Article

# What is Truth? - Number Five

Hva er sannhet? – Nummer fem

The Comforter

Trøsteren

Author

Jeff Pippenger

Published

September 11, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The prophetic history that has been opened up within the seven thunders identifies the history we are now in. The secret was hidden until the history it represented arrived. It is the time when the Comforter, the Spirit of “truth” reveals the truth that John called the Revelation of Jesus Christ, for Jesus Christ is the Truth. It is not simply that the word “truth” represents the character of God. And it is not simply a revelation of the wonderful linguist, that the Hebrew word “truth” is used in such profound ways throughout the Scriptures. But is also the amazing miracle that when understood becomes the key for opening the prophecies of the book of Revelation, and in so doing it opens the entire Bible. But it is only for those willing to see, hear, and keep those things written therein for the time is at hand.

Den profetiske historien som er blitt åpnet innenfor de sju tordenrøster, identifiserer den historien vi nå befinner oss i. Hemmeligheten var skjult inntil den historien den representerte, kom. Det er tiden da Talsmannen, «sannhetens» Ånd, åpenbarer sannheten som Johannes kalte Jesu Kristi åpenbaring, for Jesus Kristus er Sannheten. Det er ikke ganske enkelt slik at ordet «sannhet» representerer Guds karakter. Og det er ikke ganske enkelt en åpenbaring av den vidunderlige språkforsker, at det hebraiske ordet for «sannhet» brukes på så dyptgripende måter gjennom hele Skriften. Men det er også det forunderlige mirakel som, når det blir forstått, blir nøkkelen til å åpne profetiene i Åpenbaringens bok, og ved dette åpner det hele Bibelen. Men det er bare for dem som er villige til å se, høre og holde fast ved det som er skrevet der, for tiden er nær.

In order for men to recognize the “truth” in such a way to be sanctified by it, requires the presence of the Holy Spirit. Men can intellectually understand the word “truth,” and even be amazed at the significance of it, but the “truth” must be eaten. It must be internalized and made a part of a person’s experience, for the word conveys the creative power of God to those who seek to be transformed into the image of Christ. One of the starting places of my personal investigation of the Hebrew word translated as “truth” was the Hebrew scholars, who also address the amazing nature of the word “truth” and its usage in the Bible. But there is no reason to believe that their intellectual understanding of the word “truth” has led them to Christ.

For at mennesker skal erkjenne «sannheten» på en slik måte at de blir helliget ved den, kreves Den Hellige Ånds nærvær. Mennesker kan intellektuelt forstå ordet «sannhet», og endog undres over dets betydning, men «sannheten» må etes. Den må tas opp i det indre og gjøres til en del av et menneskes erfaring, for ordet formidler Guds skapende kraft til dem som søker å bli forvandlet til Kristi bilde. Et av utgangspunktene for min personlige undersøkelse av det hebraiske ordet som oversettes med «sannhet», var de hebraiske lærde, som også omtaler den forunderlige karakteren ved ordet «sannhet» og dets bruk i Bibelen. Men det finnes ingen grunn til å tro at deres intellektuelle forståelse av ordet «sannhet» har ført dem til Kristus.

The prophetic fact that the word needs to be eaten with the presence of the Holy Spirit echoes of Sister White’s definition of the “oil” in the parable of the ten virgins, and also her description of the two classes of virgins that are waiting for the Bridegroom.

Det profetiske faktum at ordet må etes i Den Hellige Ånds nærvær, gjenspeiler Søster Whites definisjon av «oljen» i lignelsen om de ti jomfruer, og også hennes beskrivelse av de to klasser av jomfruer som venter på Brudgommen.

A symbol most often has more than one meaning, and the meaning is to be defined by the context where the symbol is located. It is not to be defined by the grammatical expert’s definition of the word or by the historical time frame when the word was written. Those two approaches are what the theologians of Adventism have grasped in order to deny the “truth.” A symbol is defined by the context where it is employed. Within the Spirit of Prophecy, the word “oil” in the parable of the ten virgins represents at least a few different things depending on the context of the passage where the “oil” is found. Why does one class of virgins possess the oil and the other not?

Et symbol har som oftest mer enn én betydning, og betydningen må fastsettes ut fra den sammenhengen hvor symbolet forekommer. Den skal ikke fastsettes ut fra den grammatiske ekspertens definisjon av ordet eller ut fra den historiske tidsrammen da ordet ble skrevet. Det er disse to fremgangsmåtene adventismens teologer har grepet til for å fornekte «sannheten». Et symbol defineres av den sammenhengen hvor det brukes. Innenfor Profetiens Ånd representerer ordet «olje» i lignelsen om de ti jomfruene minst noen forskjellige ting, avhengig av sammenhengen i det avsnittet hvor «oljen» finnes. Hvorfor eier den ene klassen av jomfruer oljen, og den andre ikke?

> “There is a world lying in wickedness, in deception, and delusion, in the very shadow of death,—asleep, asleep. Who are feeling travail of soul to awaken them? What voice can reach them? My mind is carried to the future when the signal will be given, ‘Behold the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him.’ But some will have delayed to obtain the oil for replenishing their lamps, and too late they will find that character, which is represented by the oil, is not transferable. That oil is the righteousness of Christ. It represents character, and character is not transferable. No man can secure it for another. Each must obtain for himself a character purified from every stain of sin.” Bible Echo, May 4, 1896.

> «Det finnes en verden som ligger i ondskap, i bedrag og villfarelse, i selve dødsskyggen, — sovende, sovende. Hvem kjenner sjelsnød for å vekke dem? Hvilken røst kan nå dem? Mitt sinn føres frem til fremtiden når signalet vil bli gitt: ‘Se, Brudgommen kommer; gå ut for å møte Ham.’ Men noen vil ha ventet for lenge med å skaffe oljen til å fylle opp lampene sine, og for sent vil de oppdage at karakteren, som er framstilt ved oljen, ikke kan overføres. Denne oljen er Kristi rettferdighet. Den representerer karakter, og karakter kan ikke overføres. Intet menneske kan skaffe den for en annen. Hver enkelt må selv tilegne seg en karakter renset fra enhver syndens plett.» Bible Echo, 4. mai 1896.

