Article

# The Book of Daniel - Number Ninety

Cartea lui Daniel - Numărul Nouăzeci

Unraveling the Daily: A Historical Examination of Controversies and Contradictions

Destrămarea „Zilnicului”: o examinare istorică a controverselor și contradicțiilor

Author

Jeff Pippenger

Published

February 23, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

If you looked closely at the last passage in the previous article, you will have looked at the original source of the passage that is found in the book Early Writings, which A. G. Daniells claims to have taken with him in his interview on the subject of “the daily” with Sister White in 1910. Those who were working to establish the “lie” that “the daily,” represents Christ’s sanctuary ministry needed to undermine Sister White’s direct and clear endorsement of the correct view being given to those who gave the judgment hour cry. The “lie” they invented was that the only warning Sister White was being specific about was the warning of time setting. That is what Arthur White works to establish in his biography, and it is what his father, Ellen White’s son, and Daniells were trying to prove by the invented interview.

Dacă ați privit cu atenție ultimul pasaj din articolul precedent, ați fi observat sursa originală a pasajului care se găsește în cartea *Early Writings*, pe care A. G. Daniells pretinde că a luat-o cu el la întrevederea sa din 1910 cu Sora White asupra subiectului „the daily”. Cei care lucrau pentru a întemeia „minciuna” că „the daily” reprezintă lucrarea lui Hristos din sanctuar aveau nevoie să submineze aprobarea directă și clară dată de Sora White vederii corecte prezentate de aceia care au vestit strigătul ceasului judecății. „Minciuna” pe care au născocit-o era că singura avertizare asupra căreia Sora White era specifică era avertizarea împotriva fixării de timp. Aceasta este ceea ce Arthur White încearcă să stabilească în biografia sa și este ceea ce tatăl său, fiul lui Ellen White, și Daniells căutau să dovedească prin întrevederea născocită.

As already noted, there is no record of any interview between Sister White and Daniells on the subject of “the daily.” The supposed interview was proposed in 1931. If Sister White had endorsed Daniells fallen view of “the daily” at an interview in 1910, why would he, someone Sister White identified was zealous to promote his view, keep silent about her endorsement for twenty-one years? It wasn’t an interview, it was an invention.

După cum s-a arătat deja, nu există nicio consemnare a vreunui interviu între Sora White și Daniells cu privire la subiectul „zilnicului”. Presupusul interviu a fost propus în 1931. Dacă Sora White ar fi aprobat, într-un interviu din 1910, concepția decăzută a lui Daniells despre „zilnic”, de ce ar fi păstrat el tăcerea timp de douăzeci și unu de ani cu privire la aprobarea ei, el, pe care Sora White îl identificase ca fiind plin de zel în promovarea punctului său de vedere? Nu a fost un interviu, ci o născocire.

The invention of the interview sought to place the context of her statement of “the daily” as if it was something that was incidental to her warning against time setting, and Arthur White placed his fingerprints on the lie in the fashion he presented in the history of 1931. As a Christian he should have simply reported the history, and left historical revisionism out of the equation. We ended the last article with the passage from 1850, that the passage in Early Writings is derived from. The statement first appeared in 1850, in the Review, and then again in the book Experience and Views. The third time it appears is in the book Early Writings, but in its evolution to the book Early Writings certain changes occurred. However, we would not say that many of the Spirit of Prophecy writings have been changed as some claim in their effort to discredit her work.

Inventarea interviului a urmărit să plaseze contextul declarației ei despre „necurmata” ca și cum ar fi fost ceva incidental avertizării ei împotriva stabilirii de date, iar Arthur White și-a pus amprenta asupra minciunii prin felul în care a prezentat-o în istoria din 1931. Ca creștin, ar fi trebuit pur și simplu să relateze istoria și să lase revizionismul istoric în afara ecuației. Am încheiat ultimul articol cu pasajul din 1850 din care este derivat pasajul din Early Writings. Declarația a apărut pentru prima dată în 1850, în Review, iar apoi din nou în cartea Experience and Views. A treia oară apare în cartea Early Writings, însă, în evoluția ei către cartea Early Writings, au survenit anumite schimbări. Totuși, nu am afirma că multe dintre scrierile Spiritului Profetic au fost schimbate, așa cum susțin unii în efortul lor de a-i discredita lucrarea.

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> „Domnul mi-a arătat că harta din 1843 a fost călăuzită de mâna Sa și că nici o parte a ei nu trebuia schimbată; că cifrele erau așa cum le voia El. Că mâna Sa era deasupra și ascundea o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni nu o putea vedea, până când mâna Sa a fost retrasă. ”

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Atunci am văzut, în legătură cu «Necontenitul», că termenul «jertfă» a fost adăugat de înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul a dat înțelegerea corectă a acestuia acelora care au vestit strigătul ceasului judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți în privința înțelegerii corecte a «Necontenitului»; dar din 1844 încoace, în confuzie, au fost îmbrățișate alte concepții, iar întunericul și confuzia au urmat.” Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

This passage was originally in the publication titled The Present Truth from 1849, but it was printed in the Review and Herald in November, 1850. In the original manuscript Sister White directly states that she is writing out several things which the Lord had recently shown her, and as you read the entire article you will see many subjects addressed. There are about twenty various subjects that she was shown. The point is that in the original article the subject of “the daily,” and the subject of “time setting” were two different revelations of things she was shown.

