Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Eighty-Nine

Daniels bok – nummer hundre og åttini

The Prophetic Tapestry of the Battle of Panium: A Prelude to the Sunday Law

Det profetiske billedvev av slaget ved Panium: et forspill til søndagsloven

Author

Jeff Pippenger

Published

April 19, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The Battle of Panium was essentially spiritual warfare. Just before the Sunday law the eighth president, who is the sixth since Ronald Reagan at the time of the end in 1989, who is also the last Republican president, and who is the richest president, and who also stirs up all the realm of globalism, will lead apostate Protestantism in defeating the Greek religion of Pan, which is the “woke-ism” of globalism. In verses eleven and twelve, the history that begins at the Ukraine War in 2014 concludes at the Sunday law in verse sixteen. Verse fifteen is the Battle of Panium, and the Battle of Panium leads to the battle of Actium, which is the third World War.

Slaget ved Panium var i sin kjerne åndelig krigføring. Like før søndagsloven vil den åttende presidenten, som er den sjette siden Ronald Reagan ved endetiden i 1989, som også er den siste republikanske presidenten, og som er den rikeste presidenten, og som også setter hele globalismens rike i bevegelse, lede frafallen protestantisme i å beseire den greske religionen til Pan, som er globalismens «woke-isme». I vers elleve og tolv avsluttes den historien som begynner med krigen i Ukraina i 2014, ved søndagsloven i vers seksten. Vers femten er slaget ved Panium, og slaget ved Panium leder til slaget ved Actium, som er den tredje verdenskrig.

At the hour of “the great earthquake”, which is the Sunday law of verse sixteen, Islam of the third woe attacks the United States, angering the nations, and producing national ruin. It is the Battle of Panium that precedes that attack. At the Sunday law the threefold union of the dragon, the beast and false prophet is established.

På tidspunktet for «det store jordskjelv», som er søndagsloven i vers seksten, angriper islam i det tredje ve USA, noe som vekker nasjonenes vrede og fører til nasjonal ruin. Det er slaget ved Panium som går forut for dette angrepet. Ved søndagsloven blir den trefoldige foreningen av dragen, dyret og den falske profet etablert.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> «Ved det dekret som håndhever pavemaktens institusjon i strid med Guds lov, vil vår nasjon fullstendig skille seg fra rettferdigheten. Når protestantismen skal strekke sin hånd over kløften for å gripe den romerske makts hånd, når den skal rekke over avgrunnen for å slutte hånd med spiritualismen, når vårt land, under innflytelsen av denne tredobbelte forening, skal forkaste ethvert prinsipp i sin grunnlov som en protestantisk og republikansk regjering og skal treffe tiltak for utbredelsen av pavelige usannheter og villfarelser, da kan vi vite at tiden er kommet for Satans forunderlige virksomhet, og at enden er nær.» Testimonies, bind 5, 451.

At that point, the papacy’s deadly wound is fully healed, and she rules supremely until she finally comes to her end with none to help. It is when Rome conquers the third obstacle that she rules, as represented by pagan Rome in Daniel chapter eight, verse nine, and in chapter eleven, verses sixteen through nineteen. When papal Rome removed the three horns, she ruled supremely for twelve hundred and sixty years, as did pagan Rome rule supremely for three hundred and sixty years once it conquered Egypt, the third obstacle at the Battle of Actium in 31 BC.

På det tidspunktet er pavedømmets dødelige sår fullstendig leget, og hun hersker suverent inntil hun til slutt kommer til sin ende uten noen til å hjelpe. Det er når Roma overvinner den tredje hindringen at hun hersker, slik det er fremstilt ved det hedenske Roma i Daniel kapittel åtte, vers ni, og i kapittel elleve, vers seksten til nitten. Da det pavelige Roma fjernet de tre hornene, hersket hun suverent i ett tusen to hundre og seksti år, slik også det hedenske Roma hersket suverent i tre hundre og seksti år etter at det erobret Egypt, den tredje hindringen, i slaget ved Actium i år 31 f.Kr.

In grammar, the suffix “ium” is added to the end of a word to form a noun that denotes a place, a state, or a collection of something. It is commonly used in the formation of technical and scientific terms, particularly in chemistry and biology. For example: “stadium” refers to a place for athletic competitions or other events, “aquarium” refers to a place where aquatic organisms or plants are kept for display and “gymnasium” refers to a place for physical exercise or training. In scientific terminology, “ium” is often used to indicate a chemical element or compound, particularly when the element or compound has been isolated or discovered. For example: “sodium” refers to a chemical element with the symbol Na, “calcium” refers to a chemical element with the symbol Ca.

