Article

# Viitorul Americii și 18 iulie 2020 - Numărul patru

1863

Author

Jeff Pippenger

Published

September 19, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Mesajul capitolelor opt și nouă din Daniel, reprezentat prin râul Ulai, a fost desigilat în 1798. Profeția din capitolul opt a fost tâlcuită în capitolul nouă de către Gabriel, însă nu mai înainte ca Daniel să fi înălțat o rugăciune care este socotită una dintre cele mai însemnate rugăciuni omenești din Biblie. În acea rugăciune, Daniel arată că înțelesese că pustiirea Ierusalimului avea să dureze șaptezeci de ani, potrivit cu ceea ce descoperise în cartea lui Ieremia.

> În anul întâi al lui Darius, fiul lui Ahașveroș, din neamul mezilor, care fusese pus împărat peste împărăția caldeenilor, în anul întâi al domniei lui, eu, Daniel, am înțeles din cărți numărul anilor despre care venise cuvântul Domnului către prorocul Ieremia, că aveau să se împlinească șaptezeci de ani asupra pustiirilor Ierusalimului. Daniel 9:1, 2.

Ieremia a arătat, de asemenea, că, la sfârșitul acelor șaptezeci de ani, Belșațar avea să moară, când Cirus, generalul lui Darius, a cucerit Babilonul.

> Și toată țara aceasta va fi o pustietate și o pricină de uimire; și neamurile acestea vor sluji împăratului Babilonului șaptezeci de ani. Și se va întâmpla că, atunci când se vor împlini cei șaptezeci de ani, voi pedepsi pe împăratul Babilonului și neamul acela, zice Domnul, pentru nelegiuirea lor, și țara caldeenilor, și o voi face niște pustietăți veșnice. Ieremia 25:11, 12.

Daniel a identificat, de asemenea, că cei șaptezeci de ani de pustiire reprezentau împlinirea unei profeții consemnate de Moise.

> Da, tot Israelul a călcat Legea Ta, abătându-se ca să nu asculte de glasul Tău; de aceea s-a revărsat peste noi blestemul și jurământul care este scris în Legea lui Moise, robul lui Dumnezeu, pentru că am păcătuit împotriva Lui. Și El Și-a împlinit cuvintele pe care le rostise împotriva noastră și împotriva judecătorilor noștri care ne-au judecat, aducând asupra noastră o mare nenorocire; căci sub întreg cerul nu s-a făcut nimic asemenea celor ce s-au făcut asupra Ierusalimului. După cum este scris în Legea lui Moise, toată această nenorocire a venit peste noi; totuși, noi nu ne-am rugat înaintea Domnului Dumnezeului nostru, ca să ne întoarcem de la nelegiuirile noastre și să înțelegem adevărul Tău. Daniel 9:11–13.

„Jurământul” pe care Israel îl încălcase și care a adus „blestemul” era „de șapte ori” din Leviticul douăzeci și șase. Cuvântul tradus prin „de șapte ori” în Leviticul douăzeci și șase este același cuvânt ebraic care este tradus prin „jurământ” în Daniel nouă. Jurământul lui Moise, reprezentat prin cuvântul tradus ca „de șapte ori”, este prima profeție de timp descoperită de William Miller și a fost primul dintre adevărurile sale fundamentale care a fost pus deoparte în 1863. William Miller îl reprezenta pe Ilie, iar aceasta este confirmată de Spiritul Profetic.

> „Mii de oameni au fost călăuziți să îmbrățișeze adevărul propovăduit de William Miller, iar slujitori ai lui Dumnezeu au fost ridicați în duhul și puterea lui Ilie pentru a proclama solia.” Early Writings, 233.

Na 1863, jahechakue pe movimiento Millerita opá, umi yma oĩva’ekue upe movimiento-pe oñepyrũvo pe iglesia Adventista del Séptimo Día. Oñepyrũvo hikuái peteĩ iglesia ramo, pe movimiento opáma. Opá pe jave ojuka hikuái Moiséspe, ojehechauka haguéicha umi “siete tiempos” Levítico 26-pe, ha upe jave avei ojuka hikuái Elíaspe, pe mensajéro ogueru va’ekue pe “juramento” Moisés rehegua pe movimiento-pe. Moisés ha Elías mokõivéva ojejuka kuri 1863-pe ha ndaikatúi va’erã omoingove jey chupekuéra pe 11 de septiembre de 2001 rire peve, upérõ Tupã ogueraha jey pe movimiento Future for America umi tape yma guarépe.

