Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Twenty-Eight

Daniels bok – nummer ett hundre og tjueåtte

The Prophetic Significance of Christ’s Baptism and Temptation: Unveiling the Characteristics of Three World Powers

Den profetiske betydningen av Kristi dåp og fristelse: Å åpenbare kjennetegnene ved tre verdensmakter

Author

Jeff Pippenger

Published

March 10, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The sealing began on September 11, 2001 when the mighty angel of chapter eighteen of Revelation descended. His descent was typified by the descent of the angel of Revelation ten on August 11, 1840, and also by the descent of the Holy Spirit at Christ’s baptism. Christ’s baptism points forward to the latter rain descending when the great buildings of New York City were brought down. The power from above began, and also at that time the power from beneath (bottomless pit) would be manifested, for God’s Word never fails.

Beseglingen begynte den 11. september 2001 da den veldige engelen i Åpenbaringen kapittel atten steg ned. Hans nedstigning ble forbilledlig fremstilt ved nedstigningen av engelen i Åpenbaringen ti den 11. august 1840, og også ved Den Hellige Ånds nedstigning ved Kristi dåp. Kristi dåp peker frem mot senregnets nedstigning da de store bygningene i New York City ble styrtet ned. Kraften fra det høye begynte, og også på den tiden ville kraften nedenfra (den bunnløse avgrunn) bli åpenbart, for Guds Ord svikter aldri.

When Christ was baptized, He immediately went into the wilderness and fasted for forty days, after which He was tempted by Satan with three temptations. Each of those three temptations represent primary characteristics of each of the three powers who lead the world to Armageddon. Those three temptations were pride, a characteristic of the dragon; appetite, a characteristic of the beast, and presumption, a characteristic of the false prophet. Pride and self-exaltation are represented by Lucifer in the classic description of Isaiah.

Da Kristus ble døpt, gikk Han straks ut i ørkenen og fastet i førti dager, hvoretter Han ble fristet av Satan med tre fristelser. Hver av disse tre fristelsene representerer grunnleggende kjennetegn ved hver av de tre maktene som leder verden til Harmageddon. Disse tre fristelsene var stolthet, et kjennetegn ved dragen; appetitt, et kjennetegn ved dyret; og formastelse, et kjennetegn ved den falske profet. Stolthet og selvopphøyelse er representert ved Lucifer i den klassiske beskrivelsen hos Jesaja.

> How art thou fallen from heaven, O Lucifer, son of the morning! how art thou cut down to the ground, which didst weaken the nations! For thou hast said in thine heart, I will ascend into heaven, I will exalt my throne above the stars of God: I will sit also upon the mount of the congregation, in the sides of the north: I will ascend above the heights of the clouds; I will be like the most High. Yet thou shalt be brought down to hell, to the sides of the pit. They that see thee shall narrowly look upon thee, and consider thee, saying, Is this the man that made the earth to tremble, that did shake kingdoms. Isaiah 14:12–16.

> Hvor er du dog falt ned fra himmelen, du Lucifer, morgenrødens sønn! Hvor er du hogd ned til jorden, du som svekket folkene! For du sa i ditt hjerte: Jeg vil stige opp til himmelen, jeg vil opphøye min trone over Guds stjerner; jeg vil også sitte på sammenkomstens berg, lengst i nord; jeg vil stige opp over skyenes høyder; jeg vil bli lik den Høyeste. Men du skal styrtes ned til dødsriket, til gravens dypeste avgrunn. De som ser deg, skal stirre på deg og grunne over deg og si: Er dette den mann som fikk jorden til å skjelve, som rystet kongeriker? Jesaja 14:12–16.

Five times Lucifer proclaims in his heart “I will.” Satan, once named the “light bearer” (Lucifer), who now only bears darkness, is he “that did shake the nations.” Prophetically he is associated with the “nations,” for he is the leader of the evil confederacy of the nations, and the confederacy of merchants identified in Revelation chapters seventeen and eighteen.

Fem ganger forkynner Lucifer i sitt hjerte: «Jeg vil.» Satan, som en gang ble kalt «lysbæreren» (Lucifer), men som nå bare bærer mørke, er han «som fikk folkeslagene til å skjelve». Profetisk er han knyttet til «folkeslagene», for han er lederen for folkeslagenes onde sammensvergelse og kjøpmennenes sammenslutning, slik de er identifisert i Åpenbaringen kapittel sytten og atten.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> «Konger og herskere og stattholdere har satt på seg antikrists merke, og de fremstilles som dragen som går bort for å føre krig mot de hellige—mot dem som holder Guds bud og har Jesu tro.» Testimonies to Ministers, 38.