Acest pasaj a apărut inițial în publicația intitulată The Present Truth din 1849, dar a fost tipărit în Review and Herald în noiembrie 1850. În manuscrisul original, sora White afirmă în mod direct că scrie mai multe lucruri pe care Domnul i le arătase de curând, iar, pe măsură ce citiți întregul articol, veți vedea că sunt tratate multe subiecte. Există aproximativ douăzeci de subiecte diferite care i-au fost arătate. Ideea este că, în articolul original, subiectul „jertfei necurmate” și subiectul „stabilirii de date” au constituit două descoperiri diferite ale lucrurilor care i-au fost arătate.

In the original manuscript they were identified in different paragraphs. When the passage was reprinted in Experience and Views the editors combined the paragraph where Sister White upholds the pioneer view of “the daily,” with the following paragraph that warns against time setting. As you read the original, take note that emphasis is placed upon some subjects through Capitalization. In the paragraph where she endorses the pioneer view of “the daily,” she Capitalizes the word Daily, and in the next paragraph she Capitalizes the word Time, thus marking a direct distinction between the two subjects she was shown.

În manuscrisul original, ele au fost identificate în paragrafe diferite. Când pasajul a fost retipărit în Experience and Views, editorii au unit paragraful în care sora White susține perspectiva pionierilor asupra „necurmatei” cu paragraful următor, care avertizează împotriva stabilirii de date. Pe măsură ce citiți originalul, observați că accentul este pus asupra unor subiecte prin folosirea majusculelor. În paragraful în care ea aprobă perspectiva pionierilor asupra „necurmatei”, ea scrie cu Majusculă cuvântul Daily, iar în paragraful următor scrie cu Majusculă cuvântul Time, marcând astfel o distincție directă între cele două subiecte care i-au fost arătate.

> “Dear Brethren and Sisters,

> „Dragi frați și surori,״

> “I wish to give you a short sketch of what the Lord has recently shown to me in vision. I was shown the loveliness of Jesus, and the love that the angels have for one another. Said the angel—Can ye not behold their love?—follow it. Just so God’s people must love one another. Rather let blame fall on thyself than on a brother. I saw that the message ‘sell that ye have and give alms’ had not been given, by some, in its clear light; that the true object of the words of our Saviour had not been clearly presented. I saw that the object of selling was not to give to those who are able to labor and support themselves; but to spread the truth. It is a sin to support and indulge those who are able to labor, in idleness. Some have been zealous to attend all the meetings; not to glorify God, but for the ‘loaves and fishes.’ Such had much better been at home laboring with their hands, ‘the thing that is good,’ to supply the wants of their families, and to have something to give to sustain the precious cause of present truth.

> „Aș dori să vă ofer o scurtă schiță a ceea ce Domnul mi-a arătat de curând în viziune. Mi-a fost arătată frumusețea lui Isus și dragostea pe care îngerii o au unii pentru alții. Îngerul a spus: — Nu puteți voi să priviți dragostea lor? — urmați-o. Tot astfel trebuie și poporul lui Dumnezeu să se iubească unul pe altul. Mai bine să cadă vina asupra ta decât asupra unui frate. Am văzut că solia «vindeți ce aveți și dați milostenie» nu fusese dată de unii în lumina ei clară; că adevăratul scop al cuvintelor Mântuitorului nostru nu fusese prezentat limpede. Am văzut că scopul vânzării nu era acela de a da celor care sunt în stare să lucreze și să se întrețină singuri, ci de a răspândi adevărul. Este păcat să fie sprijiniți și încurajați în lenevie aceia care sunt în stare să lucreze. Unii au fost zeloși să participe la toate adunările, nu pentru a-L slăvi pe Dumnezeu, ci pentru «pâinile și peștii». Unii ca aceștia ar fi fost mult mai bine acasă, lucrând cu mâinile lor la «ceea ce este bine», pentru a împlini nevoile familiilor lor și pentru a avea ceva de dat spre susținerea prețioasei cauze a adevărului prezent.

> “Some, I saw, had erred in praying for the sick to be healed before unbelievers. If any among us are sick, and call for the elders of the church to pray over them, according to James 5:14, 15, we should follow the example of Jesus. He put unbelievers out of the room, then healed the sick; so we should seek to be separated from the unbelief of those who have not faith, when we pray for the sick among us.

> „Unii, am văzut, greșiseră rugându-se pentru bolnavi ca să fie vindecați înaintea necredincioșilor. Dacă vreunul dintre noi este bolnav și cheamă pe prezbiterii bisericii să se roage pentru el, potrivit cu Iacov 5:14, 15, ar trebui să urmăm pilda lui Isus. El i-a scos pe necredincioși afară din încăpere, apoi l-a vindecat pe cel bolnav; tot astfel, și noi ar trebui să căutăm să fim despărțiți de necredința celor care nu au credință, atunci când ne rugăm pentru bolnavii dintre noi.”

> “Then I was pointed back to the time that Jesus took his disciples away alone, into an upper room, and first washed their feet, and then gave them to eat of the broken bread, to represent his broken body, and juice of the vine to represent his spilled blood. I saw that all should move understandingly, and follow the example of Jesus in these things, and when attending to these ordinances, should be as separate from unbelievers as possible.

