Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixty-Four

Daniels bok – nummer hundre og sekstifire

The Prophetic Significance of Daniel 11: Unveiling the Historical and Future Implications

Den profetiske betydningen av Daniel 11: Avsløring av de historiske og fremtidige implikasjonene

Author

Jeff Pippenger

Published

March 28, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In verse sixteen of Daniel eleven, the conquering of Judah and Jerusalem by Pompey in 63 BC is set forth. It represents the soon coming Sunday law in the United States in fulfillment of verse forty-one of the same chapter. The history associated with the verse identifies a civil war that is taking place when the city is captured, thus identifying the repetition of the US Civil War that is now taking place in the United States. Whether shots have been fired or not, two classes are now in a struggle for the control of the United States. When Pompey conquered Jerusalem, it identified that Jerusalem would remain under Roman authority until it was destroyed in the year 70 AD. Thus, it typified the soon coming Sunday law which marks the end of the sixth kingdom of Bible prophecy.

I vers seksten i Daniel elleve fremstilles Pompeius’ erobring av Juda og Jerusalem i 63 f.Kr. Den representerer den snart kommende søndagsloven i De forente stater som oppfyllelse av vers førtien i det samme kapitlet. Historien som er knyttet til verset, identifiserer en borgerkrig som finner sted når byen blir inntatt, og identifiserer dermed gjentakelsen av den amerikanske borgerkrigen som nå finner sted i De forente stater. Enten skudd er blitt avfyrt eller ikke, står to klasser nå i kamp om kontrollen over De forente stater. Da Pompeius erobret Jerusalem, viste det at Jerusalem skulle forbli under romersk myndighet inntil det ble ødelagt i år 70 e.Kr. Slik var det et forbilde på den snart kommende søndagsloven, som markerer slutten på det sjette riket i Bibelens profeti.

Pompey is the first of four Roman powers that are identified in the passage. Marc Antony, who was a Roman, is also identified, but of the four powers that are represented as Roman leaders, Antony represents Roman leadership that has rebelled and formed an alliance with Egypt against Rome. Pompey, Julius Caesar, Augustus Caesar and Tiberius Caesar are the four Romans that are prophetically employed to represent the four generations of the earth beast’s Republican horn.

Pompeius er den første av fire romerske makter som identifiseres i avsnittet. Marcus Antonius, som var romer, identifiseres også, men av de fire maktene som fremstilles som romerske ledere, representerer Antonius et romersk lederskap som har gjort opprør og dannet en allianse med Egypt mot Roma. Pompeius, Julius Cæsar, Augustus Cæsar og Tiberius Cæsar er de fire romerne som profetisk benyttes til å representere de fire generasjonene av jorddyrets republikanske horn.

Pompey, representing the rebellion of the US Civil War in the generation of 1863, also illustrates the last generation and the current “civil war” that is now under way. Julius Caesar represents the second generation, when the United States was firmly established as the premier nation among nations, but was assassinated in 1913, when the sovereignty of the financial system was given unto the globalist banking system, and the work for a one world government began. Caesar Augustus represents the glory years of the first two world wars, when in spite of the bloodshed, the United States became the envy of the world. Then in the last generation Tiberius Caesar, known for his drunkenness and the crucifixion of Christ, represents the period that essentially began with the election of John F. Kennedy, the first Catholic president, thus identifying the generation that would bow to Rome.

Pompeius, som representerer opprøret under den amerikanske borgerkrigen i 1863-generasjonen, illustrerer også den siste generasjonen og den nåværende «borgerkrigen» som nå er i gang. Julius Cæsar representerer den andre generasjonen, da De forente stater var fast etablert som den fremste nasjon blant nasjonene, men ble myrdet i 1913, da finanssystemets suverenitet ble gitt over til det globalistiske banksystemet, og arbeidet for en énverdensregjering begynte. Cæsar Augustus representerer glansårene under de to første verdenskrigene, da De forente stater, til tross for blodsutgytelsen, ble verdens misunnelse. Deretter, i den siste generasjonen, representerer Tiberius Cæsar, kjent for sin drukkenskap og Kristi korsfestelse, den perioden som i det vesentlige begynte med valget av John F. Kennedy, den første katolske presidenten, og identifiserer således den generasjonen som skulle bøye seg for Roma.