I grammatikk føyes suffikset «ium» til slutten av et ord for å danne et substantiv som betegner et sted, en tilstand eller en samling av noe. Det brukes vanligvis i dannelsen av tekniske og vitenskapelige termer, særlig innen kjemi og biologi. For eksempel: «stadium» viser til et sted for idrettskonkurranser eller andre arrangementer, «akvarium» viser til et sted der vannlevende organismer eller planter holdes for fremvisning, og «gymnasium» viser til et sted for fysisk øvelse eller trening. I vitenskapelig terminologi brukes «ium» ofte for å angi et kjemisk grunnstoff eller en kjemisk forbindelse, særlig når grunnstoffet eller forbindelsen er blitt isolert eller oppdaget. For eksempel: «natrium» viser til et kjemisk grunnstoff med symbolet Na, «kalsium» viser til et kjemisk grunnstoff med symbolet Ca.

The beginning of pagan Rome ruling supremely was accomplished at the Battle of Actium, and the Battle of Panium opened the door to the war represented by Actium, for “line upon line” Actium represents the Sunday law when the papacy again rules the world supremely.

Begynnelsen på det hedenske Romas suverene herredømme ble fullbyrdet ved slaget ved Actium, og slaget ved Panium åpnet døren til den krigen som representeres ved Actium, for «linje på linje» representerer Actium søndagsloven, når pavedømmet igjen hersker suverent over verden.

Actium was a sea battle, and Panium was a ground battle, thus the connection of the two battles represents a battle that is worldwide encompassing land and sea. Actium, the most famous sea battle of ancient history, also represents a worldwide war, for the “waters which thou sawest, where the whore sitteth, are peoples, and multitudes, and nations, and tongues.” Panium represents a spiritual war that is combined with a political war at the soon coming Sunday law.

Actium var et sjøslag, og Panium var et landslag; således representerer forbindelsen mellom de to slagene en kamp som er verdensomspennende og omfatter land og hav. Actium, det mest berømte sjøslag i oldtidens historie, representerer også en verdensomspennende krig, for «vannene som du så, der skjøgen sitter, er folk og skarer og nasjoner og tungemål». Panium representerer en åndelig krig som er forbundet med en politisk krig ved den snart kommende søndagslov.

The word “pan” as a noun, has multiple meanings depending on the context, but in Greek mythology, Pan is the god of shepherds, flocks, rustic music, and wilderness. He is often depicted as a half-man, half-goat figure, known for his love of music and nature.

Ordet «pan» som substantiv har flere betydninger avhengig av sammenhengen, men i gresk mytologi er Pan guden for hyrder, hjorder, landlig musikk og villmark. Han blir ofte fremstilt som en skikkelse som er halvt menneske, halvt geit, kjent for sin kjærlighet til musikk og natur.

> “As the crowning act in the great drama of deception, Satan himself will personate Christ. The church has long professed to look to the Saviour’s advent as the consummation of her hopes. Now the great deceiver will make it appear that Christ has come. In different parts of the earth, Satan will manifest himself among men as a majestic being of dazzling brightness, resembling the description of the Son of God given by John in the Revelation. Revelation 1:13–15.” The Great Controversy, 624.

> «Som den avsluttende handling i det store bedragets drama vil Satan selv utgi seg for å være Kristus. Menigheten har lenge bekjent at den ser frem til Frelserens komme som oppfyllelsen av sitt håp. Nå vil den store bedrageren få det til å se ut som om Kristus er kommet. På ulike steder på jorden vil Satan åpenbare seg blant menneskene som et majestetisk vesen med blendende glans, lik den beskrivelsen av Guds Sønn som Johannes gir i Åpenbaringen. Åpenbaringen 1:13–15.» The Great Controversy, 624.

Pan is the shepherd-god, and will personate the true Shepherd. Satan’s impersonation of Christ begins at the Sunday law for at “the decree” “we may” then “know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near”.

Pan er hyrdeguden og vil utgi seg for å være den sanne Hyrde. Satans etterligning av Kristus begynner ved søndagsloven, for ved «dekretet» «kan vi» da «vite at tiden er kommet for Satans forunderlige virksomhet, og at enden er nær».

The word “pan” can also refer to a shallow, wide-rimmed cooking vessel used for frying, baking, or cooking food. The final war is centered upon spiritual Jerusalem, the holy mountain that is lifted up as an ensign, and the mountain that God’s other flock that are still in Babylon flee unto. At that time all nations will come against spiritual Jerusalem, which is identified as a “cup” (pan).

