Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirty-One

Joels bok og den laodikeiske syvendedagsadventistkirken – nummer trettien

Number Thirty-One

Nummer trettién

Author

Jeff Pippenger

Published

January 18, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

The last three Messianic fulfillments located within the Book of Matthew identify three elements of the Sunday law waymark; the scattering of God’s people at the Sunday law, as typified by the scattering of the little flock on October 22, 1844 and the scattering of the disciples at the cross. Both scatterings align with the Sunday law. In association with Galilee, which is a symbol of a prophetic turning point, the people who have been in darkness until the Sunday law are going to be called out of darkness. Those persons are God’s other flock, the eleventh-hour workers who are awakened to the issue of the Sabbath controversy as they are called out of Babylon. Their call out of Babylon is the second phase of the judgment, which begins at God’s house, and then at the Sunday law confronts those outside of Jerusalem.

De tre siste messianske oppfyllelsene som finnes i Matteusboken, identifiserer tre elementer ved søndagslovens waymark: spredningen av Guds folk ved søndagsloven, slik den er forbilledliggjort ved spredningen av den lille flokk den 22. oktober 1844 og ved disiplenes spredning ved korset. Begge spredningene samsvarer med søndagsloven. I forbindelse med Galilea, som er et symbol på et profetisk vendepunkt, skal de menneskene som har vært i mørke inntil søndagsloven, bli kalt ut av mørket. Disse personene er Guds andre hjord, arbeiderne i den ellevte time, som blir vekket til spørsmålet om sabbatsstriden idet de blir kalt ut av Babylon. Deres kall ut av Babylon er den andre fasen av dommen, som begynner ved Guds hus, og som deretter ved søndagsloven konfronterer dem som er utenfor Jerusalem.

## The Tenth Messianic Waymark is The Sunday law Scattering

Det tiende messianske veimerket er søndagslovens spredning

> But all this was done, that the scriptures of the prophets might be fulfilled. Then all the disciples forsook him, and fled. Matthew 26:56.

> Men alt dette skjedde for at profetenes skrifter skulle bli oppfylt. Da forlot alle disiplene ham og flyktet. Matteus 26:56.

## Prediction

Forutsigelse

> Awake, O sword, against my shepherd, and against the man that is my fellow, saith the Lord of hosts: smite the shepherd, and the sheep shall be scattered: and I will turn mine hand upon the little ones. Zechariah 13:7.

> Våkn opp, du sverd, mot min hyrde og mot mannen som er min neste, sier Herren, hærskarenes Gud: Slå hyrden, så skal fårene bli spredt; og jeg vil vende min hånd mot de små. Sakarja 13:7.

> “We are going to be greatly scattered before long, and what we do must be done quickly.” Fundamentals of Christian Education, 535.

> «Vi kommer snart til å bli vidt spredt, og det vi gjør, må gjøres raskt.» Fundamentals of Christian Education, 535.

> “The time is coming when we shall be separated and scattered, and each one of us will have to stand without the privilege of communion with those of like precious faith; and how can you stand unless God is by your side, and you know that he is leading and guiding you?” Review and Herald, March 25, 1890.

> «Tiden kommer da vi skal bli atskilt og spredt, og hver og en av oss vil måtte stå uten det privilegium å ha samfunn med dem som har den samme dyrebare tro; og hvordan kan dere bli stående dersom Gud ikke er ved deres side, og dere vet at han leder og veileder dere?» Review and Herald, 25. mars 1890.

## The Eleventh Messianic Waymark is the Calling of the Gentiles

Det ellevte messianske veimerket er hedningenes kall.

> That it might be fulfilled which was spoken by Esaias the prophet, saying, The land of Zabulon, and the land of Nephthalim, by the way of the sea, beyond Jordan, Galilee of the Gentiles; The people which sat in darkness saw great light; and to them which sat in the region and shadow of death light is sprung up. Matthew 4:14–16.

> For at det skulle bli oppfylt som er talt ved profeten Esaias, som sier: Sebulons land og Naftalis land, ved veien til havet, bortenfor Jordan, hedningenes Galilea; det folk som satt i mørke, så et stort lys; og for dem som satt i dødens land og skygge, er det opprunnet lys. Matteus 4:14–16.

## Prediction

Forutsigelse

> Nevertheless the dimness shall not be such as was in her vexation, when at the first he lightly afflicted the land of Zebulun and the land of Naphtali, and afterward did more grievously afflict her by the way of the sea, beyond Jordan, in Galilee of the nations. The people that walked in darkness have seen a great light: they that dwell in the land of the shadow of death, upon them hath the light shined. Isaiah 9:1, 2.

> Likevel skal mørket ikke være som den trengsel som var over henne, da han i den første tid lot Sebulons land og Naftalis land bli ringe aktet, men siden lot det bli hardere rammet, ved havveien, landet på den andre siden av Jordan, hedningenes Galilea. Det folk som vandrer i mørket, har sett et stort lys; over dem som bor i dødsskyggens land, har lyset skint. Jesaja 9:1, 2.

At the Sunday law the latter rain will be poured out without measure and the Gentiles will see great light. Persecution will scatter the faithful and spread the message.

Ved søndagsloven vil senregnet bli utøst uten mål, og hedningene vil se et stort lys. Forfølgelse vil spre de trofaste og utbre budskapet.

> “‘They will deliver you up to councils, … yea and before governors and kings shall ye be brought for My sake, for a testimony to them and to the Gentiles.’ Matthew 10:17, 18, R. V. Persecution will spread the light. The servants of Christ will be brought before the great men of the world, who, but for this, might never hear the gospel. The truth has been misrepresented to these men. They have listened to false charges concerning the faith of Christ’s disciples. Often their only means of learning its real character is the testimony of those who are brought to trial for their faith. Under examination these are required to answer, and their judges to listen to the testimony borne. God’s grace will be dispensed to His servants to meet the emergency. ‘It shall be given you,’ says Jesus, ‘in that same hour what ye shall speak. For it is not ye that speak, but the Spirit of your Father which speaketh in you.’ As the Spirit of God illuminates the minds of His servants, the truth will be presented in its divine power and preciousness. Those who reject the truth will stand to accuse and oppress the disciples. But under loss and suffering, even unto death, the Lord’s children are to reveal the meekness of their divine Example. Thus will be seen the contrast between Satan’s agents and the representatives of Christ. The Saviour will be lifted up before the rulers and the people.

> «‘De skal overgi dere til råd, … ja, også for landshøvdinger og konger skal dere føres for Min skyld, til et vitnesbyrd for dem og for hedningene.’ Matteus 10:17, 18, R. V. Forfølgelse vil spre lyset. Kristi tjenere vil bli ført fram for verdens store menn, som ellers kanskje aldri ville høre evangeliet. Sannheten er blitt framstilt uriktig for disse mennene. De har lyttet til falske anklager angående troen til Kristi disipler. Ofte er deres eneste middel til å lære dens virkelige karakter å kjenne vitnesbyrdet fra dem som blir stilt for retten for sin tro. Under forhør blir disse pålagt å svare, og deres dommere å lytte til det vitnesbyrd som avlegges. Guds nåde vil bli gitt til Hans tjenere for å møte nøden. ‘Det skal bli gitt dere,’ sier Jesus, ‘i samme stund hva dere skal tale. For det er ikke dere som taler, men deres Fars Ånd som taler i dere.’ Når Guds Ånd opplyser Hans tjeneres sinn, vil sannheten bli framholdt i sin guddommelige kraft og dyrebarhet. De som forkaster sannheten, vil tre fram for å anklage og undertrykke disiplene. Men under tap og lidelse, ja, like til døden, skal Herrens barn åpenbare sin guddommelige Forbildes saktmodighet. Slik vil kontrasten mellom Satans redskaper og Kristi representanter bli sett. Frelseren vil bli opphøyet for herskerne og folket.»

> “The disciples were not endowed with the courage and fortitude of the martyrs until such grace was needed. Then the Saviour’s promise was fulfilled. When Peter and John testified before the Sanhedrin council, men ‘marveled; and they took knowledge of them, that they had been with Jesus.’ Acts 4:13. Of Stephen it is written that ‘all that sat in the council, looking steadfastly on him, saw his face as it had been the face of an angel.’ Men ‘were not able to resist the wisdom and the spirit by which he spake.’ Acts 6:15, 10. And Paul, writing of his own trial at the court of the Caesars, says, ‘At my first defense no one took my part, but all forsook me…. But the Lord stood by me, and strengthened me; that through me the message might be fully proclaimed, and that all the Gentiles might hear: and I was delivered out of the mouth of the lion.’ 2 Timothy 4:16, 17, R. V.

