinile Mele. Mi-am dat viața pentru a salva lumea. Și „Eu, dacă voi fi înălțat”, harul mântuitor pe care îl voi împărtăși va dovedi că toți aceia care vor fi modelați după asemănarea divină și vor fi una cu Mine vor lucra așa cum lucrez Eu, cu puterea Mea de har răscumpărător.» Oricine voiește, [să apuce] împreună cu frații săi să facă lucrarea care le-a fost dată s-o facă atunci când se află în locuri de răspundere, sub sfatul pe care îl dă Domnul, și să caute cu toată stăruința să lucreze în deplină armonie cu Acela care a iubit atât de mult lumea, încât Și-a dat viața ca jertfă deplină pentru salvarea lumii. Mă adresez slujitorilor noștri, ca, atunci când intră în lucrarea din orașele noastre, să însoțească slujirea Cuvântului o liniștită sfințenie. Nu putem face impresia cuvenită asupra minților oamenilor dacă noi...”

> “I copy from my Diary. The truth as it is in Jesus—talk it, pray it, believe every word in its simplicity. What would you gain if mistakes are brought before the men who have departed from the faith and given heed to seducing spirits, men who were not long ago with us in the faith? Will you stand on the devil’s side? Give your attention to the unworked fields. A world-wide work is before us. I was given representations of John Kellogg.

> „Copiez din Jurnalul meu. Adevărul aşa cum este în Isus — vorbiţi-l, rugaţi-l, credeţi fiecare cuvânt în simplitatea lui. Ce aţi câştiga dacă greşelile ar fi aduse înaintea oamenilor care s-au depărtat de credinţă şi au dat ascultare duhurilor amăgitoare, oameni care nu cu mult timp în urmă erau cu noi în credinţă? Veţi sta de partea diavolului? Îndreptaţi-vă atenţia către câmpurile nelucrate. O lucrare mondială stă înaintea noastră. Mi-au fost date reprezentări privitoare la John Kellogg.”

> “A very attractive personage was representing the ideas of the specious arguments that he was presenting, sentiments different from the genuine Bible truth. And those who are hungering and thirsting after something new were advancing ideas [so specious] that Elder Prescott was in great danger. Elder Daniells was in great danger [of] becoming wrapped in a delusion that if these sentiments could be spoken everywhere it would be as a new world.

> „O foarte atrăgătoare personalitate reprezenta ideile argumentelor plauzibile pe care le prezenta, sentimente diferite de adevărul autentic al Bibliei. Iar cei care flămânzeau și însetau după ceva nou promovau idei [atât de plauzibile], încât fratele Prescott era în mare primejdie. Fratele Daniells era în mare primejdie [de] a ajunge învăluit într-o amăgire, că, dacă aceste sentimente ar putea fi rostite pretutindeni, ar fi ca o lume nouă.”

> “Yes, it would, but while their minds were thus absorbed I was shown that Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect. I have to trace with my pen [the fact] that these brethren would see defects in their delusive ideas that would place the truth in an uncertainty; and [yet] they [would] stand out as [if they had] great spiritual discernment. Now I am to tell them [that] when I was shown this matter, when Elder Daniells was lifting up his voice like a trumpet in advocating his ideas of the ‘Daily,’ the after results were presented. Our people were becoming confused. I saw the result, and then there were given me cautions that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God, skepticism would be sown among our ranks everywhere, and we should be where Satan would carry his messages. Set unbelief and skepticism would be sown in human minds, and strange crops of evil would take the place of truth.” Manuscript Releases, volume 20, 17–22.

> „Da, ar fi, însă, pe când mințile lor erau astfel absorbite, mi s-a arătat că fratele Daniells și fratele Prescott țeseau în experiența lor sentimente cu o aparență spiritual[istă] și îi atrăgeau pe oamenii noștri către sentimente frumoase care i-ar înșela, dacă ar fi cu putință, chiar și pe cei aleși. Trebuie să arăt cu pana mea [faptul] că acești frați aveau să vadă defecte în ideile lor amăgitoare, care aveau să așeze adevărul într-o stare de incertitudine; și [totuși] ei aveau să se ridice în evidență ca [și cum ar avea] o mare pătrundere spirituală. Acum trebuie să le spun [că], atunci când mi-a fost arătat acest lucru, când fratele Daniells își înălța glasul ca o trâmbiță în susținerea ideilor sale despre „Zilnic”, rezultatele ulterioare mi-au fost prezentate. Oamenii noștri ajungeau confuzi. Am văzut rezultatul, și apoi mi-au fost date avertizări că, dacă fratele Daniells, fără a ține seama de urmări, avea să fie astfel impresionat și să se lase să creadă că se afla sub inspirația lui Dumnezeu, scepticismul avea să fie semănat pretutindeni în rândurile noastre, și aveam să ajungem acolo unde Satana și-ar purta mesajele. Necredința statornică și scepticismul aveau să fie semănate în mințile omenești, iar recolte ciudate de rău aveau să ia locul adevărului.” Manuscript Releases, volumul 20, 17–22.

The history of the second generation identifies an escalation of rebellion. The spiritualism represented by Ezekiel’s chambers of imagery illustrate that “Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritualistic appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect.” The spiritualism associated with the false view of “the daily,” is the symbol of what, if possible, would deceive the very elect. She ties together the spiritualism of pantheism that was being promoted by Kellogg with Prescott and Daniells’ push to define “the daily” as Christ’s sanctuary ministry.

