Article

# Fremtid for Amerika og 18. juli 2020 – Nummer syv

Bueskytterne

Author

Jeff Pippenger

Published

September 25, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Vi behandlet «utsagnet om Synsdalens byrde» i Jesaja tjueto i en nylig artikkel. Der identifiserte vi «synsdalen» som et geografisk symbol på skillet mellom laodikeerne og filadelfierne i «de siste dager». Det som bandt de dårlige laodikeiske jomfruene sammen i bunter for ødeleggelsens ild, var «bueskytterne». Bueskytterne i den bibelske profeti representerer islam.

> Og Gud sa til Abraham: La det ikke være ondt i dine øyne på grunn av gutten og på grunn av din trellkvinne; i alt det Sara har sagt til deg, skal du høre på hennes røst; for i Isak skal din ætt kalles. Men også trellkvinnens sønn vil jeg gjøre til et folk, fordi han er din ætt. Og Abraham sto tidlig opp om morgenen og tok brød og en skinnflaske med vann og ga det til Hagar, idet han la det på hennes skulder, og gutten, og sendte henne bort. Og hun dro av sted og fór vill i Beershebas ørken. Og vannet i skinnflasken tok slutt, og hun kastet gutten under en av buskene. Så gikk hun og satte seg et godt stykke borte fra ham, så langt som et bueskudd; for hun sa: La meg ikke se at gutten dør. Og hun satt der borte fra ham og løftet sin røst og gråt. Og Gud hørte guttens røst; og Guds engel kalte til Hagar fra himmelen og sa til henne: Hva feiler deg, Hagar? Frykt ikke; for Gud har hørt guttens røst der hvor han er. Stå opp, løft gutten opp og hold ham fast med din hånd; for jeg vil gjøre ham til et stort folk. Og Gud åpnet hennes øyne, og hun så en brønn med vann; og hun gikk og fylte skinnflasken med vann og ga gutten å drikke. Og Gud var med gutten; og han vokste og bodde i ørkenen og ble en bueskytter. 1. Mosebok 21:12–21.

Ismael, Hagars sønn, skulle bli far til islams nasjon, og han ble fremstilt som «en bueskytter». Den første omtalen av Ismael identifiserer hans rolle i den bibelske profetien.

> Og Herrens engel sa til henne: Se, du er med barn og skal føde en sønn, og du skal gi ham navnet Ismael; for Herren har hørt din nød. Og han skal være som et vilt esel blant menneskene; hans hånd skal være mot hver mann, og hver manns hånd mot ham; og han skal bo like overfor alle sine brødre. 1 Mosebok 16:11, 12.

Islams nasjon skal «være mot hver mann», og «hver manns hånd» skal være «mot ham». Ordet som er oversatt med «vill», er det ville arabiske esel, så helt fra begynnelsen av Ismael som et profetisk symbol er han forbundet med «hestefamilien», og han vil føre alle verdens nasjoner sammen mot sin nasjon.

Millerittene erkjente at de tre veene i Åpenbaringen ni representerer islams profetiske historie, og ved å gjøre dette framstilte de visuelt islam som en hest på begge de to hellige tavlene i Habakkuk. Disse kartene ble «ledet av Herrens hånd» og var forutsagt i Habakkuk kapittel to. Å forkaste sannheten om at islam er representert ved de tre veene i Åpenbaringen kapittel åtte og vers tretten, er å forkaste Profetiens Ånd og Habakkuk. Det er en forkastelse av både Bibelen og Profetiens Ånd.

> Og jeg så, og hørte en engel fly midt gjennom himmelen, som sa med høy røst: Ve, ve, ve over dem som bor på jorden, på grunn av de øvrige røstene av basunen fra de tre englene som ennå skal blåse! Åpenbaringen 8:13.

