Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty-Six

Joels bok og den laodikeiske syvendedags adventistkirke – nummer førtiseks

Number Forty-Six

Nummer førtiseks

Author

Jeff Pippenger

Published

February 12, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

Caesarea Philippi to Caesarea Maritima represents the period from the third to the ninth hour, which is divided at the sixth hour. The division of Caesarea to Caesarea was the Mount of Transfiguration. The Mount of Transfiguration aligns two other lines to the waymark of three steps that precedes the Pentecostal Sunday law by five days.

Cæsarea Filippi til Cæsarea Maritima representerer perioden fra den tredje til den niende time, som er delt ved den sjette time. Delingen fra Cæsarea til Cæsarea var Forklarelsens berg. Forklarelsens berg samordner to andre linjer med veimerket på tre trinn som går forut for pinsens søndagslov med fem dager.

At the Mount, God the Father spoke a second time. The first time He spoke was at Christ’s baptism, the last time was just before the cross.

På fjellet talte Gud Faderen for annen gang. Første gang Han talte, var ved Kristi dåp; siste gang var like før korset.

> Now is my soul troubled; and what shall I say? Father, save me from this hour: but for this cause came I unto this hour. Father, glorify thy name. Then came there a voice from heaven, saying, I have both glorified it, and will glorify it again. The people therefore, that stood by, and heard it, said that it thundered: others said, An angel spake to him. John 12:27–29.

> Nå er min sjel opprørt; og hva skal jeg si? Far, frels meg fra denne stund; men for denne saks skyld er jeg kommet til denne stund. Far, herliggjør ditt navn. Da kom det en røst fra himmelen, som sa: Jeg har både herliggjort det og vil herliggjøre det igjen. Folket som stod der og hørte det, sa derfor at det tordnet; andre sa: En engel talte til ham. Johannes 12:27–29.

God glorifies His name when He seals the one hundred and forty-four thousand and writes upon them His name.

Gud herliggjør sitt navn når han besegler de hundre og førtifire tusen og skriver sitt navn på dem.

> Him that overcometh will I make a pillar in the temple of my God, and he shall go no more out: and I will write upon him the name of my God, and the name of the city of my God, which is new Jerusalem, which cometh down out of heaven from my God: and I will write upon him my new name. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:12, 13.

> Den som seirer, vil jeg gjøre til en søyle i min Guds tempel, og han skal aldri mer gå ut; og jeg vil skrive på ham min Guds navn og navnet på min Guds stad, det nye Jerusalem, som kommer ned fra himmelen fra min Gud; og jeg vil skrive på ham mitt nye navn. Den som har øre, han høre hva Ånden sier til menighetene. Åpenbaringen 3:12, 13.

At the Mount of Transfiguration, Peter, James and John were the only disciples present, as they were at the resurrection of Jairus’ daughter and also again at Gethsemane. Gethsemane, like unto the Father speaking in John twelve—came just before the cross. Gethsemane means “oil press,” identifying the oil test of the virgins. Gethsemane is the “crisis” that brings the soul “face to face with death,” and the wise virgins pass the test, for in the second temple test they came face to face with life, as Jesus taught “face to face” for thirty days.

På Forklarelsens berg var Peter, Jakob og Johannes de eneste disiplene som var til stede, slik de også var ved oppvekkelsen av Jairus’ datter og igjen i Getsemane. Getsemane, liksom da Faderen talte i Johannes tolv, kom like før korset. Getsemane betyr «oljepresse» og identifiserer jomfruenes oljeprøve. Getsemane er den «krisen» som bringer sjelen «ansikt til ansikt med døden», og de kloke jomfruene består prøven, for i den andre tempelprøven kom de ansikt til ansikt med livet, slik Jesus underviste «ansikt til ansikt» i tretti dager.

The first time the Father spoke was at Christ’s baptism and the first time He exclusively took Peter, James and John was when the twelve-year-old daughter of Jairus was resurrected. The resurrection of the twelve-year-old virgin aligns with the baptism of Christ, which symbolizes the power of the resurrection. The resurrection of Jairus’s daughter aligns with the baptism of Christ and Caesarea Philippi. Gethsemane and the troubling of Christ when the Father spoke just before the cross align with Caesarea Maritima.

Den første gangen Faderen talte, var ved Kristi dåp, og den første gangen han utelukkende tok med seg Peter, Jakob og Johannes, var da Jairus’ tolv år gamle datter ble oppreist. Oppreisningen av den tolv år gamle jomfruen svarer til Kristi dåp, som symboliserer oppstandelsens kraft. Oppreisningen av Jairus’ datter svarer til Kristi dåp og Caesarea Filippi. Getsemane og Kristi sjelelige uro da Faderen talte like før korset, svarer til Caesarea Maritima.

Line upon line Peter represents the one hundred and forty-four thousand who are sealed at Caesarea Philippi, when Simon Barjona’s name is changed to Peter. Once sealed at Panium, which is Caesarea Philippi, Peter goes to the sixth hour of the Mount, where he is lifted up as an ensign as he continues on to answer the call of Cornelius at Caesarea Maritima. At Caesarea Philippi Peter leaves the Exeter camp meeting with the seal of God and the message of the Midnight Cry to proclaim. The message of Islam as represented by the feast of trumpets carries Peter on to Caesarea by the sea. The message of Islam lifts up Peter to the view of the world, for Peter has predicted the prophetic arrival of Islam in advance of the feast of trumpets.

Linje på linje representerer Peter de hundre og førtifire tusen som blir beseglet i Cæsarea Filippi, når Simon Barjona får sitt navn forandret til Peter. Etter å ha blitt beseglet i Panium, som er Cæsarea Filippi, går Peter til den sjette time på fjellet, hvor han blir løftet opp som et banner idet han fortsetter for å besvare Cornelius’ kall i Cæsarea Maritima. I Cæsarea Filippi forlater Peter leirmøtet i Exeter med Guds segl og budskapet om midnattsropet til å forkynne. Budskapet om islam, slik det er representert ved basunhøytiden, fører Peter videre til Cæsarea ved havet. Budskapet om islam løfter Peter opp for verdens blikk, for Peter har på forhånd forutsagt islams profetiske ankomst før basunhøytiden.

> Behold, I will send you Elijah the prophet before the coming of the great and dreadful day of the Lord: And he shall turn the heart of the fathers to the children, and the heart of the children to their fathers, lest I come and smite the earth with a curse. Malachi 4:5, 6.

> Se, jeg vil sende dere profeten Elia før Herrens store og fryktelige dag kommer. Og han skal vende fedrenes hjerte til barna og barnas hjerte til deres fedre, så jeg ikke skal komme og slå landet med bann. Malaki 4:5, 6.

Line upon line the Elijah message is the message that is premised upon aligning the fathers with their children. Elijah was Father Miller, who illustrates his children. The one hundred and forty-four thousand are the children of William Miller, and to turn the hearts of Miller to his children is to align Millerite history with the history of Elijah, as well as John the Baptist with the messenger associated with the one hundred and forty-four thousand. An element of the alignment of these four lines is that in each of the testing histories of Elijah, John and Miller the only message of present truth—was the message which came through the messenger.

Linje på linje er Elias-budskapet det budskap som bygger på å samstemme fedrene med deres barn. Elias var Fader Miller, som illustrerer sine barn. De hundre og førtifire tusen er William Millers barn, og å vende Millers hjerte til hans barn er å bringe den millerittiske historie i samklang med Elias’ historie, så vel som Johannes Døperen med den budbærer som er knyttet til de hundre og førtifire tusen. Et element i samstemmingen av disse fire linjene er at i hver av prøvelseshistoriene til Elias, Johannes og Miller var det eneste budskap om nærværende sannhet budskapet som kom gjennom budbæreren.

> And Elijah the Tishbite, who was of the inhabitants of Gilead, said unto Ahab, As the Lord God of Israel liveth, before whom I stand, there shall not be dew nor rain these years, but according to my word. 1 Kings 17:1.

