Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Thirty-Four

Daniels bok - nummer hundre og trettifire

The Prophetic Unfolding: From September 11, 2001, to the Impending Sunday Law in the United States

Den profetiske utfoldelsen: Fra 11. september 2001 til den forestående søndagsloven i USA

Author

Jeff Pippenger

Published

March 13, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The sealing time of the one hundred and forty-four thousand from September 11, 2001, unto the soon coming Sunday law in the United States is the prophetic period where every vision of God’s Word is fulfilled in the last days.

Beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen fra 11. september 2001 og frem til den snart kommende søndagsloven i De forente stater er den profetiske perioden da hvert syn i Guds Ord blir oppfylt i de siste dager.

> Tell them therefore, Thus saith the Lord God; I will make this proverb to cease, and they shall no more use it as a proverb in Israel; but say unto them, The days are at hand, and the effect of every vision. Ezekiel 12:23.

> Si derfor til dem: Så sier Herren Gud: Jeg vil gjøre ende på dette ordspråket, og de skal ikke lenger bruke det som et ordspråk i Israel; men si til dem: Dagene er nær, og oppfyllelsen av hvert syn. Esekiel 12:23.

In that line, the third angel arrives again, and in so doing, it is represented by the arrival of the third angel on October 22, 1844, unto the rebellion of 1863. The rebellion of 1863 was represented by the first rebellion of ancient Israel at Kadesh, and therefore is represented by the whole history from the Red Sea crossing until the first Kadesh rebellion. The first Kadesh rebellion typified the second Kadesh rebellion, and thus the line from the death of Aaron to the second Kadesh rebellion is repeated in the line of the sealing.

På den linjen kommer den tredje engelen igjen, og ved dette blir den fremstilt ved den tredje engelens ankomst den 22. oktober 1844, frem til opprøret i 1863. Opprøret i 1863 ble fremstilt ved det gamle Israels første opprør ved Kadesj, og derfor blir det fremstilt ved hele historien fra overgangen over Rødehavet og frem til det første opprøret ved Kadesj. Det første opprøret ved Kadesj var et forbilde på det andre opprøret ved Kadesj, og således blir linjen fra Arons død til det andre opprøret ved Kadesj gjentatt i beseglingens linje.

It is repeated in the history of the Millerites, from 1840 unto 1844, which was typified by Christ’s baptism unto the cross, which also represented the history of the cross to the stoning of Stephen. Line upon line, each of the ancient prophets spoke about this period of time more than the days in which they lived.

Det gjentas i millerittenes historie, fra 1840 til 1844, som ble forbilledlig framstilt ved Kristi dåp og fram til korset, hvilket også representerte historien fra korset til Stefans steining. Bud på bud talte hver av de gamle profetene om denne tidsperioden mer enn om de dager de selv levde i.

> “Each of the ancient prophets spoke less for their own time than for ours, so that their prophesying is in force for us. ‘Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ 1 Corinthians 10:11. ‘Not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.’ 1 Peter 1:12. . . .

> «Hver av de gamle profetene talte mindre for sin egen tid enn for vår, slik at deres profetiske forkynnelse gjelder for oss. ‘Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ 1 Corinthians 10:11. ‘Not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.’ 1 Peter 1:12....»

> “The Bible has accumulated and bound up together its treasures for this last generation. All the great events and solemn transactions of Old Testament history have been, and are, repeating themselves in the church in these last days.” Selected Messages, book 3, 338, 339.

> «Bibelen har samlet og bundet sine skatter sammen for denne siste generasjon. Alle de store begivenheter og høytidelige hendelser i Det gamle testamentes historie har blitt, og blir, gjentatt i menigheten i disse siste dager.» Selected Messages, bok 3, 338, 339.

The “last generation” is Peter’s chosen generation, which is the one hundred and forty-four thousand, and they are chosen from September 11, 2001 unto the soon-coming Sunday law, where they are then lifted up as an ensign. “All,” not some, but “all the great events and solemn transactions” of God’s Word, are “repeating themselves” in the “last generation” of “the church” of the “last days.” In the line of the sealing, all the books of the Bible meet and end.

Den «siste generasjon» er Peters utvalgte slekt, som er de hundre og førtifire tusen, og de blir utvalgt fra 11. september 2001 og frem til den snart kommende søndagsloven, hvor de deretter løftes opp som et banner. «Alle», ikke noen, men «alle de store begivenheter og høytidelige handlinger» i Guds Ord, «gjentar seg» i «den siste generasjon» av «menigheten» i «de siste dager». I beseglingens linje møtes og ender alle Bibelens bøker.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 585.