Å forkaste sannheten er å være bestemt for ødeleggelsens ild, og adventismen begynte sin gradvise forkastelse av sannheten i 1863. Islam er det spørsmål som fører alle verdens nasjoner sammen under det tredje ve. Denne enheten ble illustrert den 11. september 2001, som, som det første veimerket i de sju tordener, også må representere det siste veimerket i de sju tordener. Det siste veimerket i de sju tordener i «de siste dager» er søndagsloven; deretter kommer det tredje ve hurtig. Den makt som vekker nasjonenes vrede, er islam, og i de siste dager vakte islam nasjonenes vrede den 11. september 2001, men de ble samtidig «holdt tilbake». På den tid begynte senregnet å dryppe som et forvarsel om den fulle utgytelse som finner sted når bruden gjør seg rede.

> «På den tid, mens frelsesverket går mot sin avslutning, vil trengsel komme over jorden, og folkene vil være vrede, men holdes tilbake, så de ikke hindrer den tredje engels verk. På den tid vil «sildigregnet», eller vederkvegelsen fra Herrens åsyn, komme for å gi kraft til den tredje engels høye røst og berede de hellige til å bestå i den tiden da de sju siste plagene skal utgytes.» Early Writings, 85.

Den 11. september 2001 begynte dommen over de levende; nasjonene ble vredet ved islams angrep mot De forente stater, og sildigregnet begynte å falle. Dommen begynner med Guds hus, og dommen over Guds hus avsluttes ved søndagslovkrisen; deretter begynner dommen over Guds andre hjord. Mye er innbefattet i denne aller viktigste sannhet, men disse sannhetene er godt dokumentert i serien Habakkuk’s Tables. Det var viktig å fremlegge disse tingene i artikkelen her før vi vender tilbake til fortellingen i Åpenbaringen elleve.

> Og i samme stund kom et stort jordskjelv, og den tiende del av byen falt, og i jordskjelvet ble syv tusen mennesker drept; og resten ble grepet av frykt og gav himmelens Gud ære. Det annet ve er over; og se, det tredje ve kommer snart. Åpenbaringen 11:13, 14.

Det «store jordskjelv» som markerte omveltningen av nasjonen Frankrike i den franske revolusjon, representerer omveltningen av De forente stater ved søndagsloven. Nasjonalt frafall skal etterfølges av nasjonal ruin, og når De forente stater blir lagt i ruiner, vil hele jorden bli rystet i sine grunnvoller, derav symbolet «jordskjelvet». På det tidspunkt «kommer det tredje ve hurtig». Islam er identifisert på de to hellige tavler som det første og annet ve i Åpenbaringen ni, og dersom det første ve er Islam og det annet ve er Islam, da må det tredje ve være Islam, for på to vitners utsagn blir en sak stadfestet. De forente stater vil bli rammet igjen av Islam ved søndagsloven.

Om Esekiels beindal skriver søster White følgende.

> «Engler holder de fire vinder tilbake, fremstilt som en opphisset hest som søker å rive seg løs og fare hen over hele jordens overflate, med ødeleggelse og død i sitt spor.»

> «Skal vi sove helt på terskelen til den evige verden? Skal vi være sløve og kalde og døde? Å, måtte vi i våre menigheter ha Guds Ånd og pust innblåst i hans folk, så de kunne reise seg på sine føtter og leve. Vi trenger å se at veien er smal, og porten trang. Men når vi går gjennom den trange port, er dens vidde uten grense.» Manuscript Releases, bind 20, 217.

Budskapet om de «fire vinder» som reiser de to profetene i Åpenbaringen elleve opp, er budskapet om den vrede hest i Bibelens profeti, slik dette er framstilt gjennom hele det bibelske vitnesbyrd, men også slik det er framstilt visuelt på Habakkuks to hellige tavler. Budskapet som får Elia og Moses på deres føtter, er budskapet om det tredje ve som kommer hastig etter at de er reist opp på sine føtter; for når søndagsloven kommer og islam slår til igjen, blir Moses og Elia løftet opp som banneret for folkeslagene.