> Disiplene ble ikke utrustet med martyrenes mot og standhaftighet før slik nåde var nødvendig. Da ble Frelserens løfte oppfylt. Da Peter og Johannes vitnet for Rådet, «undret de seg; og de kjente dem igjen på at de hadde vært sammen med Jesus.» Apg. 4:13. Om Stefanus er det skrevet at «alle de som satt i Rådet og så fast på ham, så ansiktet hans som det var en engels ansikt.» Menneskene «var ikke i stand til å stå seg mot den visdom og den Ånd som han talte ved.» Apg. 6:15, 10. Og Paulus, som skriver om sin egen rettergang ved keisernes domstol, sier: «Ved mitt første forsvar var det ingen som sto ved min side, men alle forlot meg…. Men Herren sto hos meg og styrket meg, for at budskapet ved meg fullt ut skulle bli forkynt, og for at alle hedningene skulle få høre det; og jeg ble fridd ut av løvens gap.» 2 Timoteus 4:16, 17, R. V.

> “The servants of Christ were to prepare no set speech to present when brought to trial. Their preparation was to be made day by day in treasuring up the precious truths of God’s word, and through prayer strengthening their faith. When they were brought into trial, the Holy Spirit would bring to their remembrance the very truths that would be needed.” The Desire of Ages, 354, 355.

> «Kristi tjenere skulle ikke forberede noen fastlagt tale til å fremføre når de ble stilt for retten. Deres forberedelse skulle skje dag for dag ved å gjemme Guds ords dyrebare sannheter i hjertet og ved bønn styrke sin tro. Når de ble ført inn for retten, ville Den Hellige Ånd minne dem om nettopp de sannhetene som ville være nødvendige.» The Desire of Ages, 354, 355.

Judgment begins with the house of God at 9/11 and ends at the Sunday law, when judgment then moves to God’s other flock outside of the house of God.

Dommen begynner med Guds hus ved 9/11 og ender ved søndagsloven, når dommen deretter går over til Guds andre hjord utenfor Guds hus.

## The Twelfth Messianic Waymark is Judgment to the Gentiles

Det tolvte messianske veimerket er dom over hedningene

> That it might be fulfilled which was spoken by Esaias the prophet, saying, Behold my servant, whom I have chosen; my beloved, in whom my soul is well pleased: I will put my spirit upon him, and he shall bring judgment to the Gentiles. He shall not strive, nor cry; neither shall any man hear his voice in the streets. A bruised reed shall he not break, and smoking flax shall he not quench, till he send forth judgment unto victory. And in his name shall the Gentiles trust. Matthew 12:17–21.

> For at det skulle oppfylles som er talt ved profeten Esaias, som sier: Se, min tjener, som jeg har utvalgt, min elskede, i hvem min sjel har velbehag! Jeg vil legge min Ånd på ham, og han skal forkynne dom for hedningene. Han skal ikke trette, heller ikke rope; og ingen skal høre hans røst på gatene. Et knekket rør skal han ikke sønderbryte, og en rykende veke skal han ikke slokke, inntil han fører dommen fram til seier. Og til hans navn skal hedningene sette sitt håp. Matteus 12:17–21.

## Prediction

Forutsigelse

> Behold my servant, whom I uphold; mine elect, in whom my soul delighteth; I have put my spirit upon him: he shall bring forth judgment to the Gentiles. He shall not cry, nor lift up, nor cause his voice to be heard in the street. A bruised reed shall he not break, and the smoking flax shall he not quench: he shall bring forth judgment unto truth. He shall not fail nor be discouraged, till he have set judgment in the earth: and the isles shall wait for his law. Isaiah 42:1–4.

> Se min tjener, som jeg holder oppe, min utvalgte, i hvem min sjel har behag; jeg har lagt min Ånd på ham; han skal føre retten ut til hedningefolkene. Han skal ikke rope, ikke heve røsten og ikke la sin stemme høre på gaten. Et knekket rør skal han ikke bryte, og en rykende veke skal han ikke slukke; han skal føre retten fram til sannhet. Han skal ikke svikte og ikke bli motløs, før han har grunnfestet retten på jorden; og øyene skal vente på hans lov. Jesaja 42:1–4.

The close of judgment for the house of God began in July of 2023, when a voice was heard in the streets where Moses and Elijah laid dead in a valley of dead dry bones. When the voice was heard, judgment began to close for the house of God, and proceeded towards the judgment of the Gentiles. There are twelve Messianic fulfillments in the book of Matthew which identify the major waymarks in the reform movement of the one hundred and forty-four thousand. Those twelve waymarks are typified by the Messiah. 1989; 1996; 9/11, 2001; July 18, 2020; July 2023; 2024; the Midnight Cry, the separation of the priests and the Sunday law are all identified, with 9/11 having an internal and external witness and the Sunday law having an internal witness of a scattering, and then two witnesses of the judgment period of the eleventh-hour workers. Nine waymarks of the reform movement of the one hundred and forty-four thousand directly identified in the book of Matthew.

Avslutningen av dommen over Guds hus begynte i juli 2023, da en røst ble hørt i gatene hvor Moses og Elia lå døde i en dal av døde, tørre ben. Da røsten ble hørt, begynte dommen å avsluttes for Guds hus og gikk videre mot dommen over hedningene. Det finnes tolv messianske oppfyllelser i Matteusboken som identifiserer de viktigste veimerker i reformbevegelsen til de hundre og førtifire tusen. Disse tolv veimerkene er forbilledliggjort ved Messias. 1989; 1996; 11. september 2001; 18. juli 2020; juli 2023; 2024; midnattsropet, adskillelsen av prestene og søndagsloven er alle identifisert, hvor 11. september har et indre og et ytre vitne, og søndagsloven har et indre vitne om en spredning, og deretter to vitner om domsperioden for arbeiderne i den ellevte time. Ni veimerker i reformbevegelsen til de hundre og førtifire tusen er direkte identifisert i Matteusboken.

Matthew is the alpha of the New Testament and Revelation is the omega. Matthew is a prophetic masterpiece whose significance was sealed up until the latter days. It contains the omega twelve chapters, that correspond to the alpha of Genesis chapter eleven to twenty-two. As the alpha to Revelation, it parallels the inspired relationship of Daniel and Revelation. What is revealed of the books of Daniel and Revelation concerning their prophetic relationship, would hold true with the relationship of Matthew and Revelation. What we have been informed along those lines would equate to:

Matteus er alfaen i Det nye testamente, og Åpenbaringen er omegaen. Matteus er et profetisk mesterverk hvis betydning var forseglet inntil de siste dager. Det inneholder de tolv omega-kapitlene, som svarer til alfaen i 1. Mosebok kapittel elleve til tjue-to. Som alfa til Åpenbaringen er det parallelt med det inspirerte forholdet mellom Daniel og Åpenbaringen. Det som er åpenbart om Daniels bok og Åpenbaringen når det gjelder deres profetiske forhold, ville også gjelde for forholdet mellom Matteus og Åpenbaringen. Det vi er blitt underrettet om i den forbindelse, ville tilsvare:

In the book of Matthew, the same line of prophecy is taken up as in the book of Revelation.

I Matteusboken tas den samme profetiske linjen opp som i Åpenbaringsboken.

> “Revelation is a sealed book, but it is also an opened book. It records marvelous events that are to take place in the last days of this earth’s history. The teachings of this book are definite, not mystical and unintelligible. In it the same line of prophecy is taken up as in Daniel. Some prophecies God has repeated, thus showing that importance must be given to them. The Lord does not repeat things that are of no great consequence.” Manuscript Releases, volume 9, 8.

> «Åpenbaringen er en forseglet bok, men den er også en åpnet bok. Den beretter om vidunderlige hendelser som skal finne sted i de siste dager av denne jordens historie. Denne bokens læresetninger er bestemte, ikke mystiske og uforståelige. I den tas den samme profetiske linje opp som i Daniel. Noen profetier har Gud gjentatt og dermed vist at de må tillegges betydning. Herren gjentar ikke ting som ikke er av stor betydning.» Manuscript Releases, bind 9, 8.

The book of Matthew takes up the “same line of prophecy” as Revelation and Daniel, and it is brought to perfection in the book of Revelation, for the word “complement” means perfection.

Matteusboken tar opp den «samme profetiske linje» som Åpenbaringen og Daniel, og den føres til fullkommenhet i Åpenbaringens bok, for ordet «komplement» betyr fullkommenhet.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 585.

> «I Åpenbaringen møtes og avsluttes alle Bibelens bøker. Her er supplementet til Daniels bok. Den ene er en profeti; den andre en åpenbaring. Boken som ble forseglet, er ikke Åpenbaringen, men den delen av Daniels profeti som angår de siste dager. Engelen befalte: ‘Men du, Daniel, lukk ordene inne og forsegl boken inntil endetiden.’ Daniel 12:4.» The Acts of the Apostles, 585.

Matthew, Daniel and Revelation are the same book.

Matteus, Daniel og Åpenbaringen er den samme boken.

> “The books of Daniel and the Revelation are one. One is a prophecy, the other a revelation; one a book sealed, the other a book opened. John heard the mysteries which the thunders uttered, but he was commanded not to write them.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> «Daniels bok og Åpenbaringen er ett. Den ene er en profeti, den andre en åpenbaring; den ene en bok forseglet, den andre en bok åpnet. Johannes hørte de hemmeligheter som tordenene uttalte, men han fikk befaling om ikke å skrive dem ned.» The Seventh-day Adventist Bible Commentary, bind 7, 971.