> Og Elia, tisjbitten, som hørte til blant innbyggerne i Gilead, sa til Ahab: Så sant Herren, Israels Gud, lever, han som jeg står framfor, skal det i disse år verken komme dugg eller regn uten etter mitt ord. 1 Kong 17:1.

Sister White is clear that those who did not accept the message of John, who Jesus identified as Elijah, would not be benefitted by the teachings of Jesus, and also that those who rejected the message of Miller, as represented as the first angel’s message, could not be benefitted by the message of the second angel. Accompanying Elijah’s announcement that rain would only come at his command, was the ultimate test that included the command to choose between Elijah’s message or Baal’s message. The prophetic symbol of “how long” aligns Elijah’s Mount Carmel with the Sunday law.

Søster White gjør det klart at de som ikke tok imot Johannes’ budskap, han som Jesus identifiserte som Elia, ikke ville ha gagn av Jesu lære, og også at de som forkastet Millers budskap, fremstilt som den første engels budskap, ikke kunne ha gagn av den andre engels budskap. Sammen med Elias kunngjøring om at regn bare ville komme på hans ord, fulgte den endelige prøven, som innbefattet befaling om å velge mellom Elias budskap eller Ba’als budskap. Det profetiske symbolet «hvor lenge» knytter Elias Karmelfjell til søndagsloven.

> So Ahab sent unto all the children of Israel, and gathered the prophets together unto mount Carmel. And Elijah came unto all the people, and said, How long halt ye between two opinions? if the Lord be God, follow him: but if Baal, then follow him. And the people answered him not a word. Then said Elijah unto the people, I, even I only, remain a prophet of the Lord; but Baal’s prophets are four hundred and fifty men. Let them therefore give us two bullocks; and let them choose one bullock for themselves, and cut it in pieces, and lay it on wood, and put no fire under: and I will dress the other bullock, and lay it on wood, and put no fire under: And call ye on the name of your gods, and I will call on the name of the Lord: and the God that answereth by fire, let him be God. And all the people answered and said, It is well spoken. 1 Kings 18:20–24.

> Så sendte Akab bud til alle Israels barn og samlet profetene på Karmel-fjellet. Og Elia trådte fram for hele folket og sa: Hvor lenge vil dere halte til begge sider? Er Herren Gud, så følg ham; men er det Ba’al, så følg ham. Men folket svarte ham ikke et ord. Da sa Elia til folket: Jeg, bare jeg, er blitt tilbake som profet for Herren; men Ba’als profeter er fire hundre og femti menn. La dem derfor gi oss to okser; og la dem velge den ene oksen for seg og skjære den opp i stykker og legge den på veden, men ikke tenne ild under; og jeg vil stelle i stand den andre oksen og legge den på veden, og jeg vil ikke tenne ild under. Så skal dere påkalle navnet på deres guder, og jeg vil påkalle Herrens navn; og den Gud som svarer med ild, han er Gud. Og hele folket svarte og sa: Det er vel talt. 1 Kong 18:20–24.

The test of Carmel was choosing between two messages. A test between true and false prophecy, and the messenger Elijah or the prophets who sat at Jezebel’s table. It was about the messenger and the message. In 1844, Carmel was repeated as the Lord brought about a test which manifested Miller as the true prophet, and Miller’s message as the dew and rain. The distinction between the true prophet and true message in contrast with the false prophet and the false message was represented at the Exeter camp meeting by the Exeter tent and the tent of the Watertown group. Two tabernacles representing the true in contrast with the false. The distinction made at Carmel and the history of 1844 is identified at Caesarea Philippi when Peter is sealed and lifted up to the Mount as an ensign. He is lifted up because he had claimed that his message was the only true message of the latter rain. He was lifted up when his prediction was fulfilled.

Prøven på Karmel var et valg mellom to budskap. En prøve mellom sann og falsk profeti, og budbringeren Elia eller profetene som satt ved Jesabels bord. Det dreide seg om budbringeren og budskapet. I 1844 ble Karmel gjentatt idet Herren frembrakte en prøve som åpenbarte Miller som den sanne profet, og Millers budskap som dugg og regn. Skillet mellom den sanne profet og det sanne budskap, i kontrast til den falske profet og det falske budskap, ble fremstilt på leirmøtet i Exeter ved Exeter-teltet og teltet til Watertown-gruppen. To tabernakler som representerte det sanne i kontrast til det falske. Skillet som ble gjort på Karmel og historien fra 1844 blir identifisert ved Cæsarea Filippi når Peter blir beseglet og løftet opp på fjellet som et banner. Han blir løftet opp fordi han hadde hevdet at hans budskap var det eneste sanne budskapet om det sene regn. Han ble løftet opp da hans forutsigelse ble oppfylt.

The feast of trumpets is the third and litmus test in the Pentecostal season and before the litmus test Peter identifies that Islam is to be loosed to mark the beginning of the proclamation of the Midnight Cry. The fulfillment of prophecy is what made the distinction between the Millerites and the Protestants, who represent the former covenant people who are being passed by. Elijah personally killed the false prophets, once the distinction between true and false was manifested. The distinction is made at the feast of trumpets, when a prediction of Islam is fulfilled.

Basunhøytiden er den tredje og lakmustesten i pinsetiden, og før lakmustesten identifiserer Peter at islam skal slippes løs for å markere begynnelsen på forkynnelsen av midnattsropet. Oppfyllelsen av profetien var det som utgjorde forskjellen mellom millerittene og protestantene, som representerer det tidligere paktsfolket som blir forbigått. Elia drepte personlig de falske profetene, da forskjellen mellom sant og falskt var blitt åpenbart. Forskjellen blir gjort ved basunhøytiden, når en forutsigelse om islam blir oppfylt.

The Midnight Cry of Millerite history was a prediction that was corrected and thereafter fulfilled. It was fulfilled on October 22, 1844, whereas Miller’s original understanding of the Midnight Cry was the year 1843. Samuel Snow represents the correction of the message, and his message became known as the “true” Midnight Cry message.

Midnattsropet i millerittisk historie var en forutsigelse som ble korrigert og deretter oppfylt. Det ble oppfylt den 22. oktober 1844, mens Millers opprinnelige forståelse av Midnattsropet var året 1843. Samuel Snow representerer korrigeringen av budskapet, og hans budskap ble kjent som det «sanne» Midnattsrop-budskapet.

1844 was an illustration of the distinction between the message of Miller and the message of the Protestants. In the testing process the Protestants were slain by Miller and they then became apostate Protestantism, the daughters of Rome, the priests of Jezebel. The distinction was manifested by either a reception or rejection of the prophetic message. With John and Miller the prophetic message exposed the false message of the former covenant people who were being passed by. Elijah’s message claimed there would be no rain except at his word, and after three and a half years the test of that claim was to be made manifest.

1844 var en illustrasjon av forskjellen mellom Millers budskap og protestantenes budskap. I prøvelsesprosessen ble protestantene slått av Miller, og de ble deretter frafallen protestantisme, Romas døtre, Jesabels prester. Forskjellen ble åpenbart ved enten å ta imot eller forkaste det profetiske budskapet. Hos Johannes og Miller avdekket det profetiske budskapet det falske budskapet til det tidligere paktsfolket som ble forbigått. Elias’ budskap hevdet at det ikke skulle komme regn unntatt ved hans ord, og etter tre og et halvt år skulle prøven på denne påstanden bli åpenbart.

> And it came to pass, when Ahab saw Elijah, that Ahab said unto him, Art thou he that troubleth Israel? And he answered, I have not troubled Israel; but thou, and thy father’s house, in that ye have forsaken the commandments of the Lord, and thou hast followed Baalim. Now therefore send, and gather to me all Israel unto mount Carmel, and the prophets of Baal four hundred and fifty, and the prophets of the groves four hundred, which eat at Jezebel’s table. 1 Kings 18:17–19.