At Christ’s baptism the Holy Spirit descended, typifying post-September 11, 2001. After His baptism Satan tempted Christ with the offer to give Christ the power Satan uses to rule the kingdoms of the world, for at the fall of Adam, Satan had become the ruler of the kingdoms of the world.

Ved Kristi dåp steg Den Hellige Ånd ned, som et forbilde på tiden etter 11. september 2001. Etter sin dåp fristet Satan Kristus med tilbudet om å gi Kristus den makt Satan bruker til å herske over verdens riker; for ved Adams fall var Satan blitt herskeren over verdens riker.

> And the devil, taking him up into an high mountain, showed unto him all the kingdoms of the world in a moment of time. And the devil said unto him, All this power will I give thee, and the glory of them: for that is delivered unto me; and to whomsoever I will I give it. If thou therefore wilt worship me, all shall be thine. And Jesus answered and said unto him, Get thee behind me, Satan: for it is written, Thou shalt worship the Lord thy God, and him only shalt thou serve. Luke 4:5–8.

> Og djevelen tok ham med opp på et høyt fjell og viste ham alle verdens riker i et øyeblikk. Og djevelen sa til ham: All denne makt vil jeg gi deg, og herligheten av dem; for den er overgitt til meg, og jeg gir den til hvem jeg vil. Hvis du derfor vil tilbe meg, skal alt være ditt. Og Jesus svarte og sa til ham: Vik bak meg, Satan! For det er skrevet: Herren din Gud skal du tilbe, og ham alene skal du tjene. Lukas 4:5–8.

Two primary characteristics of papal Rome (the beast), is her fornication and the poisoned “food” and drink she distributes.

To fremste kjennetegn ved det pavelige Roma (dyret) er hennes hor og den forgiftede «mat» og drikk hun deler ut.

> Notwithstanding I have a few things against thee, because thou sufferest that woman Jezebel, which calleth herself a prophetess, to teach and to seduce my servants to commit fornication, and to eat things sacrificed unto idols. Revelation 2:14.

> Men jeg har noen få ting imot deg: at du tillater kvinnen Jesabel, hun som kaller seg selv en profetinne, å lære og å forføre mine tjenere til å drive hor og til å ete avgudsoffer. Åpenbaringen 2:14.

The “food” and drink she provides is her false doctrines.

«Maten» og drikken hun byr fram, er hennes falske læresetninger.

> “The great sin charged against Babylon is that she ‘made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication.’ This cup of intoxication which she presents to the world represents the false doctrines that she has accepted as the result of her unlawful connection with the great ones of the earth.” The Great Controversy, 388.

> «Den store synd som blir lagt Babylon til last, er at hun ‘gav alle folkeslag å drikke av sin horeaktighets vredes vin’. Dette beruselsens beger, som hun rekker verden, representerer de falske læresetningene som hun har tatt imot som følge av sin ulovlige forbindelse med jordens store.» The Great Controversy, 388.

The beast of Catholicism also deceives the world by her sorceries, which is once again something that is taken internally.

Dyret, katolisismen, forfører også verden ved sine trolldomskunster, noe som nok en gang er noe som inntas innvortes.

> And the light of a candle shall shine no more at all in thee; and the voice of the bridegroom and of the bride shall be heard no more at all in thee: for thy merchants were the great men of the earth; for by thy sorceries were all nations deceived. Revelation 18:23.

> Og lyset fra en lampe skal aldri mer skinne i deg; og stemmen av brudgommen og av bruden skal aldri mer høres i deg. For dine kjøpmenn var jordens stormenn; for ved dine trolldomskunster ble alle folkeslag forført. Åpenbaringen 18:23.

The Greek word translated as “sorceries,” is pharmakeia, meaning medications. The golden cup in her hand, represents not only a cup to drink wine from, but also the cup where her magical medical potions are prepared and delivered. In the modern world today, those magical potions are delivered in needles, not so much in a cup. When Satan appears after the soon-coming Sunday law, he will perform miracles of healing. The miracles associated with the potions and false doctrines of the papacy, was represented by Satan telling Christ to perform a miracle in turning the stone into bread.