It seemed important to take time to place the book of Matthew in context which could emphasize the prophetic significance of Peter being in Caesarea Philippi before I turned the study back to the book of Joel. I will try to summarize my observations of the book of Matthew in an attempt to illustrate the tremendous prophetic significance of Peter at Caesarea Philippi, which is Panium of Daniel eleven verses thirteen to fifteen.

Det syntes viktig å ta seg tid til å sette Matteusevangeliet inn i den sammenheng som kunne understreke den profetiske betydningen av at Peter befant seg i Cæsarea Filippi før jeg vendte studiet tilbake til Joels bok. Jeg vil forsøke å sammenfatte mine observasjoner om Matteusevangeliet i et forsøk på å belyse den veldige profetiske betydningen av Peter i Cæsarea Filippi, som er Panium i Daniel elleve, vers tretten til femten.

The book of Matthew is structured upon three distinct prophetic lines. The first line is the first ten chapters; the second line is the next twelve chapters that are followed by the third line made up of six chapters. The first ten chapters represent the first angel of Revelation fourteen, the next twelve chapters represent the second angel of Revelation fourteen and the last six chapters represent the third angel of Revelation fourteen. I have not yet clearly proven this observation, but it can easily be accomplished. Before we do that, I wish to continue drawing some of the broader strokes upon the canvas that is the book of Matthew.

Matteusboken er bygd opp omkring tre adskilte profetiske linjer. Den første linjen er de første ti kapitlene; den andre linjen er de neste tolv kapitlene, som etterfølges av den tredje linjen, bestående av seks kapitler. De første ti kapitlene representerer den første engelen i Åpenbaringen fjorten, de neste tolv kapitlene representerer den andre engelen i Åpenbaringen fjorten, og de siste seks kapitlene representerer den tredje engelen i Åpenbaringen fjorten. Jeg har ennå ikke tydelig bevist denne iakttagelsen, men det kan lett gjøres. Før vi gjør det, ønsker jeg å fortsette å tegne noen av de bredere strøkene på det lerretet som er Matteusboken.

The second line of chapters eleven through twenty-two are represented by the second angel, and the second angel always identifies a doubling, for Babylon is fallen, is fallen. Chapters eleven through twenty-two of Genesis set forth the promise and then the three-step covenant of God with a chosen people through the patriarch Abram. The very center verse of those twelve chapters identifies “circumcision” as the sign of the covenant, and it was established in the second of three steps. The very center verse of Matthew’s parallel covenant line is when Simon Barjona’s name is changed to Peter.

Den andre linjen i kapittel elleve til og med tjueto representeres ved den andre engelen, og den andre engelen betegner alltid en fordobling, for Babylon er falt, er falt. Kapittel elleve til og med tjueto i 1. Mosebok fremsetter løftet og deretter Guds tretrinnspakt med et utvalgt folk gjennom patriarken Abram. Midtverset i disse tolv kapitlene angir «omskjærelsen» som paktens tegn, og den ble innstiftet i det andre av tre trinn. Midtverset i Matteus’ parallelle paktslinje er det øyeblikk da Simon Barjona får sitt navn forandret til Peter.

> And I say also unto thee, That thou art Peter, and upon this rock I will build my church; and the gates of hell shall not prevail against it. Matthew 16:18.

> Og jeg sier også til deg: Du er Peter, og på denne klippe vil jeg bygge min kirke, og dødsrikets porter skal ikke få makt over den. Matteus 16:18.

Peter’s name represents the one hundred and forty-four thousand, and he is representing the class who base their faith upon hearing the message of Christ. Not simply the message about Jesus, but the message which Jesus identified as having been given to Peter by the Lord Himself.

Peters navn representerer de hundre og førtifire tusen, og han representerer den klasse som bygger sin tro på å høre Kristi budskap. Ikke bare budskapet om Jesus, men det budskap som Jesus identifiserte som gitt til Peter av Herren selv.

> He saith unto them, But whom say ye that I am?

> Han sier til dem: «Men hvem sier dere at jeg er?»

> And Simon Peter answered and said, Thou art the Christ, the Son of the living God. And Jesus answered and said unto him,

> Og Simon Peter svarte og sa: Du er Kristus, den levende Guds Sønn. Og Jesus svarte og sa til ham,

> Blessed art thou, Simon Barjona: for flesh and blood hath not revealed it unto thee, but my Father which is in heaven. Matthew 16:15–17.

> Salig er du, Simon Barjona; for kjøtt og blod har ikke åpenbart dette for deg, men min Far i himmelen. Matteus 16:15–17.

Peter’s faith is based upon Jesus becoming the Christ—the Messiah. Peter’s name is changed, as was Abram’s to mark a covenant relationship, and his name equates to 144,000, and in that very verse, the great controversy is identified as a Rock who is the foundation of a church, that would prevail against the churches of hell. The one hundred and forty-four thousand are the final manifestation of a chosen covenant people, and Peter represents that group.

Peters tro er grunnlagt på at Jesus blir Kristus — Messias. Peters navn blir forandret, slik Abrams ble det for å markere et paktsforhold, og hans navn tilsvarer 144 000, og i nettopp det verset blir den store strid identifisert som en Klippe som er grunnvollen for en menighet, som skulle seire over helvetes menigheter. De hundre og førtifire tusen er den endelige manifestasjonen av et utvalgt paktsfolk, og Peter representerer denne gruppen.

Peter also simultaneously represents the first Christian church, the church of the disciples, for that is the history where Christ placed the foundation of His church. Christ is the foundation and He is also the capstone, and Peter is a symbol of the first Christian bride and the last Christian bride. Therefore, Peter is both an alpha and an omega symbol in one verse.

Peter representerer også samtidig den første kristne kirke, disiplenes kirke, for det er den historie hvor Kristus la grunnvollen til sin kirke. Kristus er grunnvollen, og han er også hjørnesteinen, og Peter er et symbol på den første kristne brud og den siste kristne brud. Derfor er Peter både et alfa- og et omega-symbol i ett vers.

That one verse is the center verse of twelve chapters that represent the second angel’s message, and Peter “doubles” as the first bride and the last bride. The last bride will be in a war with the synagogue of Satan, and the last bride will be made up of two groups. One group, the one hundred and forty-four thousand, the other group are the great multitude. The great multitude are represented by Smyrna and the one hundred and forty-four thousand by Philadelphia.

Dette ene verset er det sentrale verset i tolv kapitler som representerer den andre engels budskap, og Peter «dobler» som den første brud og den siste brud. Den siste brud vil være i krig med Satans synagoge, og den siste brud vil bestå av to grupper. Den ene gruppen, de hundre og førtifire tusen, den andre gruppen er den store skare. Den store skare er representert ved Smyrna og de hundre og førtifire tusen ved Filadelfia.

The one hundred and forty-four thousand are Philadelphians and Peter’s name change in verse eighteen represents the sealing of the one hundred and forty-four thousand. He is the symbol of those who are sealed, and in the verse, the very center verse of the twelve covenant chapters, he aligns with the very center verse in the twelve chapters of Genesis, where circumcision is identified as the sign. Revelation chapters eleven through twenty-two provide the third line to the twelve chapters of covenant testimony, and the center verse of those twelve chapters identifies the marriage of the whore of Revelation seventeen with the kings of the earth.

De hundre og førtifire tusen er filadelfiere, og Peters navneforandring i vers atten representerer beseglingen av de hundre og førtifire tusen. Han er symbolet på dem som er beseglet, og i verset, selve midtverset i de tolv paktskapitlene, svarer han til selve midtverset i de tolv kapitlene i Første Mosebok, hvor omskjærelsen blir identifisert som tegnet. Åpenbaringen kapittel elleve til og med tjue-to danner den tredje linjen i de tolv kapitlene med paktsvitnesbyrd, og midtverset i disse tolv kapitlene identifiserer ekteskapet mellom skjøgen i Åpenbaringen sytten og jordens konger.

> And the beast that was, and is not, even he is the eighth, and is of the seven, and goeth into perdition. Revelation 17:11.

> Og dyret som var, og ikke er, også det er den åttende, og er av de sju, og går til fortapelse. Åpenbaringen 17:11.

This verse is involved with identifying the final fall of Babylon the great, and the first fall of Babel was in the first chapter of Genesis’ twelve-chapter covenant line. Peter is representing the one hundred and forty-four thousand in the center verse, that aligns with the center verse of Genesis. In the center verse of Revelation, the fall of Babylon the great, brings to the conclusion the story of Nimrod the great hunter of Babel.

Dette verset er knyttet til å identifisere Babylon den stores endelige fall, og Babels første fall fant sted i det første kapitlet av Første Moseboks tolvkapittels paktslinje. Peter representerer de hundre og førtifire tusen i midtverset, som svarer til midtverset i Første Mosebok. I midtverset i Åpenbaringen fører Babylon den stores fall historien om Nimrod, Babels store jeger, til sin avslutning.