The foolish virgins do not possess the character necessary to succeed in the soon-coming crisis. They lack Christ’s righteousness. But the oil is also a message, and the oil in the parable of the ten virgins in the “last days” is the final warning message represented by the Revelation of Jesus Christ that is to be heard, read and kept.

De dårlige jomfruene eier ikke den karakter som er nødvendig for å seire i den snart forestående krisen. De mangler Kristi rettferdighet. Men oljen er også et budskap, og oljen i lignelsen om de ti jomfruene i «de siste dager» er det siste advarselsbudskap som er fremstilt ved Jesu Kristi Åpenbaring, og som skal høres, leses og holdes.

> “The anointed ones standing by the Lord of the whole earth, have the position once given to Satan as covering cherub. By the holy beings surrounding his throne, the Lord keeps up a constant communication with the inhabitants of the earth. The golden oil represents the grace with which God keeps the lamps of believers supplied, that they shall not flicker and go out. Were it not that this holy oil is poured from heaven in the messages of God’s Spirit, the agencies of evil would have entire control over men.

> «De salvede som står hos hele jordens Herre, har den stilling som en gang ble gitt til Satan som dekkende kjerub. Ved de hellige vesener som omgir hans trone, opprettholder Herren en stadig forbindelse med jordens innbyggere. Den gylne oljen representerer den nåde som Gud holder de troendes lamper forsynt med, så de ikke skal blafre og slukne. Var det ikke for at denne hellige olje utøses fra himmelen i budskapene fra Guds Ånd, ville ondskapens makter ha fullstendig herredømme over menneskene.»

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked. But if God’s Holy Spirit is asked for, if we plead, as did Moses, ‘Show me thy glory,’ the love of God will be shed abroad in our hearts. Through the golden pipes, the golden oil will be communicated to us. ‘Not by might, nor by power, but by my Spirit, saith the Lord of Hosts.’ By receiving the bright beams of the Sun of Righteousness, God’s children shine as lights in the world.” Review and Herald, July 20, 1897.

> «Gud blir vanæret når vi ikke tar imot de budskap han sender oss. Slik avslår vi den gylne olje som han vil utøse i våre sjeler, for at den skal meddeles dem som er i mørke. Når ropet lyder: ‘Se, brudgommen kommer; gå ut for å møte ham,’ vil de som ikke har tatt imot den hellige olje, som ikke har næret Kristi nåde i sine hjerter, oppdage, lik de dårlige jomfruer, at de ikke er rede til å møte sin Herre. De har ikke i seg selv makt til å skaffe oljen, og deres liv går til grunne. Men dersom Guds Hellige Ånd blir bedt om, dersom vi bønnfaller som Moses gjorde: ‘La meg få se din herlighet,’ da vil Guds kjærlighet bli utøst i våre hjerter. Gjennom de gylne rør vil den gylne olje bli meddelt oss. ‘Ikke ved makt og ikke ved kraft, men ved min Ånd, sier Herren, hærskarenes Gud.’ Ved å motta de klare stråler fra Rettferdighetens Sol skinner Guds barn som lys i verden.» Review and Herald, 20. juli 1897.

The “oil” is the final message, which once again, is the Revelation of Jesus Christ. In the passage those who wish to have the oil need to plead to God as did Moses in Horeb’s cave. But notice that if we are to “plead, as did Moses” that God would “show” us His “glory,” we must first ask for the Holy Spirit who is the Comforter. If we do, then by angels and the two golden pipes we shall receive of Christ righteousness. We deceive ourselves if we think we can pray and plead for Christ’s character as the traditions and customs of Laodicean Adventism suggests should be done, while at the same time we are refusing the message of the Revelation of Jesus Christ. His righteousness is conveyed to us through the “messages of God’s Spirit,” that are conveyed by the two anointed ones that stand before God’s throne. When we reject his message, we reject His righteousness.

«Oljen» er det avsluttende budskapet, som nok en gang er Jesu Kristi åpenbaring. I avsnittet må de som ønsker å ha oljen, rope til Gud slik Moses gjorde i hulen på Horeb. Men merk at dersom vi skal «rope, slik Moses gjorde», om at Gud vil «vise» oss sin «herlighet», må vi først be om Den Hellige Ånd, som er Trøsteren. Dersom vi gjør det, skal vi ved engler og de to gyldne rørene motta av Kristi rettferdighet. Vi bedrar oss selv dersom vi mener at vi kan be og rope om Kristi karakter, slik tradisjonene og skikkene i laodikeisk adventisme antyder at det bør gjøres, samtidig som vi avviser budskapet i Jesu Kristi åpenbaring. Hans rettferdighet blir meddelt oss gjennom «budskapene fra Guds Ånd», som blir formidlet av de to salvede som står for Guds trone. Når vi forkaster hans budskap, forkaster vi hans rettferdighet.

> Then answered I, and said unto him, What are these two olive trees upon the right side of the candlestick and upon the left side thereof? And I answered again, and said unto him, What be these two olive branches which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves? And he answered me and said, Knowest thou not what these be? And I said, No, my lord. Then said he, These are the two anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth. Zechariah 4:11–14.

> Da tok jeg til orde og sa til ham: Hva er disse to oliventrærne på høyre side av lysestaken og på venstre side av den? Og jeg tok igjen til orde og sa til ham: Hva er disse to oljekvistene som gjennom de to gullrørene lar den gylne oljen flyte ut av seg selv? Og han svarte meg og sa: Vet du ikke hva disse er? Og jeg sa: Nei, min herre. Da sa han: Dette er de to salvede, som står hos all jordens Herre. Sakarja 4:11–14.

