Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Fifteen

Jesu Kristi åpenbaring – nummer femten

The Seventh Seal and the Unsealing of Prophetic Truth

Det sjuende segl og avforseglingen av profetisk sannhet

Author

Jeff Pippenger

Published

November 13, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. And I saw the seven angels which stood before God; and to them were given seven trumpets. And another angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand. And the angel took the censer, and filled it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake. Revelation 8:1–5.

> Og da han åpnet det sjuende segl, ble det stille i himmelen omkring en halv time. Og jeg så de sju englene som stod framfor Gud; og det ble gitt dem sju basuner. Og en annen engel kom og stod ved alteret, og han hadde et røkelseskar av gull; og det ble gitt ham mye røkelse, for at han skulle bære den fram sammen med alle de helliges bønner på gullalteret som stod foran tronen. Og røkelsen steg opp for Gud fra engelens hånd sammen med de helliges bønner. Og engelen tok røkelseskaret og fylte det med ild fra alteret og kastet det på jorden; og det kom røster og tordener og lyn og et jordskjelv. Åpenbaringen 8:1–5.

We are addressing the outpouring of holy fire from the heavenly sanctuary, during the history that the United States is going to bring down unholy fire from the first heaven. The revelation of what the seven thunders uttered in Revelation chapter ten, was to be sealed up until just before probation closed. Probation is also represented as on the verge of closing when the seventh seal is opened.

Vi behandler utgytelsen av hellig ild fra den himmelske helligdom, i den historiske tiden da Amerikas forente stater skal la uhellig ild falle ned fra den første himmel. Åpenbaringen av det de sju tordenene talte i Åpenbaringen kapittel ti, skulle forsegles inntil like før nådetiden ble avsluttet. Nådetiden fremstilles også som på nippet til å bli avsluttet når det sjuende segl åpnes.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> Og han sier til meg: Forsegl ikke ordene i profetien i denne boken, for tiden er nær. Den som gjør urett, la ham fremdeles gjøre urett; og den som er uren, la ham fremdeles være uren; og den som er rettferdig, la ham fremdeles være rettferdig; og den som er hellig, la ham fremdeles være hellig. Åpenbaringen 22:10, 11.

The opening of the seventh seal takes place as the seven angels prepare to sound.

Åpningen av det sjuende segl finner sted idet de sju englene gjør seg rede til å blåse i basunene.

> And the seven angels which had the seven trumpets prepared themselves to sound. Revelation 8:6.

> Og de sju englene som hadde de sju basunene, gjorde seg rede til å blåse. Åpenbaringen 8:6.

When probation closes, “no man” is “able to enter the temple,” for the intercession of Christ for men’s sins has ended. Probation has closed, and the seven angels are commanded to pour out the vials of God’s wrath.

Når nådetiden er slutt, er «ingen» «i stand til å gå inn i templet», for Kristi forbønn for menneskenes synder er opphørt. Nådetiden er slutt, og de sju englene blir befalt å tømme skålene med Guds vrede.

> And the temple was filled with smoke from the glory of God, and from his power; and no man was able to enter into the temple, till the seven plagues of the seven angels were fulfilled. And I heard a great voice out of the temple saying to the seven angels, Go your ways, and pour out the vials of the wrath of God upon the earth. Revelation 15:8, 16:1.

> Og templet ble fylt med røyk fra Guds herlighet og fra hans kraft; og ingen kunne gå inn i templet før de sju plagene fra de sju englene var fullendt. Og jeg hørte en høy røst fra templet si til de sju englene: Gå av sted og tøm ut skålene med Guds vrede over jorden. Åpenbaringen 15:8, 16:1.

There is no indication that the seven angels that sound the seven trumpets in Revelation chapters nine through eleven, are different from the seven angels that pour out the seven last plagues. On the contrary, the prophetic characteristics of the judgments represented by the seven trumpets, parallel the location and the effects of the seven vials of God’s wrath in chapter sixteen. As a more direct linkage, the trumpet judgments are directly called plagues.

Det finnes ingen antydning om at de sju englene som blåser i de sju basunene i Åpenbaringen kapittel ni til elleve, er forskjellige fra de sju englene som utøser de sju siste plagene. Tvert imot svarer de profetiske kjennetegnene ved de dommene som fremstilles ved de sju basunene, til stedet og virkningene av de sju skålene med Guds vrede i kapittel seksten. Som en mer direkte forbindelse blir basundommene uttrykkelig kalt plager.

> And the rest of the men which were not killed by these plagues yet repented not of the works of their hands, that they should not worship devils, and idols of gold, and silver, and brass, and stone, and of wood: which neither can see, nor hear, nor walk. Revelation 9:20.

> Og resten av menneskene, som ikke ble drept av disse plagene, omvendte seg likevel ikke fra sine henders gjerninger, så de holdt opp med å tilbe onde ånder og avguder av gull og sølv og kobber og stein og tre, som verken kan se eller høre eller gå. Åpenbaringen 9:20.

The opening of the seventh seal is purposely set within the context of the nearness of the close of probation. The seventh seal represents a second witness, of what the seven thunders “uttered,” that John and also Paul were forbidden to write.

Åpningen av det sjuende segl er med hensikt satt inn i sammenhengen med prøvetidens nært forestående avslutning. Det sjuende segl representerer et annet vitne om det de sju tordener «talte», som Johannes og også Paulus ble forbudt å skrive.

> And cried with a loud voice, as when a lion roareth: and when he had cried, seven thunders uttered their voices. And when the seven thunders had uttered their voices, I was about to write: and I heard a voice from heaven saying unto me, Seal up those things which the seven thunders uttered, and write them not. Revelation 10:3, 4.

> Og han ropte med høy røst, slik som når en løve brøler; og da han hadde ropt, lot de sju tordener sine røster høre. Og da de sju tordener hadde latt sine røster høre, var jeg i ferd med å skrive; og jeg hørte en røst fra himmelen som sa til meg: Forsegl det som de sju tordener talte, og skriv det ikke. Åpenbaringen 10:3, 4.

What was “uttered” by the seven thunders was sealed up, and in chapter twenty-two, the prophecy that had been sealed up in the book of Revelation was to be unsealed, and as with the seventh seal, it was to be unsealed just before probation closed.

Det som ble «ytret» av de sju tordener, ble forseglet, og i kapittel tjue-to skulle den profetien som hadde vært forseglet i Johannes’ åpenbaring, åpnes, og liksom med det sjuende segl skulle den åpnes like før nådetiden ble avsluttet.