> «I Åpenbaringen møtes og avsluttes alle Bibelens bøker. Her er fullbyrdelsen av Daniels bok. Den ene er en profeti; den andre en åpenbaring. Boken som ble forseglet, er ikke Åpenbaringen, men den delen av Daniels profeti som gjelder de siste dager. Engelen befalte: «Men du, Daniel, gjem disse ord og forsegl boken inntil endetiden.» Daniel 12:4.» Apostlenes gjerninger, 585.

The “portion of the prophecy of Daniel relating to the last days,” that was unsealed, is the visions given to Daniel by the two great rivers of Shinar, the Ulai and the Hiddekel. Those visions represent Daniel chapter eight, verses thirteen and fourteen, and chapter eleven verses forty through forty-five. The sealing time of the one hundred and forty-four thousand is the history where Christ, as the heavenly High Priest, eternally seals the chosen of the final generation into a relationship consisting of divine and human. Verse forty of Daniel eleven, identifies the relationship of the dragon, the beast and false prophet who together are now leading the world to Armageddon, as represented by the history of the horn of Republicanism on the earth beast that rules as the sixth kingdom of Bible prophecy during the history of verse forty. Verse forty also identifies the separation of the wise and foolish that defines the history of the horn of Protestantism in the same history, beginning in 1798 unto the soon-coming Sunday law.

Den delen av Daniels profeti «som angår de siste dager», og som ble åpnet, er synene gitt til Daniel ved de to store elvene i Sinear, Ulai og Hiddekel. Disse synene representerer Daniel kapittel åtte, vers tretten og fjorten, og kapittel elleve, vers førti til førtifem. Beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen er den historie hvor Kristus, som den himmelske Yppersteprest, for evig besegler den siste generasjons utvalgte inn i et forhold bestående av guddommelig og menneskelig. Vers førti i Daniel elleve identifiserer dragen, dyret og den falske profets forhold, idet de sammen nå leder verden til Harmageddon, slik dette er fremstilt ved historien om republikanismens horn på jorddyret, som hersker som bibelprofetiens sjette rike under historien i vers førti. Vers førti identifiserer også adskillelsen mellom de vise og de dårlige jomfruer, som kjennetegner historien om protestantismens horn i den samme historie, fra og med 1798 og fram til den snart kommende søndagsloven.

All “the books of the Bible” “meet and end” in the book of Revelation, and when they meet, the book of Revelation “complements” the book of Daniel, and the word “complement” means to bring to perfection. In the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, as represented in the book of Revelation, the prophecies of Daniel that were unsealed in the last days are brought to perfection, when they are brought together line upon line, over the line of history represented in chapter eighteen of Revelation, that begins with the voice in verses one through three, and ends with the second voice of verse four.

Alle «Bibelens bøker» «møtes og ender» i Åpenbaringsboken, og når de møtes, «fullkommengjør» Åpenbaringsboken Daniels bok, og ordet «fullkommengjøre» betyr å føre til fullkommenhet. I beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen, slik den er framstilt i Åpenbaringsboken, blir Daniels profetier, som ble avforseglet i de siste dager, ført til fullkommenhet når de føres sammen, linje på linje, over historiens linje som er framstilt i Åpenbaringen kapittel atten, og som begynner med røsten i vers én til tre og ender med den andre røsten i vers fire.

The perfection of the prophetic vision represented by the Hiddekel River in the book of Daniel, represents the perfection of the external vision of the enemies of God’s people who trample down the sanctuary and host. The perfection of the prophetic vision represented by the Ulai River in the book of Daniel, represents the perfection of the internal vision of Christ appearing within His people when He accomplishes the covenant promise of joining divinity with humanity upon the final chosen generation.

Fullkommenheten i det profetiske synet, slik det fremstilles ved elven Hiddekel i Daniels bok, representerer fullkommenheten i det ytre synet hos fiendene av Guds folk, de som trår helligdommen og hæren under fot. Fullkommenheten i det profetiske synet, slik det fremstilles ved elven Ulai i Daniels bok, representerer fullkommenheten i det indre synet av Kristus som åpenbarer seg i sitt folk når Han oppfyller paktsløftet om å forene guddommelighet med menneskelighet over den siste utvalgte slekt.