These prophetic issues connected with Pompey are important, but we are currently focusing on the prophetic history that precedes Pompey and verse sixteen, a history that begins in the first two verses of the chapter identifying 1989, as the time of the end, and then pointing out the rich sixth President since Reagan, who stirs up the globalists, as Trump has most certainly accomplished.

Disse profetiske spørsmålene knyttet til Pompeius er viktige, men vi fokuserer for tiden på den profetiske historien som går forut for Pompeius og vers seksten, en historie som begynner i kapitlets to første vers ved å identifisere 1989 som endens tid, og deretter påpeker den rike sjette presidenten siden Reagan, som hisser opp globalistene, slik Trump uten tvil har gjort.

Trump is typified by the fourth ruler following Cyrus, named Xerxes, the rich Persian king, who is also known as Ahasuerus in the story of Esther. In the verses, the next king to follow Xerxes is Alexander the Great in verse three. Historically there were eight rulers between Xerxes and Alexander the Great. From Trump, to the one world government represented by Alexander the Great, ten kings are represented; Trump being the first and Alexander being the last.

Trump er et forbilde på den fjerde herskeren etter Kyros, ved navn Xerxes, den rike persiske kongen, som også er kjent som Ahasverus i fortellingen om Ester. I versene er den neste kongen som følger etter Xerxes, Aleksander den store i vers tre. Historisk var det åtte herskere mellom Xerxes og Aleksander den store. Fra Trump til den ene verdensregjeringen, representert ved Aleksander den store, fremstilles ti konger; Trump er den første og Aleksander den siste.

The prophetic lines identify that all the kings of the earth will commit fornication with the papacy at the end of the world, and those kings are represented as “ten kings”. Ahab, who was the head of a tenfold kingdom, and who was married to Jezebel represents the fact that even though all ten kings commit fornication with the papacy, there is one primary king that is the first to do so. The first time the papacy was given the throne of the earth the primary king was Clovis, king of the Franks (France) in 496 AD. This agrees with the papacy giving France the title of firstborn of the Catholic church, and eldest daughter of the Catholic church.

De profetiske linjene viser at alle jordens konger skal drive hor med pavedømmet ved verdens ende, og disse kongene fremstilles som «ti konger». Akab, som var overhode for et tidelt kongerike, og som var gift med Jesabel, representerer det forhold at selv om alle de ti kongene driver hor med pavedømmet, er det én fremtredende konge som er den første til å gjøre det. Første gang pavedømmet ble gitt jordens trone, var den fremste kongen Klodvig, frankernes konge (Frankrike) i år 496 e.Kr. Dette stemmer overens med at pavedømmet gav Frankrike tittelen den katolske kirkes førstefødte og den katolske kirkes eldste datter.

The prophetic work accomplished by France in placing Rome on the throne of the civilized world, typifies the prophetic work of the United States. The Sunday law of Bible prophecy begins in the United States, and then every nation on earth follows that example. Line after prophetic line, identify that the premier king of the ten kings, that first and foremost commits fornication with the man of sin in the last days, is the United States. Though no kings are represented between Xerxes the first rich king and Alexander the Great the last king in verses two and three, history identifies ten kings. The number ten represents a test, and it also represents a confederacy.

Det profetiske verk som Frankrike utførte ved å sette Roma på den siviliserte verdens trone, er et forbilde på De forente staters profetiske verk. Søndagsloven i Bibelens profeti begynner i De forente stater, og deretter følger hver nasjon på jorden dette eksemplet. Profetisk linje etter profetisk linje identifiserer at den fremste kongen blant de ti kongene, den som først og fremst begår hor med syndens menneske i de siste dager, er De forente stater. Selv om ingen konger er fremstilt mellom Xerxes, den første rike kongen, og Aleksander den store, den siste kongen, i vers to og tre, identifiserer historien ti konger. Tallet ti representerer en prøve, og det representerer også et forbund.

The test that the world is confronted with is the setting up of a worldwide system, represented as the image of the beast. That test begins in the United States at the soon coming Sunday law and ends when every nation on the globe follows that example. Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning, so even though no kings are listed between the rich king and Alexander in verses two and three, history identifies a testing process which begins with the richest president, who was rich from his business endeavors not because he produced wealth by participating in a corrupted political system.

