Article

# The Book of Daniel - Number Sixty-Six

Daniels bok - nummer sekstiseks

Unveiling the Prophetic Symphony: The Sealing Time, Latter Rain, and the Call Out of Babylon

Åpenbaringen av den profetiske symfonien: beseglingstiden, senregnet og kallet ut av Babylon

Author

Jeff Pippenger

Published

January 30, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The passage we considered in the previous article said that, “the great outpouring of the Holy Spirit” of Revelation chapter eighteen, “will not come until we have an enlightened people, that know by experience what it means to be laborers together with God.” But the promise is that when “we have entire, whole-hearted consecration to the service of Christ, God will recognize the fact by an outpouring of his Spirit without measure.” The identification of the “great outpouring” infers a lesser outpouring (a measuring).

Avsnittet vi behandlet i den forrige artikkelen, sa at «det store utgytelse av Den Hellige Ånd» i Åpenbaringen kapittel atten «ikke vil komme før vi har et opplyst folk, som av erfaring vet hva det vil si å være medarbeidere med Gud». Men løftet er at når «vi har fullstendig, helhjertet innvielse til Kristi tjeneste, vil Gud anerkjenne dette ved en utgytelse av sin Ånd uten mål». Betegnelsen «den store utgytelse» innebærer en mindre utgytelse (en måling).

On September 11, 2001, the mighty angel of Revelation eighteen descended, but “the largest portion of the church” were then, and still “are not laborers together with God.” Between September 11, 2001, and the point when God identifies the fact there is finally a group who have attained to “entire, whole-hearted consecration to the service of Christ,” the latter rain is “measured,” the judgment of the living occurs, and judgment begins with the house of God.

Den 11. september 2001 steg den mektige engelen i Åpenbaringen atten ned, men «den største delen av menigheten» var da, og «er ikke fremdeles medarbeidere med Gud». Mellom 11. september 2001 og det tidspunkt da Gud stadfester det faktum at det endelig finnes en gruppe som har nådd frem til «fullstendig, helhjertet innvielse til Kristi tjeneste», blir sildigregnet «tilmålt», dommen over de levende finner sted, og dommen begynner med Guds hus.

Revelation chapter eighteen, identifies two voices, which Sister White informs us are two calls to the churches. The second voice (call), is the call out of Babylon that occurs at the soon-coming Sunday law. The first voice arrived on September 11, 2001. The outpouring of the Holy Spirit that then began was “measured,” for Christ first needed to cleanse the people He would ultimately pour out the Holy Spirit upon “without measure”, as He lifted them up as an ensign in the hour of the great earthquake. That group needed to be purified before the second voice of Revelation eighteen sounded, for they are to be those who would proclaim that message.

Åpenbaringen kapittel atten identifiserer to røster, som søster White opplyser oss om er to kall til menighetene. Den andre røsten (kallet) er kallet ut av Babylon, som finner sted ved den snart kommende søndagsloven. Den første røsten kom den 11. september 2001. Den utgytelse av Den Hellige Ånd som da begynte, var «tilmålt», for Kristus måtte først rense det folk som Han til sist skulle utgyte Den Hellige Ånd over «uten mål», idet Han løftet dem opp som et banner i den store jordskjelvets time. Denne gruppen måtte renses før den andre røsten i Åpenbaringen atten lød, for de skal være dem som skal forkynne dette budskapet.

At the first disappointment in the spring of 1844, the Protestants became apostate Protestants and the faithful who then found themselves in the tarrying time, represented the temple of those who were formerly not the people of God. On September 11, 2001, the mighty angel of Revelation eighteen descended, and the first step in the cleansing and raising up of God’s last-day temple began, and it began with the testing of Laodicean Adventism. On July 18, 2020, the second step of the testing process began. At Christ’s baptism the process of separating ancient Israel began as Christ then selected the first disciples, which were the foundation of the Christian temple that He was erecting in that history.

Ved den første skuffelsen våren 1844 ble protestantene frafalne protestanter, og de trofaste som da befant seg i ventetiden, representerte templet til dem som tidligere ikke var Guds folk. Den 11. september 2001 steg den mektige engelen i Åpenbaringen atten ned, og det første trinnet i renselsen og oppreisningen av Guds siste-dagers tempel begynte, og det begynte med prøvingen av laodikeisk adventisme. Den 18. juli 2020 begynte det andre trinnet i prøvingsprosessen. Ved Kristi dåp begynte prosessen med å skille det gamle Israel ut, idet Kristus da utvalgte de første disiplene, som var grunnvollen for det kristne tempel som Han oppreiste i den historien.