The two “anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth,” are also represented as the two witnesses of Revelation eleven.

De to «salvede, som står hos all jordens Herre», er også framstilt som de to vitnene i Åpenbaringen 11.

> “Concerning the two witnesses the prophet declares further: ‘These are the two olive trees, and the two candlesticks standing before the God of the earth.’ ‘Thy word,’ said the psalmist, ‘is a lamp unto my feet, and a light unto my path.’ Revelation 11:4; Psalm 119:105. The two witnesses represent the Scriptures of the Old and the New Testament.” The Great Controversy, 267.

> «Om de to vitnene erklærer profeten videre: ‘Disse er de to oliventrær og de to lysestaker som står for jordens Gud.’ ‘Ditt ord,’ sa salmisten, ‘er en lykte for min fot og et lys på min sti.’ Åpenbaringen 11:4; Salme 119:105. De to vitnene representerer Skriftene i Det gamle og Det nye testamente.» The Great Controversy, 267.

Whether we consider Zechariah’s or John’s testimony of the two witnesses, the context of either testimony is the communication process that is the very first truth mentioned in association with the message of the Revelation of Jesus Christ in Revelation chapter one and verse one. From the Father, to the Son, to the angels, to a prophet to the church. The process in which Christ speaks to mankind is a major understanding that He seeks to reveal within the final warning message. This corresponds with the emphasis in the presentation of both the first and third angel’s messages.

Enten vi betrakter Sakarjas eller Johannes’ vitnesbyrd om de to vitnene, er sammenhengen for begge vitnesbyrd den kommunikasjonsprosessen som er den aller første sannhet som nevnes i forbindelse med budskapet om Jesu Kristi åpenbaring i Åpenbaringen kapittel 1, vers 1. Fra Faderen til Sønnen, til englene, til en profet, til menigheten. Den prosessen hvorved Kristus taler til menneskeheten, er en vesentlig forståelse som Han søker å åpenbare innenfor det siste advarselsbudskapet. Dette svarer til betoningen i framstillingen av både den første og den tredje engels budskap.

The message of the first angel is represented by William Miller. Miller possesses several prophetic characteristics that must be recognized. He was the “Father” of the movement, which in terms of the Alpha and Omega demands that there would be a son. He represented a movement represented by the name “Millerite,” which is the word for a type of rock. He was used to organize a set of biblical rules of prophetic interpretation. Those rules become a major component of the communication of the messages of God’s Spirit that were either refused or accepted as those of Miller’s generation chose whether to retain their foolish Laodicean condition or to become wise Philadelphians. As the father of the message of the first angel, he typifies a movement that will proclaim the message of the third angel’s message, and that movement’s understanding of the message will be directed by a special set of biblical rules of prophetic interpretation that establish the message of the third angel as soundly as Miller was used to establish the message of the first angel. God never changes, Jesus Christ the same yesterday, today and forever.

Budskapet til den første engelen er representert ved William Miller. Miller har flere profetiske kjennetegn som må erkjennes. Han var bevegelsens «far», noe som, i lys av Alfa og Omega, krever at det også må være en sønn. Han representerte en bevegelse betegnet med navnet «milleritt», som er ordet for en type stein. Han ble brukt til å organisere et sett bibelske regler for profetisk fortolkning. Disse reglene blir en hovedbestanddel i formidlingen av budskapene fra Guds Ånd, som enten ble avslått eller tatt imot, ettersom de i Millers generasjon valgte enten å beholde sin dårlige laodikeiske tilstand eller å bli vise filadelfiere. Som far til den første engelens budskap er han et forbilde på en bevegelse som skal forkynne den tredje engelens budskap, og denne bevegelsens forståelse av budskapet vil bli ledet av et spesielt sett bibelske regler for profetisk fortolkning, som stadfester den tredje engelens budskap like sikkert som Miller ble brukt til å stadfeste den første engelens budskap. Gud forandrer seg aldri, Jesus Kristus er den samme i går og i dag og til evig tid.

> Do not err, my beloved brethren. Every good gift and every perfect gift is from above, and cometh down from the Father of lights, with whom is no variableness, neither shadow of turning. Of his own will begat he us with the word of truth, that we should be a kind of firstfruits of his creatures. James 1:16–18.

> Far ikke vill, mine elskede brødre. All god gave og all fullkommen gave er ovenfra og kommer ned fra lysenes Far, hos hvem det ikke er forandring eller skiftende skygge. Etter sin vilje fødte han oss ved sannhetens ord, for at vi skulle være en slags førstegrøde av hans skapninger. Jakob 1:16–18.

In the beginning or the end of Adventism, the messages of God’s Spirit which are represented by the oil, are conveyed through the two witnesses. At the beginning with the Millerites the two witnesses were the Old and New Testaments and at the end they are the Bible and the Spirit of Prophecy. This is the reason why John, who most perfectly illustrates the end of God’s people in the last days of the investigative judgment was in the isle of Patmos.

I begynnelsen og ved avslutningen av adventismen blir budskapene fra Guds Ånd, som er fremstilt ved oljen, formidlet gjennom de to vitnene. I begynnelsen, hos millerittene, var de to vitnene Det gamle og Det nye testamente, og ved avslutningen er de Bibelen og Profetiens Ånd. Dette er grunnen til at Johannes, som på den mest fullkomne måte illustrerer avslutningen på Guds folk i de siste dagene av den undersøkende dommen, var på øya Patmos.

> I John, who also am your brother, and companion in tribulation, and in the kingdom and patience of Jesus Christ, was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ. Revelation 1:9.