Prøven som verden blir stilt overfor, er opprettelsen av et verdensomspennende system, fremstilt som dyrets bilde. Denne prøven begynner i De forente stater ved den snart kommende søndagsloven og ender når hver nasjon på kloden følger dette eksempelet. Jesus illustrerer alltid slutten på en ting med begynnelsen, så selv om ingen konger er oppført mellom den rike kongen og Aleksander i vers to og tre, identifiserer historien en prøvingsprosess som begynner med den rikeste presidenten, som var rik på grunn av sine forretningsforetagender og ikke fordi han frembrakte rikdom ved å delta i et korrupt politisk system.

The name America is derived from the Latin version of the name “Amerigo,” which comes from the Italian explorer Amerigo Vespucci, who was an explorer and navigator who made several voyages to the New World in the late 15th and early 16th centuries. Overall, Vespucci’s explorations were made possible through the financial backing, capital investments, of sponsors and patrons who saw potential opportunities for profit, expansion, and prestige in the exploration of the New World. The name “America” is a symbol of the endeavor to produce profits.

Navnet Amerika er avledet av den latinske formen av navnet «Amerigo», som stammer fra den italienske oppdagelsesreisende Amerigo Vespucci, som var en oppdagelsesreisende og navigatør som foretok flere reiser til Den nye verden på slutten av 1400-tallet og begynnelsen av 1500-tallet. Alt i alt ble Vespuccis oppdagelsesreiser muliggjort gjennom den økonomiske støtten, kapitalinvesteringene, fra sponsorer og meséner som så mulige anledninger til fortjeneste, ekspansjon og prestisje i utforskningen av Den nye verden. Navnet «Amerika» er et symbol på bestrebelsen på å frembringe fortjeneste.

Jesus always illustrates the end of a thing, with the beginning, and the beginning of the ten kings that represent the bridge from the two-horned kingdom of Medo-Persia to the one world government represented by Alexander the Great, begins with the rich king, who is president of the kingdom typified by France and Ahab, who will also become the head represented by Alexander the Great, when the entire world is confronted with the economics associated with the power of the United States, as it forces the entire world to bow to the Catholic church, if they wish to be able to buy and sell.

Jesus illustrerer alltid avslutningen av en ting ved begynnelsen, og begynnelsen på de ti kongene som representerer broen fra det tohornede riket Medo-Persia til den ene verdensregjering representert ved Aleksander den store, begynner med den rike kongen, som er president for riket typifisert ved Frankrike og Akab, og som også vil bli hodet representert ved Aleksander den store, når hele verden konfronteres med den økonomien som er knyttet til De forente staters makt, idet den tvinger hele verden til å bøye seg for den katolske kirke, dersom de ønsker å kunne kjøpe og selge.

The seventh kingdom in Revelation chapter seventeen, is the ten kings, and one of the ten king’s prophetic characteristics, is that they only continue a “short space,” before they agree to give their seventh kingdom unto the whore of Babylon, that only holds together for “one hour”. The prophetic reason they accept that agreement is because they are drunk with the wine of Babylon. Historically Alexander the Great only ruled for a short space, for his life ended as quickly as his kingdom was established, for he drank himself to death, thus symbolizing the short space and drunkenness of the ten kings of the United Nations. As soon as Alexander the Great stood up he was broken, and his kingdom was given to the four winds, identifying the following struggle to re-establish his former kingdom.

Det sjuende riket i Åpenbaringen kapittel sytten er de ti kongene, og et av den ene av de ti kongenes profetiske kjennetegn er at de bare består «en kort stund» før de blir enige om å gi sitt sjuende rike til Babylons skjøge, som bare holder sammen i «én time». Den profetiske grunnen til at de går med på den avtalen, er at de er drukne av Babylons vin. Historisk hersket Aleksander den store bare en kort stund, for hans liv tok slutt like raskt som hans rike ble opprettet, for han drakk seg til døde, og symboliserer dermed den korte stunden og drukkenskapen hos de ti kongene i De forente nasjoner. Så snart Aleksander den store reiste seg opp, ble han knust, og hans rike ble gitt til de fire vinder, noe som identifiserer den påfølgende kampen for å gjenopprette hans tidligere rike.