Ordet «pan» kan også vise til et grunt kokekar med bred kant som brukes til steking, baking eller tilberedning av mat. Den endelige krigen er konsentrert om det åndelige Jerusalem, det hellige fjell som løftes opp som et banner, og det fjell som Guds andre hjord, som ennå er i Babylon, flykter til. På den tid skal alle folkeslag komme mot det åndelige Jerusalem, som blir identifisert som et «beger» (pan).

> The burden of the word of the Lord for Israel, saith the Lord, which stretcheth forth the heavens, and layeth the foundation of the earth, and formeth the spirit of man within him. Behold, I will make Jerusalem a cup of trembling unto all the people round about, when they shall be in the siege both against Judah and against Jerusalem. And in that day will I make Jerusalem a burdensome stone for all people: all that burden themselves with it shall be cut in pieces, though all the people of the earth be gathered together against it. Zechariah 12:1-3.

> Dette er Herrens ords byrde over Israel, sier Herren, han som utspenner himmelen og grunnlegger jorden og danner menneskets ånd i dets indre. Se, jeg vil gjøre Jerusalem til en skjelvende kalk for alle folkene rundt omkring, når de går til beleiring både mot Juda og mot Jerusalem. Og på den dag vil jeg gjøre Jerusalem til en byrdefull stein for alle folk; alle som løfter på den, skal bli sønderrevet, om enn alle jordens folk samler seg mot den. Sakarja 12:1-3.

Jerusalem is also the caldron, for it is the pan where the drama is carried out. A “caldron” is a cooking pan.

Jerusalem er også gryten, for det er pannen hvor dramaet utspiller seg. En «gryte» er et kokekar.

> Then said he unto me, Son of man, these are the men that devise mischief, and give wicked counsel in this city: Which say, It is not near; let us build houses: this city is the caldron, and we be the flesh. Therefore prophesy against them, prophesy, O son of man. And the Spirit of the Lord fell upon me, and said unto me, Speak; Thus saith the Lord; Thus have ye said, O house of Israel: for I know the things that come into your mind, every one of them. Ye have multiplied your slain in this city, and ye have filled the streets thereof with the slain. Therefore thus saith the Lord God; Your slain whom ye have laid in the midst of it, they are the flesh, and this city is the caldron: but I will bring you forth out of the midst of it. Ye have feared the sword; and I will bring a sword upon you, saith the Lord God. And I will bring you out of the midst thereof, and deliver you into the hands of strangers, and will execute judgments among you. Ye shall fall by the sword; I will judge you in the border of Israel; and ye shall know that I am the Lord. This city shall not be your caldron, neither shall ye be the flesh in the midst thereof; but I will judge you in the border of Israel: And ye shall know that I am the Lord: for ye have not walked in my statutes, neither executed my judgments, but have done after the manners of the heathen that are round about you. Ezekiel 11:2–12.

> Da sa han til meg: Menneskesønn, dette er de menn som tenker ut ondskap og gir ugudelige råd i denne byen, de som sier: Tiden er ikke nær; la oss bygge hus; denne byen er gryten, og vi er kjøttet. Derfor skal du profetere mot dem, profeter, du menneskesønn. Og Herrens Ånd kom over meg og sa til meg: Tal! Så sier Herren: Slik har dere talt, Israels hus; for jeg kjenner de ting som stiger opp i deres sinn, hver og en av dem. Dere har gjort deres drepte mange i denne byen, og dere har fylt dens gater med drepte. Derfor, så sier Herren Gud: Deres drepte, som dere har lagt midt i den, de er kjøttet, og denne byen er gryten; men jeg vil føre dere ut av dens midte. Dere har fryktet sverdet, og jeg vil føre sverdet over dere, sier Herren Gud. Og jeg vil føre dere ut av dens midte og overgi dere i fremmedes hånd, og jeg vil fullbyrde dommer blant dere. Dere skal falle for sverdet; jeg vil dømme dere ved Israels grense, og dere skal kjenne at jeg er Herren. Denne byen skal ikke være deres gryte, heller ikke skal dere være kjøttet midt i den; men jeg vil dømme dere ved Israels grense. Og dere skal kjenne at jeg er Herren; for dere har ikke vandret etter mine lover og heller ikke fullbyrdet mine dommer, men handlet etter skikkene hos hedningefolkene som bor rundt dere. Esekiel 11:2–12.

In English, “pan” as a prefix means “universal,” “all” or “across”. For example, “panorama” refers to a wide or comprehensive view of an area, “pantheism” refers to the belief that the universe is divine, and “Pan-American” refers to something involving all the countries of the Americas. Thus “pan” identifies a worldwide war.