> Jeg, Johannes, som også er deres bror og meddeling i trengselen og i Jesu Kristi rike og tålmodighet, var på den øy som kalles Patmos, for Guds ords skyld og for Jesu Kristi vitnesbyrds skyld. Åpenbaringen 1:9.

The prophetic setting of Patmos represents that John is being persecuted. He was being persecuted for receiving the messages of God’s spirit that identify the Revelation of Jesus Christ through the Bible and Spirit of Prophecy.

Den profetiske rammen omkring Patmos representerer at Johannes blir forfulgt. Han ble forfulgt fordi han mottok budskapene fra Guds Ånd som identifiserer Jesu Kristi åpenbaring gjennom Bibelen og Profetiens Ånd.

The persecution of God’s “last day” people is also represented in Revelation eleven when the two witnesses are slain in the streets, and everyone celebrates their death. In chapter eleven those two witnesses are Elijah and Moses. They have given their testimony for three and a half years and then they are slain, but they were thereafter resurrected.

Forfølgelsen av Guds folk i «de siste dager» fremstilles også i Åpenbaringen elleve, når de to vitnene blir drept på gatene, og alle feirer deres død. I kapittel elleve er disse to vitnene Elia og Moses. De har avlagt sitt vitnesbyrd i tre og et halvt år, og deretter blir de drept, men siden ble de oppreist igjen.

All the prophets speak more of the last days than they do their own history, so if there is ever a book that is speaking of the last days it is the book of Revelation where all the books of the Bible meet and end. There must therefore be a “message” in the last days that is slain, and thereafter resurrected. Revelation eleven illustrated the history of the French Revolution, but it more directly illustrates an attack against the message of the third angel in the last days. The message and the movement that was typified by Miller’s message and movement suffered that attack and died on July 18, 2020. According to Revelation eleven that attack would be carried out by the beast that ascended up out of the bottomless pit.

Alle profetene taler mer om de siste dager enn om sin egen historie; derfor, dersom det finnes en bok som taler om de siste dager, er det Åpenbaringsboken, hvor alle Bibelens bøker møtes og ender. Det må derfor finnes et «budskap» i de siste dager som blir drept og deretter oppreist. Åpenbaringen elleve fremstilte historien om den franske revolusjon, men den fremstiller mer direkte et angrep mot den tredje engels budskap i de siste dager. Budskapet og bevegelsen som ble forbilledliggjort ved Millers budskap og bevegelse, led under dette angrepet og døde den 18. juli 2020. Ifølge Åpenbaringen elleve skulle dette angrepet bli utført av dyret som steg opp av avgrunnen.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. Revelation 11:8, 9.

> Og når de har fullført sitt vitnesbyrd, skal dyret som stiger opp av avgrunnen, føre krig mot dem og seire over dem og drepe dem. Og deres døde legemer skal bli liggende på gaten i den store stad, som i åndelig forstand kalles Sodoma og Egypt, hvor også vår Herre ble korsfestet. Åpenbaringen 11:8, 9.

Sister White informs us that the “bottomless pit” represents a new manifestation of satanic power.

Søster White opplyser oss om at «avgrunnen» representerer en ny manifestasjon av satanisk makt.

> “‘When they shall have finished [are finishing] their testimony.’ The period when the two witnesses were to prophesy clothed in sackcloth ended in 1798. As they were approaching the termination of their work in obscurity, war was to be made upon them by the power represented as ‘the beast that ascendeth out of the bottomless pit.’ In many of the nations of Europe the powers that ruled in Church and State had for centuries been controlled by Satan, through the medium of the papacy. But here is brought to view a new manifestation of Satanic power.” The Great Controversy, 268.

> «‘Når de har fullført [er i ferd med å fullføre] sitt vitnesbyrd.’ Den perioden da de to vitnene skulle profetere kledd i sekk, endte i 1798. Idet de nærmet seg avslutningen av sitt verk i ubemerkethet, skulle det føres krig mot dem av den makten som er fremstilt som ‘dyret som stiger opp av avgrunnen’. I mange av Europas nasjoner hadde de maktene som hersket i kirke og stat, i århundrer vært kontrollert av Satan gjennom pavedømmets mellomkomst. Men her føres en ny manifestasjon av satanisk makt frem for vårt blikk.» The Great Controversy, 268.

There are three powers identified in the book of Revelation that come from the bottomless pit, the first mentioned is Islam in Revelation chapter nine verse two, the second is atheism of the French Revolution in chapter eleven verse eight and the third is modern Rome in chapter seventeen verse eight. The “new manifestation” in the last days that will not only attack the movement typified by the Millerite movement, but also attack the world is the counterfeit awakening of the counterfeit Midnight Cry known as “Woke-ism.” Woke-ism represents a “new manifestation of satanic power” which is upheld by the current Jesuit antichrist and is promoted through the merchants, the political leaders of the United Nations, the liberal representatives in the fallen churches of Protestantism in the United States, and the Democratic party in conjunction with the RINO-Republicans who either promote or permit the promotion of all the variations of the deviant lifestyles of the homosexual community as represented in chapter eleven as “Sodom.” These three powers are what lead the world to Armageddon, and they are also represented by “Egypt,” the symbol of atheism and worldliness. Set within the anarchy of the French Revolution, which is another element of these three powers that make up what Sister White calls the “evil confederacy,” either directly promote or allow Woke-ism. Woke-ism is the satanic counterfeit of the awakening of the ten virgins. We have more to discuss on these lines, but we need first to address the aftermath of the murder in the street that was accomplished on July 18, 2020.