> „Apoi mi-a fost îndreptată din nou atenția către vremea când Isus i-a luat pe ucenicii Săi deoparte, singuri, într-o odaie de sus, și mai întâi le-a spălat picioarele, iar apoi le-a dat să mănânce din pâinea frântă, spre a reprezenta trupul Său frânt, și din rodul viței, spre a reprezenta sângele Său vărsat. Am văzut că toți trebuie să lucreze cu înțelegere și să urmeze pilda lui Isus în aceste privințe și că, atunci când iau parte la aceste rânduieli, trebuie să fie, pe cât este cu putință, despărțiți de necredincioși.”

> “Then I was shown that the seven last plagues will be poured out, after Jesus leaves the Sanctuary. Said the angel—It is the wrath of God and the Lamb that causes the destruction or death of the wicked. At the voice of God the saints will be mighty and terrible as an army with banners; but they will not then execute the judgment written. The execution of the judgment will be at the close of the 1000 years.

> „Potom mi bolo ukázané, že sedem posledných rán bude vyliatych po tom, čo Ježiš opustí Svätyňu. Anjel povedal: Je to hnev Boha a Baránka, ktorý spôsobuje skazu alebo smrť bezbožných. Pri hlase Božom budú svätí mocní a hrozní ako vojsko s práporcami; ale vtedy ešte nevykonajú napísaný súd. Vykonanie súdu nastane na konci tisíc rokov.‟

> “After the saints are changed to immortality, and are caught up together, and receive their harps, crowns, &c., and enter the Holy City, Jesus and the saints set in judgment. The books are opened, the book of life and the book of death; the book of life contains the good deeds of the saints, and the book of death contains the evil deeds of the wicked. These books were compared with the Statute book, the Bible, and according to that they were judged. The saints in unison with Jesus pass their judgment upon the wicked dead. Behold ye! said the angel, the saints sit in judgment, in unison with Jesus, and mete out to each of the wicked, according to the deeds done in the body, and it is set off against their names what they must receive, at the execution of the judgment. This, I saw, was the work of the saints with Jesus, in the Holy City before it descends to the earth, through the 1000 years. Then at the close of the 1000 years, Jesus, and the angels, and all the saints with him, leaves the Holy City, and while he is descending to the earth with them, the wicked dead are raised, and then the very men that ‘pierced him,’ being raised, will see him afar off in all his glory, the angels and saints with him, and will wail because of him. They will see the prints of the nails in his hands, and in his feet, and where they thrust the spear into his side. The prints of the nails and the spear will then be his glory. It is at the close of the 1000 years that Jesus stands upon the Mount of Olives, and the Mount parts asunder, and it becomes a mighty plain, and those who flee at that time are the wicked, that have just been raised. Then the Holy City comes down and settles on the plain.

> „După ce sfinții sunt schimbați în nemurire, sunt răpiți împreună, își primesc harpele, cununile etc. și intră în Cetatea Sfântă, Isus și sfinții se așază la judecată. Cărțile sunt deschise: cartea vieții și cartea morții; cartea vieții cuprinde faptele bune ale sfinților, iar cartea morții cuprinde faptele rele ale celor nelegiuiți. Aceste cărți au fost comparate cu Cartea legii, Biblia, și potrivit cu ea au fost judecați. Sfinții, în unire cu Isus, își rostesc judecata asupra morților nelegiuiți. Iată! a spus îngerul, sfinții șed la judecată, în unire cu Isus, și dau fiecăruia dintre cei nelegiuiți după faptele săvârșite în trup, iar în dreptul numelor lor este trecut ceea ce trebuie să primească la executarea judecății. Aceasta, am văzut, era lucrarea sfinților împreună cu Isus în Cetatea Sfântă, înainte ca ea să coboare pe pământ, de-a lungul celor 1000 de ani. Apoi, la încheierea celor 1000 de ani, Isus și îngerii, și toți sfinții împreună cu El, părăsesc Cetatea Sfântă și, în timp ce El coboară cu ei spre pământ, morții nelegiuiți sunt înviați, iar atunci chiar oamenii aceia care „L-au străpuns”, fiind înviați, Îl vor vedea de departe în toată slava Sa, cu îngerii și sfinții împreună cu El, și se vor jeli din pricina Lui. Ei vor vedea urmele cuielor din mâinile și din picioarele Sale și locul unde I-au împuns coasta cu sulița. Urmele cuielor și ale suliței vor fi atunci slava Sa. La încheierea celor 1000 de ani Isus stă pe Muntele Măslinilor, iar muntele se despică și devine o câmpie întinsă, iar cei care fug în acel timp sunt cei nelegiuiți, care tocmai au fost înviați. Atunci Cetatea Sfântă coboară și se așază pe câmpie.”