Future for America a recunoscut data de 11 septembrie 2001 ca fiind sosirea celui de-al treilea vai, iar ceea ce întemeiază identificarea atacului islamului din 11 septembrie este istoria primelor două vaiuri, așa cum au fost ele identificate de milleriți, istorie reprezentată în mod specific pe ambele hărți pioniere din 1843 și 1850. Prin întoarcerea la istoria millerită pentru a susține rolul modern al islamului, Domnul a deschis apoi înțelegerea Future for America asupra „celor șapte vremi” din Levitic douăzeci și șase, reprezentate grafic pe ambele hărți în coloana centrală. Iar pe ambele hărți, centrul coloanei centrale este crucea. Când Dumnezeu a călăuzit în alcătuirea ambelor table ale lui Habacuc, El S-a asigurat că „jurământul” lui Moise, „cele șapte vremi” din Levitic douăzeci și șase, era centrul tuturor celorlalte ilustrații profetice și că, pe ambele table, Hristos era așezat chiar în centru.

Aceasta corespundea unei perioade de timp indicate într-o altă profeție, care a fost tâlcuită de Gabriel în capitolul nouă din Daniel, și care arăta că Hristos va întări legământul cu mulți timp de o săptămână.

> ၎င်းသည် တစ်ပတ်ကာလတိုင်အောင် လူများစွာနှင့် ပဋိညာဉ်ကို အတည်ပြုမည်။ ထိုတစ်ပတ်၏ အလယ်၌ ယဇ်ပူဇော်ခြင်းနှင့် ပူဇော်သကာကို ရပ်တန့်စေမည်။ စက်ဆုပ်ရွံရှာဖွယ်အမှုများ ပြန့်နှံ့လွှမ်းမိုးခြင်းကြောင့် ထိုအရပ်ကို ပျက်စီးသုဉ်းစေမည်။ ထိုသို့ဖြစ်သည်မှာ အဆုံးတိုင်အောင်ပင် ဖြစ်၍၊ ဆုံးဖြတ်ထားပြီးသော အရာသည် ပျက်စီးသုဉ်းသောအပေါ်သို့ သွန်ချမည်။ ဒံယေလ ၉:၂၇။

O săptămână profetică este de două mii cinci sute douăzeci de zile simbolice, iar profeția pe care o explica Gabriel arăta că, în „mijlocul” sau centrul acelor două mii cinci sute douăzeci de zile simbolice, Hristos avea să fie răstignit. Hristos este centrul „celor două mii cinci sute douăzeci” pe ambele table ale lui Habacuc și, de asemenea, al săptămânii în care El a întărit legământul cu mulți.

Muna 1863, Adventism yakatanga sekereke, uye sangano revaMillerite, rakanga rapiwa simba nomweya waEriya, rakaurayiwa. Sangano revaMillerite rainzwisisa kuti, mumamiriro emakereke manomwe eZvakazarurwa, ivo vakanga vari kereke yeFiradherufia. Avo vakazviparadzanisa navo mushure meKuora Mwoyo Kukuru kwa1844, vakabva vazivikanwa sevaRaodhikia. Muna 1856, James White akatanga nhevedzano yezvinyorwa mu Review and Herald achiratidza kuti sangano rakanga ratanga seFiradherufia rakanga rava Raodhikia, uye kuti nhengo dzaifanira ipapo kutsvaka mushonga wakanga wapihwa kukereke yeRaodhikia. Mugore iroro rimwe chetero, mubhuku rimwe chetero, James White akaburitsa nhevedzano yezvinyorwa zvakanyorwa naHiram Edson pamusoro pechiporofita chemakore zviuru zviviri namazana mashanu namakumi maviri chaRevhitiko makumi maviri nenhanhatu. Zvinyorwa izvozvo hazvina kumbopedzwa.

