Article

# Daniels bok - Nummer atten

Timen

Author

Jeff Pippenger

Published

December 13, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Inspirasjonen er tydelig på at det tredje kapitlet i Daniel representerer søndagsloven i De forente stater. I Jesaja kapittel tjuetre er Tyrus’ skjøge, som driver hor med jordens konger, den skjøgen i Åpenbaringen som driver hor med jordens konger. I Åpenbaringen sytten har denne skjøgen skrevet på sin panne: Babylon den store.

> Og kvinnen var kledd i purpur og skarlagen og prydet med gull og edelstener og perler; i sin hånd hadde hun et gullbeger, fullt av styggedommer og urenheten fra hennes hor. Og på hennes panne var det skrevet et navn: MYSTERIUM, DET STORE BABYLON, MOREN TIL SKJØGERNE OG TIL JORDENS STYGGEDOMMER. Åpenbaringen 17:4, 5.

Før 1950 identifiserte engelske ordbøker korrekt kvinnen som er framstilt i disse to versene, som den romersk-katolske kirke. Hele verden visste, etter den mørke middelalders tids katolske forfølgelser som ble gjennomført fra 538 til 1798, at den romerske kirke var skjøgen som driver hor med jordens konger. Uavhengighetserklæringen var utformet som en avvisning av katolisismens herredømme og også av de jordiske kongers herredømme, som hadde inngått uhellige forbindelser med skjøgen. Jesaja kapittel tjuetre identifiserer at skjøgen skulle bli glemt. Du ville aldri finne definisjonen av skjøgen i Åpenbaringen sytten som den katolske kirke i noen moderne søkemotorer, for Guds Ord svikter aldri, og Guds Ord sier at hun skulle bli glemt.

> Og det skal skje på den dag at Tyrus skal bli glemt i sytti år, etter én konges dager; etter enden på sytti år skal det gå Tyrus som i skjøgens sang. Ta en harpe, gå omkring i byen, du glemte skjøge; la tonene lyde vakkert, syng mange sanger, så du kan bli husket. Og det skal skje etter enden på sytti år at Herren skal besøke Tyrus, og hun skal vende tilbake til sin skjønnelønn og drive hor med alle verdens riker på jordens overflate. Og hennes handelsvinning og hennes skjønnelønn skal være helliget Herren; det skal ikke samles i forråd eller legges opp, for hennes handelsvinning skal være for dem som bor for Herrens åsyn, så de kan ete seg mette og ha varige klær. Jesaja 23:15–18.

Guds Ord svikter aldri, og siden 1798 har skjøgen vært glemt, men i de siste dager skal hun bli husket. Hun blir husket når Guds syvendedags sabbat blir angrepet, og det er det ene budet i De ti bud som alltid skulle huskes. Hun blir husket når hun tar sin harpe, drar omkring i byen og lar søte melodier og mange sanger lyde. Hun synger sine sanger ved enden av sytti år, som er én konges dager. En konge er, ifølge Daniel kapittel to, et rike.

> Og hvor enn menneskenes barn bor, markens dyr og himmelens fugler har han gitt i din hånd, og han har gjort deg til hersker over dem alle. Du er dette hode av gull. Daniel 2,38.

Et «hode» eller en «konge» er begge symboler på et rike. Det riket som er fremstilt ved «dagene til én konge», er De forente stater. De forente stater begynte sitt profetiske herredømme som dyret fra jorden da det dødelige såret ble tilføyd Babylons skjøge i 1798. Det fortsetter som det sjette riket i Bibelens profeti inntil søndagsloven. Det bokstavelige riket i Bibelens profeti som faktisk hersket i sytti år, var Babylon.