På engelsk betyr «pan» som prefiks «universell», «alt» eller «på tvers av». For eksempel viser «panorama» til en vid eller helhetlig oversikt over et område, «panteisme» viser til troen på at universet er guddommelig, og «panamerikansk» viser til noe som omfatter alle landene i Amerika. Slik betegner «pan» en verdensomspennende krig.

> “Satan is diverting minds with unimportant questions, in order that they shall not with clear and distinct vision see matters of vast importance. The enemy is planning to ensnare the world.

> «Satan avleder sinnene med uviktige spørsmål, for at de ikke med klart og tydelig syn skal se saker av overmåte stor betydning. Fienden planlegger å fange verden i sin snare.»

> “The so-called Christian world is to be the theater of great and decisive actions. Men in authority will enact laws controlling the conscience, after the example of the Papacy. Babylon will make all nations drink of the wine of the wrath of her fornication. Every nation will be involved.” Selected Messages, book 3, 392.

> «Den såkalte kristne verden skal være skueplassen for store og avgjørende handlinger. Menn i myndighetsstillinger vil vedta lover som kontrollerer samvittigheten, etter pavedømmets eksempel. Babylon vil få alle nasjoner til å drikke av sin horebuksaps vredes vin. Hver nasjon vil bli innblandet.» Selected Messages, bok 3, 392.

The word “act” as a noun means “a formal written decision or statute enacted by a legislative body.”

Ordet «lovvedtak» som substantiv betyr «en formell skriftlig beslutning eller lov vedtatt av et lovgivende organ.»

> “When our nation shall so abjure the principles of its government as to enact a Sunday law, Protestantism will in this act join hands with popery.” Testimonies, volume 5, 712.

> «Når vår nasjon i en slik grad forkaster prinsippene for sin regjering at den vedtar en søndagslov, vil protestantismen ved denne handling rekke hånden til pavedømmet.» Testimonies, bind 5, 712.

The so-called Christian world is a theater of great actions, or acts, and every nation (pan) will be involved. The word “act” can also refer to a division or segment of a play, movie, or other performance, typically characterized by a particular set of events or actions. The word “act” as a verb, means to perform a specific action or behave in a certain way. It can also refer to pretending or playing a role, as in acting in a play or film.

Den såkalte kristne verden er et skueplass for store handlinger, eller akter, og hver nasjon (pan) vil bli innviklet. Ordet «akt» kan også betegne en inndeling eller del av et skuespill, en film eller en annen forestilling, vanligvis kjennetegnet ved et bestemt sett av hendelser eller handlinger. Ordet «handle», som verb, betyr å utføre en bestemt handling eller å opptre på en bestemt måte. Det kan også betegne det å late som eller spille en rolle, som ved skuespill i et teaterstykke eller en film.

> “The world is a theater. The actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. God is lost sight of. With the great masses of mankind there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to his rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> «Verden er et teater. Skuespillerne, dens innbyggere, forbereder seg på å spille sin rolle i det siste store drama. Gud mister man av syne. Blant menneskehetens store masser finnes det ingen enhet, unntatt når mennesker slutter seg sammen for å virkeliggjøre sine selviske hensikter. Gud ser til. Hans hensikter med hensyn til sine opprørske undersåtter skal bli oppfylt. Verden er ikke blitt overgitt i menneskers hender, selv om Gud for en tid tillater forvirringens og uordningens krefter å råde. En makt nedenfra virker for å frembringe de siste store scener i dramaet,—Satan som kommer som Kristus og virker med all urettferdighetens forførelse blant dem som binder seg sammen i hemmelige selskaper. De som gir etter for lidenskapen etter sammenslutning, iverksetter fiendens planer. Årsaken vil bli fulgt av virkningen.»

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> «Overtredelsen har nesten nådd sin grense. Forvirring fyller verden, og en stor redsel skal snart komme over menneskene. Enden er meget nær. Vi som kjenner sannheten, burde forberede oss på det som snart skal bryte løs over verden som en overveldende overraskelse.» Review and Herald, 10. september 1903.

Panium and Actium represent the third World War. In that war there will be supernatural manifestations as represented by the Greek goat-god Pan. The war will be associated with the enforcement of the Sunday law as an “act.” And the war is identified as “the last scenes in the great drama”, for it is not only the legal act of enforcing Sunday legislation, it is also the climax of the gospel drama in the closing hours of human probation. In advance of the battle where Panium and Actium prophetically join, in verse sixteen of Daniel chapter eleven, God’s last-day army will already be raised up, and their banner, which is an ensign, will then be lifted up. The primary meaning of “ensign” is the banner of an army.