The history of the sealing that focuses upon the Republican horn of the earth beast, begins with the earth beast speaking the Patriot Act in 2001, and ends with the speaking that was represented by the Alien and Sedition Acts of 1798, which in Revelation chapter thirteen, are represented as the earth beast speaking as a dragon. The Alien and Sedition Acts of 1798, represent the end of a line that began with the speaking of the Declaration of Independence in 1776. In the middle of that period of prophetic history, the earth beast spoke the Constitution into effect in 1789.

Historien om beseglingen, som fokuserer på jorddyrets republikanske horn, begynner med at jorddyret taler Patriot Act i 2001, og ender med den talingen som ble representert ved Alien and Sedition Acts av 1798, som i Åpenbaringen kapittel tretten fremstilles som at jorddyret taler som en drage. Alien and Sedition Acts av 1798 representerer slutten på en linje som begynte med talingen av Uavhengighetserklæringen i 1776. Midt i denne perioden av profetisk historie talte jorddyret Konstitusjonen i kraft i 1789.

The speaking of 1776, aligns with the speaking of the Patriot Act, and the Alien and Sedition Acts represent the soon coming Sunday law in the United States. In the middle of that history there should be another speaking which aligns with 1789. The first voice of Revelation eighteen, verses one through three, is plainly identified as arriving when the great buildings of New York City were thrown down. The second voice of verse four, is also plainly identified as the soon-coming Sunday law. Both of those voices are divine voices, for they are both the voice of the angel who is to lighten the earth with His glory, who Sister White identifies as the first angel of Revelation fourteen. Jesus was the first angel, and He always illustrates the end of a thing with the beginning, so He is also the third angel, who is the angel that lightens the earth with His glory.

Talen i 1776 samstemmer med talen i Patriot Act, og Alien and Sedition Acts representerer den snart kommende søndagsloven i De forente stater. Midt i denne historien bør det finnes en annen tale som samstemmer med 1789. Den første røsten i Åpenbaringen atten, vers én til tre, blir tydelig identifisert som ankommende da de store bygningene i New York City ble revet ned. Den andre røsten i vers fire blir også tydelig identifisert som den snart kommende søndagsloven. Begge disse røstene er guddommelige røster, for de er begge røsten til den engelen som skal opplyse jorden med sin herlighet, som Søster White identifiserer som den første engelen i Åpenbaringen fjorten. Jesus var den første engelen, og Han illustrerer alltid enden på en ting ved begynnelsen, så Han er også den tredje engelen, som er den engelen som opplyser jorden med sin herlighet.

The first angel is also portrayed in Revelation chapter ten, as descending on August 11, 1840, thus typifying the descent of the angel on September 11, 2001. Sister White directly states that the angel who descended in chapter ten, was “no less a personage than Jesus Christ.” The first and second voices of Revelation eighteen, are the voice of Christ. That history is typified by 1776, 1789 and 1798, when the earth beast spoke three times. The voice of Christ that speaks in between the two voices of Revelation eighteen, is when He speaks in Revelation chapter eleven.

Den første engel fremstilles også i Åpenbaringen kapittel ti som stigende ned den 11. august 1840, og typifiserer således engelens nedstigning den 11. september 2001. Søster White sier uttrykkelig at engelen som steg ned i kapittel ti, var «ingen ringere enn Jesus Kristus». Den første og den andre røst i Åpenbaringen atten er Kristi røst. Denne historien typifiseres ved 1776, 1789 og 1798, da dyret fra jorden talte tre ganger. Kristi røst, som taler mellom de to røstene i Åpenbaringen atten, er når Han taler i Åpenbaringen kapittel elleve.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. Revelation 11:11, 12.

> Og etter tre og en halv dag kom livsånden fra Gud inn i dem, og de stod på sine føtter; og stor frykt falt på dem som så dem. Og de hørte en høy røst fra himmelen som sa til dem: Kom hit opp. Og de steg opp til himmelen i en sky; og deres fiender så dem. Åpenbaringen 11:11, 12.

In July of 2023, a voice from heaven (the voice of Christ) began raising up the two witnesses who had been slain in the streets by the atheistic dragon from the bottomless pit. At that point, the issues associated with the Constitution of the United States became a prophetic subject, for at the next voice, represented by 1798, the Constitution will be fully overthrown. Each of the three waymarks of 1776, 1789 and 1798, align with the three divine voices that are marked as September 11, 2001, July 2023, and the soon coming Sunday law.