The center verses of each of these three prophetic lines identify either the seal of God or the mark of the beast. The beginning Babylonian covenant of death in Genesis reaches its end in Revelation. In doing so it places a beginning and an ending upon all three lines, when they are brought together, line upon line. Where Peter is employed as a symbol of the great controversy between the Rock and the gates of Hell is the second angel’s message, for the second angel’s message is Babylon is fallen (Nimrod) is fallen (the whore of Rome). The second line in Matthew’s three lines is the second angel’s message for it identifies two falls of Babylon. It presents a counterfeit marriage right where the true marriage in consummated, at the Sunday law. It represents the number “8” as counterfeit of God’s people who are the true eight. The papacy is also portrayed as counterfeiting God, for it was, and yet is, and shall ascend. It ascends, right where the ensign ascends—the Sunday law.

Midtversene i hver av disse tre profetiske linjene identifiserer enten Guds segl eller dyrets merke. Den babylonske dødspakten, som begynner i Første Mosebok, når sin avslutning i Åpenbaringen. Ved dette setter den en begynnelse og en avslutning på alle tre linjene, når de føres sammen, linje på linje. Der Peter benyttes som et symbol på den store strid mellom Klippen og Helvetes porter, finnes den annen engels budskap, for den annen engels budskap er: Babylon er falt (Nimrod), er falt (Romas skjøge). Den andre linjen i Matteus’ tre linjer er den annen engels budskap, for den identifiserer Babylons to fall. Den fremstiller et forfalsket ekteskap nettopp der det sanne ekteskap fullbyrdes, ved søndagsloven. Den fremstiller tallet «8» som en forfalskning av Guds folk, som er de sanne åtte. Pavemakten fremstilles også som en forfalskning av Gud, for den var, og er likevel, og skal stige opp. Den stiger opp nettopp der banneret stiger opp — søndagsloven.

In Matthew there are twelve Messianic fulfillments, and there is between three hundred to five hundred prophecies of the Messiah in the Old Testament. Matthew contains twelve directly identified fulfillments, far and above any of the other three gospels. Those twelve fulfillments align with nine distinct waymarks in the reformatory movement of the one hundred and forty-four thousand. Nine symbolizes completeness, for there is no number beyond “nine,” for every other amount following “nine,” employs only the nine digits of one through nine, and the zero. Nine is fullness. Of those nine waymarks, two have more than one of Matthew’s fulfillments. 9/11 has two, and the Sunday law has three.

I Matteus finnes det tolv messianske oppfyllelser, og det finnes mellom tre hundre og fem hundre profetier om Messias i Det gamle testamente. Matteus inneholder tolv direkte identifiserte oppfyllelser, langt flere enn noe av de andre tre evangeliene. Disse tolv oppfyllelsene samsvarer med ni særskilte veimerker i den reformatoriske bevegelsen til de hundre og førtifire tusen. Ni symboliserer fullstendighet, for det finnes ikke noe tall utover «ni», ettersom ethvert annet tall som følger etter «ni», bare benytter de ni sifrene fra én til ni, og null. Ni er fylde. Av disse ni veimerkene er det to som har mer enn én av Matteus’ oppfyllelser. 9/11 har to, og søndagsloven har tre.

The time of the end in 1989, the formalization of the message in 1996, followed by 9/11, followed by the disappointment of July 18, 2020, followed by the voice in the wilderness in July of 2023, which led to the resurrection of 2024, which leads to the Midnight Cry, followed by the separation of the priests, that culminates at the Sunday law. Nine waymarks, one which has two witnesses and one that has three witnesses; 9/11 has two and the Sunday law three. This means that in the reform line of the one hundred and forty-four thousand, 9/11’s two witnesses unto the Sunday law’s three witnesses—marks the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. The twelve waymarks align with every reformatory movement, and in doing so, they emphasize and identify the sealing time of the one hundred and forty-four thousand from 9/11 unto the Sunday law.

Endens tid i 1989, budskapets formalisering i 1996, etterfulgt av 11. september, etterfulgt av skuffelsen den 18. juli 2020, etterfulgt av røsten i ødemarken i juli 2023, som ledet til oppstandelsen i 2024, som leder til Midnattsropet, etterfulgt av prestenes adskillelse, som kulminerer ved søndagsloven. Ni veimerker, hvorav ett har to vitner og ett har tre vitner; 11. september har to, og søndagsloven tre. Dette betyr at i reformlinjen til de hundre og førtifire tusen markerer 11. septembers to vitner frem til søndagslovens tre vitner beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen. De tolv veimerkene er på linje med enhver reformatorisk bevegelse, og ved å gjøre det fremhever og identifiserer de beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen fra 11. september og frem til søndagsloven.

In doing so, it identifies two witnesses at 9/11, and three witnesses at the Sunday law. The two witnesses at 9/11 are the second angel’s message and the three witnesses at the Sunday law are the third angel’s message. Therefore, the line produced with Matthew’s fulfillments of Messianic prophecies isolates and magnifies the sealing time, while identifying the second angel as the alpha to the history of the sealing time, and the third angel as the omega. That means the sealing time is bookended between a number two and a number three, thus placing twenty-three, a symbol of the atonement—over the entire history of the sealing.

Ved å gjøre dette identifiserer den to vitner ved 11. september, og tre vitner ved søndagsloven. De to vitnene ved 11. september er den andre engels budskap, og de tre vitnene ved søndagsloven er den tredje engels budskap. Derfor isolerer og forstørrer den linjen som frembringes ved Matteus’ oppfyllelser av messianske profetier beseglingstiden, samtidig som den identifiserer den andre engel som alfa for beseglingstidens historie, og den tredje engel som omega. Det betyr at beseglingstiden er innrammet mellom tallet to og tallet tre, og således plasserer tjuetre, et symbol på forsoningen, over hele beseglingens historie.

In the book of Matthew there are three prophetic lines, that represent the first, second and third angels respectively, and that the twelve chapters in the second line of Matthew represents the covenant with the one hundred and forty-four thousand, for it is the omega to Genesis’ alpha covenant with Abram. This also means that as the second angel, when Peter represents both the first and last Christian bride, Peter’s doubling establishes the prophetic requirement of a doubling in the second angel. Upon three witnesses the number twelve is the rope that binds the three lines of twelve chapters together, so when we find another representation of the number twelve in the book of Matthew, it must be aligned with the other twelve in the book of Matthew.

I Matteusboken finnes det tre profetiske linjer, som representerer henholdsvis den første, den andre og den tredje engel, og de tolv kapitlene i den andre linjen i Matteus representerer pakten med de hundre og førtifire tusen, for den er omegaen til Første Moseboks alfa-pakt med Abram. Dette betyr også at ettersom den andre engel, når Peter representerer både den første og den siste kristne brud, etablerer Peters fordobling det profetiske kravet om en fordobling i den andre engel. Etter tre vitners utsagn er tallet tolv det tau som binder de tre linjene med tolv kapitler sammen, så når vi finner en annen representasjon av tallet tolv i Matteusboken, må den være på linje med det andre tolv i Matteusboken.

The twelve chapters of Matthew, that begin with the symbolic number eleven and end with its symbolic counterpart, number twenty-two, align with the reform line of the one hundred and forty-four thousand represented by the twelve Messianic fulfillments, thus manifesting a second “doubling” in the line of the second angel. The twelve Messianic fulfillments, together with the twelve chapters are the “doubling” of the second angel, but when multiplied they represent 144,000. Peter is doubled, and the number twelve is also doubled. Those doublings fulfill the doubling of Babylon falling twice.

De tolv kapitlene i Matteus, som begynner med det symbolske tallet elleve og slutter med dets symbolske motstykke, tallet tjueto, samsvarer med de hundre og førtifiretusens reformlinje, representert ved de tolv messianske oppfyllelsene, og åpenbarer således en annen «fordobling» i den andre engels linje. De tolv messianske oppfyllelsene utgjør, sammen med de tolv kapitlene, den andre engels «fordobling», men når de multipliseres, representerer de 144 000. Peter er fordoblet, og tallet tolv er også fordoblet. Disse fordoblingene oppfyller fordoblingen av at Babylon faller to ganger.

Chapters eleven through twenty-two represent the second angel of Revelation fourteen. Ten is symbolic of a test, and the first of three tests, is the first ten chapters of Matthew. “Ten” symbolizes a test. Because Matthew is the alpha to Revelations omega, chapter one of either book begins with a revelation of Jesus Christ. In chapter one Joseph is tested over believing the angel or not. His counterpart was John the Baptist’s father Zechariah, who disbelieved and failed the same test. One accepted a providential birth, the other doubted.