At the beginning of his three and a half year ministry, Christ cleansed the temple, which He identified as “His Father’s house,” and at the end of His ministry, when He had cleansed the temple the second and final time, His pronouncement was “your house is left unto you desolate.” The previous covenant people had been passed by and His new covenant people were established as “His Temple”. At the Sunday law the corporate structure of the Seventh-day Adventist church will be desolate.

Ved begynnelsen av sin tre og et halvt år lange tjeneste renset Kristus tempelet, som Han identifiserte som «sin Fars hus», og ved slutten av sin tjeneste, da Han hadde renset tempelet for andre og siste gang, lød Hans erklæring: «deres hus blir forlatt øde tilbake til dere.» Det tidligere paktsfolket var blitt forbigått, og Hans nye paktsfolk ble opprettet som «Hans tempel». Ved søndagsloven vil Syvendedags Adventistkirkens korporative struktur være øde.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils’ (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, ‘teaching for doctrines the commandments of men’ (Matthew 15:9).

> «Profeten sier: ‘Jeg så en annen engel stige ned fra himmelen; han hadde stor myndighet, og jorden ble opplyst av hans herlighet. Og han ropte med veldig røst og sa: Babylon, den store, er falt, er falt, og er blitt et tilholdssted for onde ånder’ (Åpenbaringen 18:1, 2). Dette er det samme budskapet som ble gitt av den andre engelen. Babylon er falt, ‘fordi hun har gitt alle folkeslag å drikke av sin horedoms vredes vin’ (Åpenbaringen 14:8). Hva er denne vin?—Hennes falske læresetninger. Hun har gitt verden en falsk sabbat i stedet for sabbaten i det fjerde bud, og har gjentatt løgnen som Satan først fortalte Eva i Eden—sjelens naturlige udødelighet. Mange beslektede villfarelser har hun spredt vidt og bredt, idet hun ‘lærer menneskebud som om det var lære’ (Matteus 15:9).»

> “When Jesus began His public ministry, He cleansed the Temple from its sacrilegious profanation. Among the last acts of His ministry was the second cleansing of the Temple. So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ (Revelation 18:4, 5).” Review and Herald, December 6, 1892.

> «Da Jesus begynte sin offentlige tjeneste, renset Han tempelet for dets helligbryterske vanhelligelse. Blant de siste handlingene i Hans tjeneste var den andre renselsen av tempelet. Slik blir det også i det siste verk til advarsel for verden rettet to særskilte kall til menighetene. Den andre engels budskap er: «Falt, falt er Babylon, den store by, fordi hun har gitt alle folk å drikke av sin hordoms vredes vin» (Åpenbaringen 14:8). Og i det høye rop i den tredje engels budskap høres en røst fra himmelen som sier: «Gå ut fra henne, mitt folk, for at dere ikke skal ha del i hennes synder, og for at dere ikke skal få del i hennes plager. For hennes synder har nådd helt til himmelen, og Gud har kommet hennes misgjerninger i hu» (Åpenbaringen 18:4, 5).» Review and Herald, 6. desember 1892.

The first temple cleansing aligns with the first voice of Revelation chapter eighteen, and the second voice is the loud cry that calls God’s other flock out of Babylon. Verses one through three were fulfilled when the great buildings of New York City were thrown down. That happened on September 11, 2001, and the first temple cleansing, or the first of two calls to the churches was made. The first call began at Christ baptism, when the Holy Spirit came down out of heaven and the test for ancient Israel began. On August 11, 1840, the first temple cleansing, or the first of two calls to the churches was made to the Millerite movement.

Den første tempelrenselsen samsvarer med den første røsten i Åpenbaringen kapittel atten, og den andre røsten er det høye rop som kaller Guds andre hjord ut av Babylon. Versene én til tre ble oppfylt da de store bygningene i New York City ble kastet ned. Det skjedde den 11. september 2001, og den første tempelrenselsen, eller det første av to kall til menighetene, ble gitt. Det første kallet begynte ved Kristi dåp, da Den Hellige Ånd kom ned fra himmelen og prøven for det gamle Israel begynte. Den 11. august 1840 ble den første tempelrenselsen, eller det første av to kall til menighetene, gitt til millerittbevegelsen.