> Also I in the first year of Darius the Mede, even I, stood to confirm and to strengthen him. And now will I show thee the truth. Behold, there shall stand up yet three kings in Persia; and the fourth shall be far richer than they all: and by his strength through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia. And a mighty king shall stand up, that shall rule with great dominion, and do according to his will. And when he shall stand up, his kingdom shall be broken, and shall be divided toward the four winds of heaven; and not to his posterity, nor according to his dominion which he ruled: for his kingdom shall be plucked up, even for others beside those. Daniel 11:1–4.

> Også jeg stod i det første året til mederen Dareios fram for å stadfeste og styrke ham. Og nå vil jeg kunngjøre deg sannheten. Se, ennå skal tre konger framstå i Persia; og den fjerde skal være langt rikere enn dem alle. Og ved sin makt, gjennom sin rikdom, skal han egge alle opp mot Hellas’ rike. Og en mektig konge skal framstå, som skal herske med stort herredømme og gjøre etter sin vilje. Og når han har stått fram, skal hans rike bli knust og delt mot himmelens fire vinder; men ikke til hans etterkommere, heller ikke etter det herredømme som han hersket med. For hans rike skal rykkes opp, ja, gis til andre enn disse. Daniel 11:1–4.

Alexander’s kingdom fell apart as quickly as it came together, for it represents the last days, in which prophecy is identified as happening rapidly.

Aleksanders rike falt fra hverandre like raskt som det kom sammen, for det representerer de siste dager, hvor profetien kjennetegnes ved at den skjer raskt.

> “The agencies of evil are combining their forces and consolidating. They are strengthening for the last great crisis. Great changes are soon to take place in our world, and the final movements will be rapid ones.” Testimonies, volume 9, 11.

> «Ondskapens makter samler sine krefter og slår dem sammen. De styrker seg til den siste store krisen. Store forandringer skal snart finne sted i vår verden, og de avsluttende begivenhetene vil komme raskt.» Testimonies, bind 9, s. 11.

The third woe of Islam is established upon the prophetic characteristics of the first and second woes. In the first woe there was a period which began with the arrival of Mohammed and continued until the next period, which is identified as “five months” or one hundred and fifty years, in which Islam would “hurt” the armies of Rome. The end of the one-hundred and fifty year time prophecy simultaneously marks the beginning of the three hundred and ninety-one year and fifteen-day prophecy, in which Islam of the second Woe, would then “kill” the armies of Rome.

Islams tredje ve er grunnlagt på de profetiske kjennetegnene ved det første og det andre ve. I det første ve fantes det en periode som begynte med Muhammeds fremtreden og fortsatte inntil den neste perioden, som er angitt som «fem måneder» eller ett hundre og femti år, hvor Islam skulle «skade» Romerrikets hærer. Slutten på tidsprofetien på ett hundre og femti år markerer samtidig begynnelsen på profetien om tre hundre og nittién år og femten dager, hvor Islam i det andre ve deretter skulle «drepe» Romerrikets hærer.

September 11, 2001 marked the arrival of the period represented by Mohammed of the first woe, which includes October 7, 2023 as marking the beginning of the period when Islam would “hurt” the “armies of Rome” in the ancient literal “Glorious Land” which is a proxy for the United States, and since October 7, 2023 the attacks by Islam against the army of Rome, is approaching two hundred at the writing of this article on February 17, 2024.

11. september 2001 markerte ankomsten av den perioden som er fremstilt ved Muhammed i det første ve, hvilken omfatter 7. oktober 2023 som markeringen av begynnelsen på den perioden da islam skulle «skade» «Roms hærer» i det gamle bokstavelige «herlige land», som er et stedfortredende bilde på De forente stater, og siden 7. oktober 2023 nærmer angrepene fra islam mot Roms hær seg to hundre idet denne artikkelen skrives den 17. februar 2024.