> Se, jeg vil sende bud og hente alle slektene i nord, sier Herren, og Nebukadnesar, kongen i Babylon, min tjener, og jeg vil føre dem mot dette landet og mot dets innbyggere og mot alle disse folkene rundt omkring; og jeg vil fullstendig ødelegge dem og gjøre dem til gjenstand for forferdelse og til spott og til evige ødemarker. Dessuten vil jeg ta fra dem frydens røst og gledens røst, brudgommens røst og brudens røst, lyden av kvernsteinene og lyset fra lampen. Og hele dette landet skal bli til ødemark og til forferdelse; og disse folkene skal tjene kongen i Babylon i sytti år. Og det skal skje når sytti år er til ende, at jeg vil hjemsøke kongen i Babylon og dette folket, sier Herren, for deres misgjerning, og kaldeernes land, og jeg vil gjøre det til evige ødemarker. Jeremia 25:9–12.

Det bokstavelige Babylon hersket i sytti år, som et forbilde på riket i de siste dager som skal regjere i sytti symbolske år. Nebukadnesar, kongen i Babylon, angrep Juda tre ganger. Det første angrepet var rettet mot Jojakim, og da begynte de sytti årene i Jeremias profeti. De endte med Belsasars død, da Gud straffet «kongen i Babylon», slik han hadde straffet kong Jojakim ved begynnelsen av de sytti årene. Det profetiske riket som fremstilles som «én konges dager» (ett rike) som «sytti år», var Babylon, og det riket i Bibelens profeti som hersker i de sytti symbolske årene i den tiden da skjøgen fra Tyrus er glemt, er jorddyret i Åpenbaringen tretten. Overgangen fra det femte til det sjette riket i Bibelens profeti i 1798 er en del av sannheten som Johannes illustrerer i Åpenbaringen kapittel tretten.

> Og jeg stod på havets sand og så et dyr stige opp av havet; det hadde sju hoder og ti horn, og på hornene sine ti kroner, og på hodene sine bespottelsens navn. … Og jeg så et annet dyr stige opp av jorden; og det hadde to horn lik et lam, og det talte som en drage. Åpenbaringen 13:1, 11.

Stranden som Johannes stod på i Åpenbaringen kapittel tretten, representerer 1798.

> «På den tid da pavedømmet, berøvet sin styrke, ble tvunget til å opphøre med forfølgelsen, så Johannes en ny makt stige opp for å gjenlyde dragens røst og føre videre det samme grusomme og gudsbespottelige verk. Denne makten, den siste som skal føre krig mot kirken og Guds lov, fremstilles ved et dyr med horn lik et lams. Dyrene som gikk forut for det, hadde steget opp av havet; men dette steg opp av jorden, og betegner den fredelige fremveksten av den nasjon det symboliserte — De forente stater.» Signs of the Times, 8. februar 1910.

Dyret fra havet ble ved havets sand skilt fra dyret fra jorden. Det femte riket i Bibelens profeti i 1798 (havbredden) representerte fortidens historie, og det sjette riket var fremtidig historie. Millerittene så ikke denne sannheten. William Miller fikk innsikt i hedenskapets dragemakt og dens forhold til det påfølgende riket, fremstilt som katolisismens dyr. Åpenbaringen tretten åpner beretningen om den falske profet, det vil si den tredje av de tre maktene som leder verden til Harmageddon. Beretningen begynner på havbredden i 1798.

De forente stater begynner sin historie med lammets symbolikk, men avslutter sin historie med å tale som en drage. Historien om de symbolske sytti årene av jorddyrets herredømme er fremstilt i ett vers, i kapittel tretten i Åpenbaringen, for verset identifiserer både begynnelsen og avslutningen av jorddyret i den samme setningen.

> Og jeg så et annet dyr stige opp av jorden; og det hadde to horn lik et lam, og det talte som en drage. Åpenbaringen 13:11.

Når Amerikas forente stater taler som en drage, vedtar det søndagsloven. Før det fullbyrder håndhevelsen av søndagstilbedelsen, vil protestantismens frafalne kirker slutte seg sammen og ta politisk kontroll over den frafalne regjeringen idet de danner dyrets bilde. Når inspirasjonen identifiserer (og det gjør den gjentatte ganger) at Nebukadnesars innvielsesseremoni for gullstøtten representerer søndagsloven, markerer den avslutningen på de sytti symbolske årene for jorddyret. Daniels bok, kapittel én til tre, representerer de tre englers budskap i Åpenbaringen kapittel fjorten. Den tredje engel blir en levende sannhet ved søndagsloven.