> “Then Satan imbues the wicked, that have been raised, with his spirit. He flatters them that the army in the City is small, and that his army is large, and that they can overcome the saints and take the City. While Satan was rallying his army, the saints were in the City, beholding the beauty and glory of the Paradise of God. Jesus was at their head, leading them. All at once the lovely Saviour was gone from our company; but soon we heard his lovely voice, saying, ‘Come ye blessed of my Father inherit the kingdom prepared for you from the foundation of the world.’ We gathered about Jesus, and just as he closed the gates of the City, the curse was pronounced upon the wicked. The gates were shut. Then the saints used their wings and mounted to the top of the wall of the City. Jesus was also with them; his crown looked brilliant and glorious. It was a crown within a crown, seven in number. The crowns of the saints were of the most pure gold, decked with stars. Their faces shone with glory, for they were in the express image of Jesus; and as they arose, and moved all together to the top of the City, I was enraptured with the sight.

> „Atunci Satana îi insuflă pe cei nelegiuiți, care au fost înviați, cu duhul său. Le măgulește spunându-le că oastea din Cetate este mică, iar oastea lui este mare și că ei îi pot birui pe sfinți și pot lua Cetatea. În timp ce Satana își aduna oastea, sfinții erau în Cetate, privind frumusețea și slava Paradisului lui Dumnezeu. Isus era în fruntea lor, călăuzindu-i. Deodată, iubitul Mântuitor a dispărut din mijlocul nostru; dar curând I-am auzit glasul plăcut, zicând: «Veniți, binecuvântații Tatălui Meu, de moșteniți împărăția pregătită pentru voi de la întemeierea lumii.» Ne-am strâns în jurul lui Isus și, chiar când El a închis porțile Cetății, blestemul a fost rostit asupra celor nelegiuiți. Porțile au fost închise. Atunci sfinții și-au folosit aripile și s-au ridicat pe vârful zidului Cetății. Isus era și El cu ei; coroana Sa strălucea de o slavă orbitoare și măreață. Era o coroană înăuntrul alteia, șapte la număr. Coroanele sfinților erau din aurul cel mai curat, împodobite cu stele. Fețele lor străluceau de slavă, căci erau după chipul desăvârșit al lui Isus; iar când s-au ridicat și s-au mișcat cu toții împreună spre vârful Cetății, am fost răpită de priveliște.”

> “Then the wicked saw what they had lost; and fire was breathed from God upon them, and consumed them. This was the Execution of the Judgment. The wicked then received according as the saints in unison with Jesus had meted out to them during the 1000 years. The same fire from God that consumed the wicked, purified the whole earth. The broken ragged mountains melted with fervent heat, the atmosphere, also, and all the stubble was consumed. Then our inheritance opened before us, glorious and beautiful, and we inherited the whole earth made new. We all shouted with a loud voice, Glory, Alleluia.

> „Apoi cei răi au văzut ce pierduseră; și foc a fost suflat de Dumnezeu asupra lor și i-a mistuit. Aceasta a fost executarea judecății. Cei răi au primit atunci după cum sfinții, în unire cu Isus, le hotărâseră în timpul celor 1000 de ani. Același foc de la Dumnezeu care i-a mistuit pe cei răi a curățit întregul pământ. Munții sfărâmați și zdrențuiți s-au topit de mare arșiță, atmosfera, de asemenea, și toată pleava a fost mistuită. Atunci moștenirea noastră s-a deschis înaintea noastră, glorioasă și frumoasă, și am moștenit întregul pământ înnoit. Am strigat cu toții cu glas tare: Slavă, Aleluia.”

> “I also saw that the shepherds should consult those in whom they have reason to have confidence, those who have been in all the messages, and are firm in all the present truth, before they advocate any new point of importance, which they may think the Bible sustains. Then the shepherds will be perfectly united, and the union of the shepherds will be felt by the church. Such a course I saw would prevent unhappy divisions, and then there would be no danger of the precious flock being divided, and the sheep scattered, without a shepherd.

> „Am văzut, de asemenea, că păstorii ar trebui să se sfătuiască cu aceia în care au motive să aibă încredere, cu aceia care au fost în toate soliile și sunt statornici în tot adevărul prezent, înainte de a susține vreun punct nou de însemnătate, despre care ar putea socoti că este sprijinit de Biblie. Atunci păstorii vor fi pe deplin uniți, iar unirea păstorilor va fi simțită de biserică. Am văzut că o asemenea cale ar preveni dezbinări nefericite și atunci nu ar mai exista primejdia ca turma prețioasă să fie dezbinată, iar oile risipite, fără păstor.״

> “September 23d, the Lord showed me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering time Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was a shame for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached.

> „23 septembrie, Domnul mi-a arătat că El Și-a întins mâna a doua oară ca să recupereze rămășița poporului Său și că eforturile trebuie dublate în acest timp al adunării. În timpul împrăștierii, Israel a fost lovit și sfâșiat; dar acum, în timpul adunării, Dumnezeu va vindeca și va lega rănile poporului Său. În timpul împrăștierii, eforturile depuse pentru răspândirea adevărului au avut doar puțin efect, au realizat puțin sau nimic; dar în timpul adunării, când Dumnezeu Și-a pus mâna să-Și adune poporul, eforturile de a răspândi adevărul își vor avea efectul rânduit. Toți ar trebui să fie uniți și plini de zel în lucrare. Am văzut că era o rușine ca cineva să se refere la timpul împrăștierii pentru exemple care să ne cârmuiască acum, în timpul adunării; căci dacă Dumnezeu nu face mai mult pentru noi acum decât a făcut atunci, Israel nu va fi niciodată adunat. Este tot atât de necesar ca adevărul să fie publicat într-o foaie, pe cât este să fie predicat.