Det finnes tre makter som identifiseres i Johannes’ åpenbaring og som kommer opp fra avgrunnen; den første som nevnes, er islam i Åpenbaringen kapittel ni, vers to; den andre er ateismen fra den franske revolusjon i kapittel elleve, vers åtte; og den tredje er det moderne Roma i kapittel sytten, vers åtte. Den «nye manifestasjonen» i de siste dager, som ikke bare vil angripe den bevegelsen som er forbildet ved millerittbevegelsen, men også angripe verden, er den falske oppvåkningen av det falske midnattsropet, kjent som «woke-isme». Woke-ismen representerer en «ny manifestasjon av satanisk makt», som opprettholdes av den nåværende jesuittiske antikrist og fremmes gjennom kjøpmennene, de politiske lederne i De forente nasjoner, de liberale representantene i protestantismens falne kirker i De forente stater, og Det demokratiske parti i forbindelse med RINO-republikanerne, som enten fremmer eller tillater fremme av alle variasjonene av de avvikende livsstilene i det homofile miljøet, slik det er framstilt i kapittel elleve som «Sodoma». Disse tre maktene er det som leder verden til Harmageddon, og de er også representert ved «Egypt», symbolet på ateisme og verdslighet. Innsatt i den franske revolusjons anarki, som er et annet element ved disse tre maktene som utgjør det Søster White kaller den «onde konføderasjon», fremmer de enten direkte eller tillater woke-isme. Woke-ismen er Satans forfalskning av de ti jomfruers oppvåkning. Vi har mer å drøfte langs disse linjer, men vi må først ta opp ettervirkningene av mordet i gaten som ble fullført den 18. juli 2020.

And also, dear Reader, please understand I have no support to offer to the Republican party. There is no political persuasion that I have any confidence in. It is simply the prophetic dynamics that exist in the United States, the United Nations and the Papacy that I am pointing out. Those dynamics will be more specifically addressed when we begin to directly address the two horns that parallel each other from 1798 until the Sunday law.

Og dessuten, kjære Leser, vær vennlig å forstå at jeg ikke har noen støtte å gi til det republikanske partiet. Det finnes ingen politisk retning som jeg har noen tillit til. Det er ganske enkelt de profetiske dynamikker som eksisterer i De forente stater, De forente nasjoner og pavedømmet, som jeg påpeker. Disse dynamikkene vil bli behandlet mer spesifikt når vi begynner å henvende oss direkte til de to hornene som løper parallelt med hverandre fra 1798 og frem til søndagsloven.

The satanic Woke-ism that represents a counterfeit Midnight Cry precedes the actual Midnight Cry and before the time of the genuine Midnight Cry, those that have been slain in the streets will ultimately evolve into either a foolish or wise virgin. The period of time when the binding off of our characters into either the bundle destined for the fire of destruction or as the bundle for the heavenly garner is now here.

Den sataniske woke-ismen som representerer et falskt Midnattsrop, går forut for det virkelige Midnattsropet, og før tiden for det ekte Midnattsropet vil de som har vært drept i gatene, til sist utvikle seg til enten en dårlig eller en klok jomfru. Den tidsperioden da våre karakterer bindes sammen enten i bunten som er bestemt for ødeleggelsens ild, eller som bunten for den himmelske låve, er nå kommet.

Sister White identifies that in the tarrying time the foolish virgins of the Millerite history reacted to the testing disappointment differently than the wise virgins, thus suggesting that by the tarrying time their characters were already settled. But Jeremiah’s testimony informs us that we can choose to return to God and He will not only return to us, but He will make us a fenced brazen wall against the wicked and the terrible as we are used as his mouth piece in the ensuing crisis. It is at that prophetic point that Jesus promises to comfort us. This is the significance of John’s four chapters that are set within our current history.

Søster White påpeker at de dårlige jomfruene i Miller-bevegelsens historie reagerte annerledes på den prøvende skuffelsen enn de kloke jomfruene i ventetiden, og antyder dermed at deres karakter allerede var fastlagt ved ventetiden. Men Jeremias vitnesbyrd forteller oss at vi kan velge å vende tilbake til Gud, og han vil ikke bare vende tilbake til oss, men han vil gjøre oss til en befestet kobbermur mot de ugudelige og de fryktinngytende, idet vi blir brukt som hans talerør i den påfølgende krisen. Det er på dette profetiske tidspunkt at Jesus lover å trøste oss. Dette er betydningen av Johannes’ fire kapitler, som er plassert innenfor vår nåværende historie.

The oil is the Holy Spirit, it is character and it is the messages of God’s Spirit. God’s Spirit is the “Comforter.” As God so loved the world that He gave His only-begotten Son, and as Jesus sacrificed His godly being to willingly accept the humanity he had created as part of Himself for eternity, so too the Holy Spirit that is given in this period of time will abide with us forever.

Oljen er Den Hellige Ånd; den er karakter, og den er budskapene fra Guds Ånd. Guds Ånd er «Talsmannen». Likesom Gud elsket verden så høyt at Han gav sin enbårne Sønn, og likesom Jesus ofret sitt guddommelige vesen for villig å ta den menneskelighet som han hadde skapt, inn i seg selv som en del av seg selv for evigheten, således skal også Den Hellige Ånd, som gis i denne tidsperiode, bli hos oss for alltid.

> If ye love me, keep my commandments. And I will pray the Father, and he shall give you another Comforter, that he may abide with you forever; Even the Spirit of truth; whom the world cannot receive, because it seeth him not, neither knoweth him: but ye know him; for he dwelleth with you, and shall be in you. I will not leave you comfortless: I will come to you. John 14:15–18.

> Dersom dere elsker meg, så hold mine bud. Og jeg vil be Faderen, og han skal gi dere en annen Talsmann, for at han skal bli hos dere til evig tid, sannhetens Ånd, som verden ikke kan ta imot, fordi den verken ser ham eller kjenner ham. Men dere kjenner ham, for han blir hos dere og skal være i dere. Jeg vil ikke etterlate dere farløse; jeg kommer til dere. Johannes 14:15–18.