Când Domnul a condus mișcarea Future for America înapoi pe cărările cele vechi după 11 septembrie 2001, articolele lui Edson au fost redescoperite și, pentru prima dată în istorie, ambele perioade de două mii cinci sute douăzeci de ani au fost recunoscute ca două blesteme: unul împotriva celor zece seminții din nord, iar celălalt împotriva celor două seminții din sud. Miller identificase cele șapte vremi împotriva împărăției de sud a lui Iuda, însă Edson identificase cele șapte vremi împotriva împărăției de nord a lui Israel. Future for America a văzut că amândouă trebuiau aplicate. Când cele două împrăștieri sunt combinate, ele produc lumină profetică ce nu fusese recunoscută niciodată de Miller sau de Edson.

Când Domnul a readus Future for America la cărările cele vechi după 2001, „jurământul” lui Moise a revenit la viață și s-a ridicat pe picioarele sale. Mesajul legat de „jurământ” a fost atunci prezentat de solii celui de-al treilea înger, așa cum fusese prezentat și preînchipuit de solii primului înger. Future for America a fost mișcarea care a proclamat mesajul reprezentat de „Moise” în puterea lui „Ilie”, iar Ilie a dat în mod limpede mărturia lui Moise până la încheierea unei serii de prezentări intitulate Tablele lui Habacuc, care s-a încheiat în jurul anului 2012. Când acea serie de prezentări s-a încheiat, fiara din adâncul fără fund s-a ridicat ca să facă război împotriva lui Moise și a lui Ilie. Acel război a început când Future for America a hotărât să înceteze lucrarea pe care o făcuse din 1996 și să înceapă o școală, pe care, în mândria sa, a numit-o Școala Profeților. Mai bine ar fi fost să numească școala școala prorocilor mincinoși!

Haosul și confuzia care au urmat când școala a început să le permită celor care nu fuseseră niciodată confirmați de Domnul ca solii Săi să-și introducă propriile idei s-au încheiat odată cu moartea organizației Future for America la 18 iulie 2020. În acel moment, Moise și Ilie fuseseră uciși pe ulițe.

> Când își vor fi sfârșit mărturia, fiara care se ridică din adânc va face război împotriva lor, îi va birui și îi va omorî. Iar trupurile lor moarte vor zăcea în ulița cetății celei mari, care, în înțeles duhovnicesc, se cheamă Sodoma și Egipt, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Apocalipsa 11:7, 8.

Mărturia care este vrednică de încredere este mărturia care s-a încheiat la sfârșitul seriei intitulate Tables of Habakkuk. Apoi fiara a atacat. Nu am nicio idee cine urmărește aceste articole actuale, dar presupun că publicul lor este alcătuit în aceeași măsură din vrăjmașii organizației Future for America și din cei care încă încearcă să se împace cu dezamăgirea din 18 iulie. Prin urmare, mă aștept ca aceia care se încadrează în categoria pe care o definesc drept vrăjmași să arate cât de convenabilă pentru mine li se pare, în mintea lor, această aplicare a istoriei profetice. Fie așa. Timpul este prea scurt pentru a pretinde că istoria organizației Future for America nu este identificată în mod clar drept mișcarea care a fost prefigurată de mișcarea millerită și este prea scurt pentru a pretinde că solul omenesc laodicean, cu defectele lui, care a fost ridicat pentru a conduce acea mișcare, nu a fost prefigurat de William Miller.

Miller alikuwa Mfiladelfia, nami niliingia katika Uadventista kutoka ulimwenguni mwaka 1975; kwa hiyo mimi ni Mwadventista wa Laodikia aliyethibitishwa. Historia ya maisha yangu hushuhudia ukweli huo. Hata hivyo, Mungu mwenye rehema wa mbinguni amenielekeza hivi karibuni niweke kwa maandishi ujumbe anaoendelea kunifunulia sasa na kuutuma kwa makanisa. Maagizo yake yalikuja pamoja na ahadi kwamba atakapowafufua Musa na Eliya, watafufuliwa wakiwa Wafiladelfia, si Walaodikia. Vuguvugu lililoanza katika historia ya Wamilleri lilikuwa kipindi cha Filadelfia, ambacho hatimaye kilivuka na kuingia katika Laodikia mwaka 1856 kilipoanza mchakato wa kukataa misingi iliyowekwa na Wamilleri. Kukataa huko kulianza kwa kuwekwa kando kwa maendeleo mapya ya nuru yaliyotolewa kupitia kalamu ya Hiram Edson. Miaka saba baadaye, mwaka 1863, vuguvugu la Eliya lililokuwa limewasilisha ujumbe wa Musa liliuawa. Wakati huohuo ambao vuguvugu hilo liliuawa, kanisa lilianzishwa kulichukua mahali pa vuguvugu hilo. Musa na Eliya waliuawa mwanzoni mwa Uadventista na waliuawa tena mwishoni mwa Uadventista.