At that time, the latter rain and the sealing of the one hundred and forty-four thousand began, in conjunction with the final scenes of the Investigative Judgment. In those final scenes the work of Christ is represented as His blotting out the sins of the faithful from the book of sins, or the blotting out of the names of the professed Christians from the book of life. That period of time is the period of the sprinkling of the latter rain, for God will only pour out the Holy Spirit without measure when the church is pure. At the Sunday law, the outpouring of the Holy Spirit will be without measure.

På den tid begynte den sene regn og beseglingen av de ett hundre og førtifire tusen, i forbindelse med de avsluttende scener av undersøkelsesdommen. I disse avsluttende scener fremstilles Kristi gjerning som hans utslettelse av de trofastes synder fra syndenes bok, eller utslettelsen av de bekjennende kristnes navn fra livets bok. Denne tidsperiode er tiden for den sene regns overøsning, for Gud vil bare utgyte Den Hellige Ånd uten mål når menigheten er ren. Ved søndagsloven vil utgytelsen av Den Hellige Ånd være uten mål.

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 216.

> «Hva gjør dere, brødre, i det store forberedelsesverket? De som forener seg med verden, mottar den verdslige formen og forbereder seg på dyrets merke. De som mistror seg selv, som ydmyker seg for Gud og renser sine sjeler ved lydighet mot sannheten, disse mottar den himmelske formen og forbereder seg på Guds segl i sine panner. Når dekretet utgår og stempelet blir påtrykt, vil deres karakter forbli ren og plettfri i all evighet.» Testimonies, bind 5, 216.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> «Den Hellige Ånds gjerning er å overbevise verden om synd, om rettferdighet og om dom. Verden kan bare advares ved å se dem som tror sannheten, helliget ved sannheten, handle etter opphøyde og hellige prinsipper og på en høy og opphøyd måte vise skillelinjen mellom dem som holder Guds bud, og dem som tramper dem under sine føtter. Åndens helliggjørelse markerer forskjellen mellom dem som har Guds segl, og dem som holder en falsk hviledag. Når prøven kommer, vil det klart bli vist hva dyrets merke er. Det er holdelsen av søndag. De som, etter å ha hørt sannheten, fortsetter å regne denne dagen som hellig, bærer underskriften til syndens menneske, han som tenkte å forandre tider og lover.» Bible Training School, 1. desember 1903.

Isaiah identifies the “day of the east wind,” which he also identifies as the “rough wind,” that is restrained (stayeth), as the point when “the measuring” begins.

Jesaja identifiserer «østvindens dag», som han også betegner som «den sterke vind», og som holdes tilbake (stayeth), som det tidspunkt da «målingen» begynner.

> In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Yet the defenced city shall be desolate, and the habitation forsaken, and left like a wilderness: there shall the calf feed, and there shall he lie down, and consume the branches thereof. When the boughs thereof are withered, they shall be broken off: the women come, and set them on fire: for it is a people of no understanding: therefore he that made them will not have mercy on them, and he that formed them will show them no favour. And it shall come to pass in that day, that the Lord shall beat off from the channel of the river unto the stream of Egypt, and ye shall be gathered one by one, O ye children of Israel. And it shall come to pass in that day, that the great trumpet shall be blown, and they shall come which were ready to perish in the land of Assyria, and the outcasts in the land of Egypt, and shall worship the Lord in the holy mount at Jerusalem. Isaiah 27:6–13.

> Med måtehold, når den skyter fram, vil du gå i rette med den; han holder sin sterke vind tilbake på østavindens dag. Derfor skal Jakobs misgjerning bli sonet; og dette er all frukten av at hans synd blir tatt bort: når han gjør alle alterets steiner lik kalksteiner som knuses i stykker, skal Asjera-pålene og solbildene ikke bli stående. For den befestede by skal bli øde, og boligen forlatt og overlatt som en ørken; der skal kalven beite, og der skal den legge seg ned og fortære dens grener. Når dens kvister er visnet, skal de brytes av; kvinnene kommer og tenner dem på ild; for dette er et folk uten forstand; derfor skal han som skapte dem, ikke forbarme seg over dem, og han som formet dem, skal ikke vise dem nåde. Og det skal skje på den dag at Herren skal treske ut fra elvens løp til Egypts bekk, og dere skal bli samlet én for én, dere Israels barn. Og det skal skje på den dag at det store horn skal lyde, og de skal komme som var nær ved å gå til grunne i Assurs land, og de utstøtte i Egypts land, og de skal tilbe Herren på det hellige fjell i Jerusalem. Jesaja 27:6–13.