Det greske ordet som er oversatt med «trolldom», er pharmakeia, som betyr medikamenter. Den gylne kalken i hennes hånd representerer ikke bare en kalk å drikke vin av, men også kalken hvor hennes magiske medisinske miksturer tilberedes og utdeles. I den moderne verden i dag blir disse magiske miksturene utdelt i sprøyter, ikke så mye i en kalk. Når Satan åpenbarer seg etter den snart kommende søndagsloven, vil han utføre helbredelsesmirakler. De miraklene som er knyttet til pavedømmets miksturer og falske læresetninger, ble fremstilt ved at Satan sa til Kristus at han skulle utføre et mirakel ved å gjøre steinen om til brød.

The prophetic history before and after the Sunday law possesses the same characteristics. The image of the beast testing period for Adventism leading to the Sunday law in the United States typifies the image of the beast testing period for the entire world. This is why we are informed that, “the same crisis will come upon our people in all parts of the world.”

Den profetiske historien før og etter søndagsloven har de samme kjennetegnene. Dyrets bildes prøvetid for adventismen, som leder fram til søndagsloven i De forente stater, er et forbilde på Dyrets bildes prøvetid for hele verden. Dette er grunnen til at vi blir informert om at «den samme krisen vil komme over vårt folk i alle deler av verden».

The miracles of satanic healings that are accomplished by Satan after the Sunday law, represent the “sorceries” of so-called medicine that are pawned off during the history beginning on September 11, 2001. Jesus stated that, “man shall not live by bread alone, but by every word of God.” Rome’s “food” is traditions and customs which she places above the Word of God.

De mirakler av sataniske helbredelser som Satan utfører etter søndagsloven, representerer de «trolldomskunster» i den såkalte medisinen som blir pådyttet gjennom historien som begynner den 11. september 2001. Jesus sa at «mennesket skal ikke leve av brød alene, men av hvert Guds ord.» Romas «føde» er tradisjoner og skikker som hun setter over Guds Ord.

> “In the movements now in progress in the United States to secure for the institutions and usages of the church the support of the state, Protestants are following in the steps of papists. Nay, more, they are opening the door for the papacy to regain in Protestant America the supremacy which she has lost in the Old World. And that which gives greater significance to this movement is the fact that the principal object contemplated is the enforcement of Sunday observance—a custom which originated with Rome, and which she claims as the sign of her authority. It is the spirit of the papacy—the spirit of conformity to worldly customs, the veneration for human traditions above the commandments of God—that is permeating the Protestant churches and leading them on to do the same work of Sunday exaltation which the papacy has done before them.” The Great Controversy, 573.

> «I de bevegelser som nå er i gang i De forente stater for å sikre statens støtte til kirkens institusjoner og ordninger, følger protestantene i papistenes fotspor. Ja, mer enn det, de åpner døren for at pavedømmet kan gjenvinne i det protestantiske Amerika det overherredømme som det har mistet i den gamle verden. Og det som gir denne bevegelsen større betydning, er det faktum at det viktigste målet som tilstrebes, er håndhevelsen av søndagshelligholdelse—en skikk som har sitt opphav i Roma, og som hun gjør krav på som tegn på sin myndighet. Det er pavedømmets ånd—ånden av tilpasning til verdslige skikker, ærbødigheten for menneskelige tradisjoner over Guds bud—som gjennomsyrer de protestantiske kirkene og leder dem videre til å utføre det samme arbeid med opphøyelse av søndagen som pavedømmet har gjort før dem.» The Great Controversy, 573.

Tradition and custom are the doctrinal “food” which the beast replaces for the Word of God, in order that it might lift up its pagan idolatry.

Tradisjon og skikk er den læremessige «føde» som dyret setter i stedet for Guds Ord, for at det skal kunne opphøye sitt hedenske avguderi.

> “How the Roman Church can clear herself from the charge of idolatry we cannot see. True, she professes to worship God through these images; so did the Israelites when they bowed before the golden calf. But the Lord’s wrath was kindled against them, and many were slain. God pronounced them impious idolaters, and the same record is made today in the books of heaven against those who adore images of saints and so-called holy men.

> «Hvordan den romerske kirke kan rense seg for anklagen om avgudsdyrkelse, kan vi ikke se. Det er sant at hun bekjenner å tilbe Gud gjennom disse bildene; slik gjorde også israelittene da de bøyde seg for gullkalven. Men Herrens vrede ble opptent mot dem, og mange ble drept. Gud erklærte dem for ugudelige avgudsdyrkere, og den samme beretning blir i dag oppført i himmelens bøker mot dem som tilber bilder av helgener og såkalte hellige menn.»

