Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Fifty-Six

Daniels bok – hundre og femtiseks

Unveiling Daniel’s Last Vision: A Millerite Perspective on Prophetic Truths for Today

Avdukingen av Daniels siste syn: et millerittisk perspektiv på profetiske sannheter for vår tid

Author

Jeff Pippenger

Published

March 24, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are beginning our consideration of Daniel’s last vision by applying the principle represented by Alpha and Omega, that identifies that He always identifies the ending with the beginning. Therefore Belteshazzar, who is Daniel in the very first verse of Daniel’s last vision would also be represented in the last portion of that very same vision. We have identified that Belteshazzar represents God’s covenant people of the last days, who understand the “chazon,” vision of prophetic history, as represented by the word “thing,” in verse one. That vision of prophetic history is the “seven times,” of Leviticus twenty-six that equates to twenty-five hundred and twenty years. Belteshazzar also understands the “vision” in verse one, which is the “mareh” vision of twenty-three hundred years, which represents the sudden appearance of Christ.

Vi begynner vår betraktning av Daniels siste syn ved å anvende prinsippet representert ved Alfa og Omega, som viser at Han alltid identifiserer enden med begynnelsen. Derfor ville Beltsasar, som er Daniel i det aller første verset av Daniels siste syn, også være representert i den siste delen av nettopp det samme synet. Vi har fastslått at Beltsasar representerer Guds paktsfolk i de siste dager, som forstår «chazon», synet av den profetiske historie, fremstilt ved ordet «thing» i vers én. Dette synet av den profetiske historie er de «sju tider» i 3 Mosebok 26, som tilsvarer to tusen fem hundre og tjue år. Beltsasar forstår også «vision» i vers én, som er «mareh»-synet på to tusen tre hundre år, hvilket representerer Kristi plutselige åpenbarelse.

In chapter twelve, Daniel represents the movement of the first angel and also the movement of the third angel, for both movements fulfill the parable of the ten virgins. In chapter twelve there are at least five truths that were part of the Millerite movement, that represent truths which the movement of the third angel must also experience and understand. Both movements fulfill the parable of the ten virgins, and the wise virgins of both movements are required to understand that prophetic fact. Both movements must understand the first prophetic truth Miller was led to recognize, as represented by Leviticus twenty-six’s “seven times.” The other three parallel experiences and understandings are found in the last few verses of the chapter.

I kapittel tolv representerer Daniel den første engels bevegelse og også den tredje engels bevegelse, for begge bevegelsene oppfyller lignelsen om de ti jomfruer. I kapittel tolv finnes det minst fem sannheter som var en del av den millerittiske bevegelsen, og som representerer sannheter som den tredje engels bevegelse også må erfare og forstå. Begge bevegelsene oppfyller lignelsen om de ti jomfruer, og de kloke jomfruene i begge bevegelsene må forstå dette profetiske faktum. Begge bevegelsene må forstå den første profetiske sannheten Miller ble ledet til å erkjenne, slik den er representert ved Tredje Mosebok tjueseks’ «sju tider». De tre andre parallelle erfaringene og forståelsene finnes i de siste få versene i kapitlet.

> And from the time that the daily sacrifice shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. But go thou thy way till the end be: for thou shalt rest, and stand in thy lot at the end of the days. Daniel 12:11–13.

> Og fra den tid da det daglige offer blir avskaffet, og ødeleggelsens styggedom blir satt opp, skal det gå ett tusen to hundre og nitti dager. Salig er den som venter og når fram til ett tusen tre hundre og fem og tretti dager. Men gå du din vei til enden kommer; for du skal hvile og stå opp til din lodd ved dagenes ende. Daniel 12:11–13.

The remnant people of God in the book of Revelation possess three primary prophetic characteristics. They keep God’s commandments, have the faith of Jesus and uphold the Spirit of Prophecy.

Guds restfolk i Johannes’ åpenbaring har tre hovedsakelige profetiske kjennetegn. De holder Guds bud, har Jesu tro og fastholder profetiens ånd.

> And he saith unto me, Write, Blessed are they which are called unto the marriage supper of the Lamb. And he saith unto me, These are the true sayings of God. And I fell at his feet to worship him. And he said unto me, See thou do it not: I am thy fellowservant, and of thy brethren that have the testimony of Jesus: worship God: for the testimony of Jesus is the spirit of prophecy. Revelation 19:9, 10.

> Og han sier til meg: Skriv: Salige er de som er innbudt til Lammets bryllupsmåltid. Og han sier til meg: Dette er Guds sanne ord. Og jeg falt ned for hans føtter for å tilbe ham. Og han sa til meg: Se til at du ikke gjør det! Jeg er din medtjener og dine brødres medtjener, de som har Jesu vitnesbyrd. Tilbe Gud! For Jesu vitnesbyrd er profetiens ånd. Åpenbaringen 19:9, 10.

The Millerites correctly understood that “the daily,” in the book of Daniel represented paganism, and that the “time that the daily” was “taken away,” was the year 508. To reject that truth is to reject the authority of “the testimony of Jesus,” which “is the Spirit of Prophecy,” for the Spirit of Prophecy clearly identifies that the Millerites were correct in their understanding of “the daily.”

Millerittene forsto med rette at «det stadige» i Daniels bok representerte hedenskapet, og at den «tid da det stadige» ble «tatt bort», var året 508. Å forkaste denne sannheten er å forkaste autoriteten til «Jesu vitnesbyrd», som «er profetiens ånd», for profetiens ånd identifiserer klart at millerittene hadde rett i sin forståelse av «det stadige».

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> «Deretter så jeg med hensyn til «det daglige» at ordet «offer» var tilføyd ved menneskers visdom, og ikke hører til teksten; og at Herren gav den rette forståelsen av det til dem som forkynte budskapet om dommens time. Da enhet rådde, før 1844, var nesten alle forente om den rette forståelsen av «det daglige»; men siden 1844 er andre syn blitt antatt i forvirringen, og mørke og forvirring har fulgt.» Review and Herald, 1. november 1850.

The Millerites understood that the resistance of paganism against the rise of the papacy to power in 538, was removed in the year 508. The Millerites were correct, but their understanding was limited. God’s last day people, who are represented by Belteshazzar in verse one, will see that from the year 508 to 538 represents a prophetic period that was typified by the thirty years of preparation in the history of Christ that preceded His empowerment at His baptism. They will see that the prophetic period also represents the prophetic period from 1776 unto 1798, and that all three of those periods represent the sealing time of the one hundred and forty-four thousand that began on September 11, 2001, and concludes at the soon-coming Sunday law.

Millerittene forsto at hedenskapets motstand mot pavedømmets oppstigning til makt i 538 ble fjernet i året 508. Millerittene hadde rett, men deres forståelse var begrenset. Guds folk i de siste dager, som er fremstilt ved Beltsasar i vers én, vil se at perioden fra året 508 til 538 utgjør en profetisk tidsperiode som ble forbildet ved de tretti år med forberedelse i Kristi historie som gikk forut for Hans myndiggjørelse ved Hans dåp. De vil se at den profetiske tidsperioden også fremstiller den profetiske perioden fra 1776 til 1798, og at alle disse tre periodene fremstiller beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen, som begynte den 11. september 2001 og avsluttes ved den nært forestående søndagsloven.

In chapter twelve, Daniel represents the Millerites and the five important truths and experiences that are to be repeated in those represented by Belteshazzar. The third truth and experience of the Millerites is “the correct view of the ‘daily,’ … the Lord gave … to those who gave the judgment hour cry.” To reject that truth is to reject the writings of Ellen White, which is the Spirit of Prophecy. The fourth truth and experience of the Millerites, and the messengers of the third angel, is the prophecy of the thirteen hundred and thirty-five years, which began in the year “the daily,” was taken away, in 508.

I kapittel tolv representerer Daniel millerittene og de fem viktige sannheter og erfaringer som skal gjentas hos dem som er representert ved Beltsasar. Den tredje sannheten og erfaringen hos millerittene er «det rette syn på ‘det daglige’, … Herren ga … til dem som forkynte domstidens rop». Å forkaste den sannheten er å forkaste Ellen Whites skrifter, som er profetiens ånd. Den fjerde sannheten og erfaringen hos millerittene, og den tredje engels budbærere, er profetien om de ett tusen tre hundre og tretti-fem år, som begynte i det året da «det daglige» ble tatt bort, i 508.

Beginning in 508, thirteen hundred and thirty-five years takes you to 1843, but not simply 1843, for the prophecy actually pinpoints the very last day of 1843, for it states, “Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days.” The Hebrew word translated as “cometh,” is “naga,” and it means “to touch”, or “lay hands on”. The prophecy therefore means, “blessed is he that waiteth, and” touches or lays hands upon 1843.

Fra 508 fører ett tusen tre hundre og trettifem år deg til 1843, men ikke ganske enkelt til 1843, for profetien utpeker faktisk selve den siste dagen i 1843; for den sier: «Salig er den som venter og når fram til de ett tusen tre hundre og fem og tretti dager.» Det hebraiske ordet som er oversatt med «når fram til», er «naga», og det betyr «å berøre» eller «legge hånd på». Profetien betyr derfor: «Salig er den som venter og» berører eller legger hånd på 1843.

The blessing of waiting in Millerite history was for those wise virgins who experienced the first disappointment, but waited for the vision that tarried. As the Millerites waited for the “vision that tarried” in fulfillment of the parable of the ten virgins, and Habakkuk chapter two, they were blessed. In that tarrying time they then saw they were fulfilling the parable, and that at the end the vision would “speak”. Their tarrying time and disappointment was based upon the incorrect identification that the twenty-three hundred years would terminate in 1843, but the vision was really for 1844. Their disappointment was based upon their experience that had been produced when the year 1843, ended with no return of Christ. Their disappointment, and the blessing pronounced upon those who thereafter chose to wait, was all based upon the very last day of the year 1843, which “touches” or “cometh to” 1844.

Velsignelsen ved å vente i millerittisk historie var for de vise jomfruene som opplevde den første skuffelsen, men ventet på synet som drygde. Da millerittene ventet på «synet som drygde» som oppfyllelse av lignelsen om de ti jomfruene og Habakkuk kapittel to, ble de velsignet. I denne ventetiden så de så at de oppfylte lignelsen, og at synet ved enden ville «tale». Deres ventetid og skuffelse bygde på den uriktige identifikasjonen av at de to tusen tre hundre årene ville ende i 1843, men synet var i virkeligheten for 1844. Deres skuffelse bygde på den erfaringen som var blitt frembrakt da året 1843 endte uten Kristi gjenkomst. Deres skuffelse, og velsignelsen uttalt over dem som deretter valgte å vente, var alt sammen basert på selve den aller siste dagen av året 1843, som «berører» eller «kommer til» 1844.

The experience of the first disappointment, as a fulfillment of the parable of the ten virgins, is understood and repeated in those represented by Belteshazzar. The fifth truth and experience that will be recognized by those represented by Belteshazzar is that at “the end of the days”, Daniel would “stand in his lot”.

Erfaringen med den første skuffelsen, som en oppfyllelse av lignelsen om de ti jomfruene, blir forstått og gjentatt hos dem som er framstilt ved Beltsasar. Den femte sannheten og erfaringen som vil bli erkjent av dem som er framstilt ved Beltsasar, er at ved «dagenes ende» skulle Daniel «stå fram i sin lodd».

> “Daniel has been standing in his lot since the seal was removed and the light of truth has been shining upon his visions. He stands in his lot, bearing the testimony which was to be understood at the end of the days.” Sermons and Talks, volume 1, 225, 226.

> «Daniel har stått på sin plass siden seglet ble fjernet og sannhetens lys har skint over hans syner. Han står på sin plass og bærer det vitnesbyrd som skulle forstås ved dagenes ende.» Sermons and Talks, bind 1, 225, 226.

The Millerites experienced the purification process accomplished by the increase of knowledge that came from the book of Daniel when it was unsealed in 1798. Those represented by Belteshazzar will experience the purification process accomplished by the increase of knowledge that came from the book of Daniel when it was unsealed in 1989. They will also understand that the book of Daniel has a special purpose in the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Millerittene erfarte renselsesprosessen som ble fullbyrdet ved den økte kunnskapen som kom fra Daniels bok da den ble åpnet i 1798. De som er representert ved Beltsasar, vil erfare renselsesprosessen som fullbyrdes ved den økte kunnskapen som kom fra Daniels bok da den ble åpnet i 1989. De vil også forstå at Daniels bok har et særskilt formål i beseglingen av de hundre og førtifire tusen.

> “When God gives a man a special work to do, he is to stand in his lot and place as did Daniel, ready to answer the call of God, ready to fulfill His purpose.” Manuscript Releases, volume 6, 108.

> «Når Gud gir et menneske et særskilt arbeid å utføre, skal han stå på sin plass og i sin lodd, slik Daniel gjorde, rede til å svare på Guds kall, rede til å oppfylle Hans hensikt.» Manuscript Releases, bind 6, 108.

As former Laodiceans, those represented by Belteshazzar will recognize that it is through the books of Daniel and Revelation, which are the same book, that the final revival is accomplished.

Som tidligere laodikeere vil de som er representert ved Beltsassar, erkjenne at det er gjennom Daniels bok og Åpenbaringen, som er den samme bok, at den siste vekkelsen fullbyrdes.

> “When the books of Daniel and Revelation are better understood, believers will have an entirely different religious experience. . . One thing will certainly be understood from the study of Revelation—that the connection between God and His people is close and decided.” The Faith I Live By, 345.

> «Når Daniels bok og Johannes’ åpenbaring blir bedre forstått, vil de troende få en helt annen religiøs erfaring ... Én ting vil med sikkerhet bli forstått ved studiet av Åpenbaringen — at forbindelsen mellom Gud og hans folk er nær og avgjort.» The Faith I Live By, 345.

As former Laodiceans, they will have recognized their Laodicean condition, and recognized that they were spiritually as dead as a valley of dry bones, and in response to the straight testimony concerning their dead and lost condition they will recognize their need to be alive as the first priority.

Som tidligere laodikeere vil de ha erkjent sin laodikeiske tilstand og erkjent at de åndelig sett var like døde som en dal full av tørre ben, og som svar på det rette vitnesbyrdet om sin døde og fortapte tilstand vil de erkjenne sitt behov for å bli levende som den første prioritet.

> “A revival of true godliness among us is the greatest and most urgent of all our needs. To seek this should be our first work.” Selected Messages, book 1, 121.

> «En vekkelse av sann gudsfrykt iblant oss er det største og mest påtrengende av alle våre behov. Å søke dette burde være vår første oppgave.» Selected Messages, bok 1, 121.

The Bible promise is that whoever seeks, will find, and the Holy Spirit will then lead them to understand that it is the books of Daniel and Revelation that produces the necessary revival.

Bibelens løfte er at den som søker, skal finne, og Den Hellige Ånd vil da lede dem til å forstå at det er Daniels bok og Åpenbaringen som frembringer den nødvendige vekkelsen.

> “When we as a people understand what this book means to us, there will be seen among us a great revival.” Testimonies to Ministers, 113.

> «Når vi som folk forstår hva denne boken betyr for oss, vil det bli sett en stor vekkelse iblant oss.» Testimonies to Ministers, 113.

The end of Daniel’s last vision, as represented in chapter twelve, identifies the experience that produces God’s last day covenant people, as represented by Belteshazzar, in the first verse, of the last vision. There Daniel, represented as Belteshazzar, understands both the internal vision of the twenty-three hundred years and the external vision of the twenty-five hundred and twenty years. He understands the “thing,” and “the vision.” He understands the chazon vision and the mareh vision. He understands the trampling down of the sanctuary and host, and the restoration of the sanctuary and host. He understands both the Ulai and Hiddekel River visions.

Slutten på Daniels siste syn, slik det fremstilles i kapittel tolv, identifiserer den erfaring som frembringer Guds siste paktsfolk i endetiden, representert ved Beltsasar i det første verset av det siste synet. Der forstår Daniel, fremstilt som Beltsasar, både det indre synet om de to tusen tre hundre år og det ytre synet om de to tusen fem hundre og tjue år. Han forstår «tingen» og «synet». Han forstår chazon-synet og mareh-synet. Han forstår nedtrampingen av helligdommen og hæren, og gjenopprettelsen av helligdommen og hæren. Han forstår både synene ved elvene Ulai og Hiddekel.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i den neste artikkelen.

> “There is need of a much closer study of the word of God; especially should Daniel and the Revelation have attention as never before in the history of our work. We may have less to say in some lines, in regard to the Roman power and the papacy; but we should call attention to what the prophets and apostles have written under the inspiration of the Holy Spirit of God. The Holy Spirit has so shaped matters, both in the giving of the prophecy and in the events portrayed, as to teach that the human agent is to be kept out of sight, hid in Christ, and that the Lord God of heaven and His law are to be exalted. Read the book of Daniel. Call up, point by point, the history of the kingdoms there represented. Behold statesmen, councils, powerful armies, and see how God wrought to abase the pride of men, and lay human glory in the dust….

> «Det er behov for et langt grundigere studium av Guds ord; særlig bør Daniel og Åpenbaringen vies oppmerksomhet som aldri før i vår virksomhets historie. Vi har kanskje mindre å si på enkelte områder når det gjelder den romerske makt og pavedømmet; men vi bør henlede oppmerksomheten på det profetene og apostlene har skrevet under inspirasjon av Guds Hellige Ånd. Den Hellige Ånd har slik formet forholdene, både ved meddelelsen av profetien og i de begivenheter som er fremstilt, at det skal læres at det menneskelige redskap skal holdes utenfor synsfeltet, skjult i Kristus, og at Herren, himmelens Gud, og Hans lov skal opphøyes. Les Daniels bok. Fremstill, punkt for punkt, historien om de riker som der er representert. Se statsmenn, rådslagninger, mektige hærer, og se hvordan Gud virket for å ydmyke menneskers stolthet og legge menneskelig herlighet i støvet….»

> “The light that Daniel received from God was given especially for these last days. The visions he saw by the banks of the Ulai and the Hiddekel, the great rivers of Shinar, are now in process of fulfillment, and all the events foretold will soon come to pass.

> «Det lys som Daniel mottok fra Gud, ble gitt særlig for disse siste dager. De synene han så ved bredden av Ulai og Hiddekel, de store elvene i Sinear, er nå i ferd med å bli oppfylt, og alle de begivenheter som ble forutsagt, vil snart finne sted.

> “Consider the circumstances of the Jewish nation when the prophecies of Daniel were given.

> «Betrakt omstendighetene for det jødiske folk da Daniels profetier ble gitt.

> “Let us give more time to the study of the Bible. We do not understand the word as we should. The book of Revelation opens with an injunction to us to understand the instruction that it contains. ‘Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy,’ God declares, ‘and keep those things which are written therein: for the time is at hand.’ When we as a people understand what this book means to us, there will be seen among us a great revival. We do not understand fully the lessons that it teaches, notwithstanding the injunction given us to search and study it.

> «La oss vie mer tid til studiet av Bibelen. Vi forstår ikke Ordet slik vi burde. Johannes’ åpenbaring innledes med en formaning til oss om å forstå den undervisning den inneholder. ‘Salig er den som leser, og de som hører ordene i denne profeti,’ erklærer Gud, ‘og tar vare på det som der er skrevet; for tiden er nær.’ Når vi som folk forstår hva denne bok betyr for oss, vil en stor vekkelse bli sett iblant oss. Vi forstår ikke fullt ut de lærdommer den lærer, til tross for den formaning vi har fått om å granske og studere den.»

> “In the past teachers have declared Daniel and the Revelation to be sealed books, and the people have turned from them. The veil whose apparent mystery has kept many from lifting it, God’s own hand has withdrawn from these portions of His word. The very name ‘Revelation’ contradicts the statement that it is a sealed book. ‘Revelation’ means that something of importance is revealed. The truths of this book are addressed to those living in these last days. We are standing with the veil removed in the holy place of sacred things. We are not to stand without. We are to enter, not with careless, irreverent thoughts, not with impetuous footsteps, but with reverence and godly fear. We are nearing the time when the prophecies of the book of Revelation are to be fulfilled….

> «Tidligere har lærere erklært Daniel og Åpenbaringen for å være forseglede bøker, og folket har vendt seg bort fra dem. Det sløret hvis tilsynelatende mysterium har hindret mange fra å løfte det, har Gud med sin egen hånd trukket bort fra disse delene av sitt Ord. Selve navnet «Åpenbaringen» motsier påstanden om at den er en forseglet bok. «Åpenbaring» betyr at noe av betydning blir gjort kjent. Sannhetene i denne boken er rettet til dem som lever i disse siste dager. Vi står, med sløret fjernet, på de hellige tings hellige sted. Vi skal ikke bli stående utenfor. Vi skal gå inn, ikke med skjødesløse, ærbødighetsløse tanker, ikke med overilte skritt, men med ærbødighet og gudsfrykt. Vi nærmer oss den tid da profetiene i Åpenbaringens bok skal oppfylles….»

> “We have the commandments of God and the testimony of Jesus Christ, which is the spirit of prophecy. Priceless gems are to be found in the word of God. Those who search this word should keep the mind clear. Never should they indulge perverted appetite in eating or drinking.

> «Vi har Guds bud og Jesu Kristi vitnesbyrd, som er profetiens ånd. Uvurderlige skatter finnes i Guds ord. De som gransker dette ord, bør holde sinnet klart. Aldri bør de gi etter for en fordervet appetitt ved å spise eller drikke.

> “If they do this, the brain will be confused; they will be unable to bear the strain of digging deep to find out the meaning of those things which relate to the closing scenes of this earth’s history.

> «Hvis de gjør dette, vil hjernen bli forvirret; de vil være ute av stand til å bære belastningen ved å grave dypt for å finne meningen med de ting som angår avslutningsscenene i denne jordens historie. »

> “When the books of Daniel and Revelation are better understood, believers will have an entirely different religious experience. They will be given such glimpses of the open gates of heaven that heart and mind will be impressed with the character that all must develop in order to realize the blessedness which is to be the reward of the pure in heart.

> «Når Daniels bok og Johannes’ åpenbaring blir bedre forstått, vil de troende få en helt annen religiøs erfaring. De vil bli gitt slike glimt av himmelens åpne porter at hjerte og sinn vil bli grepet av den karakter som alle må utvikle for å kunne erfare den salighet som skal være belønningen for dem som er rene av hjertet.

> “The Lord will bless all who will seek humbly and meekly to understand that which is revealed in the Revelation. This book contains so much that is large with immortality and full of glory that all who read and search it earnestly receive the blessing to those ‘that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein.’

> «Herren vil velsigne alle som ydmykt og saktmodig vil søke å forstå det som er åpenbart i Åpenbaringen. Denne boken inneholder så meget som er svangert med udødelighet og fullt av herlighet, at alle som leser og gransker den oppriktig, mottar den velsignelse som er gitt dem «som hører ordene i denne profetien og holder fast ved det som er skrevet i den.»»

> “One thing will certainly be understood from the study of Revelation—that the connection between God and His people is close and decided.

> «Én ting vil med sikkerhet bli forstått ved studiet av Åpenbaringen — at forbindelsen mellom Gud og hans folk er nær og bestemt.»

> “A wonderful connection is seen between the universe of heaven and this world. The things revealed to Daniel were afterward complemented by the revelation made to John on the Isle of Patmos. These two books should be carefully studied. Twice Daniel inquired, How long shall it be to the end of time?

> «En vidunderlig forbindelse sees mellom himmelens univers og denne verden. Det som ble åpenbart for Daniel, ble siden supplert ved den åpenbaring som ble gitt til Johannes på øya Patmos. Disse to bøkene bør studeres nøye. To ganger spurte Daniel: Hvor lenge skal det vare til tidens ende?»

> “‘And I heard, but I understood not: then said I, O my Lord, what shall be the end of these things? And He said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. And from the time that the daily sacrifice shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. But go thou thy way till the end be: for thou shalt rest, and stand in thy lot at the end of the days.’

> «Og jeg hørte, men jeg forstod det ikke. Da sa jeg: Å min Herre, hva skal enden bli på dette? Og han sa: Gå bort, Daniel; for ordene skal holdes skjult og forseglet inntil endetiden. Mange skal bli renset og gjort hvite og prøvet; men de ugudelige skal handle ugudelig, og ingen av de ugudelige skal forstå; men de vise skal forstå. Og fra den tid det daglige offer blir avskaffet og den ødeleggende styggedom blir satt opp, skal det være ett tusen to hundre og nitti dager. Salig er den som venter og når fram til ett tusen tre hundre og trettifem dager. Men gå du bort til enden kommer; for du skal hvile og stå opp til din lodd ved dagenes ende.»

> “It was the Lion of the tribe of Judah who unsealed the book and gave to John the revelation of what should be in these last days.

> «Det var Løven av Juda stamme som åpnet boken og gav Johannes åpenbaringen om det som skulle skje i disse siste dager.»

> “Daniel stood in his lot to bear his testimony which was sealed until the time of the end, when the first angel’s message should be proclaimed to our world. These matters are of infinite importance in these last days; but while ‘many shall be purified, and made white, and tried,’ ‘the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand.’ How true this is! Sin is the transgression of the law of God; and those who will not accept the light in regard to the law of God will not understand the proclamation of the first, second, and third angel’s messages. The book of Daniel is unsealed in the revelation to John, and carries us forward to the last scenes of this earth’s history.

> «Daniel stod på sin plass for å bære sitt vitnesbyrd, som var beseglet inntil endetiden, da den første engels budskap skulle forkynnes for vår verden. Disse ting er av uendelig betydning i disse siste dager; men mens «mange skal bli renset og gjort hvite og prøvd», skal «de ugudelige gjøre ugudelighet; og ingen av de ugudelige skal forstå». Hvor sant dette er! Synd er overtredelse av Guds lov; og de som ikke vil ta imot lyset angående Guds lov, vil ikke forstå forkynnelsen av den første, andre og tredje engels budskap. Daniels bok blir avseglet i åpenbaringen til Johannes, og fører oss frem til de siste scener i denne jordens historie.»

> “Will our brethren bear in mind that we are living amid the perils of the last days? Read Revelation in connection with Daniel. Teach these things.” Testimonies to Ministers, 112–115.

> «Vil våre brødre ha i minne at vi lever midt i de siste dagers farer? Les Åpenbaringen i sammenheng med Daniel. Lær disse ting.» Testimonies to Ministers, 112–115.

Back to Articles