Panium og Actium representerer den tredje verdenskrig. I den krigen vil det være overnaturlige manifestasjoner, slik det er representert ved den greske geiteguden Pan. Krigen vil være forbundet med håndhevelsen av søndagsloven som en «handling». Og krigen blir identifisert som «de siste scener i det store drama», for den er ikke bare den juridiske handlingen som håndhever søndagslovgivning, den er også klimakset i evangeliets drama i de avsluttende timer av menneskets prøvetid. Forut for slaget hvor Panium og Actium profetisk forenes, i vers seksten i Daniel kapittel elleve, vil Guds hær i de siste dager allerede være reist opp, og deres banner, som er et felttegn, vil da bli løftet opp. Den primære betydningen av «felttegn» er en hærs banner.

Act and Pan are Actium and Panium, and the Wonderful Linguist controlled the geography, the names, and the history of both battles, for it is the history immediately before the soon coming Sunday law. The Battle of Panium took place in 200 BC, and verse sixteen identifies Rome conquering Jerusalem in 63 BC.

Akt og Pan er Aktion og Panion, og den vidunderlige Lingvist styrte geografien, navnene og historien til begge slagene, for det er historien umiddelbart før den snart kommende søndagsloven. Slaget ved Panion fant sted i 200 f.Kr., og vers seksten identifiserer Roma som Jerusalems erobrer i 63 f.Kr.

Between the history in the last days that is represented by the period from 200 BC to 63 BC, the formation of the image of the beast in the United States will be accomplished, as represented by the history of 161 BC to 158 BC. Before the period where the final movements of erecting an image of the beast in the United States, there will be an event represented by the revolt of Modein in 167 BC. The revolt is typified by the revolt against the forced religion of Greece, and the revolt will lead to a waymark represented by the rededication of the temple in 164 BC.

Mellom den historien i de siste dager som er representert ved perioden fra 200 f.Kr. til 63 f.Kr., vil dannelsen av dyrets bilde i De forente stater bli fullført, slik dette er representert ved historien fra 161 f.Kr. til 158 f.Kr. Før den perioden da de siste bevegelsene for å reise et bilde av dyret i De forente stater finner sted, vil det komme en hendelse representert ved opprøret i Modein i 167 f.Kr. Opprøret er et forbilde på oppstanden mot Hellas’ påtvungne religion, og opprøret vil føre til et veimerke representert ved gjeninnvielsen av tempelet i 164 f.Kr.

164 BC is commemorated by Judaism because of the miracle of a day’s worth of holy oil lasting for eight days. Thus 164 BC, which precedes 161 BC, identifies a satanic miracle that was accomplished for the apostate people of God. The miracle is represented as one day producing eight days, and that first day’s oil was what supplied the entire eight days. The miracle was brought upon the one part that was of the seven, and this waymark is set within the very history where the enigma of the eighth that is of the seven is being accomplished upon both the apostate Republican horn and the apostate Protestant horn.

164 f.Kr. minnes i jødedommen på grunn av mirakelet der hellig olje til én dag varte i åtte dager. Slik identifiserer 164 f.Kr., som går forut for 161 f.Kr., et satanisk mirakel som ble fullbyrdet for Guds frafalne folk. Mirakelet fremstilles som at én dag frembringer åtte dager, og oljen fra denne første dagen var det som forsynte alle de åtte dagene. Mirakelet ble ført over den ene delen som var av de syv, og dette waymerket er satt midt i selve den historien hvor gåten om den åttende som er av de syv, blir fullbyrdet over både det frafalne republikanske hornet og det frafalne protestantiske hornet.

The manifestation of satanic miracles before the soon coming Sunday law is associated with the Greek god Pan. When the Battle of Panium is waged and won by Trump and apostate Protestantism, “Pandora’s box” will have been opened, and there will be no way to solve the problems that are then released upon mankind for, “a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.”

Manifestasjonen av sataniske mirakler før den snart kommende søndagsloven er forbundet med den greske guden Pan. Når slaget ved Panium blir utkjempet og vunnet av Trump og det frafalne protestantismen, vil «Pandoras eske» være blitt åpnet, og det vil ikke finnes noen måte å løse de problemene som da blir sluppet løs over menneskeheten på, for «en stor redsel skal snart komme over menneskene. Enden er meget nær. Vi som kjenner sannheten, burde forberede oss på det som snart vil bryte inn over verden som en overveldende overraskelse.»