Islams tredje ve er også den sjuende basun. Begynnelsen på den sjuende basuns lyd var den 22. oktober 1844, da dommen begynte.

> Men i den sjuende engels røsts dager, når han begynner å basune, da skal Guds hemmelighet være fullendt, slik han forkynte for sine tjenere profetene. Åpenbaringen 10:7.

«Dagene da den sjuende engels røst høres», er dagene for den undersøkende dom, som begynte den 22. oktober 1844. Da tok dommen over de døde til. Når det tredje ve kommer snart, markeres lyden av den sjuende basun igjen. Denne basunlyden er ikke begynnelsen på den undersøkende dom, men avslutningen på dommen over Guds hus og begynnelsen på dommen over Guds andre hjord.

> Og den sjuende engel blåste i basunen; og det lød høye røster i himmelen som sa: Denne verdens riker er blitt vår Herres og hans Kristi riker, og han skal herske i all evighet. Og de tjuefire eldste, som satt foran Gud på sine troner, falt ned på sitt ansikt og tilba Gud og sa: Vi takker deg, Herre Gud, Den Allmektige, du som er og som var og som kommer; fordi du har tatt i bruk din store makt og tiltrådt ditt herredømme. Åpenbaringen 11:15–17.

«Guds mysterium» er Kristus i oss, herlighetens håp, som fullendes i den tidsperiode da Moses og Elia står frem og oppreises gjennom et budskap fra Guds Ord som identifiserer islam. Dersom budskapet mottas, binder det en sjel for den himmelske lade; men for dem som forkaster budskapet, er det budskapet fra islams bueskyttere som binder dem i bunter for å bli brent i ødeleggelsens ild. Budskapet i den sjuende basun besegler de hundre og førtifire tusen før de løftes opp som et banner for å føre inn Guds andre hjord. De to oppstandne profetene må først besegles før verden kan advares.

> «Den Hellige Ånds gjerning er å overbevise verden om synd, om rettferdighet og om dom. Verden kan bare advares ved å se dem som tror sannheten, helliget ved sannheten, handle etter høye og hellige prinsipper og i opphøyet forstand vise skillelinjen mellom dem som holder Guds bud, og dem som trår dem under føttene. Åndens helliggjørelse markerer forskjellen mellom dem som har Guds segl, og dem som holder en falsk hviledag. Når prøven kommer, vil det tydelig bli vist hva dyrets merke er. Det er holdelsen av søndagen. De som, etter å ha hørt sannheten, fortsatt betrakter denne dagen som hellig, bærer underskriften til syndens menneske, som tenkte å forandre tider og lov. Bible Training School, 1. desember 1903.»

Når de hundre og førtifire tusen blir løftet opp som et banner for folkene, vil folkene bli vrede. Den makten som vekker folkenes vrede i Bibelens profeti, er islam. Islam vil slå til mot Amerikas forente stater igjen ved søndagsloven.

> Og folkene ble vrede, og din vrede er kommet, og tiden for de døde, da de skal dømmes, og da du skal gi lønn til dine tjenere profetene og til de hellige og til dem som frykter ditt navn, små og store; og da du skal ødelegge dem som ødelegger jorden. Og Guds tempel i himmelen ble åpnet, og i hans tempel ble hans pakts ark sett; og det kom lyn og røster og tordener og jordskjelv og stort hagl. Åpenbaringen 11:18, 19.

Etter denne rekken av profetiske hendelser fremstiller Johannes menigheten som skal være banneret.

> Og et stort tegn viste seg i himmelen: en kvinne, kledd i solen, med månen under sine føtter og på sitt hode en krone av tolv stjerner. Og hun var med barn og skrek i fødselsveer og i smerte for å føde. Åpenbaringen 12:1.