> Da Ahab fikk se Elia, sa Ahab til ham: Er det du som fører ulykke over Israel? Han svarte: Jeg har ikke ført ulykke over Israel, men du og din fars hus, fordi dere har forlatt Herrens bud, og du har fulgt Baalene. Send nå bud og kall sammen til meg hele Israel på Karmel-fjellet, og de fire hundre og femti Baals-profetene og de fire hundre Asjera-profetene, som eter ved Jesabels bord. 1 Kong 18:17–19.

The distinction between the false and true, whether it be the messenger or the message was made in a testing process that included accusations against both the message and the messenger. Elijah was the one who was accused of troubling Israel, for his message had stopped the rain. Had it continued to rain in Israel, no issue about Elijah would have been raised. The issue was based upon Elijah’s prediction, and its fulfillment over the three and a half years.

Skillet mellom det falske og det sanne, enten det gjaldt budbæreren eller budskapet, ble tydeliggjort gjennom en prøvelsesprosess som omfattet anklager både mot budskapet og budbæreren. Elia var den som ble anklaget for å volde Israel ulykke, for hans budskap hadde stanset regnet. Hadde det fortsatt å regne i Israel, ville intet spørsmål om Elia ha blitt reist. Saken bygde på Elias forutsigelse og dens oppfyllelse gjennom de tre og et halvt årene.

When Peter is at the litmus test of Caesarea Philippi, which is the feast of trumpets, and also where the ass is loosed, the beginning of the message of the Midnight Cry is marked. Peter like unto Elijah, has just witnessed the confirmation of his prediction, and the distinction between the true and false has been demonstrated for all to see. The prediction’s confirmation is represented by the feast of trumpets—which is the litmus test. The prediction was typified by both 1840 and 1844, where a prediction is corrected and thereafter fulfilled. The corrected prediction of Josiah Litch empowered the first angel on August 11, 1840 and the prediction of the year 1843 by Miller was corrected by Snow.

Når Peter er ved prøven ved Cæsarea Filippi, som er basunhøytiden, og også der eselet løses, markeres begynnelsen på budskapet om Midnattsropet. Peter, lik Elias, har nettopp vært vitne til stadfestelsen av sin forutsigelse, og skillet mellom det sanne og det falske er blitt demonstrert så alle kan se det. Stadfestelsen av forutsigelsen er fremstilt ved basunhøytiden — som er prøven. Forutsigelsen ble typifisert ved både 1840 og 1844, hvor en forutsigelse blir korrigert og deretter oppfylt. Josiah Litchs korrigerte forutsigelse gav kraft til den første engelen den 11. august 1840, og Millers forutsigelse om året 1843 ble korrigert av Snow.

> “In the year 1840 another remarkable fulfillment of prophecy excited widespread interest. two years before, Josiah Litch, one of the leading ministers preaching the second advent, published an exposition of Revelation 9, predicting the fall of the Ottoman Empire. According to his calculations, this power was to be overthrown . . . on the 11th of August, 1840, when the Ottoman power in Constantinople may be expected to be broken. And this, I believe, will be found to be the case.’

> «I året 1840 vakte enda en bemerkelsesverdig oppfyllelse av profetien utbredt interesse. To år tidligere hadde Josiah Litch, en av de ledende forkynnerne av det annet advent, offentliggjort en utlegning av Åpenbaringen 9, hvor han forutsa Det osmanske rikets fall. Ifølge hans beregninger skulle denne makten bli styrtet … den 11. august 1840, da det kan forventes at den osmanske makt i Konstantinopel blir brutt. Og dette tror jeg vil vise seg å være tilfelle.»

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> «På nøyaktig den tid som var angitt, tok Tyrkia, gjennom sine ambassadører, imot de allierte maktene i Europas beskyttelse, og stilte seg dermed under de kristne nasjoners kontroll. Hendelsen oppfylte forutsigelsen nøyaktig. Da dette ble kjent, ble mengder overbevist om riktigheten av de prinsipper for profetisk fortolkning som var antatt av Miller og hans medarbeidere, og adventbevegelsen fikk en vidunderlig framdrift. Lærde menn og menn i høye stillinger sluttet seg til Miller, både i å forkynne og i å utgi hans synspunkter, og fra 1840 til 1844 utbredte arbeidet seg raskt.» The Great Controversy, 334, 335.

The prediction of Litch was about Islam, and the prediction of Snow was about the closed door. When Litch’s prediction was fulfilled, the methodology that established the message was accepted, and those who accepted the message “united” with the messenger. Both the message and the messenger was recognized in the fulfillment of the prediction. The prediction of Litch was about Islam, and the prediction of Snow was about the closed door.

Litchs forutsigelse handlet om islam, og Snows forutsigelse handlet om den lukkede dør. Da Litchs forutsigelse ble oppfylt, ble den metodikken som hadde stadfestet budskapet, godtatt, og de som godtok budskapet, «forente seg» med budbringeren. Både budskapet og budbringeren ble anerkjent i oppfyllelsen av forutsigelsen. Litchs forutsigelse handlet om islam, og Snows forutsigelse handlet om den lukkede dør.

> “I saw the people of God joyful in expectation, looking for their Lord. But God designed to prove them. His hand covered a mistake in the reckoning of the prophetic periods. Those who were looking for their Lord did not discover this mistake, and the most learned men who opposed the time also failed to see it. God designed that His people should meet with a disappointment. The time passed, and those who had looked with joyful expectation for their Saviour were sad and disheartened, while those who had not loved the appearing of Jesus, but embraced the message through fear, were pleased that He did not come at the time of expectation. Their profession had not affected the heart and purified the life. The passing of the time was well calculated to reveal such hearts. They were the first to turn and ridicule the sorrowful, disappointed ones who really loved the appearing of their Saviour. I saw the wisdom of God in proving His people and giving them a searching test to discover those who would shrink and turn back in the hour of trial.

> «Jeg så Guds folk glade i forventning, idet de så fram til sin Herre. Men Gud hadde til hensikt å prøve dem. Hans hånd dekket over en feil i beregningen av de profetiske tidsperiodene. De som så fram til sin Herre, oppdaget ikke denne feilen, og heller ikke de mest lærde menn som motsatte seg tiden, maktet å se den. Gud hadde til hensikt at hans folk skulle møte en skuffelse. Tiden gikk, og de som med glad forventning hadde sett fram til sin Frelser, ble bedrøvede og motløse, mens de som ikke hadde elsket Jesu tilsynekomst, men hadde tatt imot budskapet av frykt, var fornøyde med at han ikke kom på den forventede tiden. Deres bekjennelse hadde ikke påvirket hjertet og renset livet. Tidens forløp var vel skikket til å åpenbare slike hjerter. De var de første til å vende seg bort og spotte de sorgfulle, skuffede som virkelig elsket sin Frelsers tilsynekomst. Jeg så Guds visdom i å prøve sitt folk og gi dem en gjennomgripende prøve for å avdekke dem som ville vike tilbake og vende om i prøvens time.»

> “Jesus and all the heavenly host looked with sympathy and love upon those who had with sweet expectation longed to see Him whom their souls loved. Angels were hovering around them, to sustain them in the hour of their trial. Those who had neglected to receive the heavenly message were left in darkness, and God’s anger was kindled against them, because they would not receive the light which He had sent them from heaven. Those faithful, disappointed ones, who could not understand why their Lord did not come, were not left in darkness. Again they were led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained. They saw that the prophetic periods reached to 1844, and that the same evidence which they had presented to show that the prophetic periods closed in 1843, proved that they would terminate in 1844. Light from the Word of God shone upon their position, and they discovered a tarrying time—‘Though it [the vision] tarry, wait for it.’ In their love for Christ’s immediate coming, they had overlooked the tarrying of the vision, which was calculated to manifest the true waiting ones. Again they had a point of time. Yet I saw that many of them could not rise above their severe disappointment to possess that degree of zeal and energy which had marked their faith in 1843.