The one hundred and forty-four thousand are those that have been sealed by the sanctifying power of God’s Word which was provided through the unsealing of the Revelation of Jesus Christ. That Revelation includes several specific lines of truth, and it provides sanctified instruction of who Jesus is. As the Word of God, He is the Wonderful Linguist who has controlled all human language, since through His power He brought about the various languages when He rained down confusion at the tower of Babel. He is the Wonderful Numberer that has hidden secrets with the numbers set forth in His Word, and within His entire creation. He is the controller of history, for history is “His”-story. He created the earth and He controlled the geographical form of planet earth after the Flood, and therefore the various prophetic geographies that make up the “truths” found in His Word. The one hundred and forty-four thousand represent among other things, those who manifest faith that He created all things.

De hundre og førtifire tusen er de som er blitt beseglet ved den helliggjørende kraft i Guds Ord, som ble tilveiebrakt gjennom avseglningen av Jesu Kristi Åpenbaring. Denne Åpenbaring omfatter flere bestemte sannhetslinjer, og den gir helliggjørende undervisning om hvem Jesus er. Som Guds Ord er Han den vidunderlige språkkyndige, som har hatt herredømme over all menneskelig språkbruk, siden det var ved Hans kraft de forskjellige språk ble til da Han lot forvirring regne ned over Babels tårn. Han er den vidunderlige tallmester, som har skjult hemmeligheter i de tall som er framstilt i Hans Ord, og i hele Hans skaperverk. Han er historiens styrer, for historien er «Hans»-historie. Han skapte jorden, og Han styrte jordklodens geografiske utforming etter Syndfloden, og derfor også de ulike profetiske geografier som utgjør de «sannheter» som finnes i Hans Ord. De hundre og førtifire tusen representerer, blant annet, dem som gir til kjenne tro på at Han skapte alle ting.

> In the beginning was the Word, and the Word was with God, and the Word was God. The same was in the beginning with God. All things were made by him; and without him was not any thing made that was made. John 1:1–3.

> I begynnelsen var Ordet, og Ordet var hos Gud, og Ordet var Gud. Det samme var i begynnelsen hos Gud. Alle ting er blitt til ved ham; og uten ham er ikke én eneste ting blitt til av alt som er blitt til. Johannes 1:1–3.

The story of Pandora’s box is a myth from ancient Greek mythology. It is primarily recounted in “Works and Days” by the Greek poet Hesiod and in various other classical sources. It is obviously a paraphrase of the experience of Eve in the Garden of Eden. The name “Pandora” comes from ancient Greek mythology. It is derived from the Greek words’ “pan” meaning “all,” “dora’ meaning “gifts.” Pandora means “all-gifted.” Eve is the symbol of the church, and all gifts are found within God’s church.

Fortellingen om Pandoras eske er en myte fra den greske oldtidens mytologi. Den gjenfortelles først og fremst i «Verker og dager» av den greske dikteren Hesiod og i forskjellige andre klassiske kilder. Den er åpenbart en parafrase over Evas erfaring i Edens hage. Navnet «Pandora» stammer fra den greske oldtidens mytologi. Det er avledet av de greske ordene «pan», som betyr «alt», og «dora», som betyr «gaver». Pandora betyr «alle gaver» eller «den allbegavede». Eva er symbolet på menigheten, og alle gaver finnes innenfor Guds menighet.

In Greek mythology, Pandora was the first mortal woman created by the gods. According to the myth, she was crafted by Hephaestus at the command of Zeus, the king of the gods, as part of a plan to punish humanity. Each of the gods contributed gifts to Pandora, including beauty, grace, intelligence, and charm. Zeus gave her a jar (in later retellings, it became a box) and instructed her never to open it under any circumstances. Eve was told she could eat of every tree except of “the tree in the midst of the Garden.”

I gresk mytologi var Pandora den første dødelige kvinnen som ble skapt av gudene. Ifølge myten ble hun formet av Hefaistos på befaling av Zevs, gudenes konge, som del av en plan for å straffe menneskeheten. Hver av gudene gav Pandora sine gaver, deriblant skjønnhet, ynde, intelligens og sjarm. Zevs gav henne en krukke (i senere gjenfortellinger ble den til en eske) og påla henne aldri å åpne den under noen omstendighet. Eva fikk beskjed om at hun kunne ete av hvert tre unntatt «treet midt i hagen».

Pandora, overcome by curiosity, eventually succumbed to temptation and opened the jar. Upon doing so, all the evils, pains, and diseases that had previously been kept inside were released into the world, spreading suffering and misery among humanity. However, one thing remained in the jar: hope. In some versions of the myth, Pandora quickly closed the jar, preventing hope from escaping, while in others, hope also emerged, providing humanity with a glimmer of optimism and resilience in the face of adversity.