This sacrifice of the Spirit in choosing to abide with human beings forever, parallels the sacrifice of the other two persons of the heavenly trio. Perhaps as significant as the sacrifice of the Spirit in His willingness to live within each of the redeemed for eternity is that the arrival of the “Comforter” in this particular history identifies when God’s people are sealed for eternity.

Dette offer fra Åndens side ved å velge å bli hos menneskene for alltid, står parallelt med offeret fra de to andre personene i den himmelske trio. Kanskje like betydningsfullt som Åndens offer i Hans villighet til å bo i hver av de frelste gjennom evigheten, er det at «Talsmannens» komme i denne særlige historien angir når Guds folk blir beseglet for evigheten.

> And grieve not the holy Spirit of God, whereby ye are sealed unto the day of redemption. Ephesians 4:30.

> Og gjør ikke Guds Hellige Ånd sorg, ved hvilken dere er blitt beseglet til forløsningens dag. Efeserne 4:30.

In the history where the promise of the Comforter is perfectly fulfilled, which is the history of the one hundred and forty-four thousand the Spirit will “abide” in us “forever.” Every Christian that met the requirements of the gospel received the Holy Spirit and was therefore “sealed unto the day of redemption,” but that sealing simply points forward to the time when the one hundred and forty-four thousand are to be sealed during this current history. In Ephesians those that are sealed unto the day of redemption are contrasted with those who “grieve” the “Holy Spirit.” They grieve the Holy Spirit by refusing to accept the communications of God’s Spirit, and thus refuse the golden oil. When Christ promises to send us the “Comforter” “the Spirit of truth” in this period of disappointment, He is promising to place His seal upon us, and His seal represents the keeping of His commandments, particularly the Sabbath commandment, which is the day that John received the revelation and which is the issue that is about to confront the world.

I den historien hvor løftet om Trøsteren fullkomment oppfylles, hvilket er historien om de hundre og førtifire tusen, skal Ånden «bli» hos oss «for evig». Enhver kristen som oppfylte evangeliets krav, mottok Den Hellige Ånd og var derfor «forseglet til forløsningens dag», men denne beseglingen peker ganske enkelt frem mot den tid da de hundre og førtifire tusen skal besegles i den nåværende historien. I Efeserne blir de som er forseglet til forløsningens dag, stilt i kontrast til dem som «bedrøver» «Den Hellige Ånd». De bedrøver Den Hellige Ånd ved å nekte å ta imot budskapene fra Guds Ånd, og avslår således den gylne olje. Når Kristus lover å sende oss «Trøsteren», «sannhetens Ånd», i denne skuffelsens periode, lover Han å sette sitt segl på oss, og Hans segl representerer det å holde Hans bud, særlig sabbatsbudet, som er den dag da Johannes mottok åpenbaringen, og som er den sak som står i ferd med å konfrontere verden.

The sealing of the wise virgins is accomplished before the test of the Sunday law, for it is there that the characters of both the wise and foolish will be manifested, and character is never developed in a crisis, it is simply manifested. The sealing represents, among other things a transformation from the mind of a Laodicean into the mind of a Philadelphian. The problem is that for that transformation to be accomplished, the first test for each of us is to genuinely understand that heretofore we have been Laodiceans, for as Laodiceans our primary spiritual attitude is that everything is alright, when everything is actually all wrong. That attitude must be set aside, it is one of the vile things that must be separated from the precious.

Beseglingen av de kloke jomfruene fullføres før prøven med søndagsloven, for det er der både de klokes og de dåres karakter vil bli åpenbart, og karakter utvikles aldri i en krise; den blir ganske enkelt åpenbart. Beseglingen representerer, blant annet, en forvandling fra en laodikeers sinn til en filadelfiers sinn. Problemet er at for at denne forvandlingen skal kunne fullføres, er den første prøven for hver enkelt av oss å virkelig forstå at vi hittil har vært laodikeere; for som laodikeere er vår grunnleggende åndelige holdning at alt er i orden, når alt i virkeligheten er fullstendig galt. Den holdningen må legges bort; den er en av de avskyelige tingene som må skilles fra det dyrebare.

> “Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already; the judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1161.

> «Så snart Guds folk er beseglet i sine panner — det er ikke noe segl eller merke som kan ses, men en grunnfestelse i sannheten, både intellektuelt og åndelig, slik at de ikke kan rokkes — så snart Guds folk er beseglet og beredt på rystelsen, vil den komme. Ja, den har allerede begynt; Guds dommer hviler nå over landet for å gi oss advarsel, så vi kan vite hva som kommer.» Seventh-day Adventist Bible Commentary, bind 4, 1161.

The “Comforter” that Jesus promises to His disciples who comforts them in the time of disappointment guides His people into all truth, and it is through a “settling into the truth” that we are sealed. The “truth” which God’s people are to settle into at this point is the “truth” that is unsealed just before probation closes, for the “time is at hand.” That truth is the structure of the hidden history of the seven thunders, and that hidden history identifies the history where the Revelation of Jesus Christ is opened up. The hidden history of the seven thunders will be fulfilled at the very time that “truth” represented as the hidden history is unsealed. The unsealing of the “truth” is what seals those who receives the message that has been previously sealed.

Den «Trøsteren» som Jesus lover sine disipler, og som trøster dem i skuffelsens tid, leder sitt folk inn i hele sannheten, og det er gjennom en «grunnfestelse i sannheten» at vi blir beseglet. Den «sannhet» som Guds folk på dette tidspunkt skal grunnfestes i, er den «sannhet» som blir avforseglet like før nådetiden avsluttes, for «tiden er nær». Denne sannhet er strukturen i de sju tordners skjulte historie, og den skjulte historien identifiserer den historien hvor Jesu Kristi åpenbaring blir åpnet. De sju tordners skjulte historie vil bli oppfylt nettopp på den tid da «sannheten», fremstilt som den skjulte historien, blir avforseglet. Avforseglingen av «sannheten» er det som besegler dem som mottar budskapet som tidligere har vært beseglet.