At the soon-coming Sunday law the United States is “killed” as the sixth kingdom of Bible prophecy, which parallels the three hundred and ninety-one years and fifteen days of Islamic attacks that killed the former armies of Rome, as the warfare of their third great jihad intensifies. When Michael stands up, human probation closes, and the four winds are fully released during the seven last plagues.

Ved den snart kommende søndagsloven blir De forente stater «drept» som det sjette riket i Bibelens profeti, hvilket svarer til de tre hundre og nitti én år og femten dager med islamske angrep som drepte Romerrikets tidligere hærer, idet krigføringen i deres tredje store jihad tiltar i styrke. Når Mikael reiser seg, avsluttes menneskenes prøvetid, og de fire vinder slippes fullt løs under de sju siste plagene.

> “I saw that the anger of the nations, the wrath of God, and the time to judge the dead were separate and distinct, one following the other, also that Michael had not stood up, and that the time of trouble, such as never was, had not yet commenced. The nations are now getting angry, but when our High Priest has finished His work in the sanctuary, He will stand up, put on the garments of vengeance, and then the seven last plagues will be poured out.

> «Jeg så at folkenes vrede, Guds vrede og tiden da de døde skal dømmes, var atskilte og særskilte, den ene etter den andre; også at Mikael ennå ikke hadde stått fram, og at den trengselstid, slik som aldri har vært, ennå ikke hadde begynt. Folkene blir nå vrede, men når vår Yppersteprest har fullført sitt verk i helligdommen, vil Han stå fram, ikle seg hevnens klær, og da vil de sju siste plagene bli utøst.

> “I saw that the four angels would hold the four winds until Jesus’ work was done in the sanctuary, and then will come the seven last plagues.” Early Writings, 36.

> «Jeg så at de fire englene ville holde de fire vindene tilbake inntil Jesu gjerning var fullført i helligdommen, og deretter vil de sju siste plagene komme.» Early Writings, 36.

The “four winds” are represented as “an angry horse, seeking to break loose and bring death and destruction in its path,” by Sister White and they are fully released when probation closes. They were portrayed as being released in the second woe as “four angels”, not four winds.

De «fire vindene» fremstilles av Søster White som «en rasende hest, som søker å rive seg løs og bringe død og ødeleggelse i sitt spor», og de blir fullt ut sluppet løs når nådetiden avsluttes. De ble fremstilt som sluppet løs i det andre ve som «fire engler», ikke fire vinder.

> Saying to the sixth angel which had the trumpet, Loose the four angels which are bound in the great river Euphrates. And the four angels were loosed, which were prepared for an hour, and a day, and a month, and a year, for to slay the third part of men. Revelation 9:14, 15.

> og sa til den sjette engelen, han som hadde basunen: Løs de fire englene som er bundet ved den store elven Eufrat. Og de fire englene ble løst, de som var gjort rede til den timen og dagen og måneden og året, for å drepe tredjeparten av menneskene. Åpenbaringen 9:14, 15.

The “four winds”, or the “four angels”, are both symbols of Islam as determined by the context where the symbol is employed. When Alexander the Great stood up, his kingdom, which represents the seventh kingdom, that is one third of the threefold kingdom of the dragon, the beast and the false prophet; “when he shall stand up, his kingdom shall be broken, and shall be divided toward the four winds of heaven.” When human probation closes the four winds, or the four angels are released, and they break his kingdom, for his kingdom “shall be broken.” Those ten kings and their partners, the globalist merchants, will then stand afar off and lament and cry.

De «fire vinder», eller de «fire engler», er begge symboler på islam, slik sammenhengen der symbolet brukes, fastslår. Da Aleksander den store stod fram, ble hans rike, som representerer det sjuende riket, det vil si en tredjedel av dragens, dyrets og den falske profetens trefoldige rike, slik beskrevet: «when he shall stand up, his kingdom shall be broken, and shall be divided toward the four winds of heaven.» Når menneskets prøvetid avsluttes, blir de fire vinder, eller de fire engler, løslatt, og de sønderbryter hans rike, for hans rike «shall be broken.» Da skal de ti konger og deres partnere, de globalistiske kjøpmenn, stå langt borte og jamre og rope.