> “And this is the religion which Protestants are beginning to look upon with so much favor, and which will eventually be united with Protestantism. This union will not, however, be effected by a change in Catholicism; for Rome never changes. She claims infallibility. It is Protestantism that will change. The adoption of liberal ideas on its part will bring it where it can clasp the hand of Catholicism. ‘The Bible, the Bible, is the foundation of our faith,’ was the cry of Protestants in Luther’s time, while the Catholics cried, ‘The Fathers, custom, tradition.’ Now many Protestants find it difficult to prove their doctrines from the Bible, and yet they have not the moral courage to accept the truth which involves a cross; therefore they are fast coming to the ground of Catholics, and, using the best arguments they have to evade the truth, cite the testimony of the Fathers, and the customs and precepts of men. Yes, the Protestants of the nineteenth century are fast approaching the Catholics in their infidelity concerning the Scriptures. But there is just as wide a gulf today between Rome and the Protestantism of Luther, Cranmer, Ridley, Hooper, and the noble army of martyrs, as there was when these men made the protest which gave them the name of Protestants.

> «Og dette er den religion som protestantene begynner å betrakte med så stor gunst, og som til sist vil bli forent med protestantismen. Denne foreningen vil imidlertid ikke bli tilveiebrakt ved en forandring i katolisismen; for Roma forandrer seg aldri. Hun gjør krav på ufeilbarlighet. Det er protestantismen som vil forandre seg. Dens antagelse av liberale ideer vil føre den dit at den kan rekke katolisismen hånden. ‘Bibelen, Bibelen, er grunnvollen for vår tro,’ var protestantenes rop på Luthers tid, mens katolikkene ropte: ‘Fedrene, skikk, tradisjon.’ Nå finner mange protestanter det vanskelig å bevise sine læresetninger ut fra Bibelen, og likevel har de ikke det moralske mot til å ta imot sannheten som innebærer et kors; derfor kommer de hurtig over på katolikkenes grunn og anfører, idet de bruker de beste argumenter de har for å unnvike sannheten, fedrenes vitnesbyrd og menneskers skikker og bud. Ja, det nittende århundres protestanter nærmer seg hurtig katolikkene i sin vantro når det gjelder Skriftene. Men det er i dag like stor avgrunn mellom Roma og protestantismen til Luther, Cranmer, Ridley, Hooper og martyrenes edle hær som det var da disse menn avla den protest som gav dem navnet protestanter.»

> “Christ was a protestant. He protested against the formal worship of the Jewish nation, who rejected the counsel of God against themselves. He told them that they taught for doctrines the commandments of men, and that they were pretenders and hypocrites. Like whited sepulchers they were beautiful without, but within full of impurity and corruption. The Reformers date back to Christ and the apostles. They came out and separated themselves from a religion of forms and ceremonies. Luther and his followers did not invent the reformed religion. They simply accepted it as presented by Christ and the apostles. The Bible is presented to us as a sufficient guide; but the pope and his workers remove it from the people as if it were a curse, because it exposes their pretensions and rebukes their idolatry.” Review and Herald, June 1, 1886.

> «Kristus var en protestant. Han protesterte mot den formelle gudsdyrkelsen hos den jødiske nasjon, som forkastet Guds råd til sitt eget tap. Han sa til dem at de lærte menneskebud som læresetninger, og at de var skinnhellige og hyklere. Som kalkede graver var de vakre utenpå, men innvendig fulle av urenhet og fordervelse. Reformatorene kan spores tilbake til Kristus og apostlene. De trådte fram og skilte seg ut fra en religion av former og seremonier. Luther og hans etterfølgere oppfant ikke den reformerte religion. De tok den ganske enkelt imot slik den ble framstilt av Kristus og apostlene. Bibelen er gitt oss som en tilstrekkelig veileder; men paven og hans medarbeidere holder den borte fra folket som om den var en forbannelse, fordi den avslører deres påstander og refser deres avgudsdyrkelse.» Review and Herald, 1. juni 1886.

Miracles of healing, that form the basis of spiritualism, are her stock and trade.

Helbredelsens mirakler, som danner grunnlaget for spiritualismen, er hennes levebrød.