Her er menigheten som ble drept, nedtrådt, oppreist fra de døde, og deretter tas opp til himmelen, idet Guds banner stråler med solens herlighet. De står på månen, som representerer skyggen av de tolv stjernene på deres krone. Skyggen er det gamle Israels tolv stammer, som var et forbilde på og gjenspeilte de tolv disiplene, som er de tolv stjernene i hennes krone. Begynnelsen på det gamle Israel er i fremstillingen et forbilde på slutten av det gamle Israel.

Kvinnen er i ferd med å føde et barn, noe som identifiserer Kristi fødsel ved slutten av det gamle Israel, men som nå representerer fødselen av hedningene som kommer ut fra Babylon og slutter seg til de hundre og førtifire tusen. Så snart Elia og Moses blir løftet opp som banneret, føder hun Guds andre hjord, som vil svare på banneret.

«Verden kan bare advares» ved å se de hundre og førtifire tusen opphøyet som et banner under krisen som begynner ved søndagsloven i De forente stater. De som kommer ut av Babylon og står sammen med de hundre og førtifire tusen, fremstilles som den store skare. Disse to gruppene, som er omtalt i Åpenbaringen syv, er fremstilt ved Moses og Elia på Forklarelsens berg, og Guds seirende menighet, som oppreises og opphøyes som et banner, forenes med Guds andre hjord, som da fremdeles er i Babylon, i denne siste krisetid.

> Hør Herrens ord, dere som skjelver for hans ord: Deres brødre som hatet dere, som støtte dere ut for mitt navns skyld, sa: «La Herren bli herliggjort!» Men han skal åpenbare seg til deres glede, og de skal bli til skamme. En røst av larm fra byen, en røst fra tempelet, Herrens røst som gjengjelder hans fiender. Før hun var i fødselsveer, fødte hun; før smerten kom over henne, ble hun forløst med et guttebarn. Hvem har hørt slikt? Hvem har sett slike ting? Blir et land født på én dag? Eller blir et folk til på én gang? For så snart Sion var i fødselsveer, fødte hun sine barn. Skulle jeg føre fram til fødselen og ikke la henne føde? sier Herren. Skulle jeg la henne føde og så lukke morslivet? sier din Gud. Gled dere med Jerusalem og fryd dere med henne, alle dere som elsker henne; juble med henne i glede, alle dere som sørger over henne, så dere kan die og mettes ved hennes trøsts bryster, så dere kan suge og glede dere over fylden av hennes herlighet. For så sier Herren: Se, jeg lar freden strømme til henne som en elv, og folkeslagenes herlighet som en overveldende strøm; da skal dere die, dere skal bæres på hennes side og vugges på hennes knær. Som en mor trøster sitt barn, slik vil jeg trøste dere; og i Jerusalem skal dere bli trøstet. Når dere ser dette, skal deres hjerte glede seg, og deres ben skal grønnes som gresset; og Herrens hånd skal bli kjent overfor hans tjenere, og hans harme overfor hans fiender. Jesaja 66:5–14.

De som blir født idet de stiger opp til himmelen, er de som er blitt drevet ut av sine brødre som hatet dem. Deres brødre som hatet dem og gledet seg over deres død, er de som sier at de er jøder, men ikke er det. De er de av Satans synagoge som profetisk skal tilbe ved føttene til det banneret som består av «Israels utstøtte».

> Og han skal reise et banner for folkene og samle Israels fordrevne og føre Judas spredte sammen fra jordens fire hjørner. Jesaja 11:12.

> «Du mener at de som tilber ved de helliges føtter (Åpenbaringen 3:9), til sist vil bli frelst. Her må jeg være uenig med deg; for Gud viste meg at denne gruppen var bekjennende adventister som var falt fra, og som «på ny korsfester Guds Sønn for seg selv og gjør ham til offentlig skam.» Og i «fristelsens time», som ennå skal komme for å åpenbare alles sanne karakter, vil de få vite at de er fortapt for evig, og overveldet av sjeleangst vil de bøye seg ved de helliges føtter.» Word to the Little Flock, 12.

Den som har øre, han høre hva Ånden sier til menighetene.

Back to Articles