Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Eight

Daniels bok – nummer nittiåtte

The Triple Application of Elijah and the Last Days’ Judgment: Understanding the Investigative and Executive Phases

Elias’ tredobbelte anvendelse og de siste dagers dom: En forståelse av de undersøkende og fullbyrdende fasene

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The triple application of Elijah identified that in the last days there would be an Elijah at the beginning of the last days and at the ending of the last days. The “last days” are the days of judgment, which is progressive and divided into two types of judgment. The investigative judgment which began in the beginning of the last days, and the executive judgment which takes place in the ending of the last days. The triple application of Elijah is primarily representing the history of the executive judgment which begins at the soon-coming Sunday law.

Elijas tredobbelte anvendelse identifiserte at det i de siste dager ville være en Elia ved begynnelsen av de siste dager og ved avslutningen av de siste dager. De «siste dager» er dommens dager, som er progressiv og inndelt i to typer dom. Den undersøkende dom, som begynte ved begynnelsen av de siste dager, og den fullbyrdende dom, som finner sted ved avslutningen av de siste dager. Elijas tredobbelte anvendelse representerer primært historien om den fullbyrdende dom, som begynner ved den snart kommende søndagsloven.

The investigative judgment is restricted to those who have made a profession to be a follower of God, primarily by direct profession, but also in a minority of occurrences by an indirect profession of lifestyle.

Den undersøkende dom er begrenset til dem som har bekjent seg til å være en etterfølger av Gud, først og fremst ved en direkte bekjennelse, men også i et mindretall av tilfellene ved en indirekte bekjennelse gjennom livsførsel.

> (For not the hearers of the law are just before God, but the doers of the law shall be justified. For when the Gentiles, which have not the law, do by nature the things contained in the law, these, having not the law, are a law unto themselves: Which show the work of the law written in their hearts, their conscience also bearing witness, and their thoughts the mean while accusing or else excusing one another.) Romans 2:13–15.

> (For ikke lovens hørere er rettferdige for Gud, men lovens gjerningsmenn skal bli rettferdiggjort. For når hedningene, som ikke har loven, av natur gjør det som loven krever, da er disse, selv om de ikke har loven, en lov for seg selv. De viser at lovens gjerning er skrevet i deres hjerter, idet også samvittigheten vitner med, og tankene innbyrdes enten anklager eller også forsvarer dem.) Romerne 2:13–15.

The investigative judgment has two primary divisions, for it began with the investigation of the lives of the dead (from the days of Adam onward), who had professed to believe in the true God, and on September 11, 2001, it began the process of the investigative “judgment of the living.” The investigative judgment has another division beyond dead to living, for judgment begins with God’s house, and in the last days God’s house is Laodicean Adventism. Once the judgment of God’s house concludes at the soon-coming Sunday law, then God’s other flock that are then in Babylon are judged.

Den undersøkende dommen har to hovedavdelinger, for den begynte med granskningen av de dødes liv (fra Adams dager og fremover), de som hadde bekjent å tro på den sanne Gud, og den 11. september 2001 begynte den prosessen med den undersøkende «dom over de levende». Den undersøkende dommen har enda en inndeling utover fra døde til levende, for dommen begynner med Guds hus, og i de siste dager er Guds hus laodikeisk adventisme. Når dommen over Guds hus avsluttes ved den snart kommende søndagsloven, blir så Guds andre hjord, som da befinner seg i Babylon, dømt.

The executive judgment is God’s punishment upon those who rejected His offer of salvation. The executive judgment begins at the soon-coming Sunday law. The United States will then have filled up its cup of wrath, which is also the cup of its probationary time, and national apostasy will be followed by national ruin. Every nation on planet earth will follow the example of the United States in enforcing a Sunday law, and each of those nations will then fill up their cups and also suffer national ruin.

Den utøvende dommen er Guds straff over dem som avviste Hans tilbud om frelse. Den utøvende dommen begynner ved den snart kommende søndagsloven. De forente stater vil da ha fylt sitt vredesbeger, som også er begeret for deres nådetid, og nasjonalt frafall vil bli etterfulgt av nasjonal ruin. Hver nasjon på planeten jorden vil følge De forente staters eksempel ved å håndheve en søndagslov, og hver av disse nasjonene vil da fylle sine beger og også lide nasjonal ruin.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> «Når Amerika, den religiøse frihets land, skal forene seg med pavedømmet i å tvinge samvittigheten og nøde mennesker til å ære den falske sabbat, vil folk i alle land på hele jorden bli ledet til å følge hennes eksempel.» Testimonies, bind 6, 18.