I juli 2023 begynte en røst fra himmelen (Kristi røst) å oppreise de to vitnene som var blitt drept på gatene av den ateistiske dragen fra avgrunnen. På det tidspunktet ble de spørsmål som er knyttet til Amerikas forente staters grunnlov, et profetisk emne, for ved den neste røsten, representert ved 1798, vil grunnloven bli fullstendig omstyrtet. Hvert av de tre veimerkene 1776, 1789 og 1798 samsvarer med de tre guddommelige røstene som er markert som 11. september 2001, juli 2023 og den snart kommende søndagsloven.

Those three steps align with three steps of the third woe, represented by September 11, 2001, October 7, 2023 and the soon coming Sunday law when the seventh trumpet, which is the third Woe, suddenly arrives in the hour of the “great earthquake”. In 2023, the transition of both horns of the earth beast began, as represented by the secret image dream of Nebuchadnezzar. Nebuchadnezzar’s dream in chapter two, was a secret that only God could reveal, and He revealed it to those who had passed the first test represented in chapter one of Daniel.

Disse tre trinnene svarer til tre trinn i det tredje ve, representert ved 11. september 2001, 7. oktober 2023 og den snart kommende søndagsloven, når den sjuende basun, som er det tredje ve, plutselig kommer i timen med det «store jordskjelv». I 2023 begynte overgangen for begge hornene på jorddyret, slik dette er fremstilt ved Nebukadnesars hemmelige bildedrøm. Nebukadnesars drøm i kapittel to var en hemmelighet som bare Gud kunne åpenbare, og Han åpenbarte den for dem som hadde bestått den første prøven, fremstilt i Daniels bok kapittel én.

Daniel and the three worthies in chapter one who passed the first test, were those who chose to eat the heavenly food and reject the diet of Babylon. They are those represented by John in Revelation chapter ten, who take the little book out of the angel’s hand, who is no less a personage than Jesus Christ, and eat the message contained therein. They are those in John chapter six, who chose to eat the flesh and drink the blood of the heavenly manna, that the other class rejected and who then turned away from Christ and walked no more with Him forever, in chapter SIX, verse SIXTY-SIX.

Daniel og de tre mennene i kapittel én, som bestod den første prøven, var de som valgte å ete den himmelske føde og forkaste Babylons kost. De er dem som Johannes fremstiller i Åpenbaringen kapittel ti, som tar den lille boken ut av engelens hånd, han som ikke er mindre enn Jesus Kristus selv, og eter budskapet som finnes deri. De er dem i Johannes kapittel seks, som valgte å ete kjødet og drikke blodet av den himmelske manna, som den andre klassen forkastet, og som da vendte seg bort fra Kristus og aldri mer vandret med Ham, i kapittel SEKS, vers SEKSTISEKS.

In that line Christ was teaching in Galilee, which means “a hinge” or “a turning point”. There He presented the message of the heavenly manna, that His disciples were to eat, just as John had eaten in Revelation chapter ten, and as Ezekiel had eaten in chapter three, and Jeremiah had eaten in chapter fifteen. The history represented by John in Revelation chapter ten, when he ate the little book, represented the history of the Millerites from 1840 to 1844, but it more directly represented the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand than the history of the Millerites. This is apparent in the chapter by the directions John was given when told to eat the little book.

På denne linjen underviste Kristus i Galilea, som betyr «et hengsel» eller «et vendepunkt». Der fremholdt Han budskapet om den himmelske manna, som Hans disipler skulle ete, slik Johannes hadde ett i Åpenbaringen kapittel ti, og slik Esekiel hadde ett i kapittel tre, og Jeremia hadde ett i kapittel femten. Historien som ble fremstilt ved Johannes i Åpenbaringen kapittel ti, da han åt den lille boken, fremstilte millerittenes historie fra 1840 til 1844, men den fremstilte mer direkte perioden med beseglingen av de hundre og førtifire tusen enn millerittenes historie. Dette er åpenbart i kapitlet ut fra de anvisninger Johannes fikk da han ble bedt om å ete den lille boken.

> And I went unto the angel, and said unto him, Give me the little book. And he said unto me, Take it, and eat it up; and it shall make thy belly bitter, but it shall be in thy mouth sweet as honey. Revelation 10:9.

> Og jeg gikk bort til engelen og sa til ham: Gi meg den lille boken. Og han sa til meg: Ta den og et den opp; og den skal gjøre din buk bitter, men i din munn skal den være søt som honning. Åpenbaringen 10:9.