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> „Domnul mi-a arătat că diagrama din 1843 a fost îndrumată de mâna Sa și că nicio parte a ei nu trebuia să fie schimbată; că cifrele erau așa cum le voia El. Că mâna Sa era deasupra și ascundea o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni nu o putea vedea, până când mâna Sa a fost retrasă.

> “Then I saw in relation to the “Daily,” that the word “sacrifice” was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.

> „Apoi am văzut, în legătură cu „Zilnicul”, că termenul „jertfă” a fost adăugat de înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul le-a dat înțelegerea corectă a acestuia acelora care au vestit strigătul ceasului judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți asupra înțelegerii corecte a „Zilnicului”; dar din 1844, în această confuzie, au fost îmbrățișate alte concepții, iar întunericul și confuzia au urmat.

> “The Lord showed me that Time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test.

> „Domnul mi-a arătat că Timpul nu a constituit o probă din 1844 și că timpul nu va mai constitui niciodată o probă.”

> “Then I was pointed to some who are in the great error, that the saints are yet to go to Old Jerusalem, &c., before the Lord comes. Such a view is calculated to take the mind and interest from the present work of God, under the message of the third angel; for if we are to go to Jerusalem, then our minds will naturally be there, and our means will be withheld from other uses, to get the saints to Jerusalem. I saw that the reason why they were left to go into this great error, is because they have not confessed and forsaken their errors, that they have been in for a number of years past.” Review and Herald, November 1, 1850.

> „Apoi mi-a fost îndreptată atenția către unii care se află în marea rătăcire că sfinții încă urmează să meargă la Ierusalimul Vechi etc., înainte ca Domnul să vină. O asemenea concepție este de natură să abată mintea și interesul de la lucrarea prezentă a lui Dumnezeu, sub solia îngerului al treilea; căci, dacă noi trebuie să mergem la Ierusalim, atunci gândurile noastre vor fi în mod firesc acolo, iar mijloacele noastre vor fi reținute de la alte întrebuințări, pentru a-i duce pe sfinți la Ierusalim. Am văzut că motivul pentru care au fost lăsați să cadă în această mare rătăcire este acela că nu și-au mărturisit și părăsit erorile în care s-au aflat de-a lungul unui număr de ani trecuți.” Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

The passage begins by stating, “I wish to give you a short sketch of what the Lord has recently shown to me in vision.” There were several subjects presented, and she did not combine the paragraph addressing “the daily,” with the next paragraph. That was done later by editors who placed the passage in Experience and Views, and thereafter in Early Writings. In Experience and Views, the editors left off the first eight paragraphs, and combined the paragraphs addressing what she was shown of “the daily” and of time setting. Experience and Views was published in 1851, and then Early Writings was published in 1882.

Пасусот започнува со изјавата: „Сакам да ви дадам краток преглед на она што Господ неодамна ми го покажа во видение.“ Беа изнесени неколку теми, и таа не го спои пасусот што се однесува на „секојдневната“ со следниот пасус. Тоа беше направено подоцна од уредниците, кои го вметнаа овој пасус во Experience and Views, а потоа и во Early Writings. Во Experience and Views, уредниците ги изоставија првите осум пасуси и ги споија пасусите што се однесуваа на она што ѝ беше покажано во врска со „секојдневната“ и со одредувањето време. Experience and Views беше објавена во 1851 година, а потоа Early Writings беше објавена во 1882 година.

Early Writings was essentially the same four paragraphs that had appeared in Experience and Views, but with one significant exception. In Experience and Views, the one sentence paragraph that addressed time setting was combined with the previous paragraph that addressed “the daily.” Then the paragraph that originally followed the paragraph addressing time setting was included. In Early Writings a paragraph that came from a different passage in Experience and Views, was placed between the paragraph that now addresses both “the daily,” and time setting, which was originally followed by a paragraph identifying why it was wrong to make pilgrimages to old Jerusalem.

Scrierile timpurii erau, în esență, aceleași patru paragrafe care apăruseră în Experience and Views, dar cu o excepție semnificativă. În Experience and Views, paragraful alcătuit dintr-o singură propoziție, care trata stabilirea timpului, era unit cu paragraful precedent, care trata „necurmatul”. Apoi era inclus paragraful care urma inițial după paragraful referitor la stabilirea timpului. În Early Writings, un paragraf provenit dintr-un pasaj diferit din Experience and Views a fost plasat între paragraful care tratează acum atât „necurmatul”, cât și stabilirea timpului, și cel care era urmat inițial de un paragraf ce indica de ce era greșit să se facă pelerinaje la vechiul Ierusalim.

The paragraph that was removed from a different page of Experience and Views, and then was inserted into the passage of Early Writings, only added to the confusion about “the daily” that had begun since 1844. The paragraph was not in Sister White’s original narrative of her vision.

Paragraful care a fost eliminat dintr-o altă pagină a cărții Experience and Views și care apoi a fost inserat în pasajul din Early Writings nu a făcut decât să sporească confuzia cu privire la „necurmata”, care începuse încă din 1844. Paragraful nu făcea parte din relatarea originală a viziunii ei, scrisă de sora White.