> “Many endeavor to account for spiritual manifestations by attributing them wholly to fraud and sleight of hand on the part of the medium. But while it is true that the results of trickery have often been palmed off as genuine manifestations, there have been, also, marked exhibitions of supernatural power. The mysterious rapping with which modern spiritualism began was not the result of human trickery or cunning, but was the direct work of evil angels, who thus introduced one of the most successful of soul-destroying delusions. Many will be ensnared through the belief that spiritualism is a merely human imposture; when brought face to face with manifestations which they cannot but regard as supernatural, they will be deceived, and will be led to accept them as the great power of God.

> «Mange søker å forklare åndelige manifestasjoner ved å tilskrive dem helt og holdent bedrageri og fingerferdighet fra mediets side. Men selv om det er sant at resultatene av knep ofte er blitt utgitt for å være ekte manifestasjoner, har det også forekommet tydelige fremvisninger av overnaturlig makt. Den mystiske bankingen som moderne spiritualisme begynte med, var ikke resultatet av menneskelig knep eller list, men onde englers direkte verk, som derved innførte en av de mest vellykkede sjelødeleggende villfarelser. Mange vil bli fanget i snaren gjennom troen på at spiritualismen bare er et menneskelig bedrag; når de blir stilt ansikt til ansikt med manifestasjoner som de ikke kan annet enn å betrakte som overnaturlige, vil de bli bedratt og bli ledet til å godta dem som Guds store kraft.»

> “These persons overlook the testimony of the Scriptures concerning the wonders wrought by Satan and his agents. It was by satanic aid that Pharaoh’s magicians were enabled to counterfeit the work of God. Paul testifies that before the second advent of Christ there will be similar manifestations of satanic power. The coming of the Lord is to be preceded by ‘the working of Satan with all power and signs and lying wonders, and with all deceivableness of unrighteousness.’ 2 Thessalonians 2:9,10. And the apostle John, describing the miracle-working power that will be manifested in the last days, declares: ‘He doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, and deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do.’ Revelation 13:13, 14. No mere impostures are here foretold. Men are deceived by the miracles which Satan’s agents have power to do, not which they pretend to do.” The Great Controversy, 553.

> «Disse mennesker overser Skriftenes vitnesbyrd om de undere som Satan og hans redskaper utfører. Det var ved satanisk hjelp at faraos trollmenn ble satt i stand til å etterligne Guds verk. Paulus vitner om at før Kristi annet komme vil det finne sted lignende manifestasjoner av satanisk makt. Herrens komme skal forutgås av «Satans virksomhet med all kraft og tegn og løgnens undergjerninger, og med all urettferdighetens forførelse». 2 Tessaloniker 2:9,10. Og apostelen Johannes, som beskriver den mirakelgjørende kraft som skal åpenbares i de siste dager, erklærer: «Og det gjør store tegn, så det endog får ild til å falle ned fra himmelen på jorden for menneskenes øyne, og det forfører dem som bor på jorden ved de tegn som det ble gitt makt til å gjøre.» Åpenbaringen 13:13, 14. Her er det ikke bare forutsagt rene bedrag. Mennesker blir forført ved de mirakler som Satans redskaper har makt til å gjøre, ikke ved dem de bare later som de gjør.» The Great Controversy, 553.

The false doctrines built upon customs and traditions, the spiritualistic manifestations of miracles, the counterfeit medical-industrial industry and the combination of churchcraft with statecraft are all the attributes of the beast of Catholicism. Pride is a characteristic of the dragon power. Presumption is the characteristic of the false prophet of apostate Protestantism.

De falske læresetningene som er bygget på skikker og tradisjoner, de spiritualistiske manifestasjoner av mirakler, den forfalskede medisinsk-industrielle industrien og sammenblandingen av kirkepolitikk med statskunst er alle kjennetegn på katolisismens dyr. Stolthet er et kjennetegn ved dragens makt. Formastelse er kjennetegnet på den falske profet i det frafalne protestantisme.

> And Jesus being full of the Holy Ghost returned from Jordan, and was led by the Spirit into the wilderness, Being forty days tempted of the devil. And in those days he did eat nothing: and when they were ended, he afterward hungered. And the devil said unto him, If thou be the Son of God, command this stone that it be made bread. And Jesus answered him, saying, It is written, That man shall not live by bread alone, but by every word of God. Luke 4:1–4.