> For, lo, the kings were assembled, they passed by together. They saw it, and so they marvelled; they were troubled, and hasted away. Fear took hold upon them there, and pain, as of a woman in travail. Thou breakest the ships of Tarshish with an east wind. Psalms 48:4–7.

> For se, kongene samlet seg, de drog fram sammen. De så det, og så undret de seg; de ble forferdet og flyktet hastig bort. Redsel grep dem der, og smerte, som hos en kvinne i fødselsveer. Du knuser Tarsis-skipene med en østavind. Salmene 48:4–7.

The economic structure of the ten kings is broken by the “east wind” of Islam.

Den økonomiske strukturen til de ti kongene brytes ned av Islams «østavind».

> Thy rowers have brought thee into great waters: the east wind hath broken thee in the midst of the seas. Thy riches, and thy fairs, thy merchandise, thy mariners, and thy pilots, thy calkers, and the occupiers of thy merchandise, and all thy men of war, that are in thee, and in all thy company which is in the midst of thee, shall fall into the midst of the seas in the day of thy ruin. Ezekiel 27: 26, 27.

> Dine roere har ført deg ut på store vann; østenvinden har knust deg midt ute på havet. Dine rikdommer og dine handelsvarer, ditt kjøpmannskap, dine sjøfolk og dine styrmenn, dine skipsbyggere og de som driver handel med dine varer, og alle dine stridsmenn som er i deg, og hele din skare som er midt i deg, skal falle ned midt i havet på din undergangs dag. Esekiel 27:26, 27.

The “east wind” of Islam breaks the ten kings’ kingdom in “the day of their ruin,” as represented by Alexander the Great’s kingdom being “broken” and given to the four winds. Much of the history that has taken place in the eleventh of Daniel will be repeated as chapter eleven reaches its final fulfillment. Determining where to rightly divide those histories is the prophetic work of those who are called to be students of prophecy. The last six verses of Daniel eleven conclude at the close of human probation, when Michael stands up. When Alexander the Great’s kingdom is divided to the four winds, it represents the close of probation, and identifies that the following prophetic history from verse five onward is to be considered as a new prophetic line.

«Østavinden» fra islam bryter de ti kongers rike på «deres undergangs dag», slik dette er fremstilt ved at Aleksander den stores rike ble «sønderbrutt» og gitt til de fire vinder. Mye av den historien som har funnet sted i Daniels ellevte kapittel, vil bli gjentatt idet kapittel elleve når sin endelige oppfyllelse. Å fastslå hvor disse historiene rettelig skal deles, er det profetiske arbeidet til dem som er kalt til å være profetiens studenter. De siste seks versene i Daniel elleve avsluttes ved nådetidens slutt, når Mikael står fram. Når Aleksander den stores rike deles til de fire vinder, fremstiller det nådetidens slutt og angir at den følgende profetiske historien fra og med vers fem skal betraktes som en ny profetisk linje.

Verse five unto verse sixteen identifies the history of 538 unto the soon coming Sunday law. Verses five through nine, represent the history of the twelve hundred and sixty years of papal rule that began in the year 538 and concluded at the time of the end in 1798. Verse ten identifies the history that typifies verse forty, when the papacy swept away the Soviet Union at the time of the end in 1989. Verses eleven and twelve identify the current proxy war in the Ukraine, which Putin and Russia are going to win, but the aftermath of Putin’s victory will parallel “the battle of Nineveh,” and “the fall of Chosroes,” which was the “key that opened the bottomless pit” which released Islam in the history of the first woe.

Vers fem til og med vers seksten identifiserer historien fra 538 og frem til den snart kommende søndagsloven. Vers fem til og med ni representerer historien om de ett tusen to hundre og seksti år med pavelig herredømme som begynte i året 538 og ble avsluttet ved endens tid i 1798. Vers ti identifiserer den historien som er et forbilde på vers førti, da pavedømmet feide Sovjetunionen bort ved endens tid i 1989. Vers elleve og tolv identifiserer den nåværende stedfortredende krigen i Ukraina, som Putin og Russland kommer til å vinne, men følgene av Putins seier vil løpe parallelt med «slaget ved Nineve» og «Chosroes’ fall», som var «nøkkelen som åpnet avgrunnen» og som slapp islam løs i historien om det første ve.