> «Jesus og hele den himmelske hærskare så med medfølelse og kjærlighet på dem som med inderlig forventning hadde lengtet etter å se ham som deres sjeler elsket. Engler svevde omkring dem for å styrke dem i deres prøvelses stund. De som hadde forsømt å ta imot det himmelske budskap, ble etterlatt i mørke, og Guds vrede ble opptent mot dem, fordi de ikke ville ta imot det lys som han hadde sendt dem fra himmelen. Disse trofaste, skuffede, som ikke kunne forstå hvorfor deres Herre ikke kom, ble ikke etterlatt i mørke. På ny ble de ledet til sine bibler for å granske de profetiske tidsperiodene. Herrens hånd ble tatt bort fra tallene, og feilen ble forklart. De så at de profetiske tidsperiodene strakte seg til 1844, og at det samme beviset som de hadde framført for å vise at de profetiske tidsperiodene endte i 1843, beviste at de ville utløpe i 1844. Lys fra Guds Ord skinte over deres stilling, og de oppdaget en utsettelsestid — «Om det dryger, så vent på det.» I sin kjærlighet til Kristi snare komme hadde de oversett synets utsettelse, som var beregnet på å åpenbare de sanne ventende. Igjen hadde de et tidspunkt. Likevel så jeg at mange av dem ikke kunne heve seg over sin dype skuffelse til å eie den grad av nidkjærhet og kraft som hadde kjennetegnet deres tro i 1843.»

> “Satan and his angels triumphed over them, and those who would not receive the message congratulated themselves upon their farseeing judgment and wisdom in not receiving the delusion, as they called it. They did not realize that they were rejecting the counsel of God against themselves, and were working in union with Satan and his angels to perplex God’s people, who were living out the heaven-sent message.

> «Satan og hans engler triumferte over dem, og de som ikke ville ta imot budskapet, gratulerte seg selv med sin fremsynte dømmekraft og visdom ved ikke å motta villfarelsen, som de kalte det. De innså ikke at de forkastet Guds råd til skade for seg selv, og at de arbeidet i forening med Satan og hans engler for å forvirre Guds folk, som levde ut det himmelsendte budskapet.»

> “The believers in this message were oppressed in the churches. For a time, those who would not receive the message were restrained by fear from acting out the sentiments of their hearts; but the passing of the time revealed their true feelings. They wished to silence the testimony which the waiting ones felt compelled to bear, that the prophetic periods extended to 1844. With clearness the believers explained their mistake and gave the reasons why they expected their Lord in 1844. Their opposers could bring no arguments against the powerful reasons offered. Yet the anger of the churches was kindled; they were determined not to listen to evidence, and to shut the testimony out of the churches, so the others could not hear it. Those who dared not withhold from others the light which God had given them, were shut out of the churches; but Jesus was with them, and they were joyful in the light of His countenance. They were prepared to receive the message of the second angel.” Early Writings, 235–237.

> «De troende i dette budskapet ble undertrykt i menighetene. En tid ble de som ikke ville ta imot budskapet, holdt tilbake av frykt fra å gi uttrykk for sitt hjertes følelser; men tidens forløp åpenbarte deres sanne sinnelag. De ønsket å bringe den vitnesbyrd til taushet som de ventende følte seg tvunget til å bære, nemlig at de profetiske tidsperiodene strakte seg til 1844. Med klarhet forklarte de troende sin feiltakelse og gav grunnene til at de ventet sin Herre i 1844. Deres motstandere kunne ikke føre frem noen argumenter mot de sterke grunnene som var blitt fremlagt. Likevel ble menighetenes vrede opptent; de var fast bestemt på ikke å lytte til bevisene og på å stenge vitnesbyrdet ute fra menighetene, så de andre ikke kunne høre det. De som ikke våget å holde tilbake fra andre det lys Gud hadde gitt dem, ble stengt ute fra menighetene; men Jesus var med dem, og de gledet seg i lyset fra Hans åsyn. De var beredt til å motta den andre engels budskap.» Early Writings, 235–237.

Peter represents the one hundred and forty-four thousand who like unto Litch present a corrected prediction about Islam and the end of a kingdom; and like unto Snow, Peter also presents a corrected prediction of the closed door. Litch’s message of the second woe of Islam was an external prediction, and Snow’s closed door was an internal prediction. For Snow the work began when the Lord removed his hand from the figures, and it was then seen that same evidence that had been previously been thought to prove 1843, actually proved October 22, 1844. For Litch it was a calculation that when fulfilled brought the angel of Revelation ten down to stand upon the earth and the sea.

Peter fremstiller de hundre og førtifire tusen, som i likhet med Litch fremsetter en korrigert forutsigelse om islam og enden på et rike; og i likhet med Snow fremsetter Peter også en korrigert forutsigelse om den lukkede dør. Litchs budskap om islams annet ve var en ytre forutsigelse, og Snows lukkede dør var en indre forutsigelse. For Snow begynte arbeidet da Herren tok sin hånd bort fra tallene, og da ble det sett at det samme bevismaterialet som tidligere hadde vært antatt å bevise 1843, i virkeligheten beviste 22. oktober 1844. For Litch var det en beregning som, da den ble oppfylt, førte engelen i Åpenbaringen 10 ned til å stå på jorden og havet.

The fact that Litch recalculated his prediction ten days before its fulfillment identifies the work of correcting a previous prediction as a test. Is the beginning in 1840 and the ending in 1844 actually a prophetic symbol of a prediction that is recalculated to become the true Midnight Cry? Does the alpha and omega of Millerite history which concluded with the proclamation of the Midnight Cry actually typify the prophetic characteristics of the true Midnight Cry of the one hundred and forty-four thousand?

Det faktum at Litch omberegnet sin forutsigelse ti dager før dens oppfyllelse, identifiserer arbeidet med å korrigere en tidligere forutsigelse som en prøve. Er begynnelsen i 1840 og avslutningen i 1844 i virkeligheten et profetisk symbol på en forutsigelse som omberegnes for å bli det sanne midnattsrop? Typifiserer alfa og omega i den millerittiske historien, som ble avsluttet med forkynnelsen av midnattsropet, faktisk de profetiske kjennetegn ved det sanne midnattsropet til de hundre og førtifire tusen?

In both periods of the corrected prediction’s proclamation, controversy was manifested against the Millerite message, for the message troubled the people. When Peter stands at Caesarea Philippi there is a controversy over the message that began prior to Caesarea Philippi, for it is the fulfillment that confirms that it was only at Peter’s word that the message of rain would fall. Caesarea Philippi is the feast of trumpets aligns with Christ sending two disciples, representing the second angel, to loose the ass of Islam. The loosing of the ass of Islam announces the beginning of the message of the Midnight Cry at Exeter camp meeting, for arriving on horse a day late, on August 13, Samuel Snow, who had tarried rather than arrive on the opening day, marks the end of the tarrying time and the beginning of the message that would be carried like a tidal wave when the meeting ended on the 17th.

I begge periodene da den korrigerte forutsigelsens forkynnelse fant sted, kom det til syne strid mot millerittbudskapet, for budskapet uroet folket. Når Peter står ved Caesarea Filippi, er det strid om budskapet som begynte før Caesarea Filippi, for det er oppfyllelsen som bekrefter at det bare var ved Peters ord at budskapet om regn ville falle. Caesarea Filippi er basunhøytiden og svarer til at Kristus sender to disipler, som representerer den andre engel, for å løse Islams esel. Løsningen av Islams esel kunngjør begynnelsen på budskapet om midnattsskriket ved leirmøtet i Exeter, for da Samuel Snow ankom til hest én dag for sent, den 13. august, han som hadde drygd heller enn å ankomme på åpningsdagen, markerer dette slutten på ventetiden og begynnelsen på budskapet som skulle bli båret frem som en flodbølge da møtet endte den 17.

The controversy of Millerite history, the accusations of king Ahab and the resistance of the quibbling Jews as Christ entered Jerusalem all identify a controversy that reaches its conclusion at the feast of trumpets, when the ass is loosed. The loosing of the ass is the confirmation of a prophecy that identifies a closed door upon Adventism in the beginning at Caesarea Philippi and a closed door at the end of the period at Caesarea Maritima. The ass is a symbol of Islam of the third woe that strikes the United States, including Nashville, Tennessee. The failed prediction of July 18, 2020, is now being progressively corrected as the Lord removes His hand, and unseals the revelation of Jesus Christ. That unsealing began in the wilderness in July of 2023.

Striden i millerittisk historie, kong Ahabs anklager og de innvendingstridige jødenes motstand da Kristus red inn i Jerusalem, identifiserer alle en strid som når sin avslutning ved basunhøytiden, når eselet løses. Løsningen av eselet er stadfestelsen av en profeti som identifiserer en lukket dør over adventismen i begynnelsen ved Caesarea Filippi og en lukket dør ved slutten av perioden ved Caesarea Maritima. Eselet er et symbol på islam i det tredje ve som rammer De forente stater, innbefattet Nashville, Tennessee. Den mislykkede forutsigelsen for 18. juli 2020 blir nå gradvis korrigert ettersom Herren trekker sin hånd tilbake og åpner Jesu Kristi åpenbaring. Denne åpningen begynte i ødemarken i juli 2023.

## The vision of Daniel Eleven

Synet i Daniel elleve

The feast of trumpets represents the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam. A trumpet is an external warning message of war, but it may also be understood as an internal call to a holy convocation. As the litmus test that begins when the thirty days of the second temple test concludes, it is both an external and internal message. The first foundational test arrived in the spring of 2024 with the external vision of antichrist as represented in Daniel 11:14.

Basunenes høytid representerer den sjuende basun, som er det tredje ve, som er islam. En basun er et ytre advarselsbudskap om krig, men den kan også forstås som et indre kall til en hellig sammenkomst. Som den lakmustest som begynner når de tretti dagene i den andre tempeltesten avsluttes, er den både et ytre og et indre budskap. Den første grunnleggende prøven kom våren 2024 med den ytre visjonen av antikrist, slik den er fremstilt i Daniel 11:14.

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. Daniel 11:14.

> Og i de tider skal mange reise seg mot kongen i sør; også røverne av ditt folk skal opphøye seg for å stadfeste synet; men de skal falle. Daniel 11,14.

The previous verse introduced Panium, and the testimony of Panium continues through to verse fifteen.

Det foregående verset introduserte Panium, og vitnesbyrdet om Panium fortsetter helt frem til vers femten.

> For the king of the north shall return, and shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years with a great army and with much riches. Daniel 11:13.

> For kongen i nord skal vende tilbake og stille opp en hærstyrke større enn den forrige; og etter noen år skal han visselig komme med en stor hær og med stor rikdom. Daniel 11:13.

The king of the north in verses ten through fifteen is the proxy power of the papacy, who was represented by Ronald Reagan in verse ten when the wall of the iron curtain was removed as typified by the fall of the Berlin Wall on November 9, 1989. Verse sixteen marks the removal of the wall of separation of church and state at the Sunday law. Verse eleven and twelve represent the Ukrainian war that began in 2014, and verse thirteen is identifying the election of 2024, when Trump, the eighth president since Reagan, who is also the eighth president who is of the seven previous presidents, “returns” with more power, for when he returns he “shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years.” The “certain years” are the four years of Joe Biden.

Kongen i nord i vers ti til femten er pavemaktens stedfortredende makt, som ble representert ved Ronald Reagan i vers ti, da jernteppets mur ble fjernet, slik dette ble forbildet ved Berlinmurens fall den 9. november 1989. Vers seksten markerer fjerningen av skillet mellom kirke og stat ved søndagsloven. Vers elleve og tolv representerer krigen i Ukraina som begynte i 2014, og vers tretten identifiserer valget i 2024, når Trump, den åttende presidenten siden Reagan, som også er den åttende presidenten som er av de sju foregående presidentene, «vender tilbake» med større makt, for når han vender tilbake, «skal han stille opp en større mengde enn den forrige, og han skal visselig komme etter noen år». «Noen år» er Joe Bidens fire år.

After 2024, in agreement with verse thirteen, Rome will insert itself into the prophetic history of Panium. May 8, 2025 the first pope from the spiritual glorious land was selected and He chose the name of Leo, that carries with it many significant prophetic characteristics. Then in verse fifteen the battle is engaged.

Etter 2024 vil Roma, i samsvar med vers tretten, tre inn i Paniums profetiske historie. Den 8. mai 2025 ble den første paven fra det åndelige herlige land utvalgt, og han valgte navnet Leo, som bærer med seg mange betydningsfulle profetiske kjennetegn. Deretter blir striden innledet i vers femten.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand. Daniel 11:15.

> Så skal kongen i nord komme og kaste opp en voll og innta de best befestede byene; og sørens armer skal ikke kunne stå imot, heller ikke hans utvalgte folk, og det skal ikke være noen styrke til å stå imot. Daniel 11:15.

The battle of Panium is engaged in verse fifteen and the earth-beast represented by Donald Trump will defeat the kingdom of the south. The king of the south in verse eleven began a war with Ukraine, the papacy’s proxy power who was financed and supported by the papacy’s proxy power of verse ten—the United States. The king of the south would be victorious in the battle of Raphia, but in the aftermath of the victory the progressive dissolution which is always associated with the demise of a dragon kingdom of the south, leaves the king of the south in an extremely vulnerable position as the king of the north returns, stronger than ever and prepares for the battle of Panium. Russia and Putin are the king of the south when the United States initiated the Ukrainian War in 2014. In 2022 the invasion began and blood began to flow. In 2024 the king of the north returned.

Slaget ved Panium innledes i vers femten, og jorddyret representert ved Donald Trump vil beseire Sydens rike. Kongen i syd begynte i vers elleve en krig med Ukraina, pavemaktens stedfortredende makt, som ble finansiert og støttet av pavemaktens stedfortredende makt i vers ti—De forente stater. Kongen i syd ville seire i slaget ved Rafia, men i kjølvannet av seieren etterlater den gradvise oppløsning, som alltid er forbundet med et dragerike i syds undergang, kongen i syd i en ytterst sårbar stilling idet kongen i nord vender tilbake, sterkere enn noen gang, og forbereder seg på slaget ved Panium. Russland og Putin er kongen i syd når De forente stater innledet den ukrainske krigen i 2014. I 2022 begynte invasjonen, og blod begynte å flyte. I 2024 vendte kongen i nord tilbake.

Peter is at Caesarea Philippi, which is the beginning of the proclamation of the message of the Midnight Cry. Peter, like unto Elijah and the Millerites as represented by Litch and Snow has previously set forth a prediction of a closed door and Islam. Its fulfillment identifies the distinction between the true and false latter rain messages, and the true and false messengers. Peter’s message is the corrected message of Nashville and Islam, and when he is standing in Caesarea Philippi, he is standing at Panium, the battle that leads to the Sunday law of verse sixteen. The fulfillment of Peter’s prediction identifies the beginning of the proclamation of the Midnight Cry, when Islam is loosed, which is also, line upon line when the battle of Panium arrives.

Peter befinner seg i Cæsarea Filippi, hvilket er begynnelsen på forkynnelsen av Midnattsropets budskap. Peter har, lik Elias og millerittene slik de er representert ved Litch og Snow, tidligere fremsatt en forutsigelse om en lukket dør og islam. Dens oppfyllelse identifiserer skillet mellom de sanne og de falske budskapene om det sene regn, og de sanne og de falske budbærerne. Peters budskap er det korrigerte budskapet om Nashville og islam, og når han står i Cæsarea Filippi, står han i Panium, slaget som leder til søndagsloven i vers seksten. Oppfyllelsen av Peters forutsigelse identifiserer begynnelsen på forkynnelsen av Midnattsropet, når islam løses, hvilket også er, linje på linje, når slaget ved Panium kommer.

## The Vision of Daniel ten

Synet i Daniel ti

The feast of trumpets represents the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam. A trumpet is a warning message, and also a call to a holy convocation. It also is the litmus test that begins when the thirty days of the second temple test concludes. The first foundational external testing vision of antichrist arrived in the spring of 2024, and the second internal testing vision of Christ, as represented in Daniel 10 arrived in 2026.

Basunhøytiden representerer den sjuende basun, som er det tredje ve, som er islam. En basun er et advarselsbudskap, og også et kall til en hellig sammenkomst. Den er også lakmustesten som begynner når de tretti dagene i prøven knyttet til det andre tempelet avsluttes. Den første grunnleggende ytre prøvingsvisjonen av antikrist kom våren 2024, og den andre indre prøvingsvisjonen av Kristus, slik den er framstilt i Daniel 10, kom i 2026.

> Then I lifted up mine eyes, and looked, and behold a certain man clothed in linen, whose loins were girded with fine gold of Uphaz: His body also was like the beryl, and his face as the appearance of lightning, and his eyes as lamps of fire, and his arms and his feet like in colour to polished brass, and the voice of his words like the voice of a multitude.

> Så løftet jeg mine øyne og så, og se, en mann kledd i lin, med hoftene ombundet med fint gull fra Ufas. Hans kropp var som krysolitt, hans ansikt som synet av lyn, hans øyne som ildsluer, hans armer og hans føtter som skinnet av blankpusset kobber, og lyden av hans ord som lyden av en mengde.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves.

> Og jeg, Daniel, så alene synet; for mennene som var med meg, så ikke synet. Men en stor skjelving falt over dem, så de flyktet og skjulte seg.

> Therefore I was left alone, and saw this great vision, and there remained no strength in me: for my comeliness was turned in me into corruption, and I retained no strength.

> Derfor ble jeg alene tilbake og så dette store synet, og det var ingen kraft igjen i meg; for min skjønnhet ble i meg vendt til fordervelse, og jeg beholdt ingen kraft.

> Yet heard I the voice of his words: and when I heard the voice of his words, then was I in a deep sleep on my face, and my face toward the ground.

> Men jeg hørte lyden av hans ord; og da jeg hørte lyden av hans ord, falt jeg i dyp søvn med ansiktet mot jorden.

> And, behold, an hand touched me, which set me upon my knees and upon the palms of my hands. And he said unto me, O Daniel, a man greatly beloved, understand the words that I speak unto thee, and stand upright: for unto thee am I now sent. And when he had spoken this word unto me, I stood trembling. Then said he unto me, Fear not, Daniel: for from the first day that thou didst set thine heart to understand, and to chasten thyself before thy God, thy words were heard, and I am come for thy words. But the prince of the kingdom of Persia withstood me one and twenty days: but, lo, Michael, one of the chief princes, came to help me; and I remained there with the kings of Persia. Now I am come to make thee understand what shall befall thy people in the latter days: for yet the vision is for many days. And when he had spoken such words unto me, I set my face toward the ground, and I became dumb.

> Og se, en hånd rørte ved meg og hjalp meg opp på mine knær og mine henders håndflater. Og han sa til meg: Daniel, høyt elskede mann, gi akt på de ord jeg taler til deg, og stå oppreist; for nå er jeg sendt til deg. Og da han hadde talt dette ord til meg, stod jeg skjelvende. Da sa han til meg: Frykt ikke, Daniel! For fra den første dag du satte ditt hjerte på å forstå og ydmyke deg for din Guds åsyn, ble dine ord hørt, og jeg er kommet på grunn av dine ord. Men fyrsten over Perserrikets kongedømme stod meg imot i én og tyve dager; men se, Mikael, en av de fremste fyrstene, kom meg til hjelp, og jeg ble igjen der hos Persias konger. Nå er jeg kommet for å la deg forstå hva som skal hende ditt folk i de siste dager; for synet gjelder ennå mange dager. Og da han hadde talt slike ord til meg, vendte jeg mitt ansikt mot jorden, og jeg ble stum.

> And, behold, one like the similitude of the sons of men touched my lips: then I opened my mouth, and spake, and said unto him that stood before me, O my lord, by the vision my sorrows are turned upon me, and I have retained no strength. For how can the servant of this my lord talk with this my lord? for as for me, straightway there remained no strength in me, neither is there breath left in me.

> Og se, en som lignet menneskesønnene, rørte ved mine lepper; da åpnet jeg min munn og talte og sa til ham som sto foran meg: Å, min herre, ved synet er mine smerter vendt over meg, og jeg har ikke beholdt noen styrke. For hvordan kan tjeneren til denne min herre tale med denne min herre? For hva meg angår, så ble det straks ingen styrke tilbake i meg, og det er heller ikke pust igjen i meg.

> Then there came again and touched me one like the appearance of a man, and he strengthened me, And said, O man greatly beloved, fear not: peace be unto thee, be strong, yea, be strong. And when he had spoken unto me, I was strengthened, and said, Let my lord speak; for thou hast strengthened me. Daniel 10:5–19.

> Så kom han igjen og rørte ved meg, han som så ut som et menneske, og han styrket meg, og sa: Du høyt elskede mann, frykt ikke! Fred være med deg; vær sterk, ja, vær sterk! Og da han hadde talt til meg, ble jeg styrket og sa: La min herre tale, for du har styrket meg. Daniel 10:5–19.

Daniel on the twenty-second day, sees the vision of the heavenly High Priest in the latter days. The vision of Rome establishing the vision was the foundational and alpha test of 2024, and the vision of Christ is the temple test. It produces a separation of the class who flee from Daniel and hide. That class hides under lies and falsehoods, and for this reason they receive strong delusion.

Daniel ser på den tjueandre dagen synet av den himmelske Yppersteprest i de siste dager. Synet av Roma som stadfester synet, var den grunnleggende og alfa-prøven i 2024, og synet av Kristus er tempelprøven. Det frembringer en adskillelse av den klassen som flykter fra Daniel og skjuler seg. Denne klassen skjuler seg under løgner og falskhet, og av denne grunn mottar de en kraftig villfarelse.

Daniel is then touched three times, the first by Gabriel then by Christ and then a third time by Gabriel. In the Most Holy Place, when Daniel is touched three times he is portraying a strengthening, for it begins with him having no strength when he saw the vision, but by the third touch he is ultimately strengthened. He is strengthened to understand what shall befall God’s people in the latter days. The prophetic message of what befalls God’s people in the latter days is the message represented within the parable of the ten virgins.

Daniel blir deretter berørt tre ganger, først av Gabriel, så av Kristus og deretter en tredje gang av Gabriel. I Det Aller Helligste fremstiller det, når Daniel blir berørt tre ganger, en styrkelse; for det begynner med at han ikke har noen styrke når han så synet, men ved den tredje berøringen blir han til sist styrket. Han blir styrket til å forstå hva som skal komme over Guds folk i de siste dager. Det profetiske budskapet om det som kommer over Guds folk i de siste dager, er budskapet som fremstilles i lignelsen om de ti jomfruer.