Sister White identifies that the sealing up of what the seven thunders “uttered” represented the same action of the Lion of the tribe of Judah, as when He commanded Daniel to seal up his book, until the time of the end. The books of Daniel and Revelation are the same book, and in the Revelation Jesus is represented as the Lion of the tribe of Judah, when He unseals the book that was sealed with seven seals, so it was the Lion of the tribe of Judah, that also commanded Daniel to seal up his book until the time of the end. The Lion of the tribe of Judah is He who seals and unseals His Word, for He is the Word.

Søster White påpeker at forseglingen av det de syv tordener «talte», representerte den samme handling fra Løven av Juda stamme som da Han befalte Daniel å forsegle sin bok inntil endens tid. Daniels bok og Åpenbaringen er den samme bok, og i Åpenbaringen fremstilles Jesus som Løven av Juda stamme når Han åpner boken som var forseglet med syv segl; således var det også Løven av Juda stamme som befalte Daniel å forsegle sin bok inntil endens tid. Løven av Juda stamme er Han som forsegler og åpner sitt Ord, for Han er Ordet.

> “After these seven thunders uttered their voices, the injunction comes to John as to Daniel in regard to the little book: ‘Seal up those things which the seven thunders uttered.’” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> «Etter at disse sju tordener hadde latt sine røster lyde, kommer påbudet til Johannes, slik som til Daniel med hensyn til den lille boken: ‘Forsegl det som de sju tordener talte.’» The Seventh-day Adventist Bible Commentary, bind 7, 971.

The internal evidence in the books of Daniel and Revelation identify that the unsealing of the seventh seal, is a second witness to the unsealing of what the seven thunders uttered. Both the unsealing of the book of Daniel and the unsealing of the book that was sealed with seven seals, identify that the truths that are revealed when a prophetic message is unsealed, is progressive in nature. This is why the book of Daniel identifies it as an increase of knowledge, and the book of Revelation portrays it as removing one seal after another.

De indre bevisene i Daniels bok og Åpenbaringen viser at åpningen av det sjuende seglet er et annet vitne om åpningen av det som de sju tordnene uttalte. Både åpningen av Daniels bok og åpningen av boken som var forseglet med sju segl, viser at sannhetene som blir åpenbart når et profetisk budskap åpnes, er av progressiv natur. Dette er grunnen til at Daniels bok omtaler det som en økning i kunnskap, og at Åpenbaringen fremstiller det som å fjerne ett segl etter det andre.

It is a light that grows brighter and brighter unto the perfect day.

Det er et lys som skinner klarere og klarere helt til den fullkomne dag.

> But the path of the just is as the shining light, that shineth more and more unto the perfect day. Proverbs 4:18.

> Men de rettferdiges sti er som det skinnende lys, som skinner klarere og klarere inntil den fullkomne dag. Ordspråkene 4:18.

When “truth” is unsealed, it is progressive.

Når «sannheten» blir åpnet, skjer det gradvis.

> “If it was necessary for God’s ancient people to often call to mind His dealings with them in mercy and judgment, in counsel and reproof, it is equally important that we contemplate the truths delivered to us in His Word,—truth which, if heeded, will lead us to humility and submission, and obedience to God. We are to be sanctified through the truth. The Word of God presents special truths for every age. The dealings of God with His people in the past should receive our careful attention. We should learn the lessons which they are designed to teach us. But we are not to rest content with them. God is leading out His people step by step. Truth is progressive. The earnest seeker will be constantly receiving light from heaven. What is truth? should ever be our inquiry.” Signs of the Times, May 26, 1881.

> «Dersom det var nødvendig for Guds folk i gammel tid ofte å minne seg selv om Hans handlemåte med dem i miskunn og dom, i råd og irettesettelse, er det like viktig at vi betrakter de sannheter som er gitt oss i Hans Ord,—sannheter som, dersom de blir tatt til følge, vil lede oss til ydmykhet og underkastelse og lydighet mot Gud. Vi skal helliges ved sannheten. Guds Ord fremholder særlige sannheter for hver tidsalder. Guds handlemåte med sitt folk i fortiden bør få vår omhyggelige oppmerksomhet. Vi bør lære de lærdommer som de er bestemt til å lære oss. Men vi skal ikke slå oss til ro med dem. Gud leder sitt folk frem skritt for skritt. Sannheten er progressiv. Den oppriktige søker vil stadig motta lys fra himmelen. Hva er sannhet? bør alltid være vårt spørsmål.» Signs of the Times, 26. mai 1881.

At the end of July, 2023, the Revelation of Jesus Christ began to be unsealed.

Ved utgangen av juli 2023 begynte Jesu Kristi åpenbaring å bli avforseglet.

As with the seventh seal and also the utterings of the seven thunders, the Revelation of Jesus Christ, is unsealed just before probation closes. It provides a third witness of the same message represented by the removal of the seventh seal, and the seven thunders. Those three representations in the book of Revelation are three witnesses that combine to make up the message of the Revelation of Jesus Christ. The unsealing of these three witnesses is progressive. Its effects are also progressive.

Som med det sjuende segl og også de sju tordeners ytringer blir Jesu Kristi åpenbaring avseglet like før prøvetiden avsluttes. Den utgjør et tredje vitne om det samme budskap som fremstilles ved borttagelsen av det sjuende segl og de sju tordener. Disse tre fremstillinger i Johannes’ åpenbaring er tre vitner som sammen utgjør budskapet i Jesu Kristi åpenbaring. Avseglningen av disse tre vitnene er gradvis. Dens virkninger er også gradvise.

> “Obedience to the law of God is sanctification. There are many who have erroneous ideas in regard to this work in the soul, but Jesus prayed that His disciples might be sanctified through the truth, and added, ‘Thy word is truth’ ( John 17:17). Sanctification is not an instantaneous but a progressive work, as obedience is continuous. Just as long as Satan urges his temptations upon us, the battle for self-conquest will have to be fought over and over again; but by obedience, the truth will sanctify the soul. Those who are loyal to the truth will, through the merits of Christ, overcome all weakness of character that has led them to be molded by every varying circumstance of life.” Faith and Works, 85.