The executive judgment is also divided into two parts. From the Sunday law in the United States until human probation closes when Michael stands up, God’s judgments are mixed with mercy, but when Michael stands up, God’s wrath, as represented by the pouring out of the seven last plagues, contains no mercy. During the period of the Sunday law crisis the executive judgments upon men and nations will be mixed with mercy, for there will still be some in Babylon that are then being given opportunity to understand the distinction between the worship of Sabbath and Sunday.

Den utøvende dommen er også delt i to deler. Fra søndagsloven i De forente stater og inntil menneskenes nådetid avsluttes når Mikael står fram, er Guds dommer blandet med barmhjertighet; men når Mikael står fram, inneholder Guds vrede, slik den fremstilles ved utgytelsen av de sju siste plagene, ingen barmhjertighet. I tidsrommet for søndagslovskrisen vil de utøvende dommene over mennesker og nasjoner være blandet med barmhjertighet, for det vil fremdeles være noen i Babylon som da blir gitt anledning til å forstå forskjellen mellom tilbedelsen av sabbaten og søndagen.

> “Oh, that the people might know the time of their visitation! There are many who have not yet heard the testing truth for this time. There are many with whom the Spirit of God is striving. The time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; His hand is still stretched out to save, while the door is closed to those who would not enter.

> «Å, om folket bare måtte kjenne sin besøkelsestid! Det er mange som ennå ikke har hørt den prøvende sannhet for denne tid. Det er mange hos hvem Guds Ånd arbeider. Tiden for Guds ødeleggende dommer er nådens tid for dem som ikke har hatt anledning til å lære hva sannhet er. Med ømhet vil Herren se til dem. Hans barmhjertige hjerte blir rørt; hans hånd er ennå utrakt til å frelse, mens døren er lukket for dem som ikke ville gå inn.

> “The mercy of God is shown in His long forbearance. He is holding back His judgments, waiting for the message of warning to be sounded to all. Oh, if our people would feel as they should the responsibility resting upon them to give the last message of mercy to the world, what a wonderful work would be done!” Testimonies, volume 9, 97.

> «Guds miskunn blir vist i Hans langmodige overbærenhet. Han holder sine dommer tilbake og venter på at advarselsbudskapet skal lyde for alle. Å, om vårt folk ville kjenne, slik de burde, på det ansvar som hviler på dem med å gi verden det siste miskunnsbudskapet, hvilken vidunderlig gjerning ville da bli utført!» Testimonies, bind 9, 97.

The “time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth.” Those two “times” begin together when “the door is closed” upon Laodicean Adventists “who would not enter.”

Tiden for Guds ødeleggende dommer er barmhjertighetens tid for dem som ikke har hatt anledning til å lære hva sannheten er. Disse to «tidene» begynner samtidig når «døren blir lukket» for laodikeiske adventister «som ikke ville gå inn».

> “I saw that the holy Sabbath is, and will be, the separating wall between the true Israel of God and unbelievers; and that the Sabbath is the great question, to unite the hearts of God’s dear waiting saints. And if one believed, and kept the Sabbath, and received the blessing attending it, and then gave it up, and broke the holy commandment, they would shut the gates of the Holy City against themselves, as sure as there was a God that rules in heaven above. I saw that God had children, who do not see and keep the Sabbath. They had not rejected the light on it. And at the commencement of the time of trouble, we were f illed with the Holy Ghost as we went forth and proclaimed the Sabbath more fully. This enraged the church, and nominal Adventists, as they could not refute the Sabbath truth. And at this time, God’s chosen, all saw clearly that we had the truth, and they came out and endured the persecution with us.” A Word to the Little Flock, 18, 19.