Profetisk sett representerer kapittel én til tre i Daniels bok de sytti symbolske årene til jorddyret i Åpenbaringen tretten. Kostholdsprøven som fremstilles i kapittel én, og symbolikken knyttet til Jojakim, viser at kapittel én profetisk begynner ved bemyndigelsen av den første engelen, enten den 11. august 1840 eller den 11. september 2001, i den tredje engelens historie.

Babylon er nasjonen som hersket i sytti år, og disse årene representerer De forente staters historie. Babylons sytti år ble ikke avsluttet før lenge etter Nebukadnesars innvielse av gullbildet, men profetisk ender de sytti symbolske årene som Jesaja benytter i kapittel tjuetre, i Daniel kapittel tre. Når Nebukadnesars orkester spiller musikken til innvielsesseremonien, håndheves dyrets merke, og på den tid begynner horen i Tyrus og i Babylon å synge sine sanger for jordens konger, mens det frafalne Israel bøyer seg og danser.

> Kong Nebukadnesar lot lage eit bilete av gull; det var seksti alner høgt og seks alner breitt. Han reiste det på Dura-sletta i landskapet Babylon. Så sende kong Nebukadnesar bod etter satrapane, statthaldarane og landshovdingane, dommarane, skattmeisterane, rådgjevarane, lovkunnige og alle styrarane i landskapa, så dei skulle koma til innviinga av biletet som kong Nebukadnesar hadde reist. Då samla satrapane, statthaldarane og landshovdingane, dommarane, skattmeisterane, rådgjevarane, lovkunnige og alle styrarane i landskapa seg til innviinga av biletet som kong Nebukadnesar hadde reist, og dei stilte seg framfor biletet som Nebukadnesar hadde reist. Då ropa ein herold med høg røyst: Dykk er det bode, de folk, folkeslag og tungemål, at når de høyrer lyden av horn, fløyte, sitar, lyre, psalter, sekkepipe og alle slag musikkinstrument, skal de falla ned og tilbe gullbiletet som kong Nebukadnesar har reist. Og kvar den som ikkje fell ned og tilbed, skal i same stund kastast midt inn i den brennande eldomnen. Då no alle folka høyrde lyden av horn, fløyte, sitar, lyre, psalter og alle slag musikkinstrument, fall alle folk, folkeslag og tungemål ned og tilbad gullbiletet som kong Nebukadnesar hadde reist. Daniel 3:1–7.

På den «tid», eller i den samme «time», som er søndagsloven i De forente stater, skal enhver som nekter å tilbe gullbildet, «kastes midt i den brennende ildovn». Den eneste boken i Det gamle testamente som inneholder ordet oversatt med «time», er Daniels bok. Ordet «time» i kapittel tre representerer dyrets merkes ankomst. Ordet «time» representerer også den første engels budskap i kapittel fire, for der symboliserer det advarselen til Nebukadnesar om den kommende «time» for Guds dom.

> Da ble Daniel, han som hadde navnet Beltsasar, slått av forferdelse en stund, og hans tanker uroet ham. Kongen tok til orde og sa: Beltsasar, la ikke drømmen eller tydningen av den uroe deg. Beltsasar svarte og sa: Min herre, måtte drømmen gjelde dem som hater deg, og tydningen av den dine fiender. Daniel 4:19.

Daniel frembar advarselen for Nebukadnesar om hans kommende time av Guds dom, som Nebukadnesar senere forkastet. «Timen» i kapittel fire, når den brukes igjen i kapitlet, representerer deretter den «timen» da dommen kom. I millerittisk historie ville den første «timen» i kapittel fire representere den første engels ankomst i 1798. Dette budskapet ble oppfylt da den undersøkende dom begynte den 22. oktober 1844. «Timen» i kapittel fire er først et symbol på et budskap om kommende dom, og deretter blir den brukt som symbolet på at dommen er kommet. Den første bruken av ordet «time» representerer 1798 og den første engels ankomst, og den andre bruken representerer 22. oktober 1844 og den tredje engels ankomst.