In the verse, John was told in advance of his taking and eating the little book what experience would be produced by the message he ate. The Millerites did not understand the bitter-sweet experiences in advance of their historical fulfillment of John’s symbolism of their line of prophetic history. But the one hundred and forty-four thousand have been told in advance, and are required to know. When John illustrates either the history of the movement of the first angel or the history of the third angel, the message produces two classes of worshippers, and then ends with the bitter disappointment. When Jeremiah ate the little book, he then refused to associate with the “assembly of the mockers.”

I verset fikk Johannes på forhånd vite, før han tok og åt den lille boken, hvilken erfaring budskapet han åt ville frembringe. Millerittene forsto ikke de bittersøte erfaringene på forhånd, før deres historiske oppfyllelse av Johannes’ symbolikk for deres linje av profetisk historie. Men de hundre og førtifire tusen er blitt fortalt det på forhånd og er forpliktet til å vite det. Når Johannes fremstiller enten historien til den første engels bevegelse eller historien til den tredje engel, frembringer budskapet to klasser av tilbedere og ender deretter med den bitre skuffelsen. Da Jeremia åt den lille boken, nektet han deretter å omgås «spotternes forsamling».

> I sat not in the assembly of the mockers, nor rejoiced; I sat alone because of thy hand: for thou hast filled me with indignation. Jeremiah 15:17.

> Jeg satt ikke i spotternes forsamling og frydet meg ikke; jeg satt alene på grunn av din hånd, for du har fylt meg med harme. Jeremia 15:17.

When Ezekiel ate the little book, he was told to give the message to the rebels of the house of Israel, who would not listen.

Da Esekiel åt den lille bokrullen, fikk han beskjed om å gi budskapet til opprørerne av Israels hus, som ikke ville høre.

> Moreover he said unto me, Son of man, eat that thou findest; eat this roll, and go speak unto the house of Israel. . .. But the house of Israel will not hearken unto thee; for they will not hearken unto me: for all the house of Israel are impudent and hardhearted. Ezekiel 3:1,7.

> Og han sa til meg: Menneskesønn, et det du finner; et denne bokrullen, og gå og tal til Israels hus. ... Men Israels hus vil ikke høre på deg; for de vil ikke høre på meg. For hele Israels hus er hårdpannet og hardhjertet. Esekiel 3:1, 7.

When Christ offered the heavenly bread, that was His flesh and His blood, to His home church at Galilee, the class that turned away never walked with Him again, and the fact that this occurred in chapter SIX, verse SIXTY-SIX, identifies that the eating is the first of a three-step testing process, which begins with the descent of the angel. The second test is where the two classes are manifested, whether it be the contrast of Ezekiel with the hard-hearted house of Israel, or the wise and foolish virgins of both the beginning and ending of Adventism, or Jeremiah with the assembly of mockers, or by Daniel and the three worthies in contrast with the wise men of Babylon in chapter two of Daniel.

Da Kristus tilbød det himmelske brød, som var Hans kjød og Hans blod, til Sin hjemmemenighet i Galilea, vandret den klassen som vendte seg bort, aldri mer med Ham; og det forhold at dette fant sted i kapittel SEKS, vers SEKSTISEKS, viser at etingen er det første av en prøvelsesprosess i tre trinn, som begynner med engelens nedstigning. Den andre prøven er der de to klassene blir åpenbart, enten det er kontrasten mellom Esekiel og Israels hardhjertede hus, eller de kloke og de dårlige jomfruene både ved adventismens begynnelse og avslutning, eller Jeremia og spotternes forsamling, eller ved Daniel og de tre verdige i kontrast til Babels vise menn i kapittel to i Daniels bok.

In the line of John chapter six, the arrival at Galilee is September 11, 2001. The message to eat the flesh and drink the blood is the history that ultimately leads to the soon-coming Sunday law. “You are what you eat”, as represented by Daniel and the three worthies in chapter one, and in John six, those who chose to eat Christ’s flesh and drink His blood, became the image of what they ate. They became the image of Christ, while the other class that turned and walked no more with Christ manifested the image of the beast. One class was the image of the Creator, the other the image of the creation. John chapter six adds the meaning of “Galilee” to September 11, 2001, for the meaning is “hinge”, thus marking the turning point for the disciples. Would they turn to the heavenly diet or the diet of Babylon? It is at prophetic turning points that Christ manifests the light for the following period, as represented by His descent in 2001, when the earth was lightened with His glory.