> «Jeg så at den hellige sabbat er, og vil være, skilleveggen mellom Guds sanne Israel og de vantro; og at sabbaten er det store spørsmål, for å forene hjertene hos Guds kjære ventende hellige. Og dersom noen trodde, og holdt sabbaten, og mottok den velsignelse som følger med den, og deretter oppga den og brøt det hellige bud, ville de stenge Den hellige stads porter mot seg selv, like sikkert som at det finnes en Gud som hersker i himmelen der oppe. Jeg så at Gud hadde barn som ikke ser og holder sabbaten. De hadde ikke forkastet lyset om den. Og ved begynnelsen av trengselens tid ble vi fylt med Den hellige ånd idet vi gikk ut og forkynte sabbaten mer fullstendig. Dette gjorde kirken og de navnkristne adventistene rasende, fordi de ikke kunne gjendrive sabbatssannheten. Og på denne tid så alle Guds utvalgte klart at vi hadde sannheten, og de kom ut og utholdt forfølgelsen sammen med oss.» A Word to the Little Flock, 18, 19.

The door is closed at the soon-coming Sunday law, making the period which precedes the Sunday law “the time” of God’s people’s “visitation.”

Døren lukkes ved den snart forestående søndagsloven, og gjør perioden som går forut for søndagsloven til Guds folks «besøkelsestid».

> How do ye say, We are wise, and the law of the Lord is with us? Lo, certainly in vain made he it; the pen of the scribes is in vain. The wise men are ashamed, they are dismayed and taken: lo, they have rejected the word of the Lord; and what wisdom is in them? Therefore will I give their wives unto others, and their fields to them that shall inherit them: for everyone from the least even unto the greatest is given to covetousness, from the prophet even unto the priest every one dealeth falsely. For they have healed the hurt of the daughter of my people slightly, saying, Peace, peace; when there is no peace. Were they ashamed when they had committed abomination? nay, they were not at all ashamed, neither could they blush: therefore shall they fall among them that fall: in the time of their visitation they shall be cast down, saith the Lord. Jeremiah 8:8–12.

> Hvordan kan dere si: Vi er vise, og Herrens lov er hos oss? Se, sannelig, til løgn har de gjort den; de skriftlærdes penn er til løgn. De vise blir til skamme, de forferdes og fanges. Se, de har forkastet Herrens ord; og hva slags visdom har de da? Derfor vil jeg gi deres hustruer til andre, og deres marker til dem som skal ta dem i eie; for hver eneste, fra den minste til den største, er gitt til havesyke; fra profeten og like til presten farer hver eneste med svik. Og de har leget bruddet hos mitt folks datter overfladisk idet de sier: Fred, fred! — når det ikke er fred. Skammet de seg da de hadde gjort det som er avskyelig? Nei, de skammet seg slett ikke, de visste ikke engang å rødme. Derfor skal de falle blant dem som faller; på den tid da jeg hjemsøker dem, skal de styrtes, sier Herren. Jeremia 8:8–12.

As with ancient Israel, so with modern Israel, they are both destroyed, for they knew not the time of their visitation. The time of God’s visitation for Laodicean Adventism began on September 11, 2001, and concludes at the soon coming Sunday law.

Som med det gamle Israel, slik er det også med det moderne Israel; begge blir tilintetgjort, for de kjente ikke sin besøkelsestid. Tiden for Guds besøkelse for det laodikeiske adventismen begynte den 11. september 2001 og avsluttes ved den snart kommende søndagsloven.

> And when he was come near, he beheld the city, and wept over it, Saying, If thou hadst known, even thou, at least in this thy day, the things which belong unto thy peace! but now they are hid from thine eyes. For the days shall come upon thee, that thine enemies shall cast a trench about thee, and compass thee round, and keep thee in on every side, And shall lay thee even with the ground, and thy children within thee; and they shall not leave in thee one stone upon another; because thou knewest not the time of thy visitation. Luke 19:41–44.

> Og da han kom nær, så han byen og gråt over den og sa: Om du bare på denne din dag hadde kjent, også du, det som tjener til din fred! Men nå er det skjult for dine øyne. For de dager skal komme over deg da dine fiender skal kaste opp en voll rundt deg og omringe deg og trenge deg inne fra alle kanter. Og de skal slå deg til jorden, og dine barn i deg, og de skal ikke la stein bli tilbake på stein i deg, fordi du ikke kjente din besøkelsestid. Lukas 19:41–44.

At the time of God’s visitation the wise and foolish are forever separated.

På tiden for Guds besøkelse blir de vise og de dårlige for alltid skilt fra hverandre.