> «Lydighet mot Guds lov er helliggjørelse. Det er mange som har feilaktige forestillinger om dette verk i sjelen, men Jesus ba om at Hans disipler måtte bli helliget ved sannheten, og la til: «Ditt ord er sannhet» (Johannes 17:17). Helliggjørelse er ikke et øyeblikkelig, men et fremadskridende verk, likesom lydigheten er vedvarende. Så lenge Satan retter sine fristelser mot oss, må kampen for å seire over selvet kjempes om og om igjen; men ved lydighet vil sannheten hellige sjelen. De som er trofaste mot sannheten, skal ved Kristi fortjenester seire over all karakterens svakhet som har ført til at de er blitt formet av livets skiftende omstendigheter.» Faith and Works, 85.

The progressive development of the understanding of the Revelation of Jesus Christ began to be published at the end of July, 2023. The process of understanding the truths that began to be published at that time, began shortly after July 18, 2020.

Den gradvise utviklingen av forståelsen av Jesu Kristi åpenbaring begynte å bli offentliggjort i slutten av juli 2023. Prosessen med å forstå de sannhetene som da begynte å bli offentliggjort, begynte kort tid etter 18. juli 2020.

The truth that is identified in the message of the unsealing of the seventh seal is addressing the waymark of the Midnight Cry. The Midnight Cry in the Millerite history was a progressive development of truth, and that fact can be demonstrated by a historical review of the work of Samuel Snow. Jesus illustrates the movement of the third angel with the movement of the first angel, for he always illustrates the end with the beginning.

Sannheten som er identifisert i budskapet om åpningen av det sjuende segl, henvender seg til veimerket Midnattsropet. Midnattsropet i millerittisk historie var en gradvis utvikling av sannheten, og dette kan påvises gjennom en historisk gjennomgang av Samuel Snows arbeid. Jesus illustrerer den tredje engels bevegelse med den første engels bevegelse, for han illustrerer alltid enden med begynnelsen.

The truths that come together to form the Midnight Cry message are an understanding of who God is, and how His character is represented in his Word. Those truths include a very detailed description of the historical process that those who ultimately proclaim the Midnight Cry message will fulfill. The hidden history of the seven thunders is what identifies that historical process. The seventh seal is a part of that detailed historical process, but its revelation is directed at the period of time that begins when the Midnight Cry message is finalized, thus marking when the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished. The progressive removal of the seventh seal begins when the message of the Midnight Cry is fully developed, as illustrated by the Exeter camp meeting in the summer of 1844. These articles represent your personal invitation to come to the Exeter camp meeting.

Sannhetene som sammenføyes for å danne Midnattsropets budskap, er en forståelse av hvem Gud er, og hvordan hans karakter er fremstilt i hans Ord. Disse sannhetene omfatter en svært detaljert beskrivelse av den historiske prosessen som de som til sist forkynner Midnattsropets budskap, skal oppfylle. De sju tordenenes skjulte historie er det som identifiserer denne historiske prosessen. Det sjuende segl er en del av denne detaljerte historiske prosessen, men dets åpenbaring er rettet mot den tidsperioden som begynner når Midnattsropets budskap er fullført, og markerer dermed når beseglingen av de hundre og førtifire tusen er fullbyrdet. Den gradvise åpningen av det sjuende segl begynner når Midnattsropets budskap er fullt utviklet, slik det er illustrert ved leirmøtet i Exeter sommeren 1844. Disse artiklene utgjør din personlige innbydelse til å komme til leirmøtet i Exeter.

When the seventh seal is opened, fire from the altar is cast unto the earth, and there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” A “voice” represents a trumpet.

Når det sjuende seglet blir åpnet, blir ild fra alteret kastet ned på jorden, og det blir «røster og tordener og lyn og et jordskjelv». En «røst» representerer en basun.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Rop høyt, spar ikke, løft din røst som en basun, og forkynn mitt folk deres overtredelse og Jakobs hus deres synder. Jesaja 58:1.

The voice of a trumpet identifies a message that is warning of impending judgment. When Isaiah commands God’s people to lift up their voice like a trumpet, they are to “cry” aloud. The Midnight Cry message is unsealed just before the hour of the earthquake of the Sunday law. The Midnight Cry message which is unsealed just before the soon coming Sunday law, is the message that swells into a loud cry. When Isaiah says, “Cry aloud,” he is referencing a combination of the loud cry of the third angel, which is the second voice that joins the Midnight Cry message. The loud Midnight Cry message is a warning of the seventh trumpet, which is the third woe. God’s people must understand that when that trumpet message is blown, they are in the final moments of their probationary time. Therefore Isaiah’s command is a warning to prepare for the close of probation, a warning that the trumpet judgment of the third woe of Islam is about to strike the United States for rejecting God’s Sabbath. At the Sunday law, the Midnight Cry, which is the first of the two “voices” in Revelation chapter eighteen, swells to a loud cry. As God’s other children that are still in Babylon are called out.

Lyden av en basun kjennetegner et budskap som advarer om forestående dom. Når Jesaja befaler Guds folk å løfte sin røst som en basun, skal de rope høyt. Midnattsropsbudskapet blir avforseglet like før timen for jordskjelvet ved søndagsloven. Midnattsropsbudskapet, som blir avforseglet like før den snart kommende søndagsloven, er det budskapet som svulmer opp til et høyt rop. Når Jesaja sier: «Rop høyt», henviser han til en sammenføyning med den tredje engels høye rop, som er den andre røsten som slutter seg til midnattsropsbudskapet. Det høye midnattsropsbudskapet er en advarsel om den sjuende basun, som er det tredje ve. Guds folk må forstå at når det basunbudskapet lyder, befinner de seg i de siste øyeblikkene av sin nådetid. Derfor er Jesajas befaling en advarsel om å forberede seg på nådetidens avslutning, en advarsel om at basundommen i islams tredje ve er i ferd med å ramme Amerikas forente stater fordi de forkastet Guds sabbat. Ved søndagsloven svulmer midnattsropet, som er den første av de to «røster» i Åpenbaringen kapittel atten, opp til et høyt rop, idet Guds andre barn, som fremdeles er i Babylon, kalles ut.

> “The truth for this time, the third angel’s message, is to be proclaimed with a loud voice, meaning with increasing power, as we approach the great final test.” The 1888 Materials, 710.

> «Sannheten for denne tid, den tredje engels budskap, skal forkynnes med høy røst, det vil si med stadig større kraft, idet vi nærmer oss den store, siste prøven.» The 1888 Materials, 710.