> Og Jesus, full av Den Hellige Ånd, vendte tilbake fra Jordan og ble av Ånden ført ut i ørkenen, hvor han i førti dager ble fristet av djevelen. I de dager spiste han ingenting, og da de var til ende, ble han siden hungrig. Og djevelen sa til ham: Er du Guds Sønn, da byd denne stein at den blir til brød. Og Jesus svarte ham og sa: Det er skrevet: Mennesket lever ikke av brød alene, men av hvert Guds ord. Lukas 4:1–4.

Presumption is a noun that refers to the act or instance of assuming something to be true without sufficient evidence or proof. It involves making a judgment or drawing a conclusion based on incomplete or insufficient information. Presumption can also imply a certain level of confidence in one’s assumption, even when it may not be entirely justified.

Formodning er et substantiv som viser til handlingen eller tilfellet der man antar at noe er sant uten tilstrekkelig bevis eller dokumentasjon. Det innebærer å felle en dom eller trekke en konklusjon på grunnlag av ufullstendig eller utilstrekkelig informasjon. Formodning kan også innebære en viss grad av sikkerhet i ens antagelse, selv når den kanskje ikke er fullt ut berettiget.

Apostate Protestantism has accepted Sunday as God’s day of worship without any evidence to support that flawed idea from God’s Word, and they do so while knowingly professing that they are Protestants, whose motto is “God’s word alone,” or as Martin Luther proclaimed, “Sola Scriptura!” They choose to accept it based upon the traditions and customs of the Roman church, or perhaps as simply an accepted inheritance from their forefathers. At the loud cry of the third angel the truth that there is absolutely no justification for worshipping the sun that can be provided from the Bible will be clearly revealed, and then those who continue in their flawed presumption will receive the mark of the beast.

Det frafalne protestantisme har antatt søndagen som Guds tilbedelsesdag uten noe bevis fra Guds Ord til støtte for denne feilaktige forestillingen, og de gjør dette samtidig som de med vitende vilje bekjenner at de er protestanter, hvis motto er «Guds Ord alene», eller som Martin Luther forkynte: «Sola Scriptura!» De velger å godta den på grunnlag av den romerske kirkes tradisjoner og skikker, eller kanskje ganske enkelt som en vedtatt arv fra sine fedre. Ved den tredje engels høye rop vil sannheten om at det absolutt ikke finnes noen begrunnelse i Bibelen for soldyrkelse, bli tydelig åpenbart, og da skal de som fortsetter i sin feilaktige formodning, motta dyrets merke.

> “If the light of truth has been presented to you, revealing the Sabbath of the fourth commandment, and showing that there is no foundation in the Word of God for Sunday observance, and yet you still cling to the false sabbath, refusing to keep holy the Sabbath which God calls ‘my holy day,’ you receive the mark of the beast. When does this take place?—When you obey the decree that commands you to cease from labor on Sunday and worship God, while you know that there is not a word in the Bible showing Sunday to be other than a common working-day, you consent to receive the mark of the beast, and refuse the seal of God. If we receive this mark in our foreheads or in our hands, the judgments pronounced against the disobedient must fall upon us. But the seal of the living God is placed upon those who conscientiously keep the Sabbath of the Lord.” Review and Herald, April 27, 1911.

> «Hvis sannhetens lys er blitt framholdt for deg, slik at det åpenbarer sabbaten i det fjerde bud og viser at det ikke finnes noe grunnlag i Guds Ord for søndagshelligholdelse, og du likevel holder fast ved den falske sabbaten og nekter å holde hellig den sabbaten som Gud kaller ‘min hellige dag’, da mottar du dyrets merke. Når skjer dette? — Når du adlyder påbudet som befaler deg å opphøre fra arbeid på søndag og tilbe Gud, samtidig som du vet at det ikke finnes ett ord i Bibelen som viser at søndag er noe annet enn en vanlig arbeidsdag, samtykker du i å motta dyrets merke og avslår Guds segl. Hvis vi mottar dette merket i våre panner eller i våre hender, må de dommene som er uttalt over de ulydige, falle på oss. Men den levende Guds segl blir satt på dem som samvittighetsfullt holder Herrens sabbat.» Review and Herald, 27. april 1911.

The commonly understood weakness of the Republican party is their willingness to assume their political opponents are fair and honest, when the fruits of the Democratic party clearly reveal that they are the children of the father of lies. Repeatedly and consistently the Republicans take their political opponents at their word, when they have been shown over and over that their opponents never keep their word. They project honest motivations upon those who repeatedly have manifested no rational justification to support the Republicans flawed projections of expected honesty and integrity. It is true also that many Republicans refuse to uphold principle for personal financial gain, or because of secret immoral circumstances that allow them to be easily manipulated, but the primary prophetic attribute of the Republican party is presumption.