> “We know that unconsecrated Seventh-day Adventists, who have a knowledge of the truth, but who have linked themselves with worldlings will depart entirely from the faith, giving heed to seducing spirits. The enemy will gladly hold out inducements to them, to lead them to carry on a warfare against the people of God. But those who are true and steadfast will have a strong and powerful defense in God.” Manuscript Releases, volume 7, 186.

> «Vi vet at ikke-innviede syvendedagsadventister, som har kunnskap om sannheten, men som har sluttet seg til verdens barn, fullstendig vil falle fra troen ved å gi akt på forførende ånder. Fienden vil med glede holde lokkemidler frem for dem for å få dem til å føre krig mot Guds folk. Men de som er sanne og standhaftige, vil ha et sterkt og mektig vern i Gud.» Manuscript Releases, bind 7, 186.

Their time of visitation began on September 11, 2001, as typified by the time of visitation upon the Protestant churches on August 11, 1840, and as the time of visitation had begun for ancient Israel when the Holy Spirit descended at the baptism of Christ.

Deres hjemsøkelsestid begynte den 11. september 2001, slik dette var forbilledliggjort ved hjemsøkelsestiden over de protestantiske kirkene den 11. august 1840, og slik hjemsøkelsestiden hadde begynt for det gamle Israel da Den Hellige Ånd steg ned ved Kristi dåp.

The executive judgment begins when the United States fills the cup of its probationary time at the soon coming Sunday law, which is also when the Laodicean Adventist church has filled their cup. Judgment begins with the house of God, and the cup of probationary time for both corrupted horns of the United States. The corrupted horn of Protestantism that has previously been represented by the Laodicean Adventist church then ceases, and the Philadelphian movement of the third angel is then the true horn of Protestantism, and spiritual Jerusalem that is lifted up as an ensign. At that point Jerusalem changes from the church militant into the church triumphant.

Den fullbyrdende dommen begynner når De forente stater fyller sitt prøvetidsbegers mål ved den snart kommende søndagsloven, hvilket også er tidspunktet da den laodikeiske adventistkirken har fylt sitt beger. Dommen begynner med Guds hus, og med prøvetidsbegeret for begge de fordervede hornene i De forente stater. Protestantismens fordervede horn, som tidligere har vært representert ved den laodikeiske adventistkirken, opphører da, og den filadelfiske bevegelsen under den tredje engel er da protestantismens sanne horn og det åndelige Jerusalem som løftes opp som et banner. På dette tidspunkt forvandles Jerusalem fra den stridende kirke til den triumferende kirke.

The executive judgment begins, with the time of God’s destructive judgments, which is also a time of mercy for God’s other flock that is still in Babylon. It begins when the time of God’s visitation upon Laodicean Adventism ends. The executive judgment progresses to the Seven Last Plagues where the judgments are no longer mixed with mercy, and then Jesus returns.

Den fullbyrdende dommen begynner, sammen med tiden for Guds ødeleggende dommer, som også er en nådetid for Guds andre hjord som fremdeles er i Babylon. Den begynner når tiden for Guds hjemsøkelse over laodikeisk adventisme tar slutt. Den fullbyrdende dommen skrider frem til de syv siste plagene, hvor dommene ikke lenger er blandet med nåde, og deretter vender Jesus tilbake.

When Jesus returns, the millennium (one thousand years), of Revelation chapter twenty, identifies that Satan is bound upon a desolated earth, alone with only the rebellious angels that participated in the attack against God.

Når Jesus vender tilbake, viser tusenårsriket (ett tusen år) i Åpenbaringen kapittel tjue at Satan blir bundet på en ødelagt jord, alene og bare sammen med de opprørske englene som deltok i angrepet mot Gud.

> And I saw an angel come down from heaven, having the key of the bottomless pit and a great chain in his hand. And he laid hold on the dragon, that old serpent, which is the Devil, and Satan, and bound him a thousand years, And cast him into the bottomless pit, and shut him up, and set a seal upon him, that he should deceive the nations no more, till the thousand years should be fulfilled: and after that he must be loosed a little season. Revelation 20:1–3.

> Og jeg så en engel fare ned fra himmelen med nøkkelen til avgrunnen og en stor lenke i sin hånd. Og han grep dragen, den gamle slange, som er djevelen og Satan, og bandt ham for tusen år, og kastet ham i avgrunnen og lukket til og satte segl over ham, for at han ikke lenger skulle forføre folkene, før de tusen år var til ende; og deretter må han løses for en kort tid. Åpenbaringen 20:1–3.