Kapittel elleve til og med tjue-to representerer den andre engelen i Åpenbaringen fjorten. Ti er et symbol på en prøve, og den første av tre prøver er de første ti kapitlene i Matteus. «Ti» symboliserer en prøve. Fordi Matteus er alfaen til Åpenbaringens omega, begynner kapittel én i begge bøker med en åpenbaring av Jesus Kristus. I kapittel én blir Josef prøvet med hensyn til om han vil tro engelen eller ikke. Hans motstykke var døperen Johannes’ far, Sakarja, som ikke trodde og mislyktes i den samme prøven. Den ene tok imot en fødsel tilveiebrakt av forsynet, den andre tvilte.

In chapter two Herod feared the birth of a new king, and Joseph and Mary fled into Egypt. John the Baptist brought the first test in chapter three, a first test which Sister White identifies as a life or death test, for she wrote that “those who rejected the message of John could not be benefitted by Jesus.” The first angel is a testing message that calls on men, as did John to fear God, for the hour of God’s judgment is coming. This is represented by John when he asked “who hath warned you to flee from the wrath to come?”

I kapittel to fryktet Herodes fødselen av en ny konge, og Josef og Maria flyktet til Egypt. Johannes Døperen brakte den første prøven i kapittel tre, en første prøve som Søster White identifiserer som en liv-eller-død-prøve, for hun skrev at «de som forkastet Johannes’ budskap, kunne ikke ha nytte av Jesus.» Den første engel er et prøvende budskap som, slik Johannes gjorde, kaller menneskene til å frykte Gud, for timen for Guds dom kommer. Dette fremstilles ved Johannes når han spurte: «hvem har advart dere om å flykte fra den kommende vrede?»

Then in chapter four, Jesus is fasting for forty days that culminate with three distinct tests, for the three tests are always represented in the first angel’s message. Then Jesus began to build the foundations by selecting His disciples, for with Ezra and Nehemiah the foundations of the temple were laid in the history of the first decree, and with the Millerite’s, the foundations were laid in the history of the first angel. The foundations are the beatitudes, followed by His miracles that led to His sending out the twelve disciples to end chapter ten. The twelve disciples were then in place, and inspiration identifies the disciples were the foundation of the Christian church. By chapter eleven the foundations were finished.

Så, i kapittel fire, faster Jesus i førti dager, noe som kulminerer i tre adskilte prøver, for de tre prøvene er alltid representert i den første engels budskap. Deretter begynte Jesus å bygge grunnvollene ved å utvelge sine disipler, for med Esra og Nehemja ble templets grunnvoller lagt i historien om det første dekretet, og med millerittene ble grunnvollene lagt i historien om den første engel. Grunnvollene er saligprisningene, etterfulgt av hans mirakler som ledet frem til at han sendte ut de tolv disiplene ved slutten av kapittel ti. Da var de tolv disiplene på plass, og inspirasjonen identifiserer disiplene som den kristne kirkes grunnvoll. Ved kapittel elleve var grunnvollene fullført.

In chapter eleven the disciples are ministering on their own, Jesus is alone identifying a distinct break between chapter ten and eleven. Chapters one through ten are the first angel’s message, that ended at the arrival of the second. The second angel produces a division, a separation as with the Millerites and the Protestants. Chapter ten ends with Jesus separating from the disciples, and in chapter eleven He is alone.

I kapittel elleve tjener disiplene på egen hånd; Jesus er alene, noe som markerer et tydelig brudd mellom kapittel ti og elleve. Kapittel én til og med ti utgjør den første engels budskap; det tok slutt ved den andres ankomst. Den andre engelen frembringer en deling, en adskillelse, slik det skjedde med millerittene og protestantene. Kapittel ti ender med at Jesus skiller seg fra disiplene, og i kapittel elleve er Han alene.

Chapter eleven through twenty-two represents the second angel, leading to chapter twenty-three through to twenty-eight, as the third line of the third angel. Of course the third angel arrives at the Sunday law, which is what the Passover of chapters twenty-six through twenty-eight represents. “23” is the symbol of the atonement, and the first of those six chapters represent the first angel’s message and the last three chapters represent the third angel’s message. The two chapters in the middle (24 & 25) represent the second angel. The last three chapters contain “23” specific waymarks aligning chapter “23,” as the first angel or the beginning and chapters twenty-six through twenty-eight as the third, with “23” waymarks. Chapter 23 is the first angel, and the next two chapters are the second angel and the last three chapters are the third angel.

Kapittel elleve til og med tjueto representerer den andre engelen og leder frem til kapittel tjuetre til og med tjueåtte som den tredje linjen til den tredje engelen. Den tredje engelen kommer selvsagt frem til søndagsloven, hvilket er det påsken i kapittel tjueseks til og med tjueåtte representerer. «23» er symbolet på soningen, og det første av disse seks kapitlene representerer den første engelens budskap, mens de siste tre kapitlene representerer den tredje engelens budskap. De to kapitlene i midten (24 & 25) representerer den andre engelen. De siste tre kapitlene inneholder «23» spesifikke veimerker som samordner kapittel «23» som den første engelen eller begynnelsen, og kapitlene tjueseks til og med tjueåtte som den tredje, med «23» veimerker. Kapittel 23 er den første engelen, og de neste to kapitlene er den andre engelen, og de siste tre kapitlene er den tredje engelen.

The third line in Matthew represents the third angel, and it is divided into three steps. Chapter 23 is the first step, and the first angel. Chapters 24 and 25 are the second step, and the second angel. Chapters 26, 27, and 28 are the third step and the third angel. One chapter for the first angel, two chapters for the second angel and three chapters for the third. The third, which is Passover, which represents the cross, which in turn aligns with the Sunday law, is also represented by Pentecost.

Den tredje linjen i Matteus representerer den tredje engelen, og den er delt inn i tre trinn. Kapittel 23 er det første trinnet, og den første engelen. Kapittel 24 og 25 er det andre trinnet, og den andre engelen. Kapittel 26, 27 og 28 er det tredje trinnet og den tredje engelen. Ett kapittel for den første engelen, to kapitler for den andre engelen og tre kapitler for den tredje. Den tredje, som er påske, som representerer korset, som igjen svarer til søndagsloven, er også representert ved pinse.

Pentecost is the number 50, and 50 is the symbol of the Jubilee. The Jubilee contains a forty-ninth year, the end of the seventh cycle of seven years. The number 49 precedes the number 50, but is directly connected to it. The third line in Matthew begins with chapter 23, it is then followed by two chapters (24, 25) that add up to 49, just before the third angel that represents the number 50.

Pinse er tallet 50, og 50 er symbolet på jubelåret. Jubelåret omfatter et niogførtiende år, slutten på den sjuende syklusen av sju år. Tallet 49 går forut for tallet 50, men er direkte knyttet til det. Den tredje linjen i Matteus begynner med kapittel 23; deretter følger to kapitler (24, 25) som til sammen utgjør 49, like før den tredje engelen som representerer tallet 50.

The beginning of the line of six chapters is “23” and the end is “23” waymarks and the amount that is derived from adding chapter 26, with 27 and 28 equals “81,” which is a symbol of the priests embedded in the very verses that identify the shedding of the blood that the Heavenly High Priest would use in His high priestly ministry. For this reason, the title of chapter “81” in The Desire of Ages is based upon Matthew 28.

Begynnelsen på rekken av de seks kapitlene er «23», og slutten er «23» veimerker, og summen som fremkommer ved å legge kapittel 26 sammen med 27 og 28, er «81», som er et symbol på prestene, innvevd i selve versene som identifiserer utgytelsen av blodet som den himmelske Yppersteprest ville bruke i sin yppersteprestlige tjeneste. Av denne grunn er tittelen på kapittel «81» i Slektenes håp basert på Matteus 28.

> “Chapter 81— ‘The Lord Is Risen’

> «Kapittel 81 — ‘Herren er oppstanden’»

> “This chapter is based on Matthew 28:2–4, 11–15.” The Desire of Ages, 780.

> «Dette kapittelet er basert på Matteus 28,2–4, 11–15.» Slektenes håp, 780.

The number “81” represents the priesthood and in Leviticus 8 the seven days of consecration of the priests is set forth. In Numbers chapter 8, the purification of the Levites is set forth. In 2 Chronicles, “81” priests oppose king Uzziah, and the passage directly contributes to establishing the sealing message of the one hundred and forty-four thousand.

Tallet «81» representerer prestedømmet, og i 3. Mosebok 8 fremsettes prestenes syv dager lange innvielse. I 4. Mosebok kapittel 8 fremsettes levittenes renselse. I 2. Krønikebok står «81» prester kong Ussia imot, og avsnittet bidrar direkte til å stadfeste beseglingsbudskapet om de hundre og førtifire tusen.

> But when he was strong, his heart was lifted up to his destruction: for he transgressed against the Lord his God, and went into the temple of the Lord to burn incense upon the altar of incense. And Azariah the priest went in after him, and with him fourscore priests of the Lord, that were valiant men: And they withstood Uzziah the king, and said unto him, It appertaineth not unto thee, Uzziah, to burn incense unto the Lord, but to the priests the sons of Aaron, that are consecrated to burn incense: go out of the sanctuary; for thou hast trespassed; neither shall it be for thine honour from the Lord God.