I linjen i Johannes kapittel seks er ankomsten til Galilea den 11. september 2001. Budskapet om å ete kjødet og drikke blodet er den historien som til slutt leder til den snart kommende søndagsloven. «Du er hva du spiser», slik det er framstilt ved Daniel og de tre verdige i kapittel én, og i Johannes seks ble de som valgte å ete Kristi kjød og drikke Hans blod, bildet av det de åt. De ble Kristi bilde, mens den andre klassen, som vendte om og ikke lenger vandret med Kristus, åpenbarte dyrets bilde. Den ene klassen var Skaperens bilde, den andre skapningens bilde. Johannes kapittel seks føyer betydningen av «Galilea» til den 11. september 2001, for betydningen er «hengsel», og markerer således vendepunktet for disiplene. Ville de vende seg til den himmelske kost eller Babylons kost? Det er ved profetiske vendepunkter at Kristus åpenbarer lyset for den etterfølgende perioden, slik det er framstilt ved Hans nedstigning i 2001, da jorden ble opplyst av Hans herlighet.

> “There are lessons to be learned from the history of the past; and attention is called to these, that all may understand that God works on the same lines now that He ever has done. His hand is seen in His work and among the nations now, just the same as it has been ever since the gospel was first proclaimed to Adam in Eden.

> «Det er lærdommer å hente fra fortidens historie; og oppmerksomheten henledes på disse, for at alle må forstå at Gud virker etter de samme linjer nå som Han alltid har gjort. Hans hånd sees i Hans verk og blant nasjonene nå, på samme måte som den har vært sett helt siden evangeliet først ble forkynt for Adam i Eden. »

> “There are periods which are turning points in the history of nations and of the church. In the providence of God, when these different crises arrive, the light for that time is given. If it is received, there is spiritual progress; if it is rejected, spiritual declension and shipwreck follow. The Lord in His word has opened up the aggressive work of the gospel as it has been carried on in the past, and will be in the future, even to the closing conflict, when Satanic agencies will make their last wonderful movement.” Bible Echo, August 26, 1895.

> «Det finnes perioder som er vendepunkter i nasjonenes og menighetens historie. I Guds forsyn blir, når disse ulike krisene inntreffer, lyset for den tiden gitt. Dersom det blir mottatt, følger åndelig framgang; dersom det blir forkastet, følger åndelig tilbakegang og forlis. Herren har i sitt ord åpenbart evangeliets fremadskridende verk slik det er blitt utført i fortiden, og slik det vil bli utført i fremtiden, helt til den avsluttende strid, når sataniske krefter vil gjøre sin siste forunderlige bevegelse.» Bible Echo, 26. august 1895.

God always works upon the same lines of past history, and He never changes. There are “turning points” (Galilee), that are “crises,” and at those “turning points” the “light for that time is given.” The light for the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand was given at the crisis that began on September 11, 2001. If that light “is received, there is spiritual progress; if it is rejected, spiritual declension and shipwreck follow.” The light produces two classes of worshippers. The light that follows the turning point represents the message which produces two classes of worshippers.

Gud arbeider alltid etter de samme linjene som i tidligere historie, og Han forandrer seg aldri. Det finnes «vendepunkter» (Galilea), som er «kriser», og ved disse «vendepunktene» blir «lyset for den tiden gitt». Lyset for perioden med beseglingen av de hundre og førtifire tusen ble gitt ved den krisen som begynte 11. september 2001. Hvis dette lyset «blir mottatt, skjer det åndelig framgang; hvis det blir forkastet, følger åndelig tilbakegang og skipbrudd». Lyset frambringer to klasser av tilbedere. Lyset som følger vendepunktet, representerer budskapet som frambringer to klasser av tilbedere.

Daniel chapter two illustrates the second test, the test which follows the dietary test of chapter one. In verse one of chapter one of Daniel, Judah had just been conquered by Nebuchadnezzar, who then became the first kingdom of Bible prophecy. It was a turning point in both the history of nations and of the church, it was a great crisis and the light of a dietary test was then given. Daniel and the three worthies passed the test, and then in chapter two, they again represented those who passed the second test. The second test was a test over a secret that no man, not even Nebuchadnezzar knew.