The “increasing power” of the “loud cry” of the third angel was typified at Sinai when the Ten Commandments were proclaimed by Jehovah himself. The trumpet in that history increased in power as the mountain quaked and turned to smoke. The fear was so great, that even Moses greatly quaked. The people then raised their “voices” in fear, asking that God’s “voice” would cease to sound.

Den «tiltagende kraft» i den tredje engels «høye rop» ble forbilledliggjort ved Sinai da De ti bud ble forkynt av Jehova selv. Basunen i denne beretningen tiltok i kraft idet fjellet skalv og ble til røyk. Frykten var så stor at selv Moses skalv sterkt. Folket løftet da sine «røster» i frykt og ba om at Guds «røst» måtte opphøre å lyde.

> And the sound of a trumpet, and the voice of words; which voice they that heard entreated that the word should not be spoken to them any more: (For they could not endure that which was commanded, And if so much as a beast touch the mountain, it shall be stoned, or thrust through with a dart: And so terrible was the sight, that Moses said, I exceedingly fear and quake:). Hebrews 12:19–21.

> og lyden av en basun og røsten av ord; en røst som de som hørte den, bønnfalt om at ordet ikke måtte bli talt til dem mer. (For de kunne ikke utholde det som ble befalt: Og om så bare et dyr rører ved fjellet, skal det steines eller gjennombores med et spyd. Og så fryktinngytende var synet at Moses sa: Jeg er overmåte redd og skjelver.) Hebreerne 12:19–21.

The “voice” “they” had “heard” represents the “voice” of the warning message of the third angel. In fearful anguish they responded with their own “voices.” The voices at the Sunday law are also represented by the foolish virgins who are asking for oil, and the voices of the wise virgins tell them to go and buy for themselves. At the close of human probation, the “voices” of those that recognize they are lost, as do the foolish Adventist virgins at the Sunday law, cry out for the rocks and mountains to fall upon them. The Sunday law is typified by the giving of the law at Mount Sinai.

«Røsten» som «de» hadde «hørt», representerer «røsten» i den tredje engels advarselsbudskap. I fryktelig angst svarte de med sine egne «røster». Røstene ved søndagsloven representeres også av de dårlige jomfruene som ber om olje, og de kloke jomfruenes røster sier til dem at de må gå og kjøpe for seg selv. Ved avslutningen av menneskenes nådetid roper «røstene» til dem som innser at de er fortapt, slik de dårlige adventistiske jomfruene gjør ved søndagsloven, at klippene og fjellene skal falle over dem. Søndagsloven er forbilledlig fremstilt ved lovgivningen på Sinai berg.

> “At the wonderful manifestations of divine power upon that solemn occasion,—the mysterious trumpet tones waxing louder and more terrible, the peals of thunder reverberating from every mountain side, the lightning’s flash illuminating the stern and solemn heights, and on Sinai’s summit, amid cloud, and tempest, and thick darkness, the glory of God as a devouring fire,—at these tokens of Jehovah’s presence, the hearts of Israel failed with fear, and the whole congregation ‘stood afar off.’ Even Moses exclaimed, ‘I exceedingly fear and quake.’ Then above the warring elements was heard the voice of Jehovah, speaking the ten precepts of his law.

> «Ved de vidunderlige åpenbarelsene av guddommelig makt ved den høytidelige anledning — de hemmelighetsfulle basuntonene som tiltok i styrke og ble mer fryktinngytende, tordenskrallene som gjenlød fra hver fjellside, lynets glimt som opplyste de strenge og høytidelige høydene, og på Sinai-tinden, midt i sky og storm og tykt mørke, Guds herlighet som en fortærende ild — ved disse tegn på Jehovas nærvær sviktet Israels hjerter av frykt, og hele menigheten «ble stående langt borte». Selv Moses utbrøt: «Jeg er grepet av frykt og beven.» Så, over de stridende elementer, ble Jehovas røst hørt, idet han talte de ti bud i sin lov.»

> “As God’s great mirror revealed to the people of Israel their true condition, their souls were overwhelmed with terror. The awful power of God’s utterances seemed more than their quaking frames could bear. They entreated Moses, ‘Speak thou with us, and we will hear; but let not God speak with us, lest we die.’ As God’s great rule of right was presented before them, they realized, as never before, the offensive character of sin, and their own guilt, in the sight of a pure and holy God.” Signs of the Times, March 3, 1881.

> «Da Guds store speil åpenbarte for Israels folk deres sanne tilstand, ble deres sjeler overveldet av redsel. Den fryktinngytende kraften i Guds ytringer syntes å være mer enn deres skjelvende legemer kunne bære. De bønnfalt Moses: «Tal du med oss, så vil vi høre; men la ikke Gud tale med oss, for at vi ikke skal dø.» Da Guds store rettferdsregel ble fremstilt for dem, innså de, som aldri før, syndens anstøtelige karakter og sin egen skyld i den rene og hellige Guds øyne.» Signs of the Times, 3. mars 1881.

When the fire from the altar is cast unto the earth, there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” “Thundering and lightning” are symbols of God’s judgments. At the Sunday law, the United States will have fully filled its “cup of iniquity,” and “national apostasy, will be followed by national ruin.” The “cup of iniquity” becomes full in the fourth generation, for both horns of the earth beast progress through four generations of escalating rebellion. The Sunday law marks where God’s judgments, represented by “thunderings and lightnings” are delivered, and they are delivered unto the fourth generation.

Når ilden fra alteret kastes ned på jorden, blir det «røster og tordener og lyn og jordskjelv». «Torden og lyn» er symboler på Guds dommer. Ved søndagsloven vil De forente stater fullt ut ha fylt sitt «misgjerningens beger», og «nasjonalt frafall vil bli etterfulgt av nasjonal undergang». «Misgjerningens beger» blir fullt i det fjerde slektsledd, for begge hornene på dyret fra jorden går frem gjennom fire slektsledd med tiltagende opprør. Søndagsloven markerer det punkt hvor Guds dommer, fremstilt ved «tordener og lyn», blir fullbyrdet, og de blir fullbyrdet over det fjerde slektsledd.

> “Of the Amorites the Lord said: ‘In the fourth generation they shall come hither again: for the iniquity of the Amorites is not yet full.’ Although this nation was conspicuous because of its idolatry and corruption, it had not yet filled up the cup of its iniquity, and God would not give command for its utter destruction. The people were to see the divine power manifested in a marked manner, that they might be left without excuse. The compassionate Creator was willing to bear with their iniquity until the fourth generation. Then, if no change was seen for the better, His judgments were to fall upon them.