Pandora, overvunnet av nysgjerrighet, ga til slutt etter for fristelsen og åpnet krukken. Da hun gjorde det, ble alle de onder, smerter og sykdommer som tidligere hadde vært holdt innestengt, sluppet løs i verden og spredte lidelse og elendighet blant menneskene. Én ting ble imidlertid igjen i krukken: håpet. I noen versjoner av myten lukket Pandora raskt krukken, slik at håpet ikke unnslapp, mens håpet i andre også kom ut og gav menneskene et glimt av optimisme og utholdenhet i møte med motgang.

The Battle of Panium joins the Battle of Actium at the soon coming Sunday law, and the soon coming Sunday law was typified by the test in the Garden of Eden. In the garden the test was simply for Adam and Eve, but in the last days the test needed to confront all mankind around the entire world. The first test of believing or disbelieving God’s Word in the garden typifies the last test of the Sunday law. Eve failed that first test and opened the floodgates of woe upon mankind, as represented in the myth of Pandora.

Slaget ved Panium føyer seg til slaget ved Actium ved den snart kommende søndagsloven, og den snart kommende søndagsloven ble forbilledlig fremstilt ved prøven i Edens hage. I hagen gjaldt prøven ganske enkelt Adam og Eva, men i de siste dager måtte prøven komme hele menneskeheten over hele verden i møte. Den første prøven, om å tro eller ikke tro Guds Ord i hagen, er et forbilde på den siste prøven i søndagsloven. Eva sviktet i den første prøven og åpnet sorgens sluser over menneskeheten, slik dette er fremstilt i myten om Pandora.

When the Battle of Panium joins the Battle of Actium, the test represented in the Garden of Eden will open upon all mankind. The hope that is then provided for the world is the ensign that is lifted up for all the world (panorama) to see.

Når slaget ved Panion forenes med slaget ved Actium, vil prøven som er fremstilt i Edens hage, åpne seg for hele menneskeheten. Det håp som da blir gitt verden, er det banner som løftes opp for at hele verden (panorama) skal se det.

> All ye inhabitants of the world, and dwellers on the earth, see ye, when he lifteth up an ensign on the mountains; and when he bloweth a trumpet, hear ye. Isaiah 18:3.

> Alle dere verdens innbyggere, og dere som bor på jorden, se når han løfter opp et banner på fjellene; og når han blåser i en basun, så hør! Jesaja 18:3.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i den neste artikkelen.

> “The world is a theater; the actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. With the great masses of mankind, there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to His rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> «Verden er et teater; skuespillerne, dens innbyggere, forbereder seg på å spille sin rolle i det siste store drama. Blant menneskehetens store masser finnes det ingen enhet, unntatt når mennesker slår seg sammen for å virkeliggjøre sine selviske hensikter. Gud ser på. Hans hensikter med hensyn til sine opprørske undersåtter vil bli oppfylt. Verden er ikke blitt overgitt i menneskers hender, selv om Gud for en tid tillater forvirringens og uordenens krefter å råde. En makt nedenfra virker for å frembringe de siste store scener i dramaet,—Satan som kommer som Kristus og virker med all urettferdighetens forførelse blant dem som binder seg sammen i hemmelige selskaper. De som gir etter for lidenskapen for sammenslutning, virkeliggjør fiendens planer. Årsaken vil bli etterfulgt av virkningen.»

> “Never did this message apply with greater force than it applies today. More and more the world is setting at naught the claims of God. Men have become bold in transgression. The wickedness of the inhabitants of the world has almost filled up the measure of their iniquity. This earth has almost reached the place where God will permit the destroyer to work his will upon it. The substitution of the laws of men for the law of God, the exaltation, by merely human authority, of Sunday in place of the Bible Sabbath, is the last act in the drama. When this substitution becomes universal, God will reveal Himself. He will arise in His majesty to shake terribly the earth. He will come out of His place to punish the inhabitants of the world for their iniquity, and the earth shall disclose her blood, and shall no more cover her slain.

> «Aldri har dette budskap hatt større kraft enn det har i dag. Mer og mer setter verden Guds krav til side. Mennesker er blitt dristige i overtredelse. Ondskapen hos verdens innbyggere har nesten fylt deres misgjernings mål. Denne jord er nesten kommet dit at Gud vil tillate ødeleggeren å gjøre sin vilje på den. At menneskers lover settes i stedet for Guds lov, at søndagen ved rent menneskelig myndighet opphøyes i stedet for Bibelens sabbat, er den siste handling i dramaet. Når denne utskiftning blir universell, vil Gud åpenbare seg. Han vil reise seg i sitt majestet for å ryste jorden forferdelig. Han vil tre frem fra sitt sted for å straffe verdens innbyggere for deres misgjerning, og jorden skal avdekke sitt blod og ikke lenger skjule sine drepte.»