In the aftermath of Putin’s short-lived triumph, the United States, in verses thirteen to fifteen, will win the proxy war, that is the conclusion of the proxy war that had been engaged in from World War Two. The passage identifies three battles, the first battle concluded in 1989, in fulfillment of verses ten and forty, the second being the current war in the Ukraine, represents verses eleven and twelve, and the third proxy war, representing the final victory of the United States, is represented in verse thirteen through fifteen.

I kjølvannet av Putins kortvarige triumf vil De forente stater, i vers tretten til femten, vinne stedfortrederkrigen; det vil si avslutningen på den stedfortrederkrigen som hadde pågått siden andre verdenskrig. Avsnittet identifiserer tre slag: Det første slaget ble avsluttet i 1989, til oppfyllelse av vers ti og førti; det andre, som er den nåværende krigen i Ukraina, svarer til vers elleve og tolv; og den tredje stedfortrederkrigen, som representerer De forente staters endelige seier, fremstilles i vers tretten til femten.

What needs to be recognized with these four periods represented from verse five to verse fifteen, is that the last two periods, which represent the current war in the Ukraine, and then the retaliation of the United States, occur in the time of the sealing. Verse sixteen identifies the soon coming Sunday law in the United States. Verses five through ten represent the history of 538 through to both the time of the end in 1798, and then on to the time of the end in 1989. The two battles of the final proxy war, represented in verses eleven to fifteen, are therefore fulfilled in the period where Ezekiel chapter twelve identifies that the effect of every vision is fulfilled.

Det som må erkjennes vedrørende disse fire periodene som fremstilles fra vers fem til vers femten, er at de to siste periodene, som representerer den nåværende krigen i Ukraina, og deretter De forente staters gjengjeldelse, finner sted i beseglingens tid. Vers seksten identifiserer den snart kommende søndagsloven i De forente stater. Vers fem til og med ti fremstiller historien fra 538 og frem til både endetiden i 1798, og deretter videre til endetiden i 1989. De to slagene i den siste stedfortrederkrigen, fremstilt i vers elleve til femten, blir derfor oppfylt i den perioden hvor Esekiel kapittel tolv identifiserer at virkningen av ethvert syn blir oppfylt.

Those visions were represented to Ezekiel as “wheels within wheels”, which Sister White identifies as the “complicated interplay of human events.” The history of the war in the Ukraine, Putin’s victory, and then his demise, followed by the victory of the United States, is one of the most complex revelations of line upon line in God’s Word.

Disse synene ble fremstilt for Esekiel som «hjul inne i hjul», noe Søster White identifiserer som «det kompliserte samspillet mellom menneskelige hendelser». Historien om krigen i Ukraina, Putins seier, og deretter hans undergang, etterfulgt av De forente staters seier, er en av de mest komplekse åpenbaringene av linje på linje i Guds Ord.

Commenting upon Ezekiel’s “wheels within wheels,” Sister White says that when Ezekiel first saw those wheels it appeared as confusion, but Ezekiel ultimately recognized perfect order in the wheels, which are the “complicated interplay of human events”. In order to rightly divide the history represented in verses eleven to fifteen, the relationship between the Catholic church and Nazi Germany must be understood, for the Nazi leaders in the Ukraine are the proxies for that relationship.

Om Esekiels «hjul i hjul» sier Søster White at da Esekiel først så disse hjulene, syntes det å være forvirring, men Esekiel erkjente til slutt fullkommen orden i hjulene, som er det «kompliserte samspillet mellom menneskelige begivenheter». For rett å kunne utlegge den historien som fremstilles i vers elleve til femten, må forholdet mellom den katolske kirke og Nazi-Tyskland forstås, for de nazistiske lederne i Ukraina er stedfortrederne for dette forholdet.

It is also necessary to understand the role of the apparition of the so-called virgin Mary at Fatima, Portugal in 1918, including the three secrets that the so-called virgin Mary left with the three children from that history. The premise of those three messages, which describe a struggle between the Catholic church and atheistic Russia, and the Second World War, is part of the Fatima message that is represented in the war in the Ukraine.