> Men da han vart sterk, opphøgde hjarta hans seg til hans undergang; for han gjorde seg skuldig i overtreding mot Herren sin Gud og gjekk inn i Herrens tempel for å brenna røykjelse på røykjelsesaltaret. Og presten Asarja gjekk inn etter han, og med han åtti prestar åt Herren, tapre menn. Og dei stod imot kong Ussia og sa til han: Det høyrer ikkje deg til, Ussia, å brenna røykjelse for Herren, men prestane, Arons søner, som er vigsla til å brenna røykjelse. Gå ut av heilagdomen; for du har fare fram trassig, og det skal ikkje verta deg til ære frå Herren Gud.

> Then Uzziah was wroth, and had a censer in his hand to burn incense: and while he was wroth with the priests, the leprosy even rose up in his forehead before the priests in the house of the Lord, from beside the incense altar. And Azariah the chief priest, and all the priests, looked upon him, and, behold, he was leprous in his forehead, and they thrust him out from thence; yea, himself hasted also to go out, because the Lord had smitten him. And Uzziah the king was a leper unto the day of his death, and dwelt in a several house, being a leper; for he was cut off from the house of the Lord: and Jotham his son was over the king’s house, judging the people of the land. 2 Chronicles 26:16–21.

> Da ble Ussia vred, og han hadde et røkelseskar i hånden for å tenne røkelse; og mens han raste mot prestene, brøt spedalskheten fram i pannen hans for øynene på prestene i Herrens hus, ved siden av røkelsesalteret. Og øverstepresten Asarja og alle prestene så på ham, og se, han var spedalsk i pannen; og de drev ham ut derfra; ja, også han selv skyndte seg å komme ut, fordi Herren hadde slått ham. Og kong Ussia var spedalsk til sin dødsdag og bodde i et avsondret hus, som spedalsk; for han var utelukket fra Herrens hus. Og Jotam, hans sønn, var satt over kongens hus og dømte folket i landet. 2 Krønikebok 26:16–21.

Eighty-one as a symbol is associated with the priests who opposed Uzziah’s efforts to offer sacrifices in the sanctuary. The prophetic structure of the passage of Uzziah aligns with the prophetic structure of Daniel eleven verses eleven and twelve. Both passages identify a southern king, whose heart is lifted up from military victories, and especially the recent victory over a king of the north. When verse eleven of Daniel eleven was fulfilled by Ptolemy at the battle of Raphia, he, as did Uzziah, sought to offer a sacrifice in the sanctuary at Jerusalem, but was resisted by the priests. Line upon line the two witnesses identify the Ukrainian war that is almost ended.

Åttien som symbol er knyttet til prestene som motsatte seg Ussias forsøk på å bære fram offer i helligdommen. Den profetiske strukturen i avsnittet om Ussia samsvarer med den profetiske strukturen i Daniel elleve, vers elleve og tolv. Begge avsnittene identifiserer en sydlig konge hvis hjerte opphøyes på grunn av militære seire, og særlig den nylige seieren over en konge fra nord. Da vers elleve i Daniel elleve ble oppfylt av Ptolemaios i slaget ved Rafia, søkte han, slik Ussia også gjorde, å bære fram et offer i helligdommen i Jerusalem, men ble motstått av prestene. Linje på linje identifiserer de to vitnene den ukrainske krigen som nesten er avsluttet.

Chapter eighty-one of The Desire of Ages, is based upon Matthew 28, and identifies Christ ascending to begin His work as the Heavenly High Priest.

Kapittel åttien av Slektenes håp er basert på Matteus 28 og identifiserer Kristus som den som steg opp for å begynne sin gjerning som den himmelske yppersteprest.

> Now of the things which we have spoken this is the sum: We have such an high priest, who is set on the right hand of the throne of the Majesty in the heavens. Hebrews 8:1.

> Men hovedsaken i det som er blitt sagt, er denne: Vi har en slik øversteprest, som har satt seg ved høyre hånd av Majestetens trone i himlene. Hebreerne 8:1.

The number “81” is a symbol of the priests, and chapters 26, 27, 28; the third step of the third line in Matthew adds up to 81. The second step adds up to 49 and the first step is 23. Eighty-one represents 80 priests and a high priest in the testimony of Uzziah. At this level the 80 priests are human, and the high priest is Divine. 81 represents the combination of Divinity with humanity. The number one in the number eighty-one represents Divinity.

Tallet «81» er et symbol på prestene, og kapittel 26, 27, 28; det tredje trinnet i den tredje linjen i Matteus summerer seg til 81. Det andre trinnet summerer seg til 49, og det første trinnet er 23. Åttien representerer 80 prester og én øversteprest i vitnesbyrdet om Ussia. På dette nivået er de 80 prestene menneskelige, og øverstepresten er guddommelig. 81 representerer foreningen av guddommelighet med menneskelighet. Tallet én i tallet åttien representerer guddommelighet.

The number one in eleven represents humanity and also Divinity. The number one in the number twenty-one represents Divinity, and twenty humanity. The two and one combination can be seen in the disciples on the road to Emmaus.

Tallet én i elleve representerer menneskelighet og også guddommelighet. Tallet én i tallet tjueén representerer guddommelighet, og tjue menneskelighet. Kombinasjonen av to og én kan sees i disiplene på veien til Emmaus.

The three and one combination is humanity and Divinity as represented by the fiery furnace of Shadrach, Meshach and Abednego.

Kombinasjonen av de tre og den ene er menneskelighet og guddommelighet, slik det er framstilt ved den brennende ovnen til Sjadrak, Mesjak og Abed-Nego.

The four and one combination identifies that the combination of Divinity with humanity is accomplished in the fourth generation.

Kombinasjonen av fire og én viser at foreningen av guddommelighet med menneskelighet fullbyrdes i den fjerde generasjon.

The five and one combination identifies the five virgins waiting for the bridegroom.

Kombinasjonen fem og én identifiserer de fem jomfruene som venter på brudgommen.

The six and one combination represents man’s relation to the seventh-day Sabbath, of which Divinity is the Lord of. The number “six” is a symbol of man, and the one is Christ.

Kombinasjonen av seks og én representerer menneskets forhold til sabbaten på den sjuende dag, som Guddommen er Herre over. Tallet «seks» er et symbol på mennesket, og den ene er Kristus.

The seven and one combination represents the transition of the seventh church of Laodicea into the Philadelphian experience.

Kombinasjonen av syv og én representerer overgangen fra den syvende menigheten, Laodikea, til den filadelfiske erfaring.

81 is a symbol of the priests and their relation to the high priest.

81 er et symbol på prestene og deres forhold til ypperstepresten.

The nine and one combination identifies completion. Pregnancy is nine months. There were 9 generations leading to Noah, and nine generations after which led to the covenant. Jesus gave up the ghost at the ninth hour. The nine and one combination is identifying the finishing of the work of sealing His people.

Kombinasjonen av ni og én betegner fullendelse. Et svangerskap varer i ni måneder. Det var ni generasjoner frem til Noah, og ni generasjoner deretter som ledet frem til pakten. Jesus oppga ånden i den niende time. Kombinasjonen av ni og én betegner fullføringen av verket med å forsegle Hans folk.

In this context, one is the combination of humanity and Divinity, number two is the Divine teacher, teaching humanity. Number three is the three angel’s message, which is the message they are taught in number two. Number four identifies the fourth generation, thus identifying the prophetic history when the five wise virgins are manifested, and recreated as represented by the sixth creation day. Then the seventh step identifies the transition to Philadelphia and the enigma of the eight being of the seven. At which point the covenant is accomplished and the priesthood of “81” is lifted up to finish the work represented by the number nine. At each step number one is the Lion of the tribe of Judah, who is also Palmoni, the Wonderful Numberer. 81 is a symbol of the priests. Palmoni created all the numbers.

I denne sammenheng er én kombinasjonen av menneskelighet og guddommelighet; nummer to er den guddommelige lærer, som underviser menneskeheten. Nummer tre er de tre englers budskap, som er det budskap de blir undervist i i nummer to. Nummer fire identifiserer den fjerde generasjon og identifiserer således den profetiske historie når de fem vise jomfruer blir åpenbart og gjenskapt, slik det er fremstilt ved den sjette skapelsesdag. Deretter identifiserer det syvende trinn overgangen til Filadelfia og gåten om de åtte som er av de syv. På dette punkt blir pakten fullbyrdet, og prestedømmet «81» blir løftet opp for å fullføre verket, representert ved tallet ni. Ved hvert trinn er nummer én Løven av Judas stamme, som også er Palmoni, den Underfulle Tallssetter. 81 er et symbol på prestene. Palmoni skapte alle tallene.

The number eleven represents half of twenty-two, and they both represent the combination of Divinity with humanity. In a recent article I included two statements that address the beginning and ending.

Tallet elleve representerer halvparten av tjueto, og begge representerer foreningen av guddommelighet med menneskelighet. I en nylig artikkel tok jeg med to utsagn som omhandler begynnelsen og avslutningen.