The “east wind” is the power that sinks the “ships of Tarshish” and brings judgment upon the whore of Tyre. The “east wind” is the power that causes the kings to be afraid. The “east wind” is what brought the “blasting” blight upon Egypt, that produced the seven years of famine, as Joseph and Pharaoh brought the entire world (Egypt), into bondage, and it was the “east wind” that brought the “locusts” that ate up everything during the deliverance from Egypt. Islam is the “east wind.”

«Østavinden» er den makt som senker «Tarshis-skipene» og fører dom over Tyrus’ skjøge. «Østavinden» er den makt som får kongene til å frykte. «Østavinden» er det som brakte «svidningen» over Egypt, som frembrakte de sju hungersårene, idet Josef og farao førte hele verden (Egypt) i trelldom, og det var «østavinden» som brakte «gresshoppene» som åt opp alt under utfrielsen fra Egypt. Islam er «østavinden».

The reform movements of Bible prophecy establish that each reform movement has its own peculiar theme. The theme of the reform movement of the one hundred and forty four thousand is Islam. On September 11, 2001, Islam of the third Woe attacked the earth beast, and George W. Bush, “the second”, immediately placed a restraint upon the “east wind.” At that event, as Sister White records, when the great buildings of New York City are brought down, Revelation eighteen, verses one through three were fulfilled. Those three verses represent the first of two voices in Revelation chapter eighteen. The second voice is located in verse four, and it identifies the call out of Babylon, which begins at the Sunday law in the United States. Islam of the third woe, is restrained by the four angels of Revelation chapter seven, while the one hundred and forty-four thousand are sealed.

Reformasjonsbevegelsene i Bibelens profeti fastslår at hver reformasjonsbevegelse har sitt eget særegne tema. Temaet for reformasjonsbevegelsen til de hundre og førtifire tusen er islam. Den 11. september 2001 angrep islam i det tredje ve jordsdyret, og George W. Bush, «den andre», la umiddelbart en begrensning på «østenvinden». Ved den hendelsen, slik søster White beskriver det, da de store bygningene i New York City blir revet ned, ble Åpenbaringen atten, versene én til tre, oppfylt. Disse tre versene representerer den første av to røster i Åpenbaringen kapittel atten. Den andre røsten finnes i vers fire, og den identifiserer kallet om å komme ut av Babylon, som begynner ved søndagsloven i De forente stater. Islam i det tredje ve holdes tilbake av de fire englene i Åpenbaringen kapittel syv, mens de hundre og førtifire tusen blir beseglet.

> “The Lord God is a jealous God, yet He bears long with the sins and transgressions of His people in this generation. If the people of God had walked in His counsel, the work of God would have advanced, the messages of truth would have been borne to all people that dwell on the face of the whole earth. Had the people of God believed Him and been doers of His word, had they kept His commandments, the angel would not have come flying through heaven with the message to the four angels that were to let loose the winds that they should blow upon the earth crying, Hold, hold the four winds that they blow not upon the earth until I have sealed the servants of God in their foreheads. But because the people are disobedient, unthankful, unholy, as were ancient Israel, time is prolonged that all may hear the last message of mercy proclaimed with a loud voice. The Lord’s work has been hindered, the sealing time delayed. Many have not heard the truth. But the Lord will give them a chance to hear and be converted, and the great work of God will go forward.” Manuscript Releases, volume 15, 292.

> «Herren Gud er en nidkjær Gud, og likevel bærer han lenge over med sitt folks synder og overtredelser i denne generasjon. Dersom Guds folk hadde vandret i hans råd, ville Guds verk ha gått fremover, sannhetens budskap ville ha blitt båret til alle folk som bor over hele jordens overflate. Hadde Guds folk trodd ham og vært ordets gjørere, hadde de holdt hans bud, da ville engelen ikke ha kommet flygende gjennom himmelen med budskapet til de fire englene som skulle slippe vindene løs, så de skulle blåse over jorden, idet han ropte: Hold, hold de fire vinder, så de ikke blåser over jorden før jeg har beseglet Guds tjenere på deres panner. Men fordi folket er ulydige, utakknemlige, vanhellige, slik det gamle Israel var, blir tiden forlenget for at alle kan høre det siste nådebudskap forkynt med høy røst. Herrens verk er blitt hindret, beseglingstiden forsinket. Mange har ikke hørt sannheten. Men Herren vil gi dem anledning til å høre og omvende seg, og Guds store verk skal gå fremover.» Manuscript Releases, bind 15, 292.