> «Om amorittene sa Herren: ‘I det fjerde slektsledd skal de komme tilbake hit; for amorittenes misgjerning er ennå ikke blitt full.’ Selv om dette folket var iøynefallende på grunn av sitt avguderi og sin fordervelse, hadde det ennå ikke fylt sitt misgjerningsbeger, og Gud ville ikke gi befaling om deres fullstendige ødeleggelse. Folket skulle få se den guddommelige makt åpenbart på en tydelig måte, for at de skulle være uten unnskyldning. Den medlidende Skaper var villig til å bære over med deres misgjerning inntil det fjerde slektsledd. Dersom det da ikke viste seg noen forandring til det bedre, skulle Hans dommer komme over dem.»

> “With unerring accuracy the Infinite One still keeps an account with all nations. While His mercy is tendered with calls to repentance, this account will remain open; but when the figures reach a certain amount which God has fixed, the ministry of His wrath commences. The account is closed. Divine patience ceases. There is no more pleading of mercy in their behalf.” Testimonies, volume 5, 208.

> «Med ufeilbar nøyaktighet holder Den Uendelige fremdeles regnskap med alle nasjoner. Mens hans miskunn tilbys med kall til omvendelse, vil dette regnskapet forbli åpent; men når tallene når en viss sum som Gud har fastsatt, begynner hans vredes tjeneste. Regnskapet avsluttes. Den guddommelige langmodighet opphører. Det er ikke lenger noen bønn om miskunn på deres vegne.» Testimonies, bind 5, 208.

Sister White identifies the judgments that begin at the Sunday law as “God’s destructive judgments.” She teaches that it is too late for the foolish Laodicean Adventists, who had an opportunity to prepare for the crisis at midnight, but had refused to do so. That time of destructive judgments for the foolish virgins, is “a time of mercy” for those who had not yet heard the truth.

Søster White identifiserer domshandlingene som begynner ved søndagsloven, som «Guds ødeleggende dommer». Hun lærer at det er for sent for de dårlige laodikeiske adventistene, som hadde hatt anledning til å berede seg for krisen ved midnatt, men hadde nektet å gjøre det. Den tiden med ødeleggende dommer for de dårlige jomfruene er «en nådetid» for dem som ennå ikke hadde hørt sannheten.

> “Oh, that the people might know the time of their visitation! There are many who have not yet heard the testing truth for this time. There are many with whom the Spirit of God is striving. The time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; His hand is still stretched out to save, while the door is closed to those who would not enter.” Testimonies, volume 9, 97.

> «Å, om folket måtte kjenne sin besøkelsestid! Det er mange som ennå ikke har hørt den prøvende sannhet for denne tid. Det er mange som Guds Ånd kjemper med. Tiden for Guds ødeleggende dommer er barmhjertighetens tid for dem som ikke har hatt anledning til å lære hva sannhet er. Ømt vil Herren se til dem. Hans barmhjertige hjerte røres; Hans hånd er fremdeles utrakt til å frelse, mens døren er lukket for dem som ikke ville gå inn.» Testimonies, bind 9, 97.

When the seventh seal is opened there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” The “hour” when the “earthquake” of Revelation eleven was first fulfilled was the French Revolution, and the perfect fulfillment of that “hour” is the “quake” of the “earth” beast, at the soon-coming Sunday law. It is in that “hour,” that the seventh seal is fully opened. The cross typifies the Sunday law, and there was a great earthquake at the cross.

Når det sjuende segl åpnes, er det «røster og tordener og lyn og et jordskjelv». Den «time» da «jordskjelvet» i Åpenbaringen 11 først ble oppfylt, var den franske revolusjon, og den fullkomne oppfyllelsen av den «time» er «skjelvet» hos «jord»-dyret, ved den snart kommende søndagsloven. Det er i den «time» at det sjuende segl åpnes fullt ut. Korset er et forbilde på søndagsloven, og det var et stort jordskjelv ved korset.

> Jesus, when he had cried again with a loud voice, yielded up the ghost. And, behold, the veil of the temple was rent in twain from the top to the bottom; and the earth did quake, and the rocks rent. Matthew 25:51.

> Men Jesus igjen hadde ropt med høy røst, oppgav han ånden. Og se, forhenget i templet revnet i to, fra øverst til nederst; og jorden skalv, og klippene brast. Matteus 25:51.

At the cross, a satanic kingdom was overthrown, as it will be at the Sunday law.

Ved korset ble et satanisk rike styrtet, slik det også vil bli ved søndagsloven.

> “Christ did not yield up His life till He had accomplished the work which He came to do, and with His parting breath He exclaimed, ‘It is finished.’ John 19:30. The battle had been won. His right hand and His holy arm had gotten Him the victory. As a Conqueror He planted His banner on the eternal heights. Was there not joy among the angels? All heaven triumphed in the Saviour’s victory. Satan was defeated, and knew that his kingdom was lost.” The Desire of Ages, 758.

> «Kristus oppgav ikke sitt liv før Han hadde fullført det verk som Han kom for å gjøre, og med sitt siste åndedrag utropte Han: «Det er fullbrakt.» Joh 19,30. Slaget var vunnet. Hans høyre hånd og Hans hellige arm hadde vunnet Ham seieren. Som en erobrer plantet Han sitt banner på de evige høyder. Var det ikke glede blant englene? Hele himmelen triumferte over Frelserens seier. Satan var beseiret og visste at hans rike var tapt.» Slektenes håp, 758.

The earthquake of the cross is a representation of “truth,” which is Alpha and Omega. “Truth” is the beginning, the middle and the ending; it is the Hebrew word that was created by bringing together the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet. There was an earthquake when Christ died and then another earthquake at His resurrection. At the cross there was a first earthquake, then the grave and then the earthquake at His resurrection. At both earthquakes graves were opened.

Jordskjelvet ved korset er en fremstilling av «sannhet», som er Alfa og Omega. «Sannhet» er begynnelsen, midten og enden; det er det hebraiske ordet som ble dannet ved å føre sammen den første, den trettende og den siste bokstaven i det hebraiske alfabetet. Det var et jordskjelv da Kristus døde, og deretter et annet jordskjelv ved Hans oppstandelse. Ved korset var det et første jordskjelv, deretter graven og så jordskjelvet ved Hans oppstandelse. Ved begge jordskjelvene ble gravene åpnet.