La sfârșitul Laodiceei profetice, în 1989, viziunea râului Hiddekel a fost desigilată și a început o mișcare născută dintr-o mamă laodiceeană. Domnul nu a fost luat prin surprindere și El știa că Își va încheia lucrarea celor trei îngeri așa cum a început-o. O va încheia cu o mișcare de filadelfieni, întocmai cum a început-o, iar pentru a face aceasta, mișcarea care era laodiceeană prin naștere trebuia să fie ucisă și înviată ca filadelfieni. Procedând astfel, mișcarea care a fost scoasă din biserica laodiceeană avea să devină a opta, care este dintre cele șapte, chiar în istoria în care unirea întreită avea să devină a opta, care este dintre cele șapte. Și în aceeași istorie, cornul republicanismului va cunoaște, de asemenea, o înviere a celei de-a opta, care era dintre cele șapte și fusese ucisă de „woke-ismul” Egiptului și Sodomei, însă acea linie de profeție va fi abordată mai târziu în articole.

> Și cei din popoare și seminții și limbi și neamuri vor privi trupurile lor moarte trei zile și jumătate și nu vor îngădui ca trupurile lor moarte să fie puse în morminte. Și locuitorii pământului se vor bucura de ei, se vor veseli și își vor trimite daruri unii altora, pentru că acești doi prooroci i-au chinuit pe cei ce locuiesc pe pământ. Și după trei zile și jumătate, Duhul vieții de la Dumnezeu a intrat în ei, și au stat pe picioarele lor; și o mare frică a căzut peste cei ce i-au văzut. Apocalipsa 11:9–11.

Viitorul pentru America nu a fost pus în mormânt, ci doar a zăcut acolo, în stradă, unde fusese ucis, în timp ce vrăjmașii săi se bucurau de moartea lui aparentă. Totuși, „după trei zile și jumătate, duhul de viață de la Dumnezeu a intrat în ei și s-au ridicat în picioare.” Timpul nu mai este, astfel încât cele trei zile și jumătate sunt simbolice pentru o mie două sute șaizeci de zile sau ani, care, în Apocalipsa 12:6 și 14, reprezintă pustia unde sanctuarul și oastea au fost călcate în picioare. Dacă ar fi fost puși în mormânt, nu s-ar fi aflat într-o stradă unde să poată fi călcați în picioare. Călcarea în picioare a lucrării Future for America nu este doar o perioadă simbolică, ci este perioada simbolică a soliei despre „șapte vremi”, reprezentată de jurământul lui Moise.

> Și vor cădea sub ascuțișul sabiei și vor fi duși robi printre toate neamurile; iar Ierusalimul va fi călcat în picioare de neamuri, până se vor împlini vremurile neamurilor. Luca 21:24