The first statement identified that when Ellen White had her initial visions of the sanctuary, she was shown that the Sabbath commandment shown brighter than the other commandments. She was also shown that in the latter days the “doctrine of the incarnation” was invested with a soft radiance. The Sabbath was a light at the beginning that typified the doctrine of the incarnation at the end. The combination of Divinity with humanity is the doctrine of the incarnation, for it is the doctrine of Christ taking upon Himself human flesh, and thus setting the example that Divinity combined with humanity does not sin.

Den første uttalelsen fastslo at da Ellen White hadde sine første syner om helligdommen, ble hun vist at sabbatsbudet skinte klarere enn de andre budene. Hun ble også vist at i de siste dager var «inkarnasjonslæren» omgitt av et mildt stråleskjær. Sabbaten var et lys ved begynnelsen som var et forbilde på inkarnasjonslæren ved enden. Foreningen av guddommelighet med menneskelighet er inkarnasjonslæren, for det er læren om at Kristus tok på seg menneskelig kjød og således satte eksemplet at guddommelighet forent med menneskelighet ikke synder.

Eleven plus eleven equals twenty-two, and the number eleven begins each of the twelve-chapter covenant lines, and each end with twenty-two. The chapters elevens and verse elevens within the Scriptures represent waymarks of the one hundred and forty-four thousand.

Elleve pluss elleve er tjueto, og tallet elleve innleder hver av de tolvkapittels paktslinjene, og hver av dem ender med tjueto. Kapittel elleve og vers elleve i Skriftene representerer veimerker for de hundre og førtifire tusen.

## 2014

2014

The Ukrainian war began in 2014, and is the external line of the sealing time of the one hundred and forty–four thousand.

Krigen i Ukraina begynte i 2014 og utgjør den ytre linjen i beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen.

> And the king of the south shall be moved with choler, and shall come forth and fight with him, even with the king of the north: and he shall set forth a great multitude; but the multitude shall be given into his hand. Daniel 11:11.

> Og kongen i sør skal fylles av vrede og dra ut og stride mot ham, mot kongen i nord; og han skal stille opp en stor hær, men hæren skal bli gitt i hans hånd. Daniel 11:11.

## July 18, 2020

18. juli 2020

The first disappointment was Jesus’ tarrying to go to raise Lazarus, the crowning miracle and the seal of God. Jesus waited four days before resurrecting Lazarus. The verse in John is identifying the last of seven miracles that are directly identified in the gospel of John. The first was changing water to wine. There is much light in considering the seven miracles that culminate with John 11:11, and all the theologians agree that there are only seven miracles in John, based upon those miracles being directly identified. For this reason, they do not include Christ’s resurrection as the eighth sign, but it was a miracle, and His resurrection is the sign of the covenant, so the resurrection in the book of John is the eighth miracle, that is of the seven, for each of the previous seven miracles was accomplished through the power of His resurrection.

Den første skuffelsen var Jesu nøling med å gå for å oppreise Lasarus, det kronende mirakelet og Guds segl. Jesus ventet fire dager før Han oppreiste Lasarus. Verset i Johannes identifiserer det siste av sju mirakler som direkte identifiseres i Johannesevangeliet. Det første var forvandlingen av vann til vin. Det finnes mye lys i å betrakte de sju miraklene som kulminerer i Johannes 11,11, og alle teologene er enige om at det bare er sju mirakler i Johannes, på grunnlag av at disse miraklene blir direkte identifisert. Av denne grunn inkluderer de ikke Kristi oppstandelse som det åttende tegnet, men det var et mirakel, og Hans oppstandelse er pakts tegnet, så oppstandelsen i Johannesevangeliet er det åttende mirakelet, det som er av de sju, for hvert av de foregående sju miraklene ble fullbyrdet ved kraften i Hans oppstandelse.

> These things said he: and after that he saith unto them, Our friend Lazarus sleepeth; but I go, that I may awake him out of sleep. John 11:11.

> Dette sa han; og deretter sier han til dem: Vår venn Lasarus sover; men jeg går for å vekke ham av søvnen. Johannes 11,11.

## July, 2023

Juli 2023

In July 2023, the voice in the wilderness began to cry out a message that possesses the Spirit of life.

I juli 2023 begynte røsten i ørkenen å rope ut et budskap som besitter livets Ånd.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:11.

> Og etter tre og en halv dag fór livets Ånd fra Gud inn i dem, og de stod på sine føtter; og stor frykt falt på dem som så dem. Åpenbaringen 11:11.

John is born eight days before the Sunday law, for it is at the Sunday law that his father Zechariah speaks. John’s name is changed from Zechariah unto John at the Sunday law, when his name change identifies a covenant relationship. The birth typifies the resurrection of those slain in the streets on July 18, 2020.

Johannes blir født åtte dager før søndagsloven, for det er ved søndagsloven at hans far Sakarja taler. Johannes’ navn blir forandret fra Sakarja til Johannes ved søndagsloven, når hans navneforandring identifiserer et paktsforhold. Fødselen er et forbilde på oppstandelsen av dem som ble drept i gatene den 18. juli 2020.

> Verily I say unto you, Among them that are born of women there hath not risen a greater than John the Baptist: notwithstanding he that is least in the kingdom of heaven is greater than he. Matthew 11:11.

> Sannelig sier jeg dere: Blant dem som er født av kvinner, er det ikke fremstått noen større enn Johannes Døperen; men den som er minst i himlenes rike, er større enn han. Matteus 11:11.

## 2024

2024

Isaiah identifies the second gathering that was fulfilled in 1849. The second gathering began in July of 2023, and ends when God’s people are sealed.

Jesaja identifiserer den andre samlingen som ble oppfylt i 1849. Den andre samlingen begynte i juli 2023 og avsluttes når Guds folk blir beseglet.

> And it shall come to pass in that day, that the Lord shall set his hand again the second time to recover the remnant of his people, which shall be left, from Assyria, and from Egypt, and from Pathros, and from Cush, and from Elam, and from Shinar, and from Hamath, and from the islands of the sea. Isaiah 11:11.

> Og det skal skje på den dag at Herren igjen, for annen gang, skal rekke ut sin hånd for å vinne tilbake resten av sitt folk, dem som er blitt tilbake, fra Assyria og fra Egypt og fra Patros og fra Kusj og fra Elam og fra Sinear og fra Hamat og fra havets øyer. Jesaja 11:11.

## Just Before the Sunday law

Like før søndagsloven

Jesus just finished the triumphal entry, thus identifying the transition from the Midnight Cry to the Sunday law, He has the twelve disciples with Him, for they are already chosen before the Sunday law.

Jesus har nettopp fullført det triumferende inntoget og markerer dermed overgangen fra Midnattsropet til søndagsloven. Han har de tolv disiplene med seg, for de er allerede utvalgt før søndagsloven.

> And Jesus entered into Jerusalem, and into the temple: and when he had looked round about upon all things, and now the eventide was come, he went out unto Bethany with the twelve. Mark 11:11.

> Og Jesus kom inn i Jerusalem og inn i tempelet; og da han hadde sett seg omkring på alle ting, og det nå var blitt aften, gikk han ut til Betania med de tolv. Markus 11,11.

When the sealing is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand, just before the Sunday law, the joining together of the husband of Divinity with the wife of humanity is finished, and the two are eternally one, for the atonement is finished.

Når beseglingen er fullbyrdet på de hundre og førtifire tusen, like før søndagsloven, er sammenføyningen av Guddommens ektemann med menneskehetens hustru fullendt, og de to er for evig ett, for soningen er fullført.

> Nevertheless neither is the man without the woman, neither the woman without the man, in the Lord. 1 Corinthians 11:11.

> Likevel er verken mannen uten kvinnen eller kvinnen uten mannen i Herren. 1 Korinterbrev 11,11.

The miracle birth of Sarah, a birth long overdue since the rebellion of 1863, is accomplished when the woman of Revelation twelve gives birth to twins. The first child arrives at the Midnight Cry and the second child at the Sunday law. The child who came out second, had the scarlet thread that represents the sign of Rahab at Jericho.

Det mirakuløse fødselen til Sara, en fødsel som lenge har vært forsinket siden opprøret i 1863, fullbyrdes når kvinnen i Åpenbaringen tolv føder tvillinger. Det første barnet kommer ved midnattsropet og det andre barnet ved søndagsloven. Barnet som kom ut som nummer to, hadde den skarlagenrøde tråden som representerer Rahabs tegn i Jeriko.

> Through faith also Sara herself received strength to conceive seed, and was delivered of a child when she was past age, because she judged him faithful who had promised. Hebrews 11:11.

> Ved tro fikk også Sara selv kraft til å unnfange sæd, og hun fødte et barn da hun var over alderen, fordi hun aktet ham trofast som hadde gitt løftet. Hebreerne 11:11.

## The Sunday law for Laodicea

Søndagsloven for Laodikea

Jeremiah identifies the judgment of the Laodicean Seventh-day Adventist church.

Jeremia identifiserer dommen over den laodikeiske syvendedags adventistmenighet.

> Therefore thus saith the Lord, Behold, I will bring evil upon them, which they shall not be able to escape; and though they shall cry unto me, I will not hearken unto them. Jeremiah 11:11.

> Derfor sier Herren så: Se, jeg vil føre ulykke over dem, som de ikke skal kunne unnslippe; og om de enn roper til meg, vil jeg ikke høre på dem. Jeremia 11,11.

Ezekiel agrees with Jeremiah’s judgment upon Adventism.

Esekiel samstemmer med Jeremias dom over adventismen.

> This city shall not be your caldron, neither shall ye be the flesh in the midst thereof; but I will judge you in the border of Israel. Ezekiel 11:11.

> Denne byen skal ikke være deres gryte, og dere skal heller ikke være kjøttet midt i den; men jeg vil dømme dere ved Israels grense. Esekiel 11:11.

The passing by of ancient Israel as God’s covenant people includes God provoking the former covenant people to jealousy over what they threw away. This is repeated upon Adventism at the Sunday law.

Det gamle Israels bortgang som Guds paktsfolk innebærer at Gud egger det tidligere paktsfolket til nidkjærhet over det de kastet bort. Dette gjentas overfor adventismen ved søndagsloven.

> I say then, Have they stumbled that they should fall? God forbid: but rather through their fall salvation is come unto the Gentiles, for to provoke them to jealousy. Romans 11:11.

> Jeg sier da: Har de snublet for at de skulle falle? Langt derifra! Men ved deres fall er frelsen kommet til hedningene, for å vekke dem til nidkjærhet. Romerne 11:11.

Adventism, based upon the work of William Miller, which they reject, is still the movement that built the temple; but as with Solomon, who also built the temple, they broke the covenant and their kingdom will be taken from them, and given to a people who will manage God’s vineyard as He directs.

Adventismen, som bygger på William Millers verk, hvilket de forkaster, er likevel den bevegelsen som bygde templet; men som med Salomo, som også bygde templet, brøt de pakten, og deres rike skal bli tatt fra dem og gitt til et folk som vil forvalte Guds vingård slik Han befaler.

> Wherefore the Lord said unto Solomon, Forasmuch as this is done of thee, and thou hast not kept my covenant and my statutes, which I have commanded thee, I will surely rend the kingdom from thee, and will give it to thy servant. 1 Kings 11:11.

> Derfor sa Herren til Salomo: Fordi du har gjort dette, og ikke holdt min pakt og mine forskrifter, som jeg har pålagt deg, vil jeg visselig rive riket fra deg og gi det til din tjener. 1 Kong 11:11.

## The Sunday law for Philadelphia

Søndagsloven for Filadelfia

At the Sunday law the church triumphant is placed into its own land, according to the prophets, and that land is a land that is abundant with the message of the latter rain. Jericho was rebuilt in 1863, and at the Sunday law Jericho comes down.

Ved søndagsloven blir den triumferende kirke ført inn i sitt eget land, i samsvar med profetene, og dette landet er et land som er rikt på budskapet om det sene regn. Jeriko ble gjenoppbygd i 1863, og ved søndagsloven faller Jeriko.

> But the land, whither ye go to possess it, is a land of hills and valleys, and drinketh water of the rain of heaven. Deuteronomy 11:11.

> Men det landet som dere drar inn i for å ta det i eie, er et land med fjell og daler, og det drikker vann fra himmelens regn. 5 Mosebok 11:11.

A city is a kingdom, and the church triumphant represents Christ’s kingdom of glory. That kingdom of the church triumphant, begins at the Sunday law, when His church is lifted up and exalted above all the mountains and hills.

En by er et kongerike, og den seirende kirke representerer Kristi herlighetsrike. Dette den seirende kirkes rike begynner ved søndagsloven, når hans kirke blir opphøyet og løftet opp over alle fjell og høyder.

> By the blessing of the upright the city is exalted: but it is overthrown by the mouth of the wicked. Proverbs 11:11.

> Ved de rettskaffnes velsignelse blir byen opphøyet, men ved de ugudeliges munn blir den revet ned. Ordspråkene 11:11.

It was at the ninth hour that the angel came to Cornelious instructing him to send for Peter, thus identifying when the gospel goes to the Gentiles at the Sunday law. When Peter was instructed by God to go, it was in the context of a vision of eating unclean animals. This is fulfilled at the Sunday law. The ninth hour aligns with the ninth hour, when Christ died. The ninth hour represents the end of a period that begins at the third hour, when Jesus was crucified, dying six hours later. It is the same period of Peter who is in the upper room at the third hour, then in the temple at the ninth hour. One ninth hour ends at the death of Christ, the next ninth hour Peter is in the temple proclaiming the message of Joel. Christ death ended the covenant relation with Israel, and opened the door for the Gentiles, represented by Cornelious.

Det var ved den niende time at engelen kom til Cornelius og påla ham å sende bud etter Peter, og slik identifiseres tidspunktet da evangeliet går til hedningene ved søndagsloven. Da Peter ble pålagt av Gud å gå, skjedde det i sammenhengen av et syn om å spise urene dyr. Dette oppfylles ved søndagsloven. Den niende time svarer til den niende time da Kristus døde. Den niende time representerer slutten på en periode som begynner ved den tredje time, da Jesus ble korsfestet, og døde seks timer senere. Det er den samme perioden som hos Peter, som er i salen i den øvre etasje ved den tredje time, og deretter i templet ved den niende time. Én niende time ender ved Kristi død; ved den neste niende time er Peter i templet og forkynner Joels budskap. Kristi død avsluttet paktsforholdet med Israel og åpnet døren for hedningene, representert ved Cornelius.

> And, behold, immediately there were three men already come unto the house where I was, sent from Caesarea unto me. Acts 11:11.

> Og se, i samme stund stod det allerede tre menn ved huset hvor jeg var, utsendt til meg fra Cæsarea. Apostlenes gjerninger 11:11.

> They shall be even an abomination unto you; ye shall not eat of their flesh, but ye shall have their carcases in abomination. Leviticus 11:11.

> De skal være en vederstyggelighet for dere; dere skal ikke ete deres kjøtt, men deres døde kropper skal dere holde for en vederstyggelighet. 3 Mosebok 11,11.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette dette studiet i neste artikkel.

> “I dreamed that God, by an unseen hand, sent me a curiously wrought casket about ten inches long by six square, made of ebony and pearls curiously inlaid. To the casket there was a key attached. I immediately took the key and opened the casket, when, to my wonder and surprise, I found it filled with all sorts and sizes of jewels, diamonds, precious stones, and gold and silver coin of every dimension and value, beautifully arranged in their several places in the casket; and thus arranged they reflected a light and glory equaled only to the sun. …

> «Jeg drømte at Gud, ved en usett hånd, sendte meg et kunstferdig utarbeidet skrin, omkring ti tommer langt og seks tommer i kvadrat, laget av ibenholt og perler, kunstferdig innlagt. Til skrinet var det festet en nøkkel. Jeg tok straks nøkkelen og åpnet skrinet, og til min undring og overraskelse fant jeg det fylt med alle slags og størrelser av juveler, diamanter, edelstener og gull- og sølvmynter av enhver dimensjon og verdi, vakkert ordnet på sine ulike plasser i skrinet; og slik ordnet kastet de tilbake et lys og en herlighet som bare solen kunne måle seg med. …»

> “I looked into the casket, but my eyes were dazzled with the sight. They shone with ten times their former glory. I thought they had been scoured in the sand by the feet of those wicked persons who had scattered and trod them in the dust. They were arranged in beautiful order in the casket, every one in its place, without any visible pains of the man who cast them in. I shouted with very joy, and that shout awoke me.” Early Writings, 81–83.

> «Jeg så ned i skrinet, men øynene mine ble blendet av synet. De strålte med ti ganger sin tidligere herlighet. Jeg tenkte at de var blitt skurt i sanden av føttene til de ugudelige personene som hadde spredt dem og trådt dem ned i støvet. De lå ordnet i vakker orden i skrinet, hver og én på sin plass, uten noe synlig preg av anstrengelsen hos mannen som kastet dem inn. Jeg ropte av ren glede, og det ropet vekket meg.» Early Writings, 81–83.

> “You are getting the coming of the Lord too far off. I saw the latter rain was coming as [suddenly as] the midnight cry, and with ten times the power.” Spalding and Magan, 5.

> «Dere skyver Herrens komme for langt ut i fremtiden. Jeg så at den siste regn kom like [plutselig som] midnattsropet, og med tidobbel kraft.» Spalding og Magan, 5.

> And in all matters of wisdom and understanding, that the king inquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. Daniel 1:18–20.

> Og i alle saker som gjaldt visdom og forstand, som kongen spurte dem om, fant han dem ti ganger bedre enn alle spåmennene og stjernetyderne som var i hele hans rike. Daniel 1:18–20.

Back to Articles