> “When Jesus, as He hung upon the cross, cried out, ‘It is finished’, the rocks rent, the earth shook, and some of the graves were opened. When He arose a victor over death and the grave, while the earth was reeling and the glory of heaven shone around the sacred spot, many of the righteous dead, obedient to His call, came forth as witnesses that He had risen. Those favored, risen saints came forth glorified. They were chosen and holy ones of every age, from creation down even to the days of Christ. Thus while the Jewish leaders were seeking to conceal the fact of Christ’s resurrection, God chose to bring up a company from their graves to testify that Jesus had risen, and to declare His glory.” Early Writings, 184.

> «Da Jesus, idet Han hang på korset, ropte: ‘Det er fullbrakt’, revnet klippene, jorden skalv, og noen av gravene ble åpnet. Da Han stod opp som seierherre over døden og graven, mens jorden gynget og himmelens herlighet skinte omkring det hellige sted, kom mange av de rettferdige døde, lydige mot Hans kall, fram som vitner om at Han var oppstanden. Disse benådede, oppstandne hellige kom fram i herliggjort skikkelse. De var utvalgte og hellige fra alle tidsaldre, fra skapelsen og helt ned til Kristi dager. Mens de jødiske lederne således søkte å skjule det faktum at Kristus var oppstanden, valgte Gud å føre en skare opp fra deres graver for å vitne om at Jesus var oppstanden, og for å forkynne Hans herlighet.» Early Writings, 184.

At the first earthquake graves were opened, and at the last earthquake the grave of Christ was opened. In Revelation eleven, the two witnesses come out of their graves in the same hour as the earthquake. The earthquake is the Sunday law, which is typified by the cross. There is to be therefore two resurrections in the hour of the Sunday law. The first represents the birth of the one hundred and forty-four thousand that occurs before the woman travails, the second takes place in her travail. The woman of Revelation twelve first births the man child that is to rule the nations with a rod of iron, without any labor pains. Then at the Sunday law, her travails begin and she brings forth the second child. First, she births Elijah, and last she births Moses. The Sunday law is the hour of the resurrection of the twins of Revelation seven.

Ved det første jordskjelvet ble gravene åpnet, og ved det siste jordskjelvet ble Kristi grav åpnet. I Åpenbaringen elleve kommer de to vitnene ut av sine graver i samme stund som jordskjelvet. Jordskjelvet er søndagsloven, som er forbilledliggjort ved korset. Det skal derfor være to oppstandelser i søndagslovens time. Den første representerer fødselen av de ett hundre og førtifire tusen, som finner sted før kvinnen kommer i fødselsveer; den andre finner sted i hennes veer. Kvinnen i Åpenbaringen tolv føder først guttebarnet, som skal styre nasjonene med jernstav, uten noen fødselsveer. Deretter, ved søndagsloven, begynner hennes veer, og hun føder det andre barnet. Først føder hun Elia, og til sist føder hun Moses. Søndagsloven er oppstandelsens time for tvillingene i Åpenbaringen sju.

When the seventh seal is fully opened at the Sunday law, there is silence in heaven for half an hour.

Når det sjuende segl blir fullt åpnet ved søndagsloven, blir det stillhet i himmelen en halv time.

> “But God suffered with His Son. Angels beheld the Saviour’s agony. They saw their Lord enclosed by legions of satanic forces, His nature weighed down with a shuddering, mysterious dread. There was silence in heaven. No harp was touched. Could mortals have viewed the amazement of the angelic host as in silent grief they watched the Father separating His beams of light, love, and glory from His beloved Son, they would better understand how offensive in His sight is sin.” The Desire of Ages, 693.

> «Men Gud led med sin Sønn. Engler var vitne til Frelserens angst. De så sin Herre omringet av legioner av sataniske makter, Hans natur tynget av en skjelvende, mystisk gru. Det var stillhet i himmelen. Ingen harpe ble rørt. Om dødelige kunne ha sett den englehærens forferdelse da de i taus sorg så Faderen skille sine stråler av lys, kjærlighet og herlighet fra sin elskede Sønn, ville de bedre forstå hvor anstøtelig synd er i Hans øyne.» Alfa og Omega, 693.

The first half an hour of the hour of the earthquake, represents the first birth or resurrection of the two witnesses. In that half an hour, the two witnesses are sealed. They must be sealed in advance of the Sunday law, for they are the ensign that calls the other child, out of the grave during the remaining half an hour. The second child can only be brought to life by seeing men and women with the seal of God during the travails of the Sunday law crisis.

Den første halve timen av jordskjelvets time representerer de to vitnenes første fødsel eller oppstandelse. I denne halve timen blir de to vitnene beseglet. De må besegles før søndagsloven, for de er banneret som kaller det andre barnet ut av graven i løpet av den gjenværende halve timen. Det andre barnet kan bare bringes til live ved å se menn og kvinner med Guds segl under søndagslovkrisens veer.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> «Den Hellige Ånds gjerning er å overbevise verden om synd, om rettferdighet og om dom. Verden kan bare advares ved å se dem som tror sannheten, helliget ved sannheten, handle etter høye og hellige prinsipper og på en opphøyd og edel måte vise skillelinjen mellom dem som holder Guds bud, og dem som tramper dem under sine føtter. Åndens helliggjørelse markerer forskjellen mellom dem som har Guds segl, og dem som holder en uekte hviledag. Når prøven kommer, vil det klart bli vist hva dyrets merke er. Det er holdelsen av søndag. De som, etter å ha hørt sannheten, fortsetter å anse denne dagen som hellig, bærer underskriften til syndens menneske, som tenkte å forandre tider og lover.» Bible Training School, 1. desember 1903.

The first born of the woman are the one hundred and forty-four thousand that are identified as the first fruits in the book of Revelation. They represent the sign which the other flock must recognize in the crisis and conflict of the Sunday law battle. That sign is the Sabbath, that the one hundred and forty-four thousand uphold in the time when it is unlawful to do so. Sister White calls their ensign the “blood-stained banner of Prince Emmanuel.”

Kvinnens førstefødte er de hundre og førtifire tusen som i Åpenbaringsboken blir identifisert som førstegrøden. De representerer tegnet som den andre hjorden må gjenkjenne i krisen og konflikten under søndagslovens strid. Dette tegnet er sabbaten, som de hundre og førtifire tusen holder høyt i den tiden da det er ulovlig å gjøre det. Søster White kaller deres banner «Prins Emmanuels blodstenkte fane».