Den allment forståtte svakheten ved Det republikanske parti er deres villighet til å gå ut fra at deres politiske motstandere er redelige og ærlige, når fruktene av Det demokratiske parti tydelig åpenbarer at de er barn av løgnens far. Gang på gang og med stadig konsekvens tar republikanerne sine politiske motstandere på deres ord, når det om og om igjen er blitt vist dem at deres motstandere aldri holder sitt ord. De tillegger ærlige motiver til dem som gjentatte ganger ikke har vist noen rasjonell begrunnelse som kan støtte republikanernes feilaktige forestillinger om forventet ærlighet og integritet. Det er også sant at mange republikanere nekter å holde fast ved prinsippene for personlig økonomisk vinning, eller på grunn av skjulte umoralske forhold som gjør det lett å manipulere dem, men Det republikanske partis primære profetiske kjennetegn er formastelse.

It is the attribute of presumption which is prophetically marked in apostate Protestants, that allows them to pretend they have taken the higher moral and political ground, when in reality they have abdicated their civil responsibilities under the empty expectation that their political opponents will keep their word. The very common definition of insanity is to try and do the same thing over and over, while expecting a different outcome, yet the Republicans argue that it is the Democrats that have been infected with insanity as manifested in their hatred of Trump.

Det er egenheten ved formastelse som profetisk kjennetegner frafalne protestanter, og som tillater dem å innbille seg at de har inntatt det høyere moralske og politiske standpunkt, når de i virkeligheten har frasagt seg sitt borgerlige ansvar under den tomme forventning at deres politiske motstandere vil holde sitt ord. Den svært vanlige definisjonen av galskap er å forsøke å gjøre den samme ting om og om igjen, mens man forventer et annet utfall, likevel hevder republikanerne at det er demokratene som er blitt smittet av galskap, slik det kommer til uttrykk i deres hat mot Trump.

Yet the insanity of the Republicans is repeatedly illustrated as they agree to compromises, under the premise of compromise being the work of the legislative process, while their political compromises, which they claim are based upon the principle of “the legislative process,” is made with a class who never compromise. Democrats only give ground in the political process when they are fully restrained by the numbers against them. They have never provided evidence of truly working for a middle ground with the political process. The insanity of Republicans is their repeated optimistic expectations of others that are fully unwarranted.

Likevel blir republikanernes vanvidd gang på gang illustrert idet de går med på kompromisser, under den forutsetning at kompromiss er den lovgivende prosessens gjerning, mens deres politiske kompromisser, som de hevder er grunnlagt på prinsippet om «den lovgivende prosess», inngås med en gruppe som aldri inngår kompromiss. Demokratene gir bare etter i den politiske prosessen når de i fullt monn holdes tilbake av tallene mot dem. De har aldri lagt frem belegg for virkelig å arbeide for en mellomløsning innen den politiske prosessen. Republikanernes vanvidd består i deres gjentatte optimistiske forventninger til andre som er fullstendig uberettigede.

By far and away the majority of those who are supportive of Donald Trump will testify to the fact that the worst attribute of Trump is his willingness to accept men as supporters of his agenda, when the available evidence identifies that it was totally presumption on Trump’s part to make that choice. Presumption is the prophetic attribute of apostate Protestantism. Satan tempted Christ by quoting the Bible, but in so doing, Satan twisted the passage into an unwarranted and unscriptural test.

Det overveldende flertallet av dem som støtter Donald Trump, vil bevitne at den verste egenskapen ved Trump er hans villighet til å godta menn som støttespillere for hans dagsorden, når det tilgjengelige bevismaterialet viser at det var fullstendig formastelig av Trump å treffe det valget. Formastelse er det profetiske kjennetegnet på det frafalne protestantismen. Satan fristet Kristus ved å sitere Bibelen, men ved å gjøre det forvrengte Satan skriftstedet til en ugrunnet og ubibelsk prøve.

> And he brought him to Jerusalem, and set him on a pinnacle of the temple, and said unto him, If thou be the Son of God, cast thyself down from hence: For it is written, He shall give his angels charge over thee, to keep thee: And in their hands they shall bear thee up, lest at any time thou dash thy foot against a stone. And Jesus answering said unto him, It is said, Thou shalt not tempt the Lord thy God. Luke 4:9–12.