> “The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, and that it should not be hung on time; for time never will be a test again. I saw that some were getting a false excitement arising from preaching time; that the third angel’s message was stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation, and that it needs not time to strengthen it, and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness.” Experience and Views, 48.

> „Domnul mi-a arătat că solia celui de-al treilea înger trebuie să meargă înainte și să fie vestită copiilor risipiți ai Domnului și că ea nu trebuie legată de timp; căci timpul nu va mai fi niciodată o probă. Am văzut că unii dobândeau o însuflețire falsă, izvorâtă din predicarea timpului; că solia celui de-al treilea înger era mai puternică decât poate fi timpul. Am văzut că această solie poate sta pe propria ei temelie și că nu are nevoie de timp pentru a o întări și că ea va merge cu putere mare, își va face lucrarea și va fi scurtată în dreptate.” Experience and Views, 48.

The paragraph from page forty-eight of Experience and Views, was inserted after the paragraph in Early Writings, that had been created by combining two different paragraphs, and it placed an emphasis upon time setting that did not exist in the original narrative.

Paragraful de la pagina patruzeci și opt din Experience and Views a fost inserat după paragraful din Early Writings, care fusese alcătuit prin combinarea a două paragrafe diferite, și a pus un accent asupra stabilirii de date care nu exista în narațiunea originală.

In 1931, the ancient men that ruled the people of Jerusalem invented a story which claimed Daniells had interviewed Sister White in 1910, and in the testimony that Daniells provided he refers to the 1843 chart, and says he pointed to the non-existent sanctuary on the chart, as he interviewed Sister White. He supposedly had the book Early Writings with him, and as he asked her about what she meant, and based upon her responses he could only conclude that the passage endorsing the pioneer view of “the daily,” in Early Writings, was actually a warning against time setting. Twenty-one years after the invented interview and sixteen years after the death of the persons supposedly interviewed, Daniells places the testimony into the history of the third generation.

În 1931, bătrânii de odinioară care conduceau poporul din Ierusalim au născocit o istorisire potrivit căreia Daniells o intervievase pe Sora White în 1910, iar în mărturia pe care o oferă Daniells el face referire la diagrama din 1843 și spune că a arătat spre sanctuarul inexistent de pe diagramă, în timp ce o intervieva pe Sora White. Se presupune că avea cu el cartea Early Writings și că, întrebând-o ce a vrut să spună, pe temeiul răspunsurilor ei nu a putut decât să conchidă că pasajul din Early Writings care susține poziția pionierilor cu privire la „necurmata” era în realitate un avertisment împotriva stabilirii de timpuri. La douăzeci și unu de ani după interviul născocit și la șaisprezece ani după moartea persoanelor presupus intervievate, Daniells așază această mărturie în istoria celei de-a treia generații.

F. C. Gilbert was a Hebrew scholar and he did not simply support the correct view of the “daily” as Paganism because the pioneers and Ellen White said it was so. He defended it based upon an understanding of the Hebrew text that Daniel the prophet had employed. He was the prominent Adventist Hebrew scholar during the time period. As the controversy about “the daily” that Daniells and Prescott were pushing continued to grow, Gilbert was one of the prominent scholars who stood in defense of the pioneer position. He had an interview with Ellen White on June 8, 1910, and he later recorded what he and Sister White discussed. Daniells’ testimony is completely contrary to F. C. Gilbert’s.

F. C. Gilbert a fost un erudit al limbii ebraice și nu a susținut pur și simplu concepția corectă despre „zilnicul” ca fiind păgânismul doar pentru că pionierii și Ellen White au spus că așa este. El a apărat-o pe temeiul unei înțelegeri a textului ebraic pe care îl folosise profetul Daniel. El a fost principalul erudit adventist al limbii ebraice în acea perioadă. Pe măsură ce controversa cu privire la „zilnicul”, pe care Daniells și Prescott o promovau, continua să crească, Gilbert a fost unul dintre erudiții de seamă care au stat în apărarea poziției pionierilor. El a avut o întrevedere cu Ellen White la 8 iunie 1910 și mai târziu a consemnat ceea ce au discutat el și sora White. Mărturia lui Daniells este întru totul contrară celei a lui F. C. Gilbert.

In volume twenty, pages seventeen through twenty-two, of Manuscript Releases, Sister White’s addresses Daniells’ and Prescott’s position on the “daily”. The phrases that you find in F. C. Gilbert’s report of his interview with Ellen White are almost identical to what Sister White herself stated in the passage from Manuscript Releases. So, for many years before Manuscript Releases were published and released, there was no concrete inspired testimony to refute or uphold Daniells’ claim about the content of the interview he supposedly had with Sister White. More importantly, there was no inspired endorsement for his flawed view of the “daily”. Even more importantly, now that Manuscript Releases are available—there still isn’t an inspired endorsement for his flawed view of “the daily!”