Daniel kapittel to illustrerer den andre prøven, prøven som følger etter kostholds-prøven i kapittel én. I vers én i kapittel én i Daniels bok var Juda nettopp blitt erobret av Nebukadnesar, som da ble det første riket i Bibelens profeti. Det var et vendepunkt både i nasjonenes og menighetens historie; det var en stor krise, og lyset om en kostholds-prøve ble da gitt. Daniel og de tre verdige bestod prøven, og deretter, i kapittel to, representerte de igjen dem som bestod den andre prøven. Den andre prøven var en prøve angående en hemmelighet som intet menneske, ikke engang Nebukadnesar, kjente.

The symbol of the test was the image of Nebuchadnezzar’s dream. It was a life and death test over an image that no one knew. The image identified the kingdoms of Bible prophecy, and in chapters seven and eight of Daniel, the same kingdoms of Daniel two are represented as beasts. Nebuchadnezzar’s test was the test of “the image of the beasts”, that in the last days, occurs during the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Symbolet på prøven var bildet i Nebukadnesars drøm. Det var en prøve på liv og død angående et bilde som ingen kjente. Bildet identifiserte rikene i Bibelens profeti, og i Daniels bok, kapittel sju og åtte, blir de samme rikene som i Daniel to framstilt som dyr. Nebukadnesars prøve var prøven om «dyrenes bilde», som i de siste dager finner sted i løpet av beseglingen av de hundre og førtifire tusen.

In the last days, the formation of the image of the beast is the great test for the people of God, represented by Daniel and the three worthies. It is the test they must pass, before they are sealed, so it is the sealing-testing message that either produces a class that receives the seal of God and reflects the image of God, or a class that receives the seal of the beast, and therefore reflects the image of the beast. In Daniel chapter two the message of the image of the beast was sealed until the history when it became a life and death question. Nebuchadnezzar’s image was understood correctly by the Millerites, but in the history of the sealing a secret truth that is connected with Nebuchadnezzar’s image is unsealed, but only to those who have taken the message that was to be eaten when the turning point arrived.

I de siste dager er dannelsen av dyrets bilde den store prøven for Guds folk, fremstilt ved Daniel og de tre trofaste menn. Det er den prøven de må bestå før de blir beseglet; derfor er det budskapet om beseglingen og prøven som enten frembringer en gruppe som mottar Guds segl og gjenspeiler Guds bilde, eller en gruppe som mottar dyrets segl og derfor gjenspeiler dyrets bilde. I Daniels bok, kapittel to, var budskapet om dyrets bilde forseglet inntil den historie da det ble et spørsmål om liv og død. Nebukadnesars bilde ble forstått riktig av millerittene, men i beseglingens historie blir en hemmelig sannhet som er knyttet til Nebukadnesars bilde, avdekket, men bare for dem som har tatt imot budskapet som skulle etes da vendepunktet kom.

That food is the latter rain message that began when the angel of Revelation eighteen descended, and the latter rain message is the methodology of line upon line. Without eating that truth, the secret message of the formation of the image of the beast cannot be seen.

Den føden er senregnsbudskapet som begynte da engelen i Åpenbaringen atten steg ned, og senregnsbudskapet er metodologien med linje på linje. Uten å ete den sannheten kan det hemmelige budskapet om dannelsen av dyrets bilde ikke ses.

Ellen White was “clearly shown, that the image of the beast would be formed before probation closes.” The message of the formation of the image of the beast in Daniel two, represents a formation of the image that would only been seen in the history that followed the “turning point”, when the light would then be given. What is now understood about Nebuchadnezzar’s image is that it did not simply identify the first four kingdoms of Bible prophecy, it identified all eight kingdoms, and that understanding produces a new formation of the image-beast.

Ellen White fikk «klart vist at dyrets bilde ville bli dannet før nådetiden avsluttes». Budskapet om dannelsen av dyrets bilde i Daniel 2 representerer en dannelse av bildet som først ville bli sett i den historien som fulgte etter «vendepunktet», når lyset deretter ville bli gitt. Det som nå forstås om Nebukadnesars bilde, er at det ikke ganske enkelt identifiserte de fire første rikene i Bibelens profeti; det identifiserte alle åtte rikene, og den forståelsen frembringer en ny dannelse av bilde-dyret.