During that thousand years the redeemed will perform an investigative judgment upon the lost who are still sleeping in their graves waiting for the conclusion of the individual judgments. The redeemed will consider the lives and circumstances of the lost, including Satan and his angels, in order to determine which deserves greater punishment at the end of the thousand years.

I løpet av de tusen år skal de frelste utføre en undersøkende dom over de fortapte som fremdeles sover i sine graver og venter på avslutningen av de individuelle dommene. De frelste skal granske de fortaptes liv og omstendigheter, deriblant Satan og hans engler, for å avgjøre hvem som fortjener større straff ved slutten av de tusen år.

> And I saw thrones, and they sat upon them, and judgment was given unto them: and I saw the souls of them that were beheaded for the witness of Jesus, and for the word of God, and which had not worshipped the beast, neither his image, neither had received his mark upon their foreheads, or in their hands; and they lived and reigned with Christ a thousand years. Revelation 20:4.

> Og jeg så troner, og de satte seg på dem, og dom ble gitt dem. Og jeg så sjelene av dem som var blitt halshogd for Jesu vitnesbyrds skyld og for Guds ords skyld, og dem som ikke hadde tilbedt dyret eller dets bilde, og ikke hadde tatt dets merke på sine panner eller i sine hender; og de ble levende og regjerte med Kristus i tusen år. Åpenbaringen 20:4.

The millennium therefore contains an investigative judgment, that when finished brings the final executive judgment when the wicked dead are raised, and Satan who then has entire control over them convinces the wicked to attack Jerusalem which at the end of the thousand years comes down out of heaven. As the wicked mount their attack, fire comes down out of heaven and the final executive judgment is accomplished.

Tusenårsriket omfatter derfor en undersøkende dom, som, når den er fullført, fører frem til den endelige fullbyrdende dom, når de ugudelige døde blir oppreist, og Satan, som da har fullstendig kontroll over dem, overtaler de ugudelige til å angripe Jerusalem, som ved slutten av de tusen år kommer ned fra himmelen. Idet de ugudelige går til angrep, kommer ild ned fra himmelen, og den endelige fullbyrdende dom blir fullbyrdet.

> And when the thousand years are expired, Satan shall be loosed out of his prison, And shall go out to deceive the nations which are in the four quarters of the earth, Gog and Magog, to gather them together to battle: the number of whom is as the sand of the sea. And they went up on the breadth of the earth, and compassed the camp of the saints about, and the beloved city: and fire came down from God out of heaven, and devoured them. Revelation 20:7–9.

> Og når de tusen år er til ende, skal Satan løses ut av sitt fengsel, og han skal gå ut for å forføre folkene ved jordens fire hjørner, Gog og Magog, for å samle dem til strid; tallet på dem er som havets sand. Og de drog opp over jordens vide flate og omringet de helliges leir og den elskede stad; og ild fór ned fra Gud fra himmelen og fortærte dem. Åpenbaringen 20:7–9.

Though the triple applications of Elijah and the messenger that prepares for the Messenger of the Covenant to suddenly come to His temple are closely related, a distinction of their work can be noted in that Elijah is primarily identifying the work of the messenger, and the movement associated with the message of the messenger, that is accomplished during the executive judgment that begins at the soon-coming Sunday law. The messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant primarily identifies a work that is accomplished during the investigative judgment. Laodicean Adventism does not know the time of their visitation, which represents a specific time period of judgment.

Selv om den tredobbelte anvendelsen av Elia og budbæreren som bereder veien for at Paktens Budbærer plutselig skal komme til sitt tempel, er nært beslektet, kan det bemerkes en forskjell i deres gjerning ved at Elia først og fremst identifiserer budbærerens verk, og den bevegelse som er forbundet med budbærerens budskap, hvilket fullbyrdes under den utøvende dom som begynner ved den snart kommende søndagslov. Budbæreren som bereder veien for Paktens Budbærer, identifiserer først og fremst et verk som fullbyrdes under den undersøkende dom. Laodikeisk adventisme kjenner ikke tiden for sitt gjestebud, hvilket representerer et bestemt tidsrom for dom.