În volumul douăzeci, paginile șaptesprezece până la douăzeci și doi, din Manuscript Releases, sora White se adresează poziției lui Daniells și a lui Prescott cu privire la „zilnic”. Formulările pe care le găsiți în relatarea lui F. C. Gilbert despre interviul său cu Ellen White sunt aproape identice cu ceea ce a afirmat însăși sora White în pasajul din Manuscript Releases. Prin urmare, timp de mulți ani înainte ca Manuscript Releases să fie publicate și puse în circulație, nu a existat nicio mărturie inspirată concretă care să respingă sau să susțină afirmația lui Daniells cu privire la conținutul interviului pe care se presupune că l-a avut cu sora White. Și, mai important, nu a existat nicio aprobare inspirată pentru concepția sa greșită despre „zilnic”. Și, cu atât mai important, acum, de vreme ce Manuscript Releases sunt disponibile, tot nu există nicio aprobare inspirată pentru concepția sa greșită despre „zilnic”!

And yet today, Laodicean Adventism is taught that Sister White has no position on the “daily”, except that it is not a “test question” and we should “keep quiet on this subject”. Something is reversed today, and what is reversed is that the true position of “the daily” is now in the minority opinion among God’s people. In 1910, the minority view was Conradi’s view that was being pushed by Daniells and Prescott, and the majority view was the pioneer position.

Dar totuși, astăzi adventismul laodicean este învățat că Sora White nu are nicio poziție cu privire la „necurmata”, decât că aceasta nu este „o chestiune de test” și că ar trebui „să păstrăm tăcerea asupra acestui subiect”. Ceva este răsturnat astăzi, iar ceea ce este răsturnat este faptul că adevărata poziție cu privire la „necurmata” se află acum în opinia minoritară printre poporul lui Dumnezeu. În 1910, punctul de vedere minoritar era cel al lui Conradi, promovat de Daniells și Prescott, iar punctul de vedere majoritar era poziția pionierilor.

The following is F. C. Gilbert’s statement about his interview with Sister White, that should be compared with Manuscript Releases, that has been placed in its entirety, in the eighty-first article of this The Book of Daniel series.

Următoarea este declarația lui F. C. Gilbert cu privire la interviul său cu Sora White, care ar trebui comparată cu Manuscript Releases, și care a fost inclusă în întregime în al optzeci și unulea articol al acestei serii The Book of Daniel.

> “Daniells and Prescott . . . would not give the older brethren in the cause any chance to say anything. . . . Daniells was here to see me, and I would not see him. . . . I would not have anything to say to him about anything. About the ‘daily’ that they are trying to work up, there is nothing to it. . . . When I was in Washington there seemed to be something that just encased their minds, and I could not seem to touch them. We are to have nothing to do with this subject of the ‘daily’ . . . I knew they would work against my message, and then the people would not think there was anything to my message. I have written to him and told him that he was showing himself not fit to be president of the General Conference. . . . not the man to keep the Presidency.

> „Daniells și Prescott... nu le-ar da fraților mai în vârstă din lucrare nicio ocazie să spună ceva.... Daniells a fost aici să mă vadă, iar eu nu l-am primit.... Nu am vrut să am nimic de spus cu el despre nimic. Despre «zilnica», pe care încearcă s-o susțină, nu este nimic în ea.... Când am fost la Washington părea că ceva le încorseta pur și simplu mințile, și nu păream să-i pot atinge. Noi nu trebuie să avem nimic de-a face cu acest subiect al «zilnicei»... Știam că vor lucra împotriva soliei mele, iar atunci oamenii n-ar fi crezut că era ceva în solia mea. I-am scris și i-am spus că se arăta nepotrivit pentru a fi președinte al Conferinței Generale.... nu omul care să păstreze Președinția.”

> “If this message of the ‘daily’ were a testing message the Lord would have shown me. These people do not see the end from the beginning in this thing. . . .I utterly refuse to see any of them who are engaged in this work.

> „Dacă acest mesaj despre «zilnic» ar fi fost un mesaj de punere la probă, Domnul mi-ar fi arătat. Oamenii aceștia nu văd în această privință sfârșitul de la început.... Refuz cu desăvârșire să-i văd pe vreunii dintre cei care sunt angajați în această lucrare.‟

> “The light that was given me of God is that Brother Daniells has stood in the Presidency long enough. . . . and I was told not to have any more conversation with him about any of these things. I would not see Daniells about the matter, and I would not have one word with him. They pled with me to give him an interview, but I would not. . . . I was told to warn our people not to have anything to do with this thing they are teaching. . . . I was forbidden of the Lord to listen to it. I have expressed myself as not having a particle of confidence in it. . . . This whole thing they are doing is a scheme of the devil.” F. C. Gilbert’s report of an interview given him by Ellen White on June 8, 1910.

> „Lumina care mi-a fost dată de Dumnezeu este că fratele Daniells a stat destul în Președinție.... și mi s-a spus să nu mai am nicio convorbire cu el despre vreunul dintre aceste lucruri. Nu m-aș fi întâlnit cu Daniells în această privință și n-aș fi avut niciun cuvânt cu el. M-au rugat stăruitor să-i acord un interviu, dar n-am vrut.... Mi s-a spus să avertizez poporul nostru să nu aibă nimic de-a face cu acest lucru pe care îl învață ei.... Mi-a fost interzis de Domnul să-l ascult. M-am exprimat spunând că nu am nici cea mai mică urmă de încredere în el.... Tot acest lucru pe care îl fac ei este o uneltire a diavolului.” Relatarea lui F. C. Gilbert despre un interviu care i-a fost acordat de Ellen White la 8 iunie 1910.