God’s people are sealed in their foreheads in advance of the shaking of the angry nations that occurs at the Sunday law, thus initiating national ruin. The Revelation of Jesus Christ is the “sayings of the prophecy of” the book of Revelation that are no longer to be sealed, for the time is at hand. It is the truth that now is to be read, heard and most importantly to be kept, if we are to be blessed.

Guds folk blir beseglet på sine panner før den rystelsen blant de vrede folkeslagene som finner sted ved søndagsloven, og som dermed innleder nasjonal ruin. Jesu Kristi åpenbaring er «denne bokens profetiske ord» i Johannes’ åpenbaring, som ikke lenger skal være forseglet, for tiden er nær. Det er den sannheten som nå skal leses, høres og fremfor alt bevares, dersom vi skal bli velsignet.

> Judas saith unto him, not Iscariot, Lord, how is it that thou wilt manifest thyself unto us, and not unto the world? Jesus answered and said unto him, If a man love me, he will keep my words: and my Father will love him, and we will come unto him, and make our abode with him. He that loveth me not keepeth not my sayings: and the word which ye hear is not mine, but the Father’s which sent me. These things have I spoken unto you, being yet present with you. But the Comforter, which is the Holy Ghost, whom the Father will send in my name, he shall teach you all things, and bring all things to your remembrance, whatsoever I have said unto you. John 14:22–26.

> Judas, ikke Iskariot, sier til ham: Herre, hvordan har det seg at du vil åpenbare deg for oss og ikke for verden? Jesus svarte og sa til ham: Om noen elsker meg, da holder han mitt ord; og min Far skal elske ham, og vi skal komme til ham og ta bolig hos ham. Den som ikke elsker meg, holder ikke mine ord; og ordet som dere hører, er ikke mitt, men Faderens, han som har sendt meg. Dette har jeg talt til dere mens jeg ennå er hos dere. Men Talsmannen, Den Hellige Ånd, som Faderen skal sende i mitt navn, han skal lære dere alle ting og minne dere om alt det jeg har sagt dere. Johannes 14:22–26.

For those who keep the message that is being unsealed, the promise is that the Comforter will “teach” us “all things” “whatsoever” Jesus has said “unto you.” This is the promise that was fulfilled to the disciples of Emmaus and thereafter the eleven disciples. When Christ removed his hand from “holden” the Emmaus disciples’ eyes and thereafter “opened” the eleven disciples’ “understanding” so they could fully “understand the scriptures,” He was recording a promise for those living in the “last days” who will return from their disappointment, repent of their Laodicean condition and accept the “truth.” The “Comforter” in the “last days” will “bring all things to” our “remembrance” as he teaches us “all things.” Just as significant as bringing past truths to our remembrance as He teaches us all things, He will also “show us things to come.”

For dem som bevarer det budskap som blir avforseglet, er løftet at Talsmannen skal «lære» oss «alle ting», «alt» det Jesus har sagt «til eder». Dette er løftet som ble oppfylt for Emmaus-disiplene og deretter de elleve disiplene. Da Kristus tok sin hånd bort fra Emmaus-disiplenes øyne, som var «holdt», og deretter «åpnet» de elleve disiplenes «forstand», så de fullt ut kunne «forstå Skriftene», nedtegnet Han et løfte for dem som lever i de «siste dager», som skal vende tilbake fra sin skuffelse, omvende seg fra sin laodikeiske tilstand og ta imot «sannheten». «Talsmannen» i de «siste dager» skal «minne» oss om «alt» idet han lærer oss «alle ting». Like betydningsfullt som at Han, idet han lærer oss alle ting, minner oss om tidligere sannheter, skal Han også «forkynne oss de ting som skal komme».

> Nevertheless I tell you the truth; It is expedient for you that I go away: for if I go not away, the Comforter will not come unto you; but if I depart, I will send him unto you. And when he is come, he will reprove the world of sin, and of righteousness, and of judgment: Of sin, because they believe not on me; Of righteousness, because I go to my Father, and ye see me no more; Of judgment, because the prince of this world is judged. I have yet many things to say unto you, but ye cannot bear them now. Howbeit when he, the Spirit of truth, is come, he will guide you into all truth: for he shall not speak of himself; but whatsoever he shall hear, that shall he speak: and he will show you things to come. He shall glorify me: for he shall receive of mine, and shall show it unto you. John 16:7–14.

> Likevel sier jeg dere sannheten: Det er til gagn for dere at jeg går bort; for dersom jeg ikke går bort, skal Talsmannen ikke komme til dere; men dersom jeg går bort, da skal jeg sende ham til dere. Og når han kommer, skal han overbevise verden om synd og om rettferdighet og om dom: om synd, fordi de ikke tror på meg; om rettferdighet, fordi jeg går til min Far, og dere ser meg ikke lenger; om dom, fordi denne verdens fyrste er dømt. Ennå har jeg meget å si dere, men dere kan ikke bære det nå. Men når han kommer, sannhetens Ånd, skal han veilede dere til hele sannheten; for han skal ikke tale av seg selv, men det han hører, skal han tale, og de kommende ting skal han forkynne dere. Han skal herliggjøre meg; for han skal ta av det som er mitt, og forkynne det for dere. Johannes 16:7–14.

At this time the Comforter shall “guide” us into “truth,” “teach us all things,” including “things to come,” for at this time Jesus still has “many things to say unto” us. Those things whether they be things from our “remembrance,” “things to come” or the many “things” he has “yet” to say unto us is what seals us for the coming crisis. It does so, for his truth represents his creative power. He seals us in advance of the coming crisis, for He intends that we should be forewarned of the greatest period of persecution against His people that ever takes place in sacred history. That persecution specifically identifies that the words and actions which we have done in the past will be remembered and used against us as Christ’s words were twisted against him. Never-the-less we are to present the message as a witness against their rebellion as represented by Ezekiel and Christ.