> I samme stund ble dette fullbyrdet over Nebukadnesar; og han ble drevet bort fra menneskene og åt gress som oksene, og hans kropp ble vætet av himmelens dugg, inntil hans hår var vokst som ørnefjær, og hans negler som fugleklør. Daniel 4:33.

«Timen» i kapittel fire er derfor et symbol på både 1798 og 1844, som er endepunktene for de to forbannelsene med «sju tider» over Israels nordlige rike (som begynte i 723 f.Kr.) og sørlige rike (som begynte i 677 f.Kr.). Disse to forbannelsene, som representerer to tusen fem hundre og tjue år med adspredelse og slaveri, representerer fullbyrdelsen av Guds første og siste harme mot sitt frafalne folk. Begge begynte med Guds dom, og deres respektive avslutninger representerer advarselsbudskapet om Guds nært forestående undersøkende dom, eller ankomsten av den undersøkende dommen. Begge de dommene som representeres ved avslutningen av de to dommene med «sju tider», er representert ved ordet «time» i Daniels bok, kapittel fire.

I millerittisk historie representerer «timen» begynnelsen på bevegelsen ved endetidens tid i 1798, da den første engel ankom, og den andre «timen» i kapittel fire representerer slutten på bevegelsen, da den tredje engel ankom den 22. oktober 1844. Millerittbevegelsen under den første engel gjentas i den tredje engels bevegelse, så de to forekomstene av «time» i kapittel fire markerer derfor også endetidens tid i 1989, og også den snart kommende søndagsloven. Millerittbevegelsen under den første engel kunngjorde åpningen av den undersøkende dom, og den tredje engels bevegelse kunngjør åpningen av Guds fullbyrdende dom, som er progressiv, idet den begynner ved søndagsloven og fortsetter og tiltar helt frem til Kristi gjenkomst.

Vi vil fortsette vår studie av Daniel kapittel tre, og avslutte vår behandling av ordet «time» i den neste artikkelen.

> Se, jeg sender dere ut som sauer midt iblant ulver; vær derfor kloke som slanger og enfoldige som duer. Men ta dere i vare for menneskene; for de skal overgi dere til rådene, og i sine synagoger skal de hudstryke dere. Også for landshøvdinger og konger skal dere føres for min skyld, til et vitnesbyrd for dem og for hedningene. Men når de overgir dere, så vær ikke bekymret for hvordan eller hva dere skal tale; for det skal bli gitt dere i samme stund hva dere skal tale. For det er ikke dere som taler, men deres Fars Ånd som taler i dere. Og bror skal overgi bror til døden, og far sitt barn; og barn skal reise seg mot sine foreldre og volde at de blir drept. Og dere skal hates av alle for mitt navns skyld; men den som holder ut til enden, han skal bli frelst. Men når de forfølger dere i denne byen, så flykt til en annen; for sannelig sier jeg dere: Dere skal slett ikke være ferdige med Israels byer før Menneskesønnen kommer. Disippelen er ikke over sin mester, heller ikke tjeneren over sin herre. Det er nok for disippelen at han blir som sin mester, og tjeneren som sin herre. Har de kalt husbonden Beelsebul, hvor mye mer da hans husfolk? Frykt dem derfor ikke; for det er ikke noe tildekket som ikke skal bli åpenbart, og ikke noe skjult som ikke skal bli kjent. Det jeg sier dere i mørket, tal det i lyset; og det dere hører i øret, forkynn det fra takene. Og frykt ikke dem som dreper legemet, men ikke kan drepe sjelen; frykt heller ham som kan ødelegge både sjel og legeme i helvete. Matteus 10:16–28.

Back to Articles