Those who are sealed, are sealed before the Sunday law, for the world can only be warned, and therefore called out of Babylon, by seeing men and women in the Sunday law crisis with the seal of God. The sealing of the one hundred and forty-four thousand began on September 11, 2001, but the sealing time was delayed.

De som blir beseglet, blir beseglet før søndagsloven, for verden kan bare bli advart, og derfor kalt ut av Babylon, ved å se menn og kvinner i søndagslovkrisen med Guds segl. Beseglingen av de hundre og førtifire tusen begynte den 11. september 2001, men beseglingstiden ble forsinket.

All the prophets are addressing the last generation, and this passage is directly referenced to the final generation. In this final generation God’s people did not “walk in His counsel,” and for that reason the sealing time was hindered and delayed. It was delayed and hindered by the beast from the bottomless pit in Revelation chapter eleven, that murdered the two prophets. That beast in the time of the French Revolution was atheism, and it typified the atheistic movement introduced by those who introduced the “woke-ism,” that is now confronting the world, into the movement of Future for America, and then Future for America ceased to walk in God’s counsel and allowed the influence of those who promoted their modern homosexual agenda, in conjunction with others who promoted the setting of time, to hinder the sealing time.

Alle profetene henvender seg til den siste generasjon, og dette avsnittet er direkte rettet til den endelige generasjon. I denne siste generasjon vandret Guds folk ikke «i Hans råd», og av den grunn ble beseglingstiden hemmet og forsinket. Den ble forsinket og hemmet av dyret fra avgrunnen i Åpenbaringen kapittel elleve, som drepte de to profetene. Dette dyret var ateismen på den franske revolusjons tid, og det var et forbilde på den ateistiske bevegelsen som ble innført av dem som innførte «woke-ismen», som nå konfronterer verden, i bevegelsen Future for America, og deretter opphørte Future for America å vandre i Guds råd og tillot innflytelsen fra dem som fremmet sin moderne homoseksuelle agenda, i forbindelse med andre som fremmet tidfastsettelse, å hindre beseglingstiden.

> “Much that has been revealed to me crowds upon my mind, which I hardly know how to express. Yet I cannot hold my peace. The Lord is indignant at men who set themselves up to rule their fellow-men, and to carry out plans which the Holy Spirit has condemned. I am more surprised than I can express at your failure to discern that God has not set up these men. The new order of things ought to alarm you, for it had not the sanction of heaven.

> «Mye av det som er blitt åpenbart for meg, trenger seg på mitt sinn, og jeg vet knapt hvordan jeg skal uttrykke det. Likevel kan jeg ikke tie. Herren er fortørnet over mennesker som opphøyer seg selv til å herske over sine medmennesker og til å iverksette planer som Den Hellige Ånd har fordømt. Jeg er mer overrasket enn jeg kan uttrykke over at dere har unnlatt å innse at Gud ikke har innsatt disse mennene. Den nye tingenes orden burde vekke deres uro, for den har ikke hatt himmelens godkjennelse.»

> “The natural heart is not to bring its own tainted, corrupting principles into the work of God. There must be no concealing of the principles of our faith. The third angel’s message is to be sounded by God’s people. It is to swell to the loud cry. The Lord has a time appointed when he will bind off the work; but when is that time? When the truth to be proclaimed for these last days shall go forth as a witness to all nations, then shall the end come. If the power of Satan can come into the very temple of God, and manipulate things as he pleases, the time of preparation will be prolonged.

> «Det naturlige hjerte skal ikke bringe sine egne besmittede, fordervende prinsipper inn i Guds verk. Det må ikke finne sted noen tilsløring av vår tros prinsipper. Den tredje engels budskap skal forkynnes av Guds folk. Det skal svulme til det høye rop. Herren har fastsatt en tid da han vil avslutte verket; men når er den tiden? Når sannheten som skal forkynnes for disse siste dager, går ut som et vitnesbyrd for alle folkeslag, da skal enden komme. Dersom Satans makt kan komme inn i selve Guds tempel og manipulere ting slik det behager ham, vil forberedelsens tid bli forlenget.»