ᱛᱤᱱ ᱫᱷᱟᱣ ᱭᱮᱨᱩᱥᱟᱞᱮᱢ ᱨᱮ ᱛᱷᱩᱨᱤᱭᱟᱹ ᱟᱠᱟᱱᱟ। ᱯᱟᱹᱦᱤᱞ ᱫᱷᱟᱣ 677 BC ᱠᱷᱚᱱ 607 BC ᱦᱟᱵᱤᱡ ᱵᱟᱵᱤᱞᱚᱱ ᱫᱟᱨᱟᱭ ᱾ ᱫᱚᱥᱟᱨ ᱛᱷᱩᱨᱤᱭᱟᱹ 66 AD ᱠᱷᱚᱱ 70 AD ᱦᱟᱵᱤᱡ ᱯᱷᱟᱹᱥᱤ ᱨᱚᱢ ᱫᱟᱨᱟᱭ ᱾ ᱛᱮᱥᱟᱨ ᱫᱷᱟᱣ 538 ᱠᱷᱚᱱ 1798 ᱦᱟᱵᱤᱡ ᱟᱫᱷᱭᱟᱛᱢᱤᱠ ᱨᱚᱢ ᱫᱟᱨᱟᱭ ᱾ Luke 21 ᱨᱮ ᱡᱟᱛᱤᱭᱟᱹᱠᱚ ᱫᱟᱨᱟᱭ ᱭᱮᱨᱩᱥᱟᱞᱮᱢ ᱛᱷᱩᱨᱤᱭᱟᱹ ᱦᱚᱪᱚᱣ ᱫᱚ 1260 ᱥᱟᱞ ᱯᱚᱯ ᱨᱟᱡ ᱪᱟᱞᱟᱣ ᱨᱮᱭᱟᱜ ᱠᱟᱞ ᱛᱟᱦᱮᱱᱟ ᱾ Revelation 11, ᱚᱠᱟᱨᱮ ᱟᱢ ᱢᱚᱥᱮᱥ ᱟᱨ ᱮᱞᱟᱭᱡᱟ ᱨᱮᱱ ᱥᱟᱠᱷᱤ ᱧᱮᱞ ᱧᱟᱢᱟ, ᱚᱱᱟ ᱚᱠᱛᱚ ᱨᱮᱱ ᱠᱟᱞ ᱫᱚ ᱟᱭᱫᱮᱱ ᱥᱩᱨᱩ ᱮᱫᱟᱭᱟ ᱾

> Și mi-a fost dată o trestie asemenea unei nuiele; și îngerul stătea, zicând: Ridică-te și măsoară templul lui Dumnezeu, și altarul, și pe cei ce se închină în el. Dar curtea care este afară din templu las-o deoparte și n-o măsura; pentru că a fost dată neamurilor; și cetatea sfântă o vor călca în picioare patruzeci și două de luni. Apocalipsa 11:1, 2.

Porunca dată lui Ioan de a măsura templul și pe închinătorii din el reprezintă deschiderea judecății în 1844, căci cele două versete anterioare îl prezintă pe Ioan ca fiind trecut prin amărăciunea Marii Dezamăgiri din 1844, iar apoi, după ce i se spune că trebuie să repete lucrarea de vestire a soliei, versetul întâi din capitolul unsprezece arată că judecata tocmai a început.

> „A sosit vremea când tot ceea ce se poate clătina va fi clătinat, pentru ca acele lucruri care nu se pot clătina să rămână. Fiecare caz vine în cercetare înaintea lui Dumnezeu; căci El măsoară Templul lui Dumnezeu și pe închinătorii din el. «Iată ce zice Cel ce ține cele șapte stele în mâna Sa dreaptă, Cel ce umblă în mijlocul celor șapte sfeșnice de aur: Știu faptele tale…. Dar am ceva împotriva ta, pentru că ți-ai pierdut dragostea dintâi; adu-ți aminte, dar, de unde ai căzut, și pocăiește-te, și fă faptele dintâi; altminteri voi veni la tine curând și-ți voi muta sfeșnicul din locul lui.» «Pocăiește-te; altfel voi veni la tine curând și mă voi război cu tine cu sabia gurii Mele. Cine are ureche, să audă ce zice Duhul bisericilor: Celui ce va birui îi voi da să mănânce din mana ascunsă și-i voi da o piatră albă; și pe piatră este scris un nume nou, pe care nimeni nu-l știe decât acela care-l primește.»” The 1888 Materials, 1116.

Deoarece Ioan reprezintă deschiderea judecății de cercetare în 1844, i se spune să lase la o parte curtea templului, căci ea este dată neamurilor, care aveau să calce în picioare cetatea sfântă timp de o mie două sute șaizeci de ani. Luca douăzeci și unu arată că neamurile aveau să calce în picioare Ierusalimul până când se vor împlini „vremurile” neamurilor. Ioan, în capitolul unsprezece, tocmai a arătat că timpul călcării în picioare a Ierusalimului de către neamuri a fost istoria de la 538 până la 1798. Ioan identifică această perioadă de două ori în capitolul doisprezece ca fiind pustia, o perioadă de timp în care biserica a fugit pentru a evita persecuția adusă de papă.