Neither do they understand the “present truth” message that is proclaimed during the time of their visitation. They were required to know both the judgment, and the message of those days. They were also required to know the messenger of that period of time. In their Laodicean blindness they oppose the message of the hour, deny the time of their visitation with a message of “peace and safety,” and are uncertain who the chosen messenger of that period is. This truth was clearly identified in the witness of the second Elijah, who was John the Baptist.

De forstår heller ikke budskapet om «den nærværende sannhet» som forkynnes i tiden for deres besøkelse. De var forpliktet til å kjenne både dommen og budskapet for de dager. De var også forpliktet til å kjenne budbæreren for den tidsperioden. I sin laodikeiske blindhet motsetter de seg stundens budskap, fornekter tiden for sin besøkelse med et budskap om «fred og sikkerhet», og er usikre på hvem den utvalgte budbæreren for den perioden er. Denne sannheten ble tydelig identifisert i vitnesbyrdet fra den andre Elia, som var Johannes Døperen.

The Jews knew that prophecy identified a messenger to come, and Jesus directly taught that John was that messenger who was to come.

Jødene visste at profetien utpekte et sendebud som skulle komme, og Jesus lærte direkte at Johannes var det sendebudet som skulle komme.

> For all the prophets and the law prophesied until John. And if ye will receive it, this is Elias, which was for to come. He that hath ears to hear, let him hear. Matthew 11:13–15.

> For alle profetene og loven profeterte inntil Johannes. Og om dere vil ta imot det, så er han Elias, han som skulle komme. Den som har ører å høre med, han høre. Matteus 11:13–15.

At the very conclusion of the period of their visitation (the time in the history of Christ that typifies the soon-coming Sunday law), as Christ hung upon the cross the Jews conjectured whether Elijah would then come to save Jesus. If they did not recognize the messenger that was to prepare for the Messenger of the Covenant, that was then confirming the covenant with His own blood, they could not recognize their Messiah. Laodicean Adventism in the last days is required to know their judgment, which is the time of their visitation. They are required to recognize the message of that period of time, and they are required to recognize the chosen messenger of that time. The rebellion of 1888, represented September 11, 2001, when the angel of Revelation chapter eighteen descended. The rebels of 1888, refused to acknowledge the chosen messengers of the history that was typifying the last days.

Helt ved avslutningen av tiden for deres gjestelse (den tid i Kristi historie som er et forbilde på den snart kommende søndagsloven), da Kristus hang på korset, formodet jødene om Elias da ville komme for å frelse Jesus. Dersom de ikke gjenkjente budbæreren som skulle berede veien for Paktens Budbærer, som da stadfestet pakten med sitt eget blod, kunne de ikke gjenkjenne sin Messias. Laodikeisk adventisme i de siste dager er forpliktet til å kjenne sin dom, som er tiden for deres gjestelse. De er forpliktet til å gjenkjenne budskapet for denne tidsperioden, og de er forpliktet til å gjenkjenne den utvalgte budbæreren for den tiden. Opprøret i 1888 var framstilt ved 11. september 2001, da engelen i Åpenbaringen kapittel atten steg ned. Opprørerne i 1888 nektet å anerkjenne de utvalgte budbærerne i den historie som var et forbilde på de siste dager.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i den neste artikkelen.