> “In vision I saw two armies in terrible conflict. One army was led by banners bearing the world’s insignia; the other was led by the blood-stained banner of Prince Emmanuel. Standard after standard was left to trail in the dust, as company after company from the Lord’s army joined the foe, and tribe after tribe from the ranks of the enemy united with the commandment-keeping people of God. An angel flying in the midst of heaven put the standard of Emmanuel into many hands, while a mighty general cried out with a loud voice: ‘Come into line. Let those who are loyal to the commandments of God and the testimony of Christ now take their position. Come out from among them, and be ye separate, and touch not the unclean, and I will receive you, and will be a Father unto you, and ye shall be My sons and daughters. Let all who will, come up to the help of the Lord, to the help of the Lord against the mighty.’” Testimonies, volume 8, 41.

> «I et syn så jeg to hærer i fryktelig strid. Den ene hæren ble ledet av faner som bar verdens kjennetegn; den andre ble ledet av fyrste Emmanuels blodstenkte banner. Fane etter fane ble liggende i støvet, idet kompani etter kompani fra Herrens hær sluttet seg til fienden, og stamme etter stamme fra fiendens rekker forente seg med Guds budholdende folk. En engel som fløy midt over himmelen, la Emmanuels banner i mange hender, mens en mektig hærfører ropte med høy røst: ‘Still dere på linje. La dem som er trofaste mot Guds bud og Jesu vitnesbyrd, nå innta sin plass. Gå ut fra dem og skill dere fra dem, og rør ikke ved det urene, så vil jeg ta imot dere og være en Far for dere, og dere skal være Mine sønner og døtre. La alle som vil, komme opp til hjelp for Herren, til hjelp for Herren mot de mektige.’» Testimonies, bind 8, 41.

The blood-stained banner is what God’s other flock must see in the time of the Sunday law crisis. The banner is a rising light carried by the one hundred and forty-four thousand. That banner is red in color, for it is a blood-stained banner. That banner was typified in the battle of Jericho, when Rahab received and protected the spies, and then acknowledged her submission to Joshua’s army by placing a scarlet thread out of her window. Rahab represents God’s second born children in the Sunday law crisis, who see and accept the scarlet sign, and come into obedience to Joshua’s army. The scarlet thread that was used by Rahab, was a sign for the army of Joshua not to destroy Rahab’s household.

Det blodfargede banneret er det Guds andre hjord må se i tiden for søndagslovkrisen. Banneret er et stigende lys båret av de hundre og førtifire tusen. Dette banneret er rødt av farge, for det er et blodfarget banner. Dette banneret ble forbilledlig framstilt i slaget ved Jeriko, da Rahab tok imot og beskyttet speiderne, og deretter anerkjente sin underkastelse under Josvas hær ved å henge en skarlagensrød snor ut av vinduet sitt. Rahab representerer Guds andrefødte barn i søndagslovkrisen, som ser og tar imot det skarlagensrøde tegnet, og kommer inn i lydighet mot Josvas hær. Den skarlagensrøde snoren som Rahab brukte, var et tegn for Josvas hær på at Rahabs husstand ikke skulle ødelegges.

Rahab represents those that are still in Babylon at the Sunday law crisis and Joshua’s army represents the first born of the one hundred and forty-four thousand. The scarlet thread is the symbol of God’s Sabbath. The scarlet thread was the command of the spies given to Rahab that she must follow if she would obtain God’s protection.

Rahab representerer dem som fremdeles er i Babylon under søndagslovkrisen, og Josvas hær representerer de førstefødte av de hundre og førtifire tusen. Den skarlagensrøde snoren er symbolet på Guds sabbat. Den skarlagensrøde snoren var det påbudet speiderne ga Rahab, som hun måtte følge dersom hun skulle oppnå Guds beskyttelse.

> Behold, when we come into the land, thou shalt bind this line of scarlet thread in the window which thou didst let us down by: and thou shalt bring thy father, and thy mother, and thy brethren, and all thy father’s household, home unto thee. Joshua 2:8.

> Se, når vi kommer inn i landet, skal du binde denne snoren av skarlagenrød tråd i det vinduet som du lot oss fire oss ned fra; og du skal samle hos deg i huset din far og din mor og dine brødre og hele din fars husfolk. Josva 2:8.

The sign that those still in Babylon must see is represented by the scarlet thread, which is the Sabbath, but which also identifies the distinction between the two twins. The first born twin is the one hundred and forty-four thousand, for they bear the blood-stained banner of Prince Emmanuel in their hands.

Tegnet som de som ennå er i Babylon må se, er framstilt ved den skarlagensrøde tråden, som er sabbaten, men som også angir skillet mellom de to tvillingene. Den førstefødte tvillingen er de hundre og førtifire tusen, for de bærer fyrste Immanuels blodstenkte banner i sine hender.

> And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. The envy also of Ephraim shall depart, and the adversaries of Judah shall be cut off: Ephraim shall not envy Judah, and Judah shall not vex Ephraim. But they shall fly upon the shoulders of the Philistines toward the west; they shall spoil them of the east together: they shall lay their hand upon Edom and Moab; and the children of Ammon shall obey them. Isaiah 11:12–14.

> Og han skal reise et banner for folkene og samle Israels fordrevne og føre Judas spredte sammen fra jordens fire hjørner. Også Efraims misunnelse skal vike, og Judas fiender skal utryddes; Efraim skal ikke misunne Juda, og Juda skal ikke trenge Efraim. Men de skal styrte ned over filistrenes skuldre mot vest; sammen skal de plyndre dem i øst; de skal legge sin hånd på Edom og Moab, og Ammons barn skal adlyde dem. Jesaja 11:12–14.

The first-born twin has the scarlet sign, which is the scarlet thread that marks the first born. The first born twin is Zarah, and the second born is Pharez.

Den førstefødte tvillingen har det skarlagensrøde tegnet, som er den skarlagensrøde tråden som markerer den førstefødte. Den førstefødte tvillingen er Zarah, og den andrefødte er Pharez.

> And it came to pass in the time of her travail, that, behold, twins were in her womb. And it came to pass, when she travailed, that the one put out his hand: and the midwife took and bound upon his hand a scarlet thread, saying, This came out first. And it came to pass, as he drew back his hand, that, behold, his brother came out: and she said, How hast thou broken forth? this breach be upon thee: therefore his name was called Pharez. And afterward came out his brother, that had the scarlet thread upon his hand: and his name was called Zarah. Genesis 38:27–30.