Când Moise și Ilie sunt uciși și lăsați în stradă ca să fie călcați în picioare timp de trei zile și jumătate, cele trei istorii anterioare în care Ierusalimul a fost călcat în picioare trebuie înțelese ca preînchipuind acea perioadă de timp. În Luca douăzeci și unu, neamurile aveau să calce în picioare cetatea sfântă până când se vor împlini „vremurile” neamurilor.

Așadar, Luca identifică mai mult de o vreme a neamurilor, însă știm că vremea neamurilor și-a aflat împlinirea în 1798. Prima „vreme a neamurilor” a început în 723 î.Hr., când regatul de nord al lui Israel a fost călcat în picioare de Asiria. Acea călcare în picioare a inaugurat o perioadă de zdrobire sub o putere păgână și a continuat până în 538, când puterea papală a preluat această lucrare până în 1798. Păgânismul a împrăștiat și a călcat în picioare Israelul literal, iar papalismul a împrăștiat și a călcat în picioare Israelul spiritual. „Vremurile” neamurilor reprezintă cei două mii cinci sute douăzeci de ani din Leviticul douăzeci și șase, care reprezintă două perioade de călcare în picioare. Prima a fost înfăptuită de păgânism, reprezentat prin Asiria, apoi Babilonul, apoi Roma păgână. Apoi, a doua putere pustiitoare, pe care Miller a identificat-o în cadrul sacru al profeției pe care l-a folosit, a fost papalismul, care avea să continue călcarea în picioare până în 1798. Călcarea în picioare săvârșită atât de păgânism, cât și de papalism constituie însăși întrebarea ridicată în dialogul ceresc care dă naștere răspunsului ce este temelia și stâlpul central al adventismului.

> Apoi am auzit un sfânt vorbind; și un alt sfânt a zis către acel sfânt care vorbea: „Până când va ține vedenia despre jertfa necurmată și despre fărădelegea pustiirii, care dau atât sanctuarul, cât și oștirea, să fie călcate în picioare?” Și el mi-a zis: „Până vor trece două mii trei sute de zile; apoi sanctuarul va fi curățit.” Daniel 8:13, 14.

Îngerul Gabriel și alți îngeri l-au condus pe Miller să înțeleagă că „necurmata” reprezenta păgânismul și că „fărădelegea pustiirii” reprezenta papalitatea. Atât păgânismul, cât și papalitatea aveau să calce în picioare sanctuarul și oștirea. Prin urmare, „vremurile” neamurilor la care se referă Luca sunt cele două perioade de călcare în picioare de o mie două sute șaizeci de ani, care împreună constituie cele șapte vremi din Leviticul douăzeci și șase.

Mesajul „jurământului” lui Moise a fost ucis în 1863, împreună cu mesagerul Ilie care prezentase mesajul lui Moise. Atât mesajul lui Moise, cât și mesagerul Ilie au fost înviate după 11 septembrie 2001. După ce mesajul lui Moise a fost încă o dată proclamat de Ilie, faptul că amândoi au fost uciși și apoi lăsați în uliță și neîngropați timp de o mie două sute șaizeci de zile constituie o legătură directă cu mesajul „celor șapte vremi”, pe care Daniel îl numește „jurământul” lui Moise. Mișcarea și solul care repetă mesajul ilianic al lui Moise, așa cum sunt prefigurați de Miller și milleriți, se vor ridica în cele din urmă în picioare și vor fi înviați.

> Și după trei zile și jumătate, Duhul de viață de la Dumnezeu a intrat în ei, și au stat în picioare; și o mare frică a căzut peste cei ce i-au văzut. Și au auzit un glas puternic din cer, zicându-le: Suieți-vă aici. Și s-au suit la cer într-un nor; iar vrăjmașii lor i-au privit. Apocalipsa 11:11, 12.

Vom aborda acest adevăr în articolul următor.

Back to Articles