> “Here is the secret of the movements made to oppose the men whom God sent with a message of blessing for his people. These men were hated. The men and God’s message were despised, as verily as Christ himself was hated and despised at his first advent. Men in responsible positions have manifested the very attributes that Satan has revealed. They have sought to rule minds, to bring their reason and their talents under human jurisdiction. There has been an effort to bring God’s servants under the control of men who have not the knowledge and wisdom of God, or an experience under the Holy Spirit’s guidance. Principles have been born that should never have seen the light of day. The illegitimate child should have been stifled as soon as it breathed the first breath of life. Finite men have been warring against God and the truth and the Lord’s chosen messengers, counterworking them by every means they dared to use. Please consider what virtue there came in the wisdom and plans of those who have slighted God’s messages, and, like the scribes and Pharisees, have despised the very men whom God has used to present light and truth which his people needed.” The 1888 Materials, 1525.

> «Her er hemmeligheten ved de bevegelser som er blitt satt i verk for å motarbeide de menn som Gud sendte med et budskap om velsignelse for sitt folk. Disse menn ble hatet. Mennene og Guds budskap ble foraktet, like visst som Kristus selv ble hatet og foraktet ved sitt første komme. Menn i ansvarlige stillinger har åpenbart nettopp de egenskaper som Satan har åpenbart. De har søkt å herske over sinn, å bringe menneskers fornuft og talenter inn under menneskelig myndighet. Det har vært gjort forsøk på å bringe Guds tjenere under kontroll av menn som ikke har Guds kunnskap og visdom, eller en erfaring under Den Hellige Ånds ledelse. Prinsipper er blitt frembrakt som aldri skulle ha sett dagens lys. Det uekte barnet burde ha blitt kvalt så snart det trakk sitt første åndedrag. Endelige mennesker har ført krig mot Gud og sannheten og Herrens utvalgte sendebud, og har motarbeidet dem med ethvert middel de våget å bruke. Vær så vennlig å overveie hvilken dyd som kom av visdommen og planene til dem som har ringeaktet Guds budskaper, og, lik de skriftlærde og fariseerne, har foraktet nettopp de menn som Gud har brukt til å frembære lys og sannhet som hans folk trengte.» The 1888 Materials, 1525.

The sealing time that began on September 11, 2001, was hindered for the representatives of Satan were allowed to come into the “very temple of God.” The issue that should be seen here is that from 1798 unto 1844, the Millerite temple was erected, and on October 22, 1844, the messenger of the covenant suddenly came unto his temple. The temple and the host had been trampled down by the papacy for twelve hundred and sixty years, and when the papacy received its deadly wound Christ began the work of erecting the Millerite temple, and the symbol of the temple is the number forty-six, on several witnesses.

Beseglingstiden som begynte den 11. september 2001, ble hindret, for Satans representanter fikk tillatelse til å komme inn i selve «Guds tempel». Saken som bør sees her, er at fra 1798 til 1844 ble det millerittiske tempelet reist, og den 22. oktober 1844 kom paktens budbærer plutselig til sitt tempel. Tempelet og hæren var blitt nedtrådt av pavedømmet i ett tusen to hundre og seksti år, og da pavedømmet fikk sitt dødelige sår, begynte Kristus arbeidet med å reise det millerittiske tempelet, og symbolet på tempelet er tallet førtiseks, på flere vitners ord.

On August 11, 1840, the angel of Revelation ten descended, and the judgment of Protestantism began. That history is repeated to the very letter.

Den 11. august 1840 steg engelen i Åpenbaringen 10 ned, og dommen over protestantismen begynte. Denne historien gjentas til punkt og prikke.