På denne tid skal Talsmannen «veilede» oss til «sannhet», «lære oss alle ting», også «de ting som skal komme», for på denne tid har Jesus ennå «mange ting å si» til oss. Disse tingene, enten de er ting fra vår «erindring», «de ting som skal komme» eller de mange «ting» han «ennå» har å si til oss, er det som besegler oss for den kommende krisen. Det gjør det, for hans sannhet representerer hans skapende kraft. Han besegler oss i forkant av den kommende krisen, for Han har til hensikt at vi skal være forut advart om den største perioden med forfølgelse mot Hans folk som noensinne finner sted i den hellige historie. Denne forfølgelsen viser særskilt at de ord og handlinger som vi har gjort i fortiden, vil bli husket og brukt mot oss, slik Kristi ord ble forvrengt mot ham. Ikke desto mindre skal vi frembære budskapet som et vitnesbyrd mot deres opprør, slik dette er fremstilt ved Esekiel og Kristus.

> Remember the word that I said unto you, The servant is not greater than his lord. If they have persecuted me, they will also persecute you; if they have kept my saying, they will keep yours also. But all these things will they do unto you for my name’s sake, because they know not him that sent me. If I had not come and spoken unto them, they had not had sin: but now they have no cloak for their sin. He that hateth me hateth my Father also. If I had not done among them the works which none other man did, they had not had sin: but now have they both seen and hated both me and my Father. But this cometh to pass, that the word might be fulfilled that is written in their law, They hated me without a cause. But when the Comforter is come, whom I will send unto you from the Father, even the Spirit of truth, which proceedeth from the Father, he shall testify of me. John 15:20–26.

> Kom i hu det ordet som eg sa til dykk: Tenaren er ikkje større enn herren sin. Har dei forfølgt meg, skal dei òg forfølgja dykk; har dei halde fast på mitt ord, skal dei òg halda fast på dykkar. Men alt dette skal dei gjera mot dykk for mitt namn skuld, fordi dei ikkje kjenner han som har sendt meg. Hadde eg ikkje kome og tala til dei, då hadde dei ikkje hatt synd; men no har dei inga orsaking for synda si. Den som hatar meg, hatar òg Far min. Hadde eg ikkje gjort mellom dei dei gjerningane som ingen annan har gjort, då hadde dei ikkje hatt synd; men no har dei både sett og hata både meg og Far min. Men dette hender for at det ordet skal oppfyllast som er skrive i lova deira: Dei hata meg utan grunn. Men når Talsmannen kjem, han som eg skal senda dykk frå Faderen, sannings Ande, som går ut frå Faderen, då skal han vitna om meg. Johannes 15:20–26.

The “Spirit of truth” who is the “Comforter” will “testify of” Christ, who is the “truth.” And the “truth” is the Alpha and Omega, the first and the last, the beginning and the ending. The hidden history of the seven thunders that is now being unsealed is the sealing message of the one hundred and forty-four thousand. In the aftermath of July 18, 2020 Jeremiah provides an example that we may choose to return to Him that first loved us. In accomplishing that work of returning we have the responsibility of separating the precious from the vile. If we work out our salvation, with fear and trembling and accomplish that work we will be sealed and immediately enter into the greatest crisis of earth’s history. We will also have the privilege of experiencing the history that prophets, kings and righteous men have desired to see.

«Sannhetens Ånd», som er «Talsmannen», skal «vitne om» Kristus, som er «sannheten». Og «sannheten» er Alfa og Omega, den første og den siste, begynnelsen og enden. Den skjulte historien om de sju tordener, som nå blir avseglet, er beseglingsbudskapet for de hundre og førtifire tusen. I kjølvannet av 18. juli 2020 fremholder Jeremia et eksempel på at vi kan velge å vende tilbake til Ham som først elsket oss. I fullføringen av dette verket med å vende tilbake har vi ansvaret for å skille det dyrebare fra det usle. Dersom vi virker vår frelse ut med frykt og beven og fullfører dette verket, vil vi bli beseglet og umiddelbart tre inn i den største krisen i jordens historie. Vi vil også ha forretten av å erfare den historien som profeter, konger og rettferdige menn har ønsket å se.

Those that take up that work and return “will walk in the light proceeding from the throne of God,” and by “means of the angels there will be constant communication between heaven and earth,” which is the communication process identified in the opening verse of the book of Revelation.

De som tar opp dette verket og vender tilbake, «vil vandre i lyset som går ut fra Guds trone», og ved «englenes mellomkomst vil det være stadig forbindelse mellom himmelen og jorden», hvilket er den kommunikasjonsprosessen som er identifisert i åpningsverset i Johannes’ åpenbaring.

> “Not all in this world have taken sides with the enemy against God. Not all have become disloyal. There are a faithful few who are true to God; for John writes: ‘Here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’ Revelation 14:12. Soon the battle will be waged fiercely between those who serve God and those who serve Him not. Soon everything that can be shaken will be shaken, that those things that cannot be shaken may remain.

> «Ikke alle i denne verden har tatt parti med fienden mot Gud. Ikke alle er blitt troløse. Det finnes en trofast liten flokk som er sann mot Gud; for Johannes skriver: «Her er de som holder Guds bud og Jesu tro.» Åpenbaringen 14:12. Snart vil kampen bli ført med stor kraft mellom dem som tjener Gud, og dem som ikke tjener ham. Snart skal alt som kan rokkes, bli rokket, for at de ting som ikke kan rokkes, kan bli stående.»

> “Satan is a diligent Bible student. He knows that his time is short, and he seeks at every point to counterwork the work of the Lord upon this earth. It is impossible to give any idea of the experience of the people of God who shall be alive upon the earth when celestial glory and a repetition of the persecutions of the past are blