Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Seventy-Seven

Daniels bok - nummer hundre og syttisju

The Sealing of the 144,000: Insights from Daniel’s Vision and Prophetic Symbolism

Beseglingen av de 144 000: Innsikter fra Daniels syn og profetisk symbolikk

Author

Jeff Pippenger

Published

April 7, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel was touched three times in chapter ten, the first and last time by Gabriel and the middle touch was by Christ. It was the middle touch where Daniel most keenly felt his corruption, for the middle waymark of truth represents rebellion. It was Michael who touched Daniel the second time, for He had descended at the end of twenty-one days.

Daniel ble berørt tre ganger i kapittel ti, den første og siste gangen av Gabriel, og den midterste berøringen var ved Kristus. Det var ved den midterste berøringen Daniel skarpest kjente sin fordervelse, for sannhetens midtre veimerke representerer opprør. Det var Mikael som berørte Daniel den andre gangen, for Han hadde steget ned ved slutten av tjueén dager.

At the end of three and a half symbolic days, in which the two witnesses of Revelation chapter eleven lie dead in the street, a voice resurrects the two witnesses. It is the voice of the archangel that resurrects. The descent of Michael in Daniel chapter ten, at the twenty-second day aligns with the resurrection of the two witnesses in 2023. While the two witnesses were dead in the street, Ezekiel was shown their scattered bones and asked if he thought those dead dry bones in the valley could be resurrected, and all Ezekiel would answer is, “Lord thou knowest.”

Ved slutten av tre og en halv symbolske dager, hvor de to vitnene i Åpenbaringen kapittel elleve ligger døde på gaten, er det en røst som oppvekker de to vitnene. Det er erkeengelens røst som oppvekker. Mikaels nedstigning i Daniel kapittel ti, på den tjueandre dagen, samsvarer med de to vitnenes oppstandelse i 2023. Mens de to vitnene lå døde på gaten, ble Esekiel vist deres spredte ben og spurt om han trodde at de døde, tørre benene i dalen kunne oppvekkes, og alt Esekiel svarte, var: «Herre, du vet.»

Ezekiel was then told to prophesy to the bones, which he did, and when he did, they were formed together, but were still not alive. Ezekiel’s first prophecy was gathering the bones together, but it would require a second prophecy to resurrect the bones as an army. The second prophecy of Ezekiel was the prophecy of the third woe, as represented by the four winds that brought the bones to life. The first Adam was created perfect, but afterwards sinned and passed death on to all his posterity. The resurrection of Ezekiel’s dead bones parallels the creation of Adam in his perfection, for Adam was first formed, and then the Lord breathed into him the breath of life.

Esekiel ble deretter befalt å profetere til benene, noe han gjorde, og da han gjorde det, ble de føyd sammen, men var fremdeles ikke levende. Esekiels første profeti var å samle benene sammen, men det ville kreves en annen profeti for å oppreise benene som en hær. Esekiels andre profeti var profetien om det tredje ve, slik dette er fremstilt ved de fire vindene som gav benene liv. Den første Adam ble skapt fullkommen, men syndet deretter og overførte døden til hele sitt avkom. Oppstandelsen av Esekiels døde ben svarer til skapelsen av Adam i hans fullkommenhet, for Adam ble først formet, og deretter blåste Herren livets ånde i ham.

This is not to say that the two witnesses receive glorified bodies when they are brought back to life, for that doesn’t occur until the second coming, but their resurrection parallel’s Daniel’s vision of the causative “marah” vision, when they are changed into the image they then behold. Line upon line, the process of the sealing is very carefully laid out by the prophetic testimony.

Dette er ikke å si at de to vitnene mottar herliggjorte legemer når de bringes tilbake til livet, for det skjer ikke før ved det annet komme; men deres oppstandelse svarer til Daniels syn om det kausative «marah»-synet, når de blir forvandlet til det bilde de da skuer. Bud på bud er beseglingens prosess meget nøye framlagt ved det profetiske vitnesbyrd.

In Revelation chapter eleven, “after three days and an half the Spirit of life from God entered” into the two witnesses, “and they” then “stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them,” and there was then “a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them.”

I Åpenbaringen kapittel elleve «kom livets Ånd fra Gud inn i» de to vitnene «etter tre og en halv dag», og de «stod da på sine føtter; og stor frykt falt på dem som så dem», og det lød da «en høy røst fra himmelen som sa til dem: Kom hit opp. Og de steg opp til himmelen i en sky; og deres fiender så dem.»

First, the Spirit entered into them, then they stood upon their feet, and when they stood, fear fell upon their enemies who had previously rejoiced over their deaths. Then a voice calls them up, and their enemies witness the event. With Ezekiel, they are first identified as scattered and dead in the valley, then a prophecy is proclaimed that gathers them together, then the second prophecy causes them to stand up as a mighty army. With Daniel, he first sees the great vision that produces a separation of two classes, and he is then touched three times.

Først fór Ånden inn i dem; deretter reiste de seg på sine føtter, og da de stod, falt frykt over deres fiender, som tidligere hadde gledet seg over deres død. Så kaller en røst dem opp, og deres fiender er vitne til hendelsen. Hos Esekiel blir de først identifisert som spredte og døde i dalen; deretter blir en profeti forkynt som samler dem sammen; så bevirker den andre profetien at de reiser seg som en mektig hær. Hos Daniel ser han først det store synet som frembringer et skille mellom to klasser, og deretter blir han berørt tre ganger.

The first time he was touched he had no strength, he was in a deep sleep, and his face was towards the ground. Sleep represents death. Yet he heard the words spoken.

Første gang han ble berørt, hadde han ingen styrke, han var i en dyp søvn, og ansiktet hans var vendt mot jorden. Søvn representerer døden. Likevel hørte han ordene som ble talt.

> Marvel not at this: for the hour is coming, in the which all that are in the graves shall hear his voice. John 5:28.

> Undre dere ikke over dette; for den time kommer da alle de som er i gravene, skal høre hans røst. Johannes 5,28.

Gabriel then brought Daniel to his hands and knees, and then commanded him to stand, which he did, though he was trembling. He then heard the words of Gabriel, but he was left dumb. Ezekiel had also seen the vision of Christ and it produced a similar sequence of events.

Gabriel førte deretter Daniel ned på hender og knær, og bød ham så å reise seg; det gjorde han, skjønt han skalv. Deretter hørte han Gabriels ord, men han ble stum tilbake. Esekiel hadde også sett synet av Kristus, og det frembrakte en lignende rekke av hendelser.

> And above the firmament that was over their heads was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it. And I saw as the colour of amber, as the appearance of fire round about within it, from the appearance of his loins even upward, and from the appearance of his loins even downward, I saw as it were the appearance of fire, and it had brightness round about. As the appearance of the bow that is in the cloud in the day of rain, so was the appearance of the brightness round about. This was the appearance of the likeness of the glory of the Lord. And when I saw it, I fell upon my face, and I heard a voice of one that spake. And he said unto me, Son of man, stand upon thy feet, and I will speak unto thee. And the spirit entered into me when he spake unto me, and set me upon my feet, that I heard him that spake unto me. Ezekiel 1:26–2:2.

> Og ovenfor hvelvingen som var over deres hoder, var det noe som lignet en trone, å se til som safirstein; og på det som lignet tronen, var det noe som så ut som en mann høyt der oppe på den. Og jeg så noe som lignet rav, som synet av ild rundt omkring der inne; fra det som så ut som hans lender og oppover, og fra det som så ut som hans lender og nedover, så jeg likesom synet av ild, og den hadde stråleglans rundt omkring. Som synet av buen som er i skyen på regnværsdagen, slik var synet av stråleglansen rundt omkring. Dette var synet av lignelsen av Herrens herlighet. Og da jeg så det, falt jeg ned på mitt ansikt, og jeg hørte røsten av en som talte. Og han sa til meg: Menneskesønn, stå på dine føtter, så vil jeg tale til deg. Og Ånden kom inn i meg da han talte til meg, og stilte meg opp på mine føtter, så jeg hørte ham som talte til meg. Esekiel 1:26–2:2.

The vision caused both Ezekiel and Daniel to be humbled into dust, where they were prostrated upon the ground. In that condition they both still heard the word of the Lord, and they were both brought to a standing condition to hear the words that were spoken to them, and when they heard the words “the Spirit entered into” them. The combination of divinity is accomplished by the reception of the Word of God that is conveyed by the Holy Spirit. The “Word” is what transmits divinity into humanity. This truth must be recognized in order to understand the seriousness and significance of the prophetic history which Gabriel provides Daniel with in chapter eleven. The prophetic history represented in chapter eleven, is the conduit by which holy oil is conveyed to the wise virgins.

Synet førte både Esekiel og Daniel til å bli ydmyket til støvet, hvor de lå utstrakt på jorden. I denne tilstand hørte de begge fortsatt Herrens ord, og de ble begge reist opp til stående stilling for å høre de ord som ble talt til dem, og da de hørte ordene, «Ånden kom inn i» dem. Foreningen med det guddommelige fullbyrdes ved mottagelsen av Guds Ord, formidlet ved Den Hellige Ånd. «Ordet» er det som overfører guddommelighet til menneskeheten. Denne sannhet må erkjennes for å forstå alvoret og betydningen av den profetiske historie som Gabriel meddeler Daniel i kapittel elleve. Den profetiske historie som fremstilles i kapittel elleve, er den kanal hvorigjennom hellig olje formidles til de vise jomfruer.

With Ezekiel, he is immediately instructed that he is to present a message to Laodicean Adventism, though Ezekiel is informed from the outset that Laodicean Adventism will not hear his words, for they are a rebellious house. Ezekiel’s experience is Isaiah’s experience in chapter six, and therefore upon two witnesses when God awakens Daniel from sleep, which is a symbol of death, Daniel is given a message for the rebellious house of Laodicean Adventism, but they will not hear.

Hos Esekiel blir han straks instruert om at han skal frembære et budskap til laodikeisk adventisme, selv om Esekiel fra begynnelsen blir gjort kjent med at laodikeisk adventisme ikke vil høre hans ord, for de er et opprørsk hus. Esekiels erfaring er Jesajas erfaring i kapittel seks, og derfor, på to vitners ord, når Gud vekker Daniel fra søvn, som er et symbol på død, blir Daniel gitt et budskap for det opprørske huset, laodikeisk adventisme, men de vil ikke høre.

Daniel is then touched a second time, by Christ Himself, who touches Daniel’s lips, just as he had touched Isaiah’s lips with a coal from the altar. Then Daniel could speak, but he was still without strength, and still had no breath. According to Ezekiel the breath comes with the message of the “four winds”, which was Ezekiel’s second prophecy. Ezekiel’s prophecy of the four winds aligns with Daniel’s third touch, for it is then that breath comes into the bones and they stand as a mighty army. It is in Daniel’s third touch that he is strengthened.

Daniel blir deretter berørt for annen gang, av Kristus selv, som rører ved Daniels lepper, slik han hadde rørt ved Jesajas lepper med en glød fra alteret. Da kunne Daniel tale, men han var fortsatt uten styrke og hadde fremdeles ingen ånde. Ifølge Esekiel kommer ånden med budskapet om de «fire vinder», som var Esekiels andre profeti. Esekiels profeti om de fire vinder svarer til Daniels tredje berøring, for det er da ånde kommer inn i benene, og de reiser seg som en mektig hær. Det er i Daniels tredje berøring at han blir styrket.

On July 18, 2020, God’s last-day people were scattered and entered into the tarrying time of the parable. The history of the sealing was illustrated in the history of October 22, 1844, unto the rebellion of 1863. The line of history there represented overlays with September 11, 2001, unto the Sunday law, but it also overlays with the history of July 18, 2020, unto the Sunday law. This prophetic phenomenon is based upon the fact that symbols have more than one meaning, and the meaning is to be determined by the context where they are applied.

Den 18. juli 2020 ble Guds siste-dags folk spredt og gikk inn i lignelsens ventetid. Beseglingens historie ble illustrert i historien fra 22. oktober 1844 til opprøret i 1863. Den historiske linjen som der ble fremstilt, overlapper perioden fra 11. september 2001 til søndagsloven, men den overlapper også med historien fra 18. juli 2020 til søndagsloven. Dette profetiske fenomenet bygger på det faktum at symboler har mer enn én betydning, og betydningen skal bestemmes av den sammenhengen de anvendes i.

When we consider the arrival and work of any of the three angels they are governed by the same sequence of events. They arrive at the point when the prediction associated with them is unsealed. That prediction is structured upon three steps. Its arrival, its empowerment and the closed door at its end. There are other waymarks within the history, but the three testing waymarks of the arrival of any of the three angels is the first waymark where a prophecy is unsealed. The message that is unsealed is empowered through a confirmation, and that confirmation and empowerment then tests the men and women of that history. The conclusion of the history produces a litmus test which demonstrates whether those standing at the third test are wise or foolish.

Når vi betrakter enhver av de tre englenes ankomst og gjerning, styres de av den samme hendelsesrekkefølgen. De ankommer på det tidspunkt da den forutsigelsen som er knyttet til dem, blir avforseglet. Den forutsigelsen er oppbygget over tre trinn: dens ankomst, dens bemyndigelse og den lukkede dør ved dens avslutning. Det finnes andre veimerker innenfor historien, men de tre prøvende veimerkene ved enhver av de tre englenes ankomst er det første veimerket, hvor en profeti blir avforseglet. Det budskapet som blir avforseglet, blir bemyndiget gjennom en stadfestelse, og denne stadfestelsen og bemyndigelsen prøver deretter mennene og kvinnene i den historien. Historiens avslutning frembringer en lakmustest som påviser om de som står ved den tredje prøven, er vise eller dårlige.

Within the history of September 11, 2001 unto the Sunday law you can identify three angels. The first arrived on September 11, 2001, the second arrived on July 18, 2020, and the third arrives at the soon coming Sunday law (the litmus test). October 22, 1844 aligns with September 11, 2001, and 1856 aligns with July 18, 2020, and 1863 aligns with the Sunday law. That being said, October 22, 1844 to 1863 also aligns with July 18, 2020, unto the Sunday law, for July 18 was the arrival of the second angel of the history of the sealing. The following history is still correctly identified as simply the waymarks of any angel.

Innenfor historien fra 11. september 2001 og frem til søndagsloven kan du identifisere tre engler. Den første kom den 11. september 2001, den andre kom den 18. juli 2020, og den tredje kommer ved den snart kommende søndagsloven (lakmustesten). 22. oktober 1844 svarer til 11. september 2001, og 1856 svarer til 18. juli 2020, og 1863 svarer til søndagsloven. Når dette er sagt, svarer også perioden fra 22. oktober 1844 til 1863 til perioden fra 18. juli 2020 og frem til søndagsloven, for 18. juli var ankomsten av den andre engelen i beseglingens historie. Den følgende historien blir fortsatt korrekt identifisert ganske enkelt som milepælene til enhver engel.

On July 18, 2020, there was a truth unsealed that was to test that generation. The second step in that history is when the two witnesses are resurrected. They are then tested as to whether they will accept the light then revealed, which is going on now. Then at the Sunday law (the litmus test), it will be revealed who is and who isn’t a wise virgin. When we consider the history as simply the structure of a singular angel and then lay October 22, 1844, through to the rebellion of 1863, over the history of July 18, 2020 unto the Sunday law, we find that in 1849, Sister White identified that the Lord had stretched forth His hand again to gather the remnant of His people.

Den 18. juli 2020 ble en sannhet avforseglet som skulle prøve den generasjonen. Det andre trinnet i denne historien er når de to vitnene oppstår. De blir da prøvd med hensyn til om de vil ta imot lyset som da blir åpenbart, noe som pågår nå. Deretter, ved søndagsloven (lakmustesten), vil det bli åpenbart hvem som er og hvem som ikke er en vis jomfru. Når vi betrakter historien ganske enkelt som strukturen til en enkelt engel, og deretter legger 22. oktober 1844 og frem til opprøret i 1863 over historien fra 18. juli 2020 og frem til søndagsloven, finner vi at Søster White i 1849 identifiserte at Herren hadde strakt ut sin hånd igjen for å samle resten av sitt folk.

From October 22, 1844 to 1849, God’s people had been scattered. In 1850 they produced the second of the two tables of Habakkuk. In January of 1851 they were advertising the new chart in the Review. God’s people were scattered, and the third angel arrived with light. Then God began to gather them again, and He then provided a visual representation of the message they were to proclaim, as He had done in 1842. The light that arrived on October 22, 1844 was an increase of knowledge and it continued, under His direction to develop, and in 1856 the capstone of that light was introduced. That light was upon the “seven times,” which was the first light recognized by William Miller, and which was represented as one of the prophecies that was fulfilled on October 22, 1844.

Fra 22. oktober 1844 til 1849 hadde Guds folk vært spredt. I 1850 frembrakte de den andre av Habakkuks to tavler. I januar 1851 kunngjorde de det nye diagrammet i Review. Guds folk var spredt, og den tredje engel kom med lys. Da begynte Gud å samle dem igjen, og deretter gav Han dem en visuell fremstilling av budskapet de skulle forkynne, slik Han hadde gjort i 1842. Lyset som kom 22. oktober 1844 var en økning i kunnskap, og det fortsatte, under Hans ledelse, å utvikle seg, og i 1856 ble kronsteinen i dette lyset framlagt. Dette lyset gjaldt «de sju tider», som var det første lyset William Miller erkjente, og som ble framstilt som en av profetiene som ble oppfylt 22. oktober 1844.

The light of the “seven times,” in 1856, was both the ending of the increase of knowledge given to Miller, the messenger of the first angel, but it was also the ending light of the third angel that was given on October 22, 1844. The rejection of the light in 1856, was both a rejection of the increase of knowledge that was unsealed in 1798, but also the increase of knowledge that was unsealed on October 22, 1844, and it was rejected by those who then and there transitioned from the experience of Philadelphia unto the experience of Laodicea. The rebellion of 1863, was the third, and litmus test, which was demonstrated by a counterfeit chart that removed the light of the “seven times.”

Lyset om de «sju tider» i 1856 var både det avsluttende lyset i den økning av kunnskap som ble gitt til Miller, den første engels budbærer, men det var også det avsluttende lyset i den tredje engels budskap som ble gitt den 22. oktober 1844. Forkastelsen av lyset i 1856 var både en forkastelse av den økning av kunnskap som ble åpnet i 1798, men også av den økning av kunnskap som ble åpnet den 22. oktober 1844, og det ble forkastet av dem som da og der gikk over fra Filadelfias erfaring til Laodikeas erfaring. Opprøret i 1863 var den tredje, og lakmustesten, noe som ble demonstrert ved et forfalsket kart som fjernet lyset om de «sju tider».

The first disappointment of April 19, 1844, was brought upon the Philadelphian movement of the first angel by God holding His hand over a mistake in some of the figures on the 1843 pioneer chart. The first disappointment of July 18, 2020, was brought upon the Laodicean movement of the third angel by men disregarding that on October 22, 1844, Christ had lifted up His hand to heaven and swore that time should be no longer. On July 18, 2020, a message was unsealed that was to test this generation of virgins. As in 1850, the Lord in 2023, stretched out His hand a second time to gather together Ezekiel’s dead bones that had been dead in the street since July 18, 2020. By 1851, there was a new visual representation of the message that was a fulfillment of the prophecy of Habakkuk chapter two, thus identifying that after 2023, the Lord will have a new living ensign to lift up that is typified by Habakkuk’s two tables.

Den første skuffelsen den 19. april 1844 ble ført over den filadelfiske bevegelsen under den første engel ved at Gud holdt sin hånd over en feil i noen av beregningene på pionerkartet fra 1843. Den første skuffelsen den 18. juli 2020 ble ført over den laodikeiske bevegelsen under den tredje engel ved at mennesker tilsidesatte at Kristus den 22. oktober 1844 løftet sin hånd mot himmelen og svor at tiden ikke skulle være mer. Den 18. juli 2020 ble et budskap avseglet som skulle prøve denne generasjonen av jomfruer. Slik som i 1850 strakte Herren i 2023 ut sin hånd for annen gang for å samle sammen Esekiels døde ben, som hadde vært døde på gaten siden 18. juli 2020. Innen 1851 forelå det en ny visuell framstilling av budskapet, som var en oppfyllelse av profetien i Habakkuk kapittel to, og som således identifiserer at Herren etter 2023 vil ha et nytt levende banner å løfte opp, forbildet ved Habakkuks to tavler.

Habakkuk’s two tables were typified by the two tables of the Ten Commandments and also by the two wave loaves in the feast of Pentecost. The one hundred and forty-four thousand are identified as a first-fruit offering, and they are those in Malachi that represent the offering as “in days of old, as in former years.” They are lifted up as a wave offering that all the world will see.

Habakkuks to tavler ble forbilledliggjort ved de to tavlene med De ti bud og også ved de to svingebrødene i pinsehøytiden. De hundre og førtifire tusen blir identifisert som en førstegrødeoffer, og de er dem i Malaki som representerer offeret «som i gamle dager, som i fordums år». De løftes opp som et svingeoffer som hele verden skal se.

The awakening of the one hundred and forty-four thousand begins with the gathering together, and that gathering is accomplished by the Word of God, for Ezekiel’s dead bones are gathered by hearing the Word of God, while they are still dead. Ezekiel represents the human instrument that proclaims the message that gathers the bones, when the Lord stretches forth His hand a second time to gather His remnant. Isaiah, Jeremiah, Daniel, John and Ezekiel all identify the human element that conveys the divine message to the dead dry bones.

Oppvåkningen av de hundre og førtifire tusen begynner med sammenføringen, og denne sammenføringen blir tilveiebrakt ved Guds Ord; for Esekiels døde ben blir samlet ved å høre Guds Ord, mens de ennå er døde. Esekiel representerer det menneskelige redskap som forkynner budskapet som samler benene, når Herren rekker ut sin hånd annen gang for å samle sin rest. Jesaja, Jeremia, Daniel, Johannes og Esekiel identifiserer alle det menneskelige element som formidler det guddommelige budskap til de døde, tørre ben.

Once the bones are gathered the Lord reveals the increase of knowledge that is unsealed just before probation closes, and that knowledge is represented by “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days.” In Ezekiel’s second prophecy, the light that is unsealed is the third woe, which is the message of the east wind that breathes life into the bones and causatively causes them to stand as a mighty army. The light that is revealed to Daniel is the light represented by the king of the north in chapter eleven. Together Ezekiel and Daniel represent “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days,” which is the tidings of the (east) wind and king of the (north).

Når knoklene er samlet, åpenbarer Herren den kunnskapsøkningen som blir forseglet opp rett før prøvetiden avsluttes, og denne kunnskapen er fremstilt ved «den del av Daniels profeti som angår de siste dager». I Esekiels andre profeti er lyset som blir forseglet opp, det tredje ve, som er budskapet om østvinden som blåser liv inn i knoklene og forårsaker at de reiser seg som en mektig hær. Det lyset som blir åpenbart for Daniel, er det lyset som er fremstilt ved kongen i nord i kapittel elleve. Sammen fremstiller Esekiel og Daniel «den del av Daniels profeti som angår de siste dager», som er budskapet om (øst)vinden og kongen i (nord).

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. Daniel 11:44.

> Men budskap fra øst og fra nord skal forferde ham; derfor skal han dra ut i stor harme for å ødelegge og gjøre ende på mange. Daniel 11:44.

In 1856, the Lord purposed to finish His work of sealing his people, but they rebelled. The message He intended to employ to bring them out of their Laodicean condition was the “seven times” of Leviticus twenty-six. When the Lord began to gather His people in July, 2023, He presented them once again with the message of the “seven times,” and among other things, identified that on the antitypical Day of Atonement the Jubilee trumpet was to sound, which is also when the seventh trumpet was also to sound. The Jubilee trumpet is a symbol of the “seven times,” and the seventh trumpet is the third woe. When Michael descended in Daniel chapter ten. Daniel represented those who obtain the experience of those who pray the prayer of Leviticus twenty-six, and those who seek to understand the prophetic secret of Daniel chapter two.

I 1856 hadde Herren til hensikt å fullføre sitt verk med å besegle sitt folk, men de gjorde opprør. Budskapet Han hadde til hensikt å bruke for å føre dem ut av deres laodikeiske tilstand, var «de syv tider» i Tredje Mosebok tjueseks. Da Herren begynte å samle sitt folk i juli 2023, la Han på ny fram for dem budskapet om «de syv tider», og identifiserte blant annet at på den antitypiske soningsdagen skulle jubelårsbazunen lyde, hvilket også er tidspunktet da den sjuende basun skulle lyde. Jubelårsbazunen er et symbol på «de syv tider», og den sjuende basun er det tredje ve. Da Mikael steg ned i Daniel kapittel ti, representerte Daniel dem som oppnår erfaringen til dem som ber bønnen i Tredje Mosebok tjueseks, og dem som søker å forstå den profetiske hemmeligheten i Daniel kapittel to.

Daniel represents those who have been gathered by the voice of God, and then stand upon their feet strengthened to proclaim the message of the east and the north. They proclaim that message until the soon coming Sunday law. The process of raising up that army is a very detailed subject of prophecy, and the point when Divinity begins to be combined with humanity in fulfillment with the sealing of the one hundred and forty-four thousand began in the history that is represented in verse eleven of Daniel eleven. The history represented from verse one of Daniel eleven until verse sixteen fills up the hidden history of verse forty, that is “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days.”

Daniel fremstiller dem som er blitt samlet ved Guds røst, og som deretter står på sine føtter, styrket til å forkynne budskapet fra øst og nord. De forkynner dette budskapet inntil den snart kommende søndagsloven. Prosessen med å reise opp den hæren er et meget detaljert profetisk emne, og det punkt da guddommelighet begynner å bli forenet med menneskelighet i oppfyllelse i forbindelse med beseglingen av de hundre og førtifire tusen, begynte i den historien som er fremstilt i vers elleve i Daniel elleve. Historien som er fremstilt fra vers ett i Daniel elleve til og med vers seksten, utfyller den skjulte historien i vers førti, det vil si «den del av Daniels profeti som angår de siste dager».

As we begin to consider verses thirteen to fifteen of Daniel eleven, that was first fulfilled at the Battle of Panium in 200 BC, it is essential to understand the significance of these verses. Panium is the third of three proxy wars. The first battle concluded with victory for the papacy and its proxy army the United States in 1989. The next battle, represented by verses eleven and twelve, which was fulfilled by the Battle of Raphia, the king of the south (Russia), will defeat the king of the north and its proxy army in the Ukraine. The third battle will be as the first with the papacy (the king of the north) prevailing over Communism (the United Nations), with its proxy army (the United States). But the third proxy war which is the Battle of Panium, will also initiate World War III.

Når vi begynner å betrakte vers tretten til femten i Daniel elleve, som først ble oppfylt ved slaget ved Panium i 200 f.Kr., er det avgjørende å forstå betydningen av disse versene. Panium er den tredje av tre stedfortrederkriger. Det første slaget endte med seier for pavedømmet og dets stedfortrederhær, De forente stater, i 1989. Det neste slaget, fremstilt ved vers elleve og tolv, som ble oppfylt ved slaget ved Rafia, skal sydens konge (Russland) beseire nordens konge og dens stedfortrederhær i Ukraina. Det tredje slaget vil være som det første, idet pavedømmet (nordens konge) skal få overtaket over kommunismen (De forente nasjoner), ved sin stedfortrederhær (De forente stater). Men den tredje stedfortrederkrigen, som er slaget ved Panium, vil også innlede tredje verdenskrig.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i den neste artikkelen.

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> «Slik de hjullignende innviklede former var under ledelse av hånden under kjerubenes vinger, slik er menneskelige begivenheters innviklede samspill under guddommelig kontroll. Midt i nasjonenes strid og larm leder Han som sitter over kjerubene, fremdeles jordens anliggender. »

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> Historien om de nasjoner som, én etter én, har fylt sin tilmålte tid og plass, og ubevisst vitnet om den sannhet hvis mening de selv ikke kjente, taler til oss. Til hver nasjon og til hvert enkelt menneske i dag har Gud tildelt en plass i sin store plan. I dag blir mennesker og nasjoner målt med loddsnoren i hånden på Ham som ikke gjør noen feil. Alle avgjør ved sitt eget valg sin skjebne, og Gud styrer over alt til oppfyllelsen av sine hensikter.

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.

> «Den historie som den store JEG ER har opptegnet i sitt ord, idet han føyer ledd etter ledd sammen i den profetiske kjede, fra evigheten i fortiden til evigheten i fremtiden, forteller oss hvor vi står i dag i tidsaldrenes rekke, og hva som kan ventes i den kommende tid. Alt det profetien har forutsagt skulle skje, inntil nåværende tid, er blitt nedtegnet på historiens sider, og vi kan være forvisset om at alt som ennå skal komme, vil bli oppfylt i sin orden.»

> “The final overthrow of all earthly dominions is plainly foretold in the word of truth. In the prophecy uttered when sentence from God was pronounced upon the last king of Israel is given the message:

> «Den endelige omveltningen av alle jordiske herredømmer er tydelig forutsagt i sannhetens ord. I profetien som ble uttalt da dommen fra Gud ble kunngjort over Israels siste konge, gis budskapet:

> “‘Thus saith the Lord God; Remove the diadem, and take off the crown: … exalt him that is low, and abase him that is high. I will overturn, overturn, overturn, it: and it shall be no more, until He come whose right it is; and I will give it Him.’ Ezekiel 21:26, 27.

> «Så sier Herren Gud: Ta av turbanen og løft kronen bort: … opphøy den som er lav, og ydmyk den som er høy. Jeg vil styrte, styrte, styrte den; og den skal ikke være mer, før Han kommer som den tilhører med rette; og jeg vil gi den til Ham.» Esekiel 21:26, 27.

> “The crown removed from Israel passed successively to the kingdoms of Babylon, Medo-Persia, Greece, and Rome. God says, ‘It shall be no more, until He come whose right it is; and I will give it Him.’

> «Kronen som ble tatt bort fra Israel, gikk etter tur over til rikene Babylon, Medo-Persia, Hellas og Roma. Gud sier: «Den skal ikke være mer, inntil han kommer som den med rette tilhører; og jeg vil gi den til ham.»»

> “That time is at hand. Today the signs of the times declare that we are standing on the threshold of great and solemn events. Everything in our world is in agitation. Before our eyes is fulfilling the Saviour’s prophecy of the events to precede His coming: ‘Ye shall hear of wars and rumors of wars…. Nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places.’ Matthew 24:6, 7.

> «Den tiden er nær. I dag vitner tidens tegn om at vi står på terskelen til store og alvorlige begivenheter. Alt i vår verden er i opprør. For våre øyne oppfylles Frelserens profeti om de hendelser som skal gå forut for Hans komme: ‘Ye shall hear of wars and rumors of wars…. Nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places.’ Matteus 24:6, 7.»

> “The present is a time of overwhelming interest to all living. Rulers and statesmen, men who occupy positions of trust and authority, thinking men and women of all classes, have their attention fixed upon the events taking place about us. They are watching the strained, restless relations that exist among the nations. They observe the intensity that is taking possession of every earthly element, and they recognize that something great and decisive is about to take place—that the world is on the verge of a stupendous crisis.

> «Nåtiden er en tid av overveldende interesse for alle levende. Herskere og statsmenn, menn som innehar stillinger av tillit og myndighet, tenkende menn og kvinner av alle samfunnslag, har sin oppmerksomhet rettet mot de begivenheter som finner sted omkring oss. De iakttar de anspente, urolige forhold som råder mellom nasjonene. De ser den intensitet som er i ferd med å gripe hvert jordisk element, og de erkjenner at noe stort og avgjørende er i ferd med å skje—at verden står på randen av en veldelig krise.»

> “Angels are now restraining the winds of strife, that they may not blow until the world shall be warned of its coming doom; but a storm is gathering, ready to burst upon the earth; and when God shall bid His angels loose the winds, there will be such a scene of strife as no pen can picture.

> «Engler holder nå stridens vinder tilbake, for at de ikke skal blåse før verden er blitt advart om den kommende undergang; men en storm samler seg, rede til å bryte løs over jorden; og når Gud befaler sine engler å slippe vindene løs, vil det bli en slik stridens scene som ingen penn kan skildre.»

> “The Bible, and the Bible only, gives a correct view of these things. Here are revealed the great final scenes in the history of our world, events that already are casting their shadows before, the sound of their approach causing the earth to tremble and men’s hearts to fail them for fear.

> «Bibelen, og Bibelen alene, gir et riktig syn på disse ting. Her åpenbares de store avsluttende scener i vår verdens historie, begivenheter som allerede kaster sine skygger foran seg; lyden av deres komme får jorden til å skjelve og menneskers hjerter til å svikte av frykt.

> “‘“Behold, the Lord maketh the earth empty, and maketh it waste, and turneth it upside down, and scattereth abroad the inhabitants thereof…. They have transgressed the laws, changed the ordinance, broken the everlasting covenant. Therefore hath the curse devoured the earth, and they that dwell therein are desolate…. The mirth of tabrets ceaseth, the noise of them that rejoice endeth, the joy of the harp ceaseth.’ Isaiah 24:1–18.

> «‘Se, Herren gjør jorden tom og legger den øde, vender den opp ned og sprer dens innbyggere…. De har overtrådt lovene, forandret forskriften, brutt den evige pakt. Derfor har forbannelsen fortært jorden, og de som bor der, rammes av skyld…. Gleden ved trommene opphører, støyen fra dem som jubler, tar ende, harpens glede opphører.’ Jesaja 24:1–18.

> “‘“Alas for the day! for the day of the Lord is at hand, and as a destruction from the Almighty shall it come…. The seed is rotten under their clods, the garners are laid desolate, the barns are broken down; for the corn is withered. How do the beasts groan! the herds of cattle are perplexed, because they have no pasture; yea, the flocks of sheep are made desolate.’ ‘The vine is dried up, and the fig tree languisheth; the pomegranate tree, the palm tree also, and the apple tree, even all the trees of the field, are withered: because joy is withered away from the sons of men.’ Joel 1:15–18, 12.

> ««Å, hvilken dag! For Herrens dag er nær, og som en ødeleggelse fra Den Allmektige skal den komme … Såkornet er råtnet under sine jordklumper, forrådshusene ligger øde, låvene er revet ned; for kornet er visnet. Hvor dyrene sukker! Kvegets hjorder står rådløse, fordi de ikke har beite; også saueflokkene er lagt øde.» «Vintreet er tørket inn, og fikentreet vansmekter; granatepletreet, palmetreet og epletreet, ja alle markens trær, er visnet bort; for gleden er visnet bort fra menneskenes barn.» Joel 1:15–18, 12.

> “‘I am pained at my very heart; … I cannot hold my peace, because thou hast heard, O my soul, the sound of the trumpet, the alarm of war. Destruction upon destruction is cried; for the whole land is spoiled.’

> «Jeg har smerte i mitt innerste hjerte; … jeg kan ikke tie, for du har hørt, min sjel, lyden av basunen, krigsalarmens rop. Ødeleggelse på ødeleggelse blir utropt; for hele landet er herjet.»

> “‘I beheld the earth, and, lo, it was without form, and void; and the heavens, and they had no light. I beheld the mountains, and, lo, they trembled, and all the hills moved lightly. I beheld, and, lo, there was no man, and all the birds of the heavens were fled. I beheld, and, lo, the fruitful place was a wilderness, and all the cities thereof were broken down.’ Jeremiah 4:19, 20, 23–26.

> «Jeg skuet jorden, og se, den var øde og tom, og himmelen, og den hadde intet lys. Jeg skuet fjellene, og se, de skalv, og alle haugene bevet. Jeg skuet, og se, det var ikke noe menneske, og alle himmelens fugler var flyktet. Jeg skuet, og se, det fruktbare land var en ørken, og alle dets byer var nedbrutt.» Jeremia 4:19, 20, 23–26.

> “‘Alas! for that day is great, so that none is like it: it is even the time of Jacob’s trouble; but he shall be saved out of it.’ Jeremiah 30:7.” Education, 178–181.

> «Ve! for den dagen er stor, så ingen er den lik; og det er Jakobs trengsels tid; men han skal bli frelst ut av den.» Jeremia 30:7.» Utdannelse, 178–181.

Back to Articles