Article

# The Book of Daniel - Number Fourteen

Daniels bok - Nummer fjorten

Daniel Chapter Two – Summary and Conclusion Part One

Daniel kapittel to – sammendrag og konklusjon del én

Author

Jeff Pippenger

Published

December 9, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel.” Acts of the Apostles, 585.

> «I Åpenbaringen møtes og avsluttes alle Bibelens bøker. Her er fullendelsen av Daniels bok.» Apostlenes gjerninger, 585.

The truth that is identified by John as “the Revelation of Jesus Christ,” which the Lion of the tribe of Judah has been unsealing for his people since July, 2023, is brought to perfection when the book of Daniel is brought together with the book of Revelation. Daniel chapter two, represents the second angel’s message in the context of the image of the beast test of the last days. It identifies a process of testing and a specific period of testing.

Sannheten som av Johannes blir identifisert som «Jesu Kristi åpenbaring», og som Løven av Judas stamme har åpnet seglene på for sitt folk siden juli 2023, blir fullendt når Daniels bok føres sammen med Johannes’ åpenbaring. Daniel kapittel to representerer den annen engels budskap i sammenhengen med bildet av dyret-prøven i de siste dager. Det identifiserer en prøvingsprosess og en bestemt prøvetid.

The period and process of Daniel chapter two, represented by the seventy years of Daniel’s captivity, typified the testing period of the Protestants in Millerite history. The Protestants failed their testing process and became the daughters of Rome. Prophetically, a daughter typifies their mother; and Rome is a prophetic beast. Their failure and subsequent transitioning into the daughters of Rome, typifies the test of the image of the beast in our current history, for they transitioned into an image of the beast. Our current testing process is therefore represented by Daniel’s seventy years of captivity, and also by the history of the second angel’s message during the Millerite movement.

Tidsperioden og prosessen i Daniels bok kapittel to, fremstilt ved de sytti årene av Daniels fangenskap, var et forbilde på protestantenes prøvetid i Milleritt-bevegelsens historie. Protestantene bestod ikke sin prøvelse og ble Romas døtre. Profetisk sett er en datter et forbilde på sin mor; og Roma er et profetisk dyr. Deres svikt og den påfølgende overgangen til å bli Romas døtre, er et forbilde på prøven med dyrets bilde i vår nåværende historie, for de gikk over til et dyrets bilde. Vår nåværende prøvelsesprosess er derfor fremstilt både ved Daniels sytti år i fangenskap og ved historien om den andre engels budskap under Milleritt-bevegelsen.

In the history of the second angel’s message that began on September 11, 2001, there is a specific period and testing process that is symbolically represented as Nebuchadnezzar’s image-dream of beasts; for a kingdom in Bible prophecy is also a beast. Nebuchadnezzar and the Chaldean religious elite represent those that fail the test, and Daniel and the three worthies represent those that pass the test. It may appear otherwise, but Nebuchadnezzar’s failure is confirmed in chapter three of Daniel.

I historien om den andre engels budskap, som begynte den 11. september 2001, finnes det en bestemt periode og en prøvelsesprosess som symbolsk er fremstilt som Nebukadnesars billeddrøm om dyr; for et rike i Bibelens profeti er også et dyr. Nebukadnesar og den kaldeiske religiøse eliten representerer dem som ikke består prøven, og Daniel og de tre trofaste representerer dem som består prøven. Det kan se annerledes ut, men Nebukadnesars nederlag blir bekreftet i Daniels tredje kapittel.

In the testing process, which is represented in both Daniel chapter one and two, there are specific prophetic waymarks that line up with the truths that have recently been set forth in the book of Revelation. In chapter one, “ten days” represented the testing period that led to Daniel manifesting a fairer and fatter image due to his eating the heavenly fare, while the other class of eunuchs manifested the image of those who ate the diet of the king. A king prophetically is a kingdom, and prophetically a king or kingdom is also a beast. Those whose countenance manifested the results of eating the king’s diet, manifested the image of the beast.

I prøveprosessen, som er framstilt både i Daniel kapittel én og to, finnes det bestemte profetiske veimerker som svarer til de sannheter som nylig er blitt framlagt i Johannes’ åpenbaring. I kapittel én representerte «ti dager» prøvetiden som førte til at Daniel fremviste et vakrere og fyldigere åsyn som følge av at han åt den himmelske kost, mens den andre klassen av evnukker fremviste bildet av dem som åt kongens kost. En konge er profetisk et rike, og profetisk er en konge eller et rike også et dyr. De hvis åsyn åpenbarte følgene av å ete kongens kost, åpenbarte dyrets bilde.

In Daniel chapter two, Daniel was praying to understand the hidden “secret” of Nebuchadnezzar’s image-dream. He needed to know what the dream was, and also what it meant. He represents those in the last days that are seeking to understand the secrets associated with the unsealing of the Revelation of Jesus Christ, for the unsealing of the Revelation of Jesus Christ is the last prophetic “secret” that is unsealed before probation closes. All the prophets, including Daniel, are identifying the last days. Daniel’s endeavor to understand the “secret” was a life-or-death endeavor, as is the image of the beast test for God’s people in the last days.

I Daniels andre kapittel ba Daniel om å forstå den skjulte «hemmeligheten» i Nebukadnesars drømmesyn av billedstøtten. Han måtte få vite hva drømmen var, og også hva den betydde. Han representerer dem i de siste dager som søker å forstå de hemmeligheter som er knyttet til avforseglingen av Jesu Kristi åpenbaring, for avforseglingen av Jesu Kristi åpenbaring er den siste profetiske «hemmelighet» som avforsegles før prøvetiden avsluttes. Alle profetene, deriblant Daniel, peker ut de siste dager. Daniels bestrebelse på å forstå «hemmeligheten» var et spørsmål om liv eller død, slik prøven knyttet til dyrets bilde er for Guds folk i de siste dager.

> “The Lord has shown me clearly that the image of the beast will be formed before probation closes; for it is to be the great test for the people of God, by which their eternal destiny will be decided.” Manuscript Releases, volume 15, 15.

> «Herren har vist meg tydelig at dyrets bilde vil bli dannet før nådetiden avsluttes; for det skal være den store prøven for Guds folk, hvorved deres evige skjebne vil bli avgjort.» Manuscript Releases, bind 15, 15.

The prayer of Daniel, as he sought to understand the “secret,” represents a specific waymark in the history of God’s people in the last days. The book of Daniel provides two witnesses that establish the waymark of “prayer” in the last days. That waymark is located in the period of time that is represented by the second message of every reform line.

Daniels bønn, idet han søkte å forstå «hemmeligheten», representerer et bestemt veimerke i Guds folks historie i de siste dager. Daniels bok gir to vitner som stadfester veimerket «bønn» i de siste dager. Dette veimerket er plassert i den tidsperioden som er representert ved det andre budskapet i hver reformlinje.

The prophetic setting of both prayers is the seventy years of captivity, which as a symbol represents the “seven times” of Leviticus twenty-six. In Daniel two, in the first verse, the name “Nebuchadnezzar” is doubled, which the doubling of a word in Scripture is a symbol of the second angel’s message.

Den profetiske rammen for begge bønnene er de sytti årene i fangenskap, som som symbol representerer de «sju tider» i 3. Mosebok 26. I Daniel 2, i det første verset, er navnet «Nebukadnesar» fordoblet, og fordoblingen av et ord i Skriften er et symbol på den andre engels budskap.

There are several references in the writings of Sister White that identify Daniel chapter three, as a symbol of the Sunday law. Daniel chapter one, possesses every characteristic of the first angel’s message, and we are informed that you cannot have a third message (Daniel chapter three), without a first and second message.

Det finnes flere henvisninger i Søster Whites skrifter som identifiserer Daniel kapittel tre som et symbol på søndagsloven. Daniel kapittel én har ethvert kjennetegn på den første engels budskap, og vi blir gjort oppmerksomme på at man ikke kan ha et tredje budskap (Daniel kapittel tre) uten et første og et annet budskap.

The image of the beast test has been defined by Ellen White as the test we must pass before probation closes, and before we are sealed. When the music played in Daniel chapter three, probation symbolically closed, for chapter three represents the Sunday law. Nebuchadnezzar’s music represents the melody that the whore of Tyre then begins to sing to the kings of the earth at the end of the symbolic seventy years that she had been forgotten.

Prøven med dyrets bilde er av Ellen White blitt definert som den prøven vi må bestå før nådetiden avsluttes, og før vi blir beseglet. Da musikken lød i Daniel kapittel tre, ble nådetiden symbolsk avsluttet, for kapittel tre representerer søndagsloven. Nebukadnesars musikk representerer den melodien som skjøgen i Tyrus da begynner å synge for jordens konger ved slutten av de symbolske sytti årene da hun hadde vært glemt.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. Isaiah 23:15–17.

> Og det skal skje på den dag at Tyrus skal være glemt i sytti år, etter dagene til én konge; ved enden av sytti år skal det gå Tyrus som med en skjøge. Ta en harpe, gå omkring i byen, du glemte skjøge; spill vakkert, syng mange sanger, så du kan bli husket. Og det skal skje etter enden av sytti år at Herren skal se til Tyrus, og hun skal vende tilbake til sin horelønn og drive hor med alle kongedømmene på jordens overflate. Jesaja 23:15–17.

Sister White identifies the three angel’s messages as three tests.

Søster White identifiserer de tre englers budskap som tre prøver.

> “Many who went forth to meet the Bridegroom under the messages of the first and second angels, refused the third, the last testing message to be given to the world, and a similar position will be taken when the last call is made.” Review and Herald, October 31, 1899.

> «Mange som gikk ut for å møte Brudgommen under den første og den andre engels budskap, avviste det tredje, det siste prøvende budskap som skal gis til verden, og en lignende holdning vil bli inntatt når det siste kall lyder.» Review and Herald, 31. oktober 1899.

Upon several witnesses, Daniel chapter two, is the second angel’s message. The history of the empowerment of the first angel until the judgment, is the history represented by the seventy years of Daniel’s captivity. The setting of Daniel’s prayer in chapter two, takes place within the seventy years, which is a symbol of the “seven times”.

På grunnlag av flere vitner er Daniel kapittel to den andre engelens budskap. Historien om styrkingen av den første engelen frem til dommen er den historien som fremstilles ved de sytti årene av Daniels fangenskap. Rammeverket for Daniels bønn i kapittel to finner sted innenfor de sytti årene, som er et symbol på de «sju tider».

The prayer of chapter nine, begins with a direct reference to the seventy years. The prophetic setting of both prayers is identical. They represent different aspects of the same prayer, but are both placed in the identical setting of the “seven times,” and both align with the waymark of “prayer” that is located in the history of the one hundred and forty-four thousand of the last days.

Bønnen i kapittel ni begynner med en direkte henvisning til de sytti årene. Den profetiske rammen for begge bønnene er identisk. De representerer ulike aspekter ved den samme bønnen, men er begge plassert i den samme rammen av de «sju tider», og begge samsvarer med veimerket «bønn» som er plassert i historien til de hundre og førtifire tusen i de siste dager.

When Daniel prays in chapter nine, he is in a prophetic “period of transition” from the kingdom of Babylon unto the kingdom of the Medes and the Persians. That transition point is also a waymark, and it also aligns with the same transition point in the movement of the third angel, when God’s people die in the street as “Laodiceans”, and come out of the grave as “Philadelphians”. The transition point for the movement of the first angel aligns with both Daniel’s transition point, and the movement of the third angel, and all three are directly connected with the “seven times” of Leviticus twenty-six. The transition from Philadelphia to Laodicea in the Millerite movement took place with the arrival of “new light” on the “seven times” in 1856, and the subsequent rejection of the “seven times” altogether in 1863. Daniel in chapter nine, the movement of the first angel in Millerite time, and the movement of the third angel in our time, all have a transition point that aligns with one another, and all three transition points are set within the context of the “seven times”.

Når Daniel ber i kapittel ni, befinner han seg i en profetisk «overgangsperiode» fra Babylons rike til medernes og persernes rike. Dette overgangstidspunktet er også et veimerke, og det sammenfaller også med det samme overgangstidspunktet i den tredje engels bevegelse, når Guds folk dør i gaten som «laodikeere» og kommer ut av graven som «filadelfiere». Overgangstidspunktet for den første engels bevegelse sammenfaller både med Daniels overgangstidspunkt og med den tredje engels bevegelse, og alle tre er direkte forbundet med «de syv tider» i 3 Mosebok 26. Overgangen fra Filadelfia til Laodikea i den millerittiske bevegelsen fant sted med ankomsten av «nytt lys» om «de syv tider» i 1856, og den påfølgende forkastelsen av «de syv tider» fullstendig i 1863. Daniel i kapittel ni, den første engels bevegelse i millerittenes tid og den tredje engels bevegelse i vår tid har alle et overgangstidspunkt som sammenfaller med hverandre, og alle tre overgangstidspunktene er satt innenfor konteksten av «de syv tider».

In the history of the testing process, Daniel represents the messenger that is given the light which he shares first with his three companions, thus typifying the prophetic role of “Elijah”, who is the “voice crying in the wilderness”.

I prøvelsens prosesshistorie representerer Daniel budbæreren som blir gitt lyset, hvilket han først deler med sine tre følgesvenner, og således foregriper den profetiske rollen til «Elia», som er «en røst som roper i ørkenen».

The “secret” of Daniel chapter two identifies that the eighth kingdom of Bible prophecy is “of the seven” kingdoms. As the first representation of the kingdoms of Bible prophecy, it therefore connects with the last representation of the kingdoms of Bible prophecy found in Revelation chapter seventeen. The eighth kingdom, being “of the seven” previous kingdoms, is addressing the transition point that establishes modern Babylon as the three-fold union of the dragon, the beast and the false prophet. Nebuchadnezzar’s image-dream is ultimately identifying the eighth earthly kingdom of prophetic history.

«Hemmeligheten» i Daniels bok kapittel to identifiserer at det åttende riket i Bibelens profeti er «av de sju» rikene. Som den første fremstillingen av rikene i Bibelens profeti står det derfor i forbindelse med den siste fremstillingen av rikene i Bibelens profeti, slik den finnes i Åpenbaringen kapittel sytten. Det åttende riket, som er «av de sju» foregående rikene, omtaler overgangspunktet som etablerer det moderne Babylon som den trefoldige forening av dragen, dyret og den falske profet. Nebukadnesars drømmesyn av billedstøtten identifiserer til syvende og sist det åttende jordiske riket i den profetiske historie.

A kingdom is a beast in Bible prophecy, so the truth represented by Nebuchadnezzar’s image-dream is the first reference to the final beast, as is also identified in Revelation chapter seventeen. Therefore, Nebuchadnezzar’s dream is ultimately the dream of the image of the eighth and final beast. It’s the dream of “the image of the beast”.

Et rike er et dyr i Bibelens profeti, så sannheten som fremstilles ved Nebukadnesars drøm om billedstatuen, er den første henvisningen til det siste dyret, slik det også identifiseres i Åpenbaringen kapittel sytten. Derfor er Nebukadnesars drøm i siste instans drømmen om bildet av det åttende og siste dyret. Det er drømmen om «dyrets bilde».

That in itself is the confirmation of the importance of recognizing the transition point that occurs in the movement of the third angel, but the “secret” is also the key that brings together and establishes much of what the previous articles have been identifying about the history that followed July 18, 2020. In those articles, it has been presented that the four waymarks of each of the sacred reform movements, that are represented by Daniel’s seventy years of captivity, always possess the same theme.

Det er i seg selv bekreftelsen på hvor viktig det er å erkjenne overgangspunktet som inntrer i den tredje engels bevegelse, men «hemmeligheten» er også nøkkelen som sammenfører og stadfester mye av det de foregående artiklene har påpekt om historien som fulgte etter 18. juli 2020. I disse artiklene er det blitt fremstilt at de fire veimerkene i hver av de hellige reformbevegelsene, som er representert ved Daniels sytti år i fangenskap, alltid bærer det samme temaet.

Those four waymarks in the time of Christ were set within the context of “death and resurrection”. The first waymark, which represented the empowerment of the first message was Christ’s baptism, the symbol of death and resurrection. The second waymark, which represents the first disappointment in that history, was the death and resurrection of Lazarus. The third waymark was the triumphal entry into Jerusalem, representing the Midnight Cry. Christ was heading to His death and resurrection, and Lazarus, the living representative of death and resurrection, led the procession. Lazarus also establishes that during the proclamation of the Midnight Cry, God’s people are “sealed”.

Disse fire veimerkene i Kristi tid var satt innenfor rammen av «død og oppstandelse». Det første veimerket, som representerte utrustningen med kraft til det første budskapet, var Kristi dåp, symbolet på død og oppstandelse. Det andre veimerket, som representerer den første skuffelsen i den historien, var Lasarus’ død og oppstandelse. Det tredje veimerket var det triumferende inntoget i Jerusalem, som representerer midnattsropet. Kristus var på vei mot sin død og oppstandelse, og Lasarus, den levende representanten for død og oppstandelse, ledet prosesjonen. Lasarus stadfester også at under forkynnelsen av midnattsropet blir Guds folk «beseglet».

> “This crowning miracle, the raising of Lazarus, was to set the seal of God on His work and on His claim to divinity.” The Desire of Ages, 529.

> «Dette kronende mirakel, oppvekkelsen av Lasarus, skulle sette Guds segl på hans gjerning og på hans krav på guddom.» The Desire of Ages, 529.

The fourth waymark of judgment was the cross, which was also a death and resurrection. The period of those four waymarks is represented by Daniel’s seventy years of captivity.

Det fjerde veimerket for dom var korset, som også var en død og en oppstandelse. Perioden med disse fire veimerkene er representert ved Daniels sytti år i fangenskap.

In Millerite history, the theme was the “day-for-a-year principle”, and August 11, 1840 was the confirmation of that principle. The first disappointment was the result of an incorrect application of the day-for-a-year principle. The Midnight Cry was the perfection of the day-for-a-year principle in connection with the twenty-three-hundred-year prophecy and the twenty-five-hundred-and-twenty-year prophecy, and then the Investigative Judgment began when those day-for-a-year prophecies were fulfilled on October 22, 1844. The theme of all four waymarks in Millerite history was the “day-for-a-year principle”. The period of those four waymarks is represented by Daniel’s seventy years of captivity.

I millerittisk historie var temaet «dag-for-år-prinsippet», og 11. august 1840 var stadfestelsen av dette prinsippet. Den første skuffelsen var resultatet av en uriktig anvendelse av dag-for-år-prinsippet. Midnattsropet var fullkommengjøringen av dag-for-år-prinsippet i forbindelse med den to tusen tre hundre år lange profetien og den to tusen fem hundre og tjue år lange profetien, og deretter begynte den undersøkende dom da disse dag-for-år-profetiene ble oppfylt den 22. oktober 1844. Temaet for alle de fire veimerkene i millerittisk historie var «dag-for-år-prinsippet». Perioden for disse fire veimerkene er fremstilt ved Daniels sytti års fangenskap.

In the days of king David, the theme was “the ark of God”. When David was empowered, he then determined to bring the ark to the city of David.

I kong Davids dager var temaet «Guds ark». Da David ble innsatt i makt, besluttet han deretter å føre arken til Davids by.

> And David went on, and grew great, and the Lord God of hosts was with him. 2 Samuel 5:10.

> Og David gikk fram og ble stadig større, og Herren, hærskarenes Gud, var med ham. 2 Samuel 5:10.

The first disappointment was when Uzzah sinned by touching the ark. The third waymark was when David understood that the Lord had blessed the house of Obededom the Gittite, where the ark had been kept since Uzzah’s rebellion. David then went and retrieved the ark for his triumphal entry into Jerusalem (only for his wife to manifest undue anger and “disappointment” for David’s entrance). Each of those four waymarks are represented by the ark. The period of those four waymarks is represented by Daniel’s seventy years of captivity.

Den første skuffelsen var da Ussa syndet ved å røre arken. Det tredje veimerket var da David forstod at Herren hadde velsignet huset til gittitten Obed-Edom, der arken hadde vært oppbevart siden Ussas opprør. David gikk da og hentet arken til sitt triumferende inntog i Jerusalem (bare for at hans hustru skulle gi uttrykk for utilbørlig vrede og «skuffelse» over Davids inntreden). Hvert av disse fire veimerkene er representert ved arken. Perioden for disse fire veimerkene er representert ved Daniels sytti år i fangenskap.

On September 11, 2001, Islam of the “third Woe” was loosed, and then restrained. July 18, 2020, was a failed prediction about the role of Islam. The message that brings the dead dry bones to life comes from “the four winds”, which are a symbol of Islam and represents the Midnight Cry message. The national ruin that follows the national apostasy of the Sunday law in the United States is brought about by Islam of the “third Woe”. The period of those four waymarks is represented by Daniel’s seventy years of captivity.

Den 11. september 2001 ble islam i det «tredje ve» løst, og deretter holdt tilbake. 18. juli 2020 var en mislykket forutsigelse om islams rolle. Budskapet som bringer de døde, tørre ben til live, kommer fra «de fire vinder», som er et symbol på islam og representerer Midnattsropets budskap. Den nasjonale undergang som følger den nasjonale frafall under søndagsloven i De forente stater, blir forårsaket av islam i det «tredje ve». Perioden for disse fire veimerkene er representert ved Daniels sytti år i fangenskap.

The movement of the first angel represents the movement of the third angel, and the Midnight Cry message in Millerite history was a correction of the failed prediction that produced the first disappointment.

Den første engels bevegelse representerer den tredje engels bevegelse, og Midnattsropets budskap i millerittisk historie var en korreksjon av den mislykkede forutsigelsen som frembrakte den første skuffelsen.

> “The disappointed ones saw from the Scriptures that they were in the tarrying time, and that they must patiently wait the fulfillment of the vision. The same evidence which led them to look for their Lord in 1843, led them to expect Him in 1844.” Early Writings, 247.

> «De skuffede så ut fra Skriftene at de befant seg i ventetiden, og at de tålmodig måtte avvente synets oppfyllelse. Det samme bevismaterialet som hadde fått dem til å se frem til sin Herre i 1843, fikk dem til å vente Ham i 1844.» Early Writings, 247.

The same evidence of an Islamic attack upon Nashville, is the evidence of an attack upon Nashville that will take place in response to the enforcement of Sunday worship. The writings of the Spirit of Prophecy never fail. The prediction of an attack upon Nashville is set forth in the writings of the Spirit of Prophecy. The Nashville prediction will be fulfilled, but the prediction of the attack on Nashville will be based upon a correction of the previously failed prediction, as it was in Millerite history. It is fulfilled at the fourth waymark, which is the waymark representing “judgment”.

Det samme beviset på et islamsk angrep på Nashville, er beviset på et angrep på Nashville som vil finne sted som respons på håndhevelsen av søndagsgudstjeneste. Den profetiske ånds skrifter slår aldri feil. Forutsigelsen om et angrep på Nashville er fremsatt i Den profetiske ånds skrifter. Nashville-forutsigelsen vil bli oppfylt, men forutsigelsen om angrepet på Nashville vil være basert på en korreksjon av den tidligere mislykkede forutsigelsen, slik det var i millerittenes historie. Den blir oppfylt ved det fjerde veimerket, som er veimerket som representerer «dom».

Jesus always illustrates the end with the beginning, and the first waymark of September 11, 2001, was an attack by Islam, so at the judgment of the Sunday law, there will be an Islamic attack upon Nashville. It may very well include other targets, but the message of the Midnight Cry, is the message that is a correction of the message that produced the first disappointment. The first disappointment was caused by the sin of applying the time element to the prediction, not by the words of Ellen White.

Jesus illustrerer alltid enden med begynnelsen, og det første veimerket den 11. september 2001 var et angrep fra islam, så ved dommen over søndagsloven vil det komme et islamsk angrep på Nashville. Det kan meget vel omfatte andre mål, men midnattsropets budskap er det budskapet som er en korrigering av det budskapet som frembrakte den første skuffelsen. Den første skuffelsen ble forårsaket av den synd å anvende tidselementet på forutsigelsen, ikke av Ellen Whites ord.

It is important to recognize that the four waymarks that begin at the “empowerment” of the first message (which in Daniel occurs at the beginning of the symbolic seventy years), are always governed by the same theme. If you have accepted September 11, 2001, as a fulfillment of prophecy, you have prophetically eaten “the hidden book”. Very few people actually ate that truth, but there were some, as represented by Daniel, that purposed in their hearts not to be defiled by the Babylonian diet. Yet there are those who profess to believe September 11, 2001 was a fulfillment of prophecy, but argue that it was not Islam, but the Bush family, or the globalists, or the Jesuits, or the CIA or some combination of the usual subjects which are often employed by the modern conspiracy theorists. As Alpha and Omega, Jesus illustrates the end with the beginning, so if we are incorrect about what was prophetically represented on September 11, 2001, we are destroying our ability to rightly divide the prophetic Word of “truth”.

Det er viktig å erkjenne at de fire veimerkene som begynner ved «styrkelsen» av det første budskapet (som i Daniel finner sted ved begynnelsen av de symbolske sytti år), alltid styres av det samme temaet. Hvis du har akseptert 11. september 2001 som en oppfyllelse av profetien, har du profetisk spist «den skjulte boken». Svært få mennesker spiste faktisk den sannheten, men det var noen, representert ved Daniel, som satte seg fore i sitt hjerte at de ikke ville gjøre seg urene ved den babylonske kosten. Likevel finnes det dem som bekjenner å tro at 11. september 2001 var en oppfyllelse av profetien, men hevder at det ikke var islam, men Bush-familien, eller globalistene, eller jesuittene, eller CIA, eller en eller annen kombinasjon av de vanlige aktørene som ofte benyttes av moderne konspirasjonsteoretikere. Som Alfa og Omega fremstiller Jesus enden ved begynnelsen, så dersom vi tar feil om hva som profetisk ble framstilt den 11. september 2001, ødelegger vi vår evne til rett å dele profetiens «sannhets»-ord.

The “empowerment” of the first message in Millerite history was Islam of the second Woe, and that empowerment typified the empowerment on September 11, 2001, that was brought about by Islam of the third Woe.

«Styrkelsen» av det første budskapet i millerittisk historie var islam fra det andre ve, og denne styrkelsen var et forbilde på styrkelsen den 11. september 2001, som ble forårsaket av islam fra det tredje ve.

Islam at the first waymark, identifies Islam at the last waymark. The last waymark represents the judgment, and the United States is judged at the Sunday law. It is the second message of Ezekiel in chapter thirty-seven, that brings the dead to life, and that message is the message of the third waymark, which is the Midnight Cry. It is the sealing message, as typified by the triumphal entry of Christ riding upon an “ass”, a symbol of Islam. The Midnight Cry sealing message is carried by Islam.

Islam ved det første veimerket identifiserer Islam ved det siste veimerket. Det siste veimerket representerer dommen, og De forente stater dømmes ved søndagsloven. Det er det andre budskapet i Esekiel i kapittel trettisju som bringer de døde til liv, og dette budskapet er budskapet ved det tredje veimerket, som er midnattsropet. Det er beseglingsbudskapet, slik det er forbilledlig fremstilt ved Kristi triumferende inntog ridende på et «esel», et symbol på Islam. Midnattsropets beseglingsbudskap bæres av Islam.

> Tell ye the daughter of Sion, Behold, thy King cometh unto thee, meek, and sitting upon an ass, and a colt the foal of an ass. Matthew 21:5.

> Si til Sions datter: Se, din konge kommer til deg, saktmodig og ridende på et esel, ja, på en eselfole. Matteus 21,5.

Ezekiel’s second prophecy comes from the “four winds”, which is also a symbol of Islam. It is absolutely essential to be clear about this truth, for the message that is the Midnight Cry is the message identifying Islam of the third Woe, as the power that brings judgment upon the United States at the Sunday law, and produces the national ruin that follows the decree.

Esekiels andre profeti kommer fra «de fire vinder», som også er et symbol på islam. Det er fullstendig avgjørende å være klar over denne sannheten, for budskapet som er Midnattsropet, er budskapet som identifiserer islam fra det tredje Ve som den makten som bringer dom over Amerikas forente stater ved søndagsloven, og frembringer den nasjonale undergang som følger etter forordningen.

The Seven Trumpets of Revelation were God’s judgments upon the enforcement of Sunday worship by both pagan Rome and papal Rome.

De syv basunene i Åpenbaringen var Guds dommer over håndhevelsen av søndagstilbedelse både ved det hedenske Roma og det pavelige Roma.

- The first four Trumpets were brought against pagan Rome after Constantine enforced the first Sunday law in the year 321.

  De fire første basunene ble sendt over det hedenske Roma etter at Konstantin håndhevet den første søndagsloven i år 321.

- The fifth and sixth Trumpets (which are also the first and second Woes of Islam), were God’s judgments against papal Rome for the papal Sunday law enacted at the Council of Orleans, in the year 538.

  Den femte og sjette basun (som også er Islams første og andre ve) var Guds dommer over det pavelige Roma for den pavelige søndagsloven som ble vedtatt på konsilet i Orléans i året 538.

- The seventh Trumpet (which is the third Woe of Islam), is the judgment brought upon the United States when it enforces Sunday worship in the near future.

  Den sjuende basun (som er Islams tredje ve) er den dom som kommer over Amerikas forente stater når de i nær fremtid håndhever søndagstilbedelse.

Islam of the third Woe represents the first waymark of September 11, 2001. The failed prediction of Islam’s attack on Nashville on July 18, 2020 represents the first disappointment, the second waymark. The message of the “four winds” of Islam, as represented in Ezekiel’s second prophecy in chapter thirty-seven, represents the Midnight Cry, the third waymark, and then the forth waymark of the fulfillment of the failed prediction of July 18, 2020 at the Sunday law. Those are the four prophetic waymarks that occur in the prophetic history of the one hundred and forty-four thousand as represented by Daniel’s seventy years of captivity.

Islam i det tredje Ve representerer det første veimerket den 11. september 2001. Den mislykkede forutsigelsen om Islams angrep på Nashville den 18. juli 2020 representerer den første skuffelsen, det andre veimerket. Budskapet om Islams «fire vinder», slik det fremstilles i Esekiels andre profeti i kapittel trettisju, representerer Midnattropet, det tredje veimerket, og deretter det fjerde veimerket, oppfyllelsen av den mislykkede forutsigelsen fra 18. juli 2020 ved søndagsloven. Dette er de fire profetiske veimerkene som inntreffer i de hundre og førtifiretusens profetiske historie, slik den er framstilt ved Daniels sytti års fangenskap.

The recognition of the message of the Midnight Cry is a primary element of the “secret” that was revealed in type to Daniel, when he prayed to understand Nebuchadnezzar’s image-dream. His prayer is a waymark that is located at the end of the three-and-a-half days of death for the two witnesses of Revelation eleven. Daniel’s Leviticus twenty-six prayer, as recorded in chapter nine, was in the first year of Darius. This places his prayers at transition points.

Erkjennelsen av Midnattsropets budskap er et hovedelement i den «hemmelighet» som ble åpenbart forbilledlig for Daniel da han ba om å få forstå Nebukadnesars billeddrøm. Hans bønn er et veimerke som er plassert ved slutten av de tre og en halv dagene med død for de to vitner i Åpenbaringen elleve. Daniels bønn fra 3. Mosebok tjueseks, slik den er nedtegnet i kapittel ni, fant sted i Darius’ første regjeringsår. Dette plasserer hans bønner ved overgangspunkter.

The transition point in Millerite history was 1856 when the Millerite movement transitioned from Philadelphia to Laodicea according to James and Ellen White. In that same year “new light” upon the “seven times” arrived in Hiram Edson’s Review and Herald articles, but in 1863 (“seven times” later), the “seven times” was rejected altogether. Daniel prayed “the prayer” that is identified as “the remedy” for the “scattering” of the “seven times” at the transition point between the first and second kingdoms of Bible prophecy.

Vendepunktet i millerittisk historie var 1856, da den millerittiske bevegelsen ifølge James og Ellen White gikk over fra Filadelfia til Laodikea. I det samme året kom «nytt lys» over «de syv tider» i Hiram Edsons artikler i Review and Herald, men i 1863 («syv tider» senere) ble «de syv tider» fullstendig forkastet. Daniel bad «bønnen» som er identifisert som «middelet» for «spredningen» av «de syv tider» ved overgangspunktet mellom det første og det andre riket i Bibelens profeti.

Three-and-a-half is a symbol for the twelve-hundred and sixty years, which in turn is a symbol of the “seven times.” On July 18, 2020, the Laodicean movement of Future for America manifested rebellion against God’s command to never again hang a prophetic message upon time. The movement was then “slain” and “scattered” in the street of Revelation eleven, which runs through Ezekiel’s valley of dead dry bones. At the end of that “scattering” time, which is also the “tarrying time” of the parable of the ten virgins, they are now being called out of their graves by “a voice crying” from within the “wilderness” of the “three-and-a-half” days.

Tre og et halvt er et symbol på de ett tusen to hundre og seksti årene, som i sin tur er et symbol på de «sju tider». Den 18. juli 2020 manifesterte den laodikeiske bevegelsen Future for America opprør mot Guds befaling om aldri mer å henge et profetisk budskap på tid. Bevegelsen ble da «drept» og «spredt» i gaten i Åpenbaringen elleve, som går gjennom Esekiels dal med døde, tørre ben. Ved slutten av denne «spredningstiden», som også er «ventetiden» i lignelsen om de ti jomfruene, blir de nå kalt ut av sine graver ved «en røst som roper» innenfra «ørkenen» i de «tre og et halvt» dagene.

Just as the Millerites eventually recognized that they were then in the “tarrying time” of Matthew chapter twenty-five, and Habakkuk chapter two, so too, the “two dead witnesses” are required to recognize where they are, when the “voice in the wilderness” cries out. They must recognize they are “scattered”. That recognition is a call to “prayer”, but not simply prayer, it is a call to Daniel’s Leviticus twenty-six prayer. Without that specific prayer, there is no revival. The revival marks the transition point from Laodicea unto Philadelphia, and produces the prophetic phenomenon of the eighth being of the seven, as is confirmed by Nebuchadnezzar’s image in Daniel chapter two.

Slik millerittene til sist erkjente at de da befant seg i «ventetiden» i Matteus kapittel tjuefem og Habakkuk kapittel to, slik må også de «to døde vitner» erkjenne hvor de befinner seg når «røsten i ørkenen» roper. De må erkjenne at de er «spredt». Denne erkjennelsen er et kall til «bønn», men ikke bare bønn; det er et kall til Daniels bønn i 3. Mosebok tjueseks. Uten denne bestemte bønnen finnes det ingen vekkelse. Vekkelsen markerer overgangspunktet fra Laodikea til Filadelfia og frembringer det profetiske fenomen at den åttende er av de sju, slik det bekreftes av Nebukadnesars bilde i Daniel kapittel to.

When that prayer of repentance and confession is accomplished, the promise is that God would then remember His covenant and gather His scattered people. Ezekiel’s first prophecy gathered the bones together, and then his prophecy of the “four winds” transformed the newly born “Philadelphians” into a mighty army…a mighty army that, according to Revelation eleven, were then to be “lifted up into heaven” with a “cloud of angels”. They are then the Lord’s “ensign”.

Når den bønnen om omvendelse og bekjennelse er fullført, er løftet at Gud da vil komme sin pakt i hu og samle sitt spredte folk. Esekiels første profeti samlet benene, og deretter forvandlet hans profeti om de «fire vinder» de nyfødte «Filadelfiere» til en mektig hær … en mektig hær som, ifølge Åpenbaringen elleve, deretter skulle bli «løftet opp til himmelen» med en «sky av engler». De er da Herrens «banner».

The “secret” of Daniel two, as the Lion of the tribe of Judah is now revealing, confirms the phenomenon of the “eighth being of the seven”…and every other prophetic element of Daniel two aligns with the prophetic sequence of the two witnesses of Revelation eleven. The two witnesses of Revelation chapter eleven, are “lifted up as an ensign” in the same “hour” that the Sunday law occurs, for they are lifted up at the “great earthquake” of Revelation chapter eleven. The “great earthquake” destroys a tenth part of the city, and the United States is the primary king of the “ten kings”, just as was France, when the “earthquake” of the French Revolution wiped out France in fulfillment of Revelation chapter eleven.

«Hemmeligheten» i Daniel to, slik Løven av Judas stamme nå åpenbarer, bekrefter fenomenet med «det åttende av de sju» … og hvert annet profetisk element i Daniel to er i samsvar med den profetiske rekkefølgen for de to vitnene i Åpenbaringen elleve. De to vitnene i Åpenbaringen kapittel elleve blir «løftet opp som et banner» i den samme «time» som søndagsloven inntrer, for de blir løftet opp ved det «store jordskjelv» i Åpenbaringen kapittel elleve. Det «store jordskjelv» ødelegger en tidel av byen, og De forente stater er den fremste kongen blant de «ti konger», slik Frankrike var det da «jordskjelvet» under den franske revolusjon utslettet Frankrike til oppfyllelse av Åpenbaringen kapittel elleve.

The perfect fulfillment of that earthquake is accomplished upon the “earth” beast, and the Sunday law in the kingdom of the earth beast produces a shaking. The perfect fulfillment of the “earthquake” of Revelation eleven, is the Sunday law when the “earth” beast is “shaken” and national apostasy is followed by national ruin. In that hour, the two witnesses are “lifted up as an ensign”. They “ascend to heaven in the clouds”, just as Christ ascended into heaven for the final time. His last words to the disciples, who typify God’s people of the last days, who are also to be lifted up into heaven as an ensign, are recorded in the book of Acts.

Den fullkomne oppfyllelse av det jordskjelvet fullbyrdes over «jord»-dyret, og søndagsloven i jorddyrets rike frembringer en rystelse. Den fullkomne oppfyllelse av «jordskjelvet» i Åpenbaringen elleve er søndagsloven, når «jord»-dyret blir «rystet», og nasjonalt frafall blir etterfulgt av nasjonal undergang. I den stund blir de to vitnene «løftet opp som et banner». De «stiger opp til himmelen i skyene», slik Kristus steg opp til himmelen for siste gang. Hans siste ord til disiplene, som er et forbilde på Guds folk i de siste dager, og som også skal løftes opp til himmelen som et banner, er nedtegnet i Apostlenes gjerninger.

> And he said unto them, It is not for you to know the times or the seasons, which the Father hath put in his own power. But ye shall receive power, after that the Holy Ghost is come upon you: and ye shall be witnesses unto me both in Jerusalem, and in all Judaea, and in Samaria, and unto the uttermost part of the earth. And when he had spoken these things, while they beheld, he was taken up; and a cloud received him out of their sight. Acts 1:7–9.

> Og han sa til dem: Det er ikke deres sak å kjenne tider eller timer som Faderen har fastsatt av sin egen myndighet. Men dere skal få kraft når Den Hellige Ånd kommer over dere, og dere skal være mine vitner både i Jerusalem og i hele Judea og Samaria, og helt til jordens ende. Og da han hadde sagt dette, mens de så på, ble han løftet opp, og en sky tok ham bort fra deres øyne. Apostlenes gjerninger 1:7–9.

Those that would be the “ensign” must turn away from the application of “times and seasons”, if they would receive the power of the Holy Spirit to accomplish the work of the “ensign”.

De som skal være «banneret», må vende seg bort fra anvendelsen av «tider og stunder», dersom de vil motta Den Hellige Ånds kraft til å fullføre «bannerets» gjerning.

The “secret” that was revealed to Daniel in chapter two, is the secret of the Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before probation closes. That “secret” includes “the hidden history” of the “Seven Thunders.” That history is structured upon the Hebrew word that was created by bringing together the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet. When those letters are brought together, they form the Hebrew word “truth.” Jesus is the “truth”, which is also the First and the Last. Those three letters represent the structure of every great reform movement, for they represent the first, second and third angels. They represent the three-step purification process represented by Daniel in chapter twelve, as “purified, made white and tried”. That three-step testing and purification process has been presented for over two decades by Future for America, but it has now been identified as representing a “hidden history” within the sacred reform lines. That “hidden history” is the perfect fulfillment of the “Seven Thunders” that were sealed up until now, just before the close of probation.

Den «hemmeligheten» som ble åpenbart for Daniel i kapittel to, er hemmeligheten i Jesu Kristi åpenbaring som blir avforseglet like før nådetiden avsluttes. Denne «hemmeligheten» omfatter «den skjulte historien» til «de sju tordener». Denne historien er oppbygd på det hebraiske ordet som ble dannet ved å føre sammen den første, trettende og siste bokstaven i det hebraiske alfabetet. Når disse bokstavene føres sammen, danner de det hebraiske ordet «sannhet». Jesus er «sannheten», som også er den Første og den Siste. Disse tre bokstavene fremstiller strukturen i enhver stor reformbevegelse, for de fremstiller den første, andre og tredje engel. De fremstiller den tredelte renselsesprosessen som i Daniels bok kapittel tolv beskrives som «renset, gjort hvite og prøvd». Denne tredelte prøvelses- og renselsesprosessen har i over to tiår blitt framholdt av Future for America, men den er nå blitt identifisert som å representere en «skjult historie» innenfor de hellige reformlinjene. Denne «skjulte historien» er den fullkomne oppfyllelsen av «de sju tordener» som har vært forseglet inntil nå, like før nådetidens avslutning.

It has long been understood that the Seven Thunders represent a “delineation of events that transpired under the first and second angels’ messages,” and that they also represent “future events that would be disclosed in their order.” It has now been revealed through the Revelation of “truth,” that the last three waymarks of a reform line are the “hidden history” of the Seven Thunders. Those waymarks begin with the “first” disappointment and end with the “last” disappointment. The middle waymark is the Midnight Cry. The first disappointment marks the beginning of the “tarrying time”, which ends at the Midnight Cry. The message of the Midnight Cry ends at “the judgment” where the last disappointment is marked.

Det har lenge vært forstått at De syv tordener representerer en «fremstilling av hendelser som fant sted under den første og den andre engels budskap», og at de også representerer «framtidige hendelser som ville bli åpenbart i sin orden». Det er nå blitt åpenbart gjennom åpenbaringen av «sannhet», at de siste tre veimerkene i en reformlinje er De syv tordeners «skjulte historie». Disse veimerkene begynner med den «første» skuffelsen og ender med den «siste» skuffelsen. Det midterste veimerket er Midnattsropet. Den første skuffelsen markerer begynnelsen på «ventetiden», som ender ved Midnattsropet. Midnattsropets budskap ender ved «dommen», hvor den siste skuffelsen markeres.

The first disappointment in Daniel chapter two, was Daniel’s recognition that he had been placed under a “death decree”. He then asked for “time”, thus marking the beginning of the “tarrying time”. That led to his understanding of the “secret,” which is the message of the Midnight Cry, that was then presented to Nebuchadnezzar so he could “judge” Daniel’s message.

Den første skuffelsen i Daniels bok kapittel to var Daniels erkjennelse av at han var blitt satt under en «dødsdom». Deretter ba han om «tid», og markerte således begynnelsen på «drøyningstiden». Dette førte til hans forståelse av «hemmeligheten», som er midnattropets budskap, og dette ble deretter framlagt for Nebukadnesar, slik at han kunne «dømme» Daniels budskap.

Nebuchadnezzar’s “judgment” of the dream and interpretation that Daniel presented marks the third of the three waymarks that represent the “hidden history” of the Seven Thunders. That judgment is also taken up in Daniel chapter three, which represents the principle that is firmly employed in the books of Daniel and Revelation, that principle being “repeat and enlarge”.

Nebukadnesars «dom» over drømmen og tydningen som Daniel framla, markerer det tredje av de tre veimerker som representerer de sju tordeners «skjulte historie». Denne dommen tas også opp igjen i Daniel kapittel tre, som representerer det prinsipp som fast anvendes i Daniels og Åpenbaringens bøker, nemlig prinsippet «gjenta og utvide».

We will address chapter three in the next article, but it is worth identifying here that the judgment of the third waymark in chapter three identifies the last disappointment, that was typified by the first disappointment. The “hidden history” of the seven thunders identifies three waymarks, beginning and ending with a disappointment. In Daniel chapter two the first disappointment is associated with a “death decree” by Nebuchadnezzar, and in chapter three the last disappointment is associated with another “death decree” by Nebuchadnezzar.

Vi vil behandle kapittel tre i den neste artikkelen, men det er verdt å påpeke her at dommen ved det tredje veimerket i kapittel tre identifiserer den siste skuffelsen, som var forbilledliggjort ved den første skuffelsen. Den «skjulte historien» om de sju tordener identifiserer tre veimerker, som begynner og ender med en skuffelse. I Daniel kapittel to er den første skuffelsen knyttet til et «dødsdekret» fra Nebukadnesar, og i kapittel tre er den siste skuffelsen knyttet til enda et «dødsdekret» fra Nebukadnesar.

The “hidden history” of the “two witnesses”, who represent the movement of Future for America, represents the disappointment of July 18, 2020. Then began the “tarrying time” as represented by “three-and-a-half days” in Revelation chapter eleven. The awakening and resurrection of those that were “slain in the streets” by the beast that ascended out of “the bottomless pit” is specifically detailed in God’s prophetic Word; but at a simple level, when the two witnesses awake, they understand the “secret” represented in Daniel chapter two.

Den «skjulte historien» til de «to vitner», som representerer bevegelsen Future for America, representerer skuffelsen den 18. juli 2020. Da begynte «ventetiden», slik den er fremstilt ved «tre og en halv dag» i Åpenbaringen kapittel elleve. Oppvåkningen og oppstandelsen til dem som ble «drept på gatene» av dyret som steg opp fra «avgrunnen», er særskilt beskrevet i Guds profetiske Ord; men på et enkelt nivå, når de to vitnene våkner, forstår de «hemmeligheten» som er fremstilt i Daniel kapittel to.

That “secret” is the message of the Midnight Cry, which they then proclaim until Daniel chapter three, when the soon-coming Sunday law arrives, and the last disappointment occurs. The first disappointment was experienced by those represented as “Daniel” on July 18, 2020. The last disappointment is experienced by the leader of the “ten kings” which is the United States, as national apostasy ushers in national ruin from Islam.

Den «hemmeligheten» er budskapet om midnattsropet, som de deretter forkynner inntil Daniel kapittel tre, når den snart kommende søndagsloven inntrer, og den siste skuffelsen inntreffer. Den første skuffelsen ble erfart av dem som fremstilles som «Daniel» den 18. juli 2020. Den siste skuffelsen erfares av lederen for de «ti konger», som er De forente stater, idet nasjonalt frafall innleder nasjonal undergang fra islam.

We will finish the summary and conclusion of Daniel chapter two in the next article.

Vi vil fullføre sammendraget og konklusjonen av Daniel kapittel to i den neste artikkelen.

> “Satan has taken the world captive. He has introduced an idol sabbath, apparently giving to it great importance. He has stolen the homage of the Christian world away from the Sabbath of the Lord for this idol sabbath. The world bows to a tradition, a man-made commandment. As Nebuchadnezzar set up his golden image on the plain of Dura, and so exalted himself, so Satan exalts himself in this false sabbath, for which he has stolen the livery of heaven.” Review and Herald, March 8, 1898.

> «Satan har tatt verden til fange. Han har innført en avgudssabbat og tilsynelatende gitt den stor betydning. Han har stjålet den kristne verdens hyllest bort fra Herrens sabbat og overført den til denne avgudssabbaten. Verden bøyer seg for en tradisjon, et menneskebud. Slik Nebukadnesar reiste sitt gullbilde på Dura-sletten og således opphøyet seg selv, slik opphøyer Satan seg i denne falske sabbaten, som han har stjålet himmelens kjennetegn til.» Review and Herald, 8. mars 1898.

Back to Articles