Det er også nødvendig å forstå rollen til åpenbaringen av den såkalte jomfru Maria i Fatima, Portugal, i 1918, herunder de tre hemmelighetene som den såkalte jomfru Maria etterlot hos de tre barna i den beretningen. Forutsetningen for disse tre budskapene, som beskriver en kamp mellom den katolske kirke og det ateistiske Russland, samt den andre verdenskrig, er en del av Fatima-budskapet som er representert i krigen i Ukraina.

The French Revolution, and its prophetic relationship to the Catholic church, and ultimately Napoleon Bonaparte, who represents Putin, is also one of the “wheels” that are represented in the war in the Ukraine. The French Revolution’s prophetic relationship to the United States is also represented in the history, for just as Putin is represented by Napoleon as France was going down, the former actor Ronald Reagan, as the head of the armies of Catholicism in the battle of 1989, typifies the former actor Zelenskyy as Ukraine is going down. In the wheels that intersect and connect in these verses, the final straw for the Democrat politicians in the United States, that have been and are promoting Zelenskyy, will be exposed by Putin when he prevails.

Den franske revolusjon, og dens profetiske forhold til den katolske kirke, og til syvende og sist Napoleon Bonaparte, som representerer Putin, er også ett av de «hjulene» som er fremstilt i krigen i Ukraina. Den franske revolusjons profetiske forhold til De forente stater er også fremstilt i historien; for likesom Putin er representert ved Napoleon idet Frankrike gikk under, typifiserer den tidligere skuespilleren Ronald Reagan, som overhode for katolisismens hærer i slaget i 1989, den tidligere skuespilleren Zelenskyj idet Ukraina går under. I de hjulene som skjærer inn i og forbinder hverandre i disse versene, vil det siste strå for de demokratiske politikerne i De forente stater, som har vært og er i ferd med å fremme Zelenskyj, bli blottlagt av Putin når han seirer.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i den neste artikkelen.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> Ved breddene av elven Kebar så Esekiel en stormvind som syntes å komme fra nord, «en stor sky og en ild som slo opp i seg selv, og det var en glans omkring den, og midt ut av den noe som så ut som skinnende metall.» En rekke hjul, som skar inn i hverandre, ble beveget av fire livsvesener. Høyt over dem alle «var det noe som lignet en trone, å se til som en safirsten; og over det som lignet tronen, var det noe som så ut som et menneske, der oppe over den.» «Og i kjerubene viste det seg under vingene deres noe som lignet en menneskehånd.» Esekiel 1:4, 26; 10:8. Hjulene var så innviklet ordnet at de ved første øyekast syntes å være i uorden; men de beveget seg i fullkommen harmoni. Himmelske vesener, oppholdt og ledet av hånden under kjerubenes vinger, satte disse hjulene i bevegelse; over dem, på safirtronen, var den Evige; og rundt om tronen var en regnbue, symbolet på guddommelig miskunn.

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> «Likesom de hjullignende sammensetningene var under ledelse av hånden under kjerubenes vinger, således er det sammensatte samspill av menneskelige begivenheter under guddommelig kontroll. Midt i nasjonenes strid og larm styrer Han som sitter over kjerubene, fremdeles jordens anliggender.

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> Historien om nasjoner som, den ene etter den andre, har opptatt sin tildelte tid og plass, og ubevisst har vitnet om den sannhet hvis betydning de selv ikke kjente, taler til oss. Til hver nasjon og til hvert menneske i dag har Gud tildelt en plass i sin store plan. I dag blir mennesker og nasjoner målt med loddsnoren i hånden på ham som ikke gjør noen feil. Alle avgjør ved sitt eget valg sin skjebne, og Gud styrer over alle ting for å fullføre sine hensikter.

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.” Education, 178.

> «Den historie som den store JEG ER har opptegnet i sitt ord, idet han føyer ledd til ledd i den profetiske kjede, fra evigheten i fortiden til evigheten i fremtiden, forteller oss hvor vi står i dag i tidsaldrenes følge, og hva som kan forventes i tiden som kommer. Alt det profetien har forutsagt skulle skje, inntil den nåværende tid, er blitt avtegnet på historiens sider, og vi kan være forvisset om at alt som ennå gjenstår, vil bli oppfylt i sin orden.» Education, 178.

Back to Articles