We will continue this subject in the next article.

Vom continua acest subiect în articolul următor.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ ‘Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> „Cel ce vede dincolo de suprafață, care citește inimile tuturor oamenilor, spune despre cei care au avut multă lumină: «Ei nu sunt mâhniți și înmărmuriți din pricina stării lor morale și spirituale.» «Da, ei și-au ales propriile căi, și sufletul lor își găsește plăcerea în urâciunile lor. Și Eu le voi alege nenorocirea și voi aduce peste ei lucrurile de care se tem; pentru că, atunci când am chemat, nimeni n-a răspuns; când am vorbit, n-au ascultat; ci au făcut ce este rău înaintea ochilor Mei și au ales ceea ce nu-Mi plăcea.» «Dumnezeu le trimite o lucrare de rătăcire, ca să creadă o minciună», pentru că «n-au primit dragostea adevărului, ca să fie mântuiți», «ci au găsit plăcere în nelegiuire.» Isaia 66:3, 4; 2 Tesaloniceni 2:11, 10, 12.

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’

> „Învățătorul ceresc a întrebat: «Ce amăgire mai puternică poate înșela mintea decât pretenția că zidești pe temelia cea dreaptă și că Dumnezeu îți primește lucrările, când, în realitate, împlinești multe lucruri după politica lumească și păcătuiești împotriva lui Iehova? O, este o mare înșelare, o amăgire fascinantă, care pune stăpânire pe minți atunci când oamenii care au cunoscut odinioară adevărul confundă forma evlaviei cu spiritul și puterea ei; când își închipuie că sunt bogați, s-au îmbogățit și nu duc lipsă de nimic, în timp ce, în realitate, duc lipsă de toate.»”

> “God has not changed toward His faithful servants who are keeping their garments spotless. But many are crying, ‘Peace and safety,’ while sudden destruction is coming upon them. Unless there is thorough repentance, unless men humble their hearts by confession and receive the truth as it is in Jesus, they will never enter heaven. When purification shall take place in our ranks, we shall no longer rest at ease, boasting of being rich and increased with goods, in need of nothing.

> „Dumnezeu nu S-a schimbat față de slujitorii Săi credincioși, care își păstrează veșmintele nepătate. Dar mulți strigă: «Pace și siguranță», în timp ce asupra lor vine o nimicire neașteptată. Dacă nu va exista o pocăință temeinică, dacă oamenii nu-și vor smeri inimile prin mărturisire și nu vor primi adevărul așa cum este în Isus, ei nu vor intra niciodată în cer. Când va avea loc curățirea în rândurile noastre, nu ne vom mai odihni în nepăsare, lăudându-ne că suntem bogați, îmbogățiți și că nu ducem lipsă de nimic.‟

> “Who can truthfully say: ‘Our gold is tried in the fire; our garments are unspotted by the world’? I saw our Instructor pointing to the garments of so-called righteousness. Stripping them off, He laid bare the defilement beneath. Then He said to me: ‘Can you not see how they have pretentiously covered up their defilement and rottenness of character? “How is the faithful city become an harlot!” My Father’s house is made a house of merchandise, a place whence the divine presence and glory have departed! For this cause there is weakness, and strength is lacking.’

> „Kdo může pravdivě říci: ‚Naše zlato je přetaveno v ohni; naše roucha jsou neposkvrněna světem‘? Viděla jsem našeho Učitele, jak ukazoval na roucha takzvané spravedlnosti. Když je strhl, odhalil poskvrnu pod nimi. Potom mi řekl: ‚Což nevidíš, jak okázale zakryli svou nečistotu a zkaženost charakteru? „Jak se věrné město stalo nevěstkou!“ Dům mého Otce se stal domem kupectví, místem, odkud odešla božská přítomnost a sláva! Z této příčiny je tu slabost a síla schází.‘“

> “Unless the church, which is now being leavened with her own backsliding, shall repent and be converted, she will eat of the fruit of her own doing, until she shall abhor herself. When she resists the evil and chooses the good, when she seeks God with all humility and reaches her high calling in Christ, standing on the platform of eternal truth and by faith laying hold upon the attainments prepared for her, she will be healed. She will appear in her God-given simplicity and purity, separate from earthly entanglements, showing that the truth has made her free indeed. Then her members will indeed be the chosen of God, His representatives.” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> „Biserica, dacă nu se va pocăi și nu se va întoarce, ea, care acum este dospită de propria ei apostazie, va mânca din rodul propriei ei purtări, până când se va scârbi de sine însăși. Când va rezista răului și va alege binele, când Îl va căuta pe Dumnezeu cu toată umilința și va ajunge la înalta ei chemare în Hristos, stând pe platforma adevărului veșnic și, prin credință, apucând realizările pregătite pentru ea, va fi vindecată. Ea se va arăta în simplitatea și curăția ei date de Dumnezeu, despărțită de încurcăturile pământești, arătând că adevărul a făcut-o cu adevărat liberă. Atunci, membrii ei vor fi într-adevăr aleșii lui Dumnezeu, reprezentanții Săi.” Testimonies, volumul 8, 249, 250.

Back to Articles