That truth identifies that the eighth beast, is of the seven, and it further identifies that the United States, who first forms an image of the beast, and thereafter forces the entire world to do the same, will possess the prophetic characteristic of the beast which it forms an image of. That image includes that it is the eighth, that is of the seven, and in the history of the three voices of Christ, it is marking the turning point of September 11, 2001, the voice of 2023 calling the dead, dry bones of the two witnesses to their feet, and the voice of the call out of Babylon.

Denne sannheten fastslår at det åttende dyret er av de sju, og den fastslår videre at De forente stater, som først danner et bilde av dyret og deretter tvinger hele verden til å gjøre det samme, vil besitte det profetiske kjennetegn ved dyret som det danner et bilde av. Dette bildet omfatter at det er det åttende, som er av de sju, og i historien om Kristi tre røster markerer det vendepunktet den 11. september 2001, røsten fra 2023 som kaller de døde, tørre ben i de to vitnene opp på deres føtter, og røsten i kallet ut av Babylon.

The voice of 2023 is the voice that identifies the secret of Nebuchadnezzar’s image and when it speaks.

Røsten for 2023 er den røsten som identifiserer hemmeligheten ved Nebukadnesars bilde og når det taler.

September 11, 2001 represents the period that begins there, and ends on July 18, 2020. The period of the second voice from chapter eleven, represents the period from July 18, 2020, unto the third voice at the soon-coming Sunday law. The second period that begins on July 18, 2020, includes the waymark of November 3, 2020, and the waymark of January 6, 2021, when those that had slain the two witnesses and began to rejoice and send gifts, and it includes July, 2023, when the voice in the wilderness began to sound the warning of the seventh trumpet.

11. september 2001 representerer den perioden som begynner der, og ender 18. juli 2020. Perioden for den andre røsten fra kapittel elleve representerer perioden fra 18. juli 2020 og frem til den tredje røsten ved den snart kommende søndagsloven. Den andre perioden som begynner 18. juli 2020, omfatter veimerket 3. november 2020 og veimerket 6. januar 2021, da de som hadde drept de to vitnene begynte å glede seg og sende gaver, og den omfatter juli 2023, da røsten i ørkenen begynte å la den sjuende basunens advarsel lyde.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette dette studiet i den neste artikkelen.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> Ved breddene av elven Kebar skuet Esekiel en stormvind som syntes å komme fra nord, «en stor sky og en ild som slo omkring seg selv, og en glans var rundt den, og ut fra dens midte likesom synet av rav». En rekke hjul, som skar inn i hverandre, ble beveget av fire livsvesener. Høyt over alt dette «var det noe som lignet en trone, å se til som en safirstein; og over det som lignet tronen, var det noe som så ut som en mann høyt derover». «Og det viste seg i kjerubene noe som lignet en menneskehånd under deres vinger.» Esekiel 1:4, 26; 10:8. Hjulenes innretning var så sammensatt at de ved første øyekast syntes å være i uorden; men de beveget seg i fullkommen harmoni. Himmelske vesener, oppholdt og ledet av hånden under kjerubenes vinger, satte disse hjulene i bevegelse; over dem, på safirtronen, var den Evige; og rundt om tronen var en regnbue, symbolet på guddommelig miskunnhet.

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> «Slik de hjullignende sammensetningene var under ledelse av hånden under kjerubenes vinger, slik er også det kompliserte samspillet i menneskelige hendelser under guddommelig kontroll. Midt i folkenes strid og larm leder han som troner over kjerubene, fremdeles jordens anliggender.

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> Historien om de nasjoner som den ene etter den andre har opptatt sin tilmålte tid og plass, og ubevisst vitnet om den sannhet hvis mening de selv ikke kjente, taler til oss. Til hver nasjon og til hvert menneske i dag har Gud tildelt en plass i sin store plan. I dag blir mennesker og nasjoner målt med loddsnoren i hånden på Ham som ikke gjør noen feil. Alle avgjør ved sitt eget valg sin skjebne, og Gud styrer over alt for å virkeliggjøre sine hensikter.

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.” Education, 177, 178.

> «Den historie som den store JEG ER har opptegnet i sitt ord, idet han føyer ledd til ledd i den profetiske kjede, fra evigheten i fortiden til evigheten i fremtiden, forteller oss hvor vi står i dag i tidsaldrenes gang, og hva som kan ventes i den kommende tid. Alt det profetien har forutsagt skulle skje, inntil den nåværende tid, er blitt nedtegnet på historiens blader, og vi kan være forvisset om at alt som ennå skal komme, vil bli oppfylt i sin orden.» Education, 177, 178.

Back to Articles