Daniel begins with no strength, for the looking glass vision of Christ left him with no strength, but by the end of the three touches he is strengthened, and the command to “be strong, yea, be strong,” is a doubling, which marks the second angel or the second test. The second test is the temple test where God’s people are strengthened to proclaim the message of the Midnight Cry when the Exeter camp meeting ends. That test is the temple test where the cap stone, that was the foundation and corner stone becomes the marvelous capstone of the temple, thus marking its completion. Daniel is strengthened on the twenty-second day, when he enters the Most Holy Place by faith. When he does Gabriel touches him, then Christ touches him and then Gabriel touches him again. Daniel is therefore strengthened to proclaim the message in the Most Holy Place where he sees Christ between two angels, and the place in the Most Holy Place where Christ is in the middle is the mercy seat with the two covering cherubs looking to the ark that is illuminated from the light of the Shekinah glory of Christ seated upon His throne. The vision of Daniel ten is prophetically structured with Daniel looking upon the glory of Christ as the Shekinah upon the throne of the mercy seat, while the two covering cherubs gaze into the ark!

Daniel begynner uten styrke, for synet av Kristus som i et speil etterlot ham uten styrke; men ved slutten av de tre berøringene blir han styrket, og befalingen om å «vær sterk, ja, vær sterk», er en fordobling, som markerer den andre engelen eller den andre prøven. Den andre prøven er tempelprøven, hvor Guds folk styrkes til å forkynne budskapet om midnattsropet når leirmøtet i Exeter avsluttes. Den prøven er tempelprøven hvor toppsteinen, som var grunnsteinen og hjørnesteinen, blir templets underfulle toppstein og således markerer dets fullendelse. Daniel blir styrket på den tjueandre dagen, når han ved tro går inn i Det Aller Helligste. Når han gjør det, berører Gabriel ham, så berører Kristus ham, og deretter berører Gabriel ham igjen. Daniel blir derfor styrket til å forkynne budskapet i Det Aller Helligste, hvor han ser Kristus mellom to engler, og stedet i Det Aller Helligste hvor Kristus er i midten, er nådestolen med de to dekkende kjeruber som ser mot arken, som er opplyst av lyset fra Kristi Shekinah-herlighet idet han sitter på sin trone. Synet i Daniel 10 er profetisk strukturert med Daniel skuende på Kristi herlighet som Shekinah over nådestolens trone, mens de to dekkende kjerubene skuer inn i arken!

Before the feast of trumpets Elijah claims his message of rain is the only message of rain that is of the Lord, and he sets forth a prediction that reaches its conclusion with a demonstration which proves who is or is not the messenger and what is or what isn’t the message. For three and a half years before Carmel king Ahab was searching for Elijah, for there is a period of controversy that precedes Carmel. Mount Carmel is simply the litmus test where character is manifested. The same period in Millerite history contained the same witness, as those who hated the message shut the faithful out of the churches and the faithful thereafter raised a message calling people out of the fallen former covenant people who were being passed by.

Før basunhøytiden gjør Elia krav på at hans budskap om regn er det eneste budskapet om regn som er fra Herren, og han fremsetter en forutsigelse som når sin avslutning i en demonstrasjon som beviser hvem som er eller ikke er budbæreren, og hva som er eller ikke er budskapet. I tre og et halvt år før Karmel lette kong Ahab etter Elia, for det finnes en stridsperiode som går forut for Karmel. Karmelfjellet er ganske enkelt lakmustesten hvor karakter blir åpenbart. Den samme perioden i millerittisk historie inneholdt det samme vitnesbyrd, idet de som hatet budskapet stengte de trofaste ute fra menighetene, og de trofaste deretter oppreiste et budskap som kalte mennesker ut fra det falne tidligere paktsfolket som ble forbigått.

Peter is at the Pentecostal Sunday law proclaiming the message of Joel, which means Peter is proclaiming the same message when the period of the Midnight Cry begins at the end of the Exeter camp meeting, which began when the prediction of Peter had been corrected as was Snow and Litch’s messages. A controversy always precedes the fulfillment of the prediction. The controversy therefore begins before the fulfillment of the prediction.

Peter befinner seg ved den pentekostale søndagslov og forkynner Joels budskap, hvilket betyr at Peter forkynner det samme budskap når perioden for Midnattsropet begynner ved slutten av leirmøtet i Exeter, som begynte da Peters forutsigelse var blitt korrigert, slik også budskapene til Snow og Litch var. En strid går alltid forut for oppfyllelsen av forutsigelsen. Striden begynner derfor før oppfyllelsen av forutsigelsen.

The message that causes anxiety for Ahab, Jezebel and her prophets, and the quibbling Jews of Christ day, and the fallen Protestants of Millerite history is identified by Peter as the book of Joel. Before the third litmus test that is marked by the loosing of the ass, Peter’s message is attacked by Laodicean Adventism, and Peter responds to the resistance by identifying that the messengers are not drunk, they are simply a fulfillment of Joel’s three chapters. Joel’s three chapters begin with a scathing condemnation of Laodicean Adventism. When the message reaches the ears of those who are drunken with strong drink they will respond. They confronted Christ as He descended the mount on His way to Jerusalem, and they confronted Him again in Jerusalem.

Budskapet som vekker angst hos Akab, Jesabel og hennes profeter, og hos de ordkløyvende jødene på Kristi tid, og hos de falne protestantene i millerittisk historie, blir av Peter identifisert som Joels bok. Før den tredje lakmustesten, som markeres ved at eselet løses, blir Peters budskap angrepet av laodikeisk adventisme, og Peter svarer på motstanden ved å fastslå at budbærerne ikke er drukne; de er ganske enkelt en oppfyllelse av Joels tre kapitler. Joels tre kapitler begynner med en sviende fordømmelse av laodikeisk adventisme. Når budskapet når ørene til dem som er drukne av sterk drikk, vil de reagere. De gikk Kristus i møte idet Han steg ned fra fjellet på vei til Jerusalem, og de konfronterte Ham igjen i Jerusalem.

The ass is loosed, the entry begins; the quibbling Jews want the message silenced. Jesus continues and then stops and weeps over the Adventism’s last day of probationary time. Then in Jerusalem another confrontation with the Jews who wish the people to cease their message. When the sun went down that day, probation for the Jewish nation reached another step. The progression of resistance continues to the death of the cross, and it began in earnest with the resurrection of Lazarus, which marked the arrival of the second angel and the tarrying time.

Eselet løses, innmarsjen begynner; de ordklyvende jødene vil at budskapet skal bringes til taushet. Jesus fortsetter og stanser så og gråter over adventismens siste dag av nådetid. Deretter, i Jerusalem, enda en konfrontasjon med jødene som ønsker at folket skal opphøre med sitt budskap. Da solen gikk ned den dagen, nådde nådetiden for den jødiske nasjon enda et trinn. Motstandens utvikling fortsetter til korsets død, og den begynte for alvor med Lasarus’ oppstandelse, som markerte den annen engels ankomst og forhalingstiden.

> “Bethany was so near Jerusalem that the news of the raising of Lazarus was soon carried to the city. Through spies who had witnessed the miracle the Jewish rulers were speedily in possession of the facts. A meeting of the Sanhedrin was at once called to decide as to what should be done. Christ had now fully made manifest His control of death and the grave. That mighty miracle was the crowning evidence offered by God to men that He had sent His Son into the world for their salvation. It was a demonstration of divine power sufficient to convince every mind that was under the control of reason and enlightened conscience. Many who witnessed the resurrection of Lazarus were led to believe on Jesus. But the hatred of the priests against Him was intensified. They had rejected all lesser evidence of His divinity, and they were only enraged at this new miracle. The dead had been raised in the full light of day, and before a crowd of witnesses. No artifice could explain away such evidence. For this very reason the enmity of the priests grew deadlier. They were more than ever determined to put a stop to Christ’s work.

> «Betania lå så nær Jerusalem at nyheten om oppvekkelsen av Lasarus snart ble brakt til byen. Gjennom spioner som hadde vært vitner til miraklet, kom de jødiske lederne raskt i besittelse av kjensgjerningene. Et møte i Sanhedrinet ble straks sammenkalt for å avgjøre hva som burde gjøres. Kristus hadde nå fullt ut åpenbart sin makt over døden og graven. Dette mektige miraklet var det avgjørende bevis Gud tilbød menneskene på at Han hadde sendt sin Sønn til verden for deres frelse. Det var en åpenbaring av guddommelig makt, tilstrekkelig til å overbevise ethvert sinn som stod under fornuftens og den opplyste samvittighets herredømme. Mange av dem som var vitne til Lasarus’ oppstandelse, kom til tro på Jesus. Men prestenes hat mot Ham ble skjerpet. De hadde forkastet alle mindre beviser på Hans guddom, og dette nye miraklet gjorde dem bare enda mer forbitret. Den døde var blitt oppreist i fullt dagslys og for øynene på en mengde vitner. Ingen list kunne bortforklare et slikt bevis. Nettopp derfor ble prestenes fiendskap mer dødelig. De var mer besluttsomme enn noensinne på å gjøre ende på Kristi gjerning.»

> “The Sadducees, though not favorable to Christ, had not been so full of malignity toward Him as were the Pharisees. Their hatred had not been so bitter. But they were now thoroughly alarmed. They did not believe in a resurrection of the dead. Producing so-called science, they had reasoned that it would be an impossibility for a dead body to be brought to life. But by a few words from Christ their theory had been overthrown. They were shown to be ignorant both of the Scriptures and of the power of God. They could see no possibility of removing the impression made on the people by the miracle. How could men be turned away from Him who had prevailed to rob the grave of its dead? Lying reports were put in circulation, but the miracle could not be denied, and how to counteract its effect they knew not. Thus far the Sadducees had not encouraged the plan of putting Christ to death. But after the resurrection of Lazarus they decided that only by His death could His fearless denunciations against them be stopped.” The Desire of Ages, 537.

> «Saddukeerne, selv om de ikke var velvillig innstilt overfor Kristus, hadde ikke vært så fulle av ondskap mot Ham som fariseerne var. Deres hat hadde ikke vært så bittert. Men nå var de grundig forskrekket. De trodde ikke på de dødes oppstandelse. Ved å føre fram såkalt vitenskap hadde de resonert seg fram til at det ville være en umulighet for et dødt legeme å bli brakt til live. Men ved noen få ord fra Kristus var deres teori blitt styrtet. Det ble vist at de var uvitende både om Skriftene og om Guds kraft. De kunne ikke se noen mulighet for å fjerne det inntrykk miraklet hadde gjort på folket. Hvordan kunne mennesker vendes bort fra Ham som hadde seiret og berøvet graven dens døde? Løgnaktige rapporter ble satt i omløp, men miraklet kunne ikke benektes, og hvordan de skulle motvirke virkningen av det, visste de ikke. Så langt hadde saddukeerne ikke støttet planen om å la Kristus drepe. Men etter Lasarus’ oppstandelse besluttet de at bare ved Hans død kunne Hans fryktløse fordømmelser mot dem bringes til taushet.» Alfa og Omega, 537.

Lazarus’s death marked the beginning of the four days that Jesus tarried. His death represented the arrival of the second angel, that marks the beginning of the tarrying time. His resurrection marks the resurrection of the two witnesses on December 31, 2023, twenty-two years after 9/11. His resurrection marks the resurrection of Ezekiel’s dead dry bones. His resurrection was typified by the creation of Adam, which consisted of humanity, represented by clay, being combined with Divinity, represented by the breath of life.

Lasarus’ død markerte begynnelsen på de fire dagene Jesus drøyde. Hans død representerte den andre engelens ankomst, som markerer begynnelsen på drøyetiden. Hans oppstandelse markerer de to vitnenes oppstandelse den 31. desember 2023, tjueto år etter 11. september. Hans oppstandelse markerer oppstandelsen av Esekiels døde, tørre ben. Hans oppstandelse ble forbilledliggjort ved skapelsen av Adam, som besto i at menneskeligheten, representert ved leire, ble forenet med Guddommen, representert ved livets ånde.

> “The priests and rulers of the Jews hated Jesus; but multitudes thronged to listen to His words of wisdom and to witness His mighty works. The people were stirred with the deepest interest and anxiously followed Jesus to hear the instructions of this wonderful teacher. Many of the rulers believed on Him, but dared not confess their faith lest they should be put out of the synagogue. The priests and elders decided that something must be done to draw the attention of the people from Jesus. They feared that all men would believe on Him. They could see no safety for themselves. They must lose their position or put Jesus to death. And after they should put Him to death, there would still be those who were living monuments of His power. Jesus had raised Lazarus from the dead, and they feared that if they should kill Jesus, Lazarus would testify of His mighty power. The people were flocking to see him who was raised from the dead, and the rulers determined to slay Lazarus also, and put down the excitement. Then they would turn the people to the traditions and doctrines of men, to tithe mint and rue, and again have influence over them. They agreed to take Jesus when He was alone; for if they should attempt to take Him in a crowd, when the minds of the people were all interested in Him, they would be stoned.” Early Writings, 165.

> «Jødenes prester og rådsherrer hatet Jesus; men store folkemengder strømmet til for å lytte til Hans visdomsord og for å være vitne til Hans mektige gjerninger. Folket var grepet av den dypeste interesse og fulgte engstelig Jesus for å høre undervisningen fra denne vidunderlige læreren. Mange av rådsherrene trodde på Ham, men våget ikke å bekjenne sin tro, for at de ikke skulle bli utstøtt av synagogen. Prestene og de eldste besluttet at noe måtte gjøres for å vende folkets oppmerksomhet bort fra Jesus. De fryktet at alle mennesker ville tro på Ham. De kunne ikke se noen trygghet for seg selv. De måtte miste sin stilling eller få Jesus drept. Og etter at de hadde fått Ham drept, ville det fremdeles være dem som var levende minnesmerker om Hans makt. Jesus hadde oppreist Lasarus fra de døde, og de fryktet at dersom de drepte Jesus, ville Lasarus vitne om Hans mektige kraft. Folket strømmet til for å se ham som var blitt oppreist fra de døde, og rådsherrene besluttet også å drepe Lasarus og bringe opphisselsen til opphør. Deretter ville de vende folket til menneskers tradisjoner og lærdommer, til å gi tiende av mynte og rute, og igjen få innflytelse over dem. De ble enige om å gripe Jesus når Han var alene; for dersom de forsøkte å gripe Ham i en folkemengde, når alles tanker var opptatt av Ham, ville de bli steinet.» Early Writings, 165.

On July 18, 2020 the two witnesses of Revelation were slain and the second angel and tarrying time arrived. December 31, 2023 the two step resurrection process began. The first step was the foundation; the second step was the erection of the temple upon the foundation. The Laodicean Seventh-day Adventist church hated the message from the time it was born in 1989, and they hate it still. Now that the hated witnesses they thought were dead, are alive again; they will hate the message even more. They will argue about the prediction of July 18, 2020 with a venom that the Jews had for the resurrection of Lazarus. In the history of the temple test, Peter will answer their erroneous charges by pointing to the book of Joel as the answer to all their lies.

Den 18. juli 2020 ble Åpenbaringens to vitner drept, og den andre engelen og ventetiden kom. Den 31. desember 2023 begynte den todelte oppstandelsesprosessen. Det første trinnet var grunnvollen; det andre trinnet var oppføringen av tempelet på grunnvollen. Den laodikeiske syvendedags adventistkirken hatet budskapet fra den tid det ble født i 1989, og de hater det fremdeles. Nå som de forhatte vitnene, som de trodde var døde, er blitt levende igjen, vil de hate budskapet enda mer. De vil argumentere om forutsigelsen av 18. juli 2020 med et gift som jødene hadde for Lasarus’ oppstandelse. I tempelprøvens historie vil Peter svare på deres feilaktige anklager ved å peke på Joels bok som svaret på alle deres løgner.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i neste artikkel.

Back to Articles