> Og han førte ham til Jerusalem og satte ham på templets tinde og sa til ham: Dersom du er Guds Sønn, så kast deg ned herfra. For det er skrevet: Han skal gi sine engler befaling om deg, så de skal bevare deg; og i sine hender skal de bære deg, så du ikke på noe tidspunkt skal støte din fot mot en stein. Og Jesus svarte og sa til ham: Det er sagt: Du skal ikke friste Herren din Gud. Lukas 4:9–12.

At the soon-coming Sunday law it will be the Protestants of the United States who will take the biblical mandate to cease from labor on the Sabbath day, and twist the commandment to worship God on the seventh-day Sabbath into a fabricated command that it is actually paganism’s day of the sun that men are required to worship upon. They will twist a biblical passage into an unwarranted and unscriptural test.

Ved den snart forestående søndagsloven vil det være protestantene i De forente stater som vil ta det bibelske påbud om å opphøre fra arbeid på sabbatsdagen og forvrenge budet om å tilbe Gud på den syvendedags sabbat til et oppdiktet påbud om at det i virkeligheten er hedenskapets soldag mennesker er pålagt å tilbe på. De vil fordreie et bibelavsnitt til en uberettiget og ubibelsk prøve.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i neste artikkel.

> “I saw that the two-horned beast had a dragon’s mouth, and that his power was in his head, and that the decree would go out of his mouth. Then I saw the Mother of Harlots; that the mother was not the daughters, but separate and distinct from them. She has had her day, and it is past, and her daughters, the Protestant sects, were the next to come on the stage and act out the same mind that the mother had when she persecuted the saints. I saw that as the mother has been declining in power, the daughters had been growing, and soon they will exercise the power once exercised by the mother.

> «Jeg så at dyret med de to horn hadde en drages munn, og at dets makt var i dets hode, og at dekretet ville gå ut av dets munn. Deretter så jeg skjøgenes mor; at moren ikke var døtrene, men adskilt fra dem og forskjellig fra dem. Hun har hatt sin dag, og den er forbi, og hennes døtre, de protestantiske sektene, var de neste som kom frem på scenen og utøvde det samme sinnelag som moren hadde da hun forfulgte de hellige. Jeg så at etter som moren har vært avtagende i makt, hadde døtrene vært voksende, og snart vil de utøve den makt som en gang ble utøvd av moren.»

> “I saw the nominal church and nominal Adventists, like Judas, would betray us to the Catholics to obtain their influence to come against the truth. The saints then will be an obscure people, little known to the Catholics; but the churches and nominal Adventists who know of our faith and customs (for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it) will betray the saints and report them to the Catholics as those who disregard the institutions of the people; that is, that they keep the Sabbath and disregard Sunday.

> «Jeg så at den navnkristne kirke og navnkristne adventister, lik Judas, ville forråde oss til katolikkene for å oppnå deres innflytelse til å komme imot sannheten. De hellige vil da være et ubemerket folk, lite kjent av katolikkene; men kirkene og de navnkristne adventistene som kjenner til vår tro og våre skikker (for de hatet oss på grunn av sabbaten, fordi de ikke kunne gjendrive den), vil forråde de hellige og angi dem til katolikkene som dem som ringeakter folkets institusjoner; det vil si at de holder sabbaten og ringeakter søndagen.

> “Then the Catholics bid the Protestants to go forward, and issue a decree that all who will not observe the first day of the week, instead of the seventh day, shall be slain. And the Catholics, whose numbers are large, will stand by the Protestants. The Catholics will give their power to the image of the beast. And the Protestants will work as their mother worked before them to destroy the saints. But before their decree bring or bear fruit, the saints will be delivered by the Voice of God.” Spalding and Magan, 1, 2.

> «Deretter vil katolikkene by protestantene å gå frem og utstede et dekret om at alle som ikke vil holde ukens første dag i stedet for den sjuende dagen, skal drepes. Og katolikkene, hvis antall er stort, vil stille seg på protestantenes side. Katolikkene vil gi sin makt til dyrets bilde. Og protestantene vil arbeide slik deres mor arbeidet før dem for å ødelegge de hellige. Men før deres dekret får eller bærer frukt, skal de hellige bli befridd ved Guds røst.» Spalding and Magan, 1, 2.

Back to Articles