> Og det skjedde på den tid da hun skulle føde, at se, det var tvillinger i hennes morsliv. Og det skjedde da hun fødte, at den ene rakte ut hånden; og jordmoren tok og bandt en skarlagenrød tråd om hånden hans og sa: Denne kom ut først. Men det skjedde, idet han trakk hånden tilbake, at se, da kom broren hans ut; og hun sa: Hvordan har du brutt deg fram? Dette bruddet være over deg. Derfor fikk han navnet Peres. Og deretter kom broren hans ut, han som hadde den skarlagenrøde tråden om hånden; og hans navn ble kalt Serah. 1 Mosebok 38:27–30.

Zarah means a rising light, and Pharez means to break out. When the twin Pharez sees the rising light of the sign of the scarlet thread on the hand of his twin brother Zarah, he “breaks out,” or comes out of Babylon. Zarah’s recognition of the rising light of the scarlet thread identifies the submission of the last born twin to the first born twin.

Zarah betyr et oppadstigende lys, og Pharez betyr å bryte fram. Når tvillingen Pharez ser det oppadstigende lyset i tegnet med den skarlagensrøde tråden på hånden til sin tvillingbror Zarah, «bryter han fram», eller kommer ut av Babylon. Zarahs erkjennelse av det oppadstigende lyset i den skarlagensrøde tråden identifiserer den sistfødte tvillingens underordning under den førstefødte tvillingen.

> And they shall come from the east, and from the west, and from the north, and from the south, and shall sit down in the kingdom of God. And, behold, there are last which shall be first, and there are first which shall be last. Luke 13:29, 30.

> Og de skal komme fra øst og fra vest og fra nord og fra sør og sitte til bords i Guds rike. Og se, det er de siste som skal bli de første, og de første som skal bli de siste. Lukas 13,29.30.

The hidden history of the seven thunders identifies three waymarks. The first and the last waymarks are disappointments. The period between the first disappointment and the message of the Midnight Cry is the tarrying time. From the Midnight Cry, which is the second waymark, the period of time is the sealing time. The period that is the sealing time ends at the last disappointment.

Den skjulte historien om de sju tordener identifiserer tre veimerker. Det første og det siste veimerket er skuffelser. Perioden mellom den første skuffelsen og budskapet om midnattsropet er ventetiden. Fra midnattsropet, som er det andre veimerket, er tidsperioden beseglingstiden. Perioden som er beseglingstiden, ender ved den siste skuffelsen.

The hidden history of the seven thunders identifies three waymarks. The first and the last waymarks are the opening of the graves at an earthquake. The period between the opening of the first grave and the message of the Midnight Cry is the tarrying time. From the Midnight Cry, which is the second waymark, the period of time is the sealing time. The period that is the sealing time ends at the opening of the last grave.

Den skjulte historien om de sju tordener identifiserer tre veimerker. Det første og det siste veimerket er gravåpningen ved et jordskjelv. Tidsperioden mellom åpningen av den første graven og budskapet om Midnattsropet er nølingstiden. Fra Midnattsropet, som er det andre veimerket, er tidsperioden beseglingstiden. Den perioden som er beseglingstiden, ender ved åpningen av den siste graven.

These two witnesses of the three steps of the hidden history of the seven thunders are also testified to by Christ’s death and resurrection. The first opening of the grave was symbolized with Christ’s baptism into the watery grave, the last grave was the cross. Between the baptism of Christ and the cross, Christ proclaimed His message, that typified the Midnight Cry. He accomplished that proclamation in twelve hundred and sixty days. After the cross, in the person of His disciples, the Midnight Cry message was repeated for twelve hundred and sixty days until the death of Stephen.

Disse to vitnene om de tre trinnene i de sju tordeners skjulte historie blir også bevitnet ved Kristi død og oppstandelse. Gravens første åpning ble symbolisert ved Kristi dåp inn i den vannfylte grav; den siste grav var korset. Mellom Kristi dåp og korset forkynte Kristus sitt budskap; det var et forbilde på midnattsropet. Han fullførte denne forkynnelsen på ett tusen to hundre og seksti dager. Etter korset ble midnattsropets budskap gjentatt, i hans disiplers person, i ett tusen to hundre og seksti dager inntil Stefans død.

The two witnesses of Revelation eleven were empowered to give the message of the Midnight Cry for twelve hundred and sixty days. They were then slain, and laid in the streets for twelve hundred and sixty days, until they were brought back to life, and empowered.

De to vitnene i Åpenbaringen elleve ble gitt kraft til å forkynne budskapet om midnattsropet i ett tusen to hundre og seksti dager. Deretter ble de drept og lå i gatene i ett tusen to hundre og seksti dager, inntil de ble brakt til live igjen og gitt kraft.

We will continue to investigate these truths in the next article.

Vi vil fortsette å undersøke disse sannhetene i den neste artikkelen.

> “Unless there is genuine conversion of the soul to God; unless the vital breath of God quickens the soul to spiritual life; unless the professors of truth are actuated by heaven-born principle, they are not born of the incorruptible seed which liveth and abideth forever. Unless they trust in the righteousness of Christ as their only security; unless they copy His character, labor in His spirit, they are naked, they have not on the robe of His righteousness. The dead are often made to pass for the living; for those who are working out what they term salvation after their own ideas, have not God working in them to will and to do of His good pleasure.

> «Med mindre det finner sted en ekte omvendelse av sjelen til Gud; med mindre Guds livsånde levendegjør sjelen til åndelig liv; med mindre sannhetens bekjennere drives av et himmelfødt prinsipp, er de ikke født av det uforgjengelige sæd som lever og blir til evig tid. Med mindre de setter sin lit til Kristi rettferdighet som sin eneste trygghet; med mindre de etterligner Hans karakter, arbeider i Hans ånd, er de nakne, de har ikke ikledd seg Hans rettferdighets kappe. De døde blir ofte holdt for å være de levende; for de som utvirker det de kaller frelse etter sine egne forestillinger, har ikke Gud virksom i seg både til å ville og til å gjøre etter Hans gode vilje.»

> “This class is well represented by the valley of dry bones Ezekiel saw in vision.” Review and Herald, January 17, 1893.

> «Denne gruppen er treffende fremstilt ved dalen med de tørre ben som Esekiel så i syn.» Review and Herald, 17. januar 1893.

Back to Articles