> For thus saith the Lord God of Israel unto me; Take the wine cup of this fury at my hand, and cause all the nations, to whom I send thee, to drink it. And they shall drink, and be moved, and be mad, because of the sword that I will send among them. Then took I the cup at the Lord’s hand, and made all the nations to drink, unto whom the Lord had sent me: To wit, Jerusalem, and the cities of Judah, and the kings thereof, and the princes thereof, to make them a desolation, an astonishment, an hissing, and a curse; as it is this day; Pharaoh king of Egypt, and his servants, and his princes, and all his people; And all the mingled people, and all the kings of the land of Uz, and all the kings of the land of the Philistines, and Ashkelon, and Azzah, and Ekron, and the remnant of Ashdod, Edom, and Moab, and the children of Ammon, And all the kings of Tyrus, and all the kings of Zidon, and the kings of the isles which are beyond the sea, Dedan, and Tema, and Buz, and all that are in the utmost corners, And all the kings of Arabia, and all the kings of the mingled people that dwell in the desert, And all the kings of Zimri, and all the kings of Elam, and all the kings of the Medes, And all the kings of the north, far and near, one with another, and all the kingdoms of the world, which are upon the face of the earth: and the king of Sheshach shall drink after them. Therefore thou shalt say unto them, Thus saith the Lord of hosts, the God of Israel; Drink ye, and be drunken, and spue, and fall, and rise no more, because of the sword which I will send among you. And it shall be, if they refuse to take the cup at thine hand to drink, then shalt thou say unto them, Thus saith the Lord of hosts; Ye shall certainly drink. For, lo, I begin to bring evil on the city which is called by my name, and should ye be utterly unpunished? Ye shall not be unpunished: for I will call for a sword upon all the inhabitants of the earth, saith the Lord of hosts. Therefore prophesy thou against them all these words, and say unto them, The Lord shall roar from on high, and utter his voice from his holy habitation; he shall mightily roar upon his habitation; he shall give a shout, as they that tread the grapes, against all the inhabitants of the earth. A noise shall come even to the ends of the earth; for the Lord hath a controversy with the nations, he will plead with all flesh; he will give them that are wicked to the sword, saith the Lord. Thus saith the Lord of hosts, Behold, evil shall go forth from nation to nation, and a great whirlwind shall be raised up from the coasts of the earth. And the slain of the Lord shall be at that day from one end of the earth even unto the other end of the earth: they shall not be lamented, neither gathered, nor buried; they shall be dung upon the ground. Jeremiah 25:15–33.

> For så sier Herren, Israels Gud, til meg: Ta dette vredens vinbeger av min hånd og la alle de folkene som jeg sender deg til, drikke av det. Og de skal drikke og vakle og bli rasende på grunn av det sverd som jeg vil sende iblant dem. Da tok jeg begeret av Herrens hånd og lot alle de folkene som Herren hadde sendt meg til, drikke: nemlig Jerusalem og Judas byer og dets konger og dets fyrster, for å gjøre dem til en ødemark, til forferdelse, til spott og til forbannelse, slik det er den dag i dag; Farao, kongen i Egypt, og hans tjenere og hans fyrster og hele hans folk; og alt blandingsfolket og alle kongene i landet Us og alle kongene i filistrenes land, og Askalon og Gaza og Ekron og resten av Asjdod, Edom og Moab og Ammons barn, og alle kongene i Tyrus og alle kongene i Sidon og kongene på øyene som er på den andre siden av havet, Dedan og Tema og Bus og alle dem som bor i avkrokene, og alle kongene i Arabia og alle kongene over blandingsfolket som bor i ørkenen, og alle kongene i Simri og alle kongene i Elam og alle kongene hos mederne, og alle kongene i nord, både fjerne og nære, den ene så vel som den andre, og alle jordens riker som er på jordens overflate; og kongen i Sjesjak skal drikke etter dem. Derfor skal du si til dem: Så sier Herren, hærskarenes Gud, Israels Gud: Drikk og bli drukne og spy og fall og reis dere ikke mer, på grunn av det sverd som jeg vil sende iblant dere. Og det skal skje: Dersom de nekter å ta begeret av din hånd for å drikke, da skal du si til dem: Så sier Herren, hærskarenes Gud: Dere skal sannelig drikke. For se, jeg begynner å føre ulykke over den byen som er kalt med mitt navn, og skulle da dere helt gå fri? Dere skal ikke gå fri; for jeg vil kalle på et sverd over alle jordens innbyggere, sier Herren, hærskarenes Gud. Derfor skal du profetere alle disse ordene mot dem og si til dem: Herren skal brøle fra det høye og la sin røst lyde fra sin hellige bolig; han skal brøle mektig over sin bolig; han skal rope som de som tråkker druene, mot alle jordens innbyggere. Et larmende rop skal nå til jordens ender; for Herren har en sak mot folkene, han går i rette med alt kjød; de ugudelige gir han over til sverdet, sier Herren. Så sier Herren, hærskarenes Gud: Se, ulykke skal gå ut fra folk til folk, og en stor storm skal reises opp fra jordens ytterste grenser. Og Herrens slagne skal på den dagen ligge fra den ene enden av jorden til den andre enden av jorden; de skal ikke begråtes, ikke samles sammen og ikke begraves; de skal bli til gjødsel på marken. Jeremia 25:15–33.

Back to Articles