អត្តសញ្ញាណនៃប្រវត្តិសាស្ត្ររបស់ជំនាន់ទីពីរបង្ហាញអំពីការកើនឡើងនៃការបះបោរ។ វិញ្ញាណនិយមដែលត្រូវបានតំណាងដោយបន្ទប់នៃរូបភាពនៅក្នុងសៀវភៅអេសេគាល បង្ហាញឲ្យឃើញថា «Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritualistic appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect.» វិញ្ញាណនិយមដែលពាក់ព័ន្ធនឹងទស្សនៈខុសអំពី «the daily» គឺជានិមិត្តសញ្ញានៃអ្វីមួយដែល បើអាចទៅរួច នឹងបោកបញ្ឆោតសូម្បីតែពួកដែលបានជ្រើសតាំងផងដែរ។ នាងបានភ្ជាប់វិញ្ញាណនិយមនៃបន្ថេអ៊ីសដែល Kellogg កំពុងលើកស្ទួយ ជាមួយនឹងការជំរុញរបស់ Prescott និង Daniells ដើម្បីកំណត់និយមន័យ «the daily» ថាជាកិច្ចបម្រើក្នុងទីសក្ការៈរបស់ព្រះគ្រីស្ទ។

She informs them to leave the books alone, by which she was addressing the push by Prescott and Daniells to re-write Uriah Smith’s book, Daniel and the Revelation, in order to remove his teaching that identified “the daily,” just as Miller identified it. The historical revisionists of Laodicea, who Isaiah identifies as “the learned”, have accomplished a wonderful work upon the unlearned of Adventism, for they have misrepresented the testimony of the history to lead those with itching ears and shallow study habits to think that the subject of “the daily,” is unimportant, and that Miller was incorrect on the subject. That work of revision is part of the rubbish Miller was shown that was to be swept away by the dirt brush man, in the time when the manifestation of the power of God in the Midnight Cry is repeated.

Ea îi înștiințează să lase cărțile în pace, prin aceasta adresându-se încercării lui Prescott și Daniells de a rescrie cartea lui Uriah Smith, Daniel and the Revelation, pentru a înlătura învățătura lui care identifica „the daily”, întocmai cum o identificase Miller. Revizioniștii istorici ai Laodiceei, pe care Isaia îi identifică drept „the learned”, au săvârșit o lucrare uimitoare asupra celor neînvățați din adventism, căci au denaturat mărturia istoriei pentru a-i face pe cei cu urechi dornice de noutăți și cu deprinderi superficiale de studiu să creadă că subiectul „the daily” este neînsemnat și că Miller a fost incorect în această privință. Acea lucrare de revizuire face parte din molozul pe care i s-a arătat lui Miller că urma să fie măturat de omul cu peria de praf, în vremea când manifestarea puterii lui Dumnezeu în Strigătul de la Miezul Nopții este repetată.

We will continue our consideration of the second generation of Laodicean Adventism in the next article.

Vom continua, în articolul următor, analiza noastră asupra celei de-a doua generații a adventismului laodicean.

> “The message ‘Go forward’ is still to be heard and respected. The varying circumstances taking place in our world call for labor which will meet these peculiar developments. The Lord has need of men who are spiritually sharp and clear-sighted, men worked by the Holy Spirit, who are certainly receiving manna fresh from heaven. Upon the minds of such, God’s Word flashes light, revealing to them more than ever before the safe path. The Holy Spirit works upon mind and heart. The time has come when through God’s messengers the scroll is being unrolled to the world. Instructors in our schools should never be bound about by being told that they are to teach only what has been taught hitherto. Away with these restrictions. There is a God to give the message His people shall speak. Let not any minister feel under bonds or be gauged by men’s measurement. The gospel must be fulfilled in accordance with the messages God sends. That which God gives His servants to speak today would not perhaps have been present truth twenty years ago, but it is God’s message for this time.” The 1888 Materials, 133.

> Obvestilo »Pojdite naprej« je še vedno treba slišati in spoštovati. Različne okoliščine, ki se odvijajo v našem svetu, zahtevajo delo, ki bo ustrezalo tem posebnim razmeram. Gospod potrebuje može, ki so duhovno ostri in bistroumni, može, ki jih vodi Sveti Duh in ki zagotovo prejemajo svežo mano iz nebes. V mislih takšnih Božja beseda zabliska kot luč in jim bolj kakor kdaj prej razodeva varno pot. Sveti Duh deluje na um in srce. Prišel je čas, ko se po Božjih glasnikih svetu odvija zvitek. Učitelji v naših šolah nikoli ne bi smeli biti omejeni s tem, da se jim govori, naj učijo samo to, kar se je učilo doslej. Proč s takšnimi omejitvami. Obstaja Bog, ki daje sporočilo, ki ga mora govoriti njegovo ljudstvo. Naj se noben pridigar ne čuti zvezanega ali merjenega po človeških merilih. Evangelij se mora izpolniti v skladu s sporočili, ki jih pošilja Bog. Kar Bog daje svojim služabnikom, da govorijo danes, morda pred dvajsetimi leti ne bi bilo sedanja resnica, vendar je to Božje sporočilo za ta čas.« The 1888 Materials, 133.

Back to Articles