> “We are standing on the threshold of the crisis of the ages. In quick succession the judgments of God will follow one another,—fire, and flood, and earthquake, with war and bloodshed. We are not to be surprised at this time by events both great and decisive; for the angel of mercy cannot remain much longer to shelter the impenitent.

> «Vi står på terskelen til tidsaldernes krise. I rask rekkefølge vil Guds dommer følge på hverandre — ild og flom og jordskjelv, med krig og blodsutgytelse. Vi skal ikke bli overrasket i denne tid av begivenheter som er både store og avgjørende; for barmhjertighetens engel kan ikke bli meget lenger for å beskytte de ubotferdige. »

> “The crisis is stealing gradually upon us. The sun shines in the heavens, passing over its usual round, and the heavens still declare the glory of God. Men are still eating and drinking, planting and building, marrying and giving in marriage. Merchants are still buying and selling. Men are jostling one against another, contending for the highest place. Pleasure lovers are still crowding to theaters, horse races, gambling hells. The highest excitement prevails, yet probation’s hour is fast closing, and every case is about to be eternally decided. Satan sees that his time is short. He has set all his agencies at work that men may be deceived, deluded, occupied, and entranced until the day of probation shall be ended, and the door of mercy forever shut.

> «Krisen sniker seg gradvis inn over oss. Solen skinner på himmelen og følger sin vanlige bane, og himmelen forkynner fremdeles Guds herlighet. Mennesker spiser og drikker ennå, planter og bygger, gifter seg og blir giftet bort. Handelsmenn kjøper og selger fremdeles. Mennesker trenger seg mot hverandre og kjemper om den høyeste plass. De som elsker fornøyelser, strømmer fortsatt til teatre, hesteveddeløp og spillebuler. Den største opphisselse råder, men prøvetidens time går hastig mot sin avslutning, og hver sak står foran en evig avgjørelse. Satan ser at hans tid er kort. Han har satt alle sine redskaper i virksomhet for at mennesker skal bli bedratt, forført, opptatt og hensatt i forblindelse inntil prøvetiden er ute, og nådens dør for alltid er lukket.»

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.

> «Overtredelsen har nesten nådd sin grense. Forvirring fyller verden, og en stor redselsdom skal snart komme over menneskene. Enden er meget nær. Vi som kjenner sannheten, bør forberede oss på det som snart skal bryte inn over verden som en overveldende overraskelse. »

> “In this time of prevailing iniquity we may know that the last great crisis is at hand. When the defiance of God’s law is almost universal, when His people are oppressed and afflicted by their fellow men, the Lord will interpose.

> «I denne tid med rådende misgjerning kan vi vite at den siste store krisen er nær forestående. Når trassen mot Guds lov er nesten universell, når Hans folk blir undertrykt og plaget av sine medmennesker, da vil Herren gripe inn. »

> “We are standing upon the threshold of great and solemn events. Prophecies are fulfilling. Strange, eventful history is being recorded in the books of heaven. Everything in our world is in agitation. There are wars, and rumors of wars. The nations are angry, and the time of the dead has come, that they should be judged. Events are changing to bring about the day of God which hasteth greatly. Only a moment of time, as it were, yet remains. But while already nation is rising against nation, and kingdom against kingdom, there is not now a general engagement. As yet the four winds are held until the servants of God shall be sealed in their foreheads. Then the powers of earth will marshal their forces for the last great battle.” Christian Service, 50, 51.

> «Vi står på terskelen til store og høytidelige begivenheter. Profetiene går i oppfyllelse. En merkelig, begivenhetsrik historie blir nedtegnet i himmelens bøker. Alt i vår verden er i opprør. Det er kriger og rykter om kriger. Folkeslagene er vrede, og tiden er kommet da de døde skal dømmes. Begivenhetene forandrer seg for å fremkalle Guds dag, som skynder seg storlig. Bare et øyeblikk av tid, så å si, gjenstår ennå. Men mens allerede folk reiser seg mot folk, og rike mot rike, er det ennå ikke noe alminnelig sammenstøt. Enn så lenge holdes de fire vinder tilbake inntil Guds tjenere er blitt beseglet i sine panner. Deretter skal jordens makter samle sine styrker til det siste store slaget.» Christian Service, 50, 51.

Back to Articles