In the Scriptures it is the “east wind” that sinks the ships of Tarshish, and brings down that great city Tyrus, and causes the kings and merchants to three times cry out, “woe, woe” (alas, alas). But in the passage of Isaiah we are considering, the day of the “east wind” is the day when God “stayeth his rough wind.” In this passage the “east wind” is held in check, so as to not prevent the work of the third angel; a work that is accomplished during the time of the latter rain. In this passage the subject of the “east wind” that is held in check, is identifying the latter rain, the work of the third angel, and the gathering out of God’s other children in Babylon. In that time period, the four angels are holding the four winds, during the time of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

I Skriftene er det «østavinden» som senker Tarsis-skipene, bringer den store byen Tyrus til fall og får kongene og kjøpmennene til tre ganger å rope: «ve, ve» (akk, akk). Men i det avsnittet hos Jesaja som vi betrakter, er «østavindens» dag den dag da Gud «holder sin sterke vind tilbake». I dette avsnittet blir «østavinden» holdt i tømme, for at den ikke skal hindre den tredje engels gjerning; en gjerning som fullbyrdes i tiden for senregnet. I dette avsnittet er emnet om «østavinden» som holdes tilbake, en identifikasjon av senregnet, den tredje engels gjerning og utsamlingen av Guds andre barn i Babylon. I denne tidsperioden holder de fire englene de fire vindene tilbake, under tiden for beseglingen av de hundre og førtifire tusen.

> And after these things I saw four angels standing on the four corners of the earth, holding the four winds of the earth, that the wind should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree. And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God: and he cried with a loud voice to the four angels, to whom it was given to hurt the earth and the sea, Saying, Hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads. Revelation 7:1–3.

> Og etter dette så jeg fire engler stå på jordens fire hjørner og holde jordens fire vinder tilbake, for at ingen vind skulle blåse over jorden, heller ikke over havet eller over noe tre. Og jeg så en annen engel stige opp fra øst, med den levende Guds segl. Og han ropte med høy røst til de fire englene, som det var gitt å skade jorden og havet, og sa: Skad ikke jorden, heller ikke havet eller trærne, før vi har beseglet vår Guds tjenere på deres panner. Åpenbaringen 7:1–3.

The staying of the “east wind,” the holding of the “angry nations” and the holding of the “four winds” all occur during the latter rain, for it is the period of the latter rain that the seal of God is placed upon His people. The four winds that are being restrained by the four angels are a symbol of Islam.

Tilbakeholdelsen av «østvinden», oppholdelsen av de «vrede folkeslag» og tilbakeholdelsen av de «fire vinder» finner alle sted under sildigregnet, for det er i sildigregnets tid at Guds segl settes på Hans folk. De fire vinder som holdes tilbake av de fire engler, er et symbol på islam.

> “Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> «Engler holder de fire vinder tilbake, fremstilt som en rasende hest som søker å rive seg løs og fare frem over hele jordens overflate, mens den bringer ødeleggelse og død i sitt spor.»

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live. We need to see that the way is narrow, and the gate strait. But as we pass through the strait gate, its wideness is without limit.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> «Skal vi sove helt ved den evige verdens rand? Skal vi være sløve og kalde og døde? Å, om vi i våre menigheter måtte ha Guds Ånd og pust innblåst i Hans folk, så de kunne stå på sine føtter og leve. Vi trenger å se at veien er smal, og porten trang. Men når vi går gjennom den trange port, er dens vidde uten grense.» Manuscript Releases, bind 20, 217.

We will consider these realities further in the next article, for it is “in the days of these kings”, represented by the eighth kingdom of Bible prophecy, that “is of the seven” kingdoms, that God sets up an everlasting kingdom.

Vi vil se nærmere på disse realitetene i den neste artikkelen, for det er «i disse kongers dager», representert ved det åttende riket i Bibelens profeti, som «er av de sju» rikene, at Gud oppretter et evigvarende rike.

> And in the days of these kings shall the God of heaven set up a kingdom, which shall never be destroyed: and the kingdom shall not be left to other people, but it shall break in pieces and consume all these kingdoms, and it shall stand for ever. Forasmuch as thou sawest that the stone was cut out of the mountain without hands, and that it brake in pieces the iron, the brass, the clay, the silver, and the gold; the great God hath made known to the king what shall come to pass hereafter: and the dream is certain, and the interpretation thereof sure. Daniel 2:44, 45.

> Og i disse kongers dager skal himmelens Gud opprette et rike som aldri i evighet skal ødelegges; og riket skal ikke overlates til et annet folk, men det skal knuse og gjøre ende på alle disse rikene, og selv skal det stå til evig tid. Ettersom du så at steinen ble revet løs fra fjellet uten hender, og at den knuste jernet, kobberet, leiren, sølvet og gullet, har den store Gud kunngjort kongen hva som heretter skal skje; og drømmen er viss, og tydningen av den er pålitelig. Daniel 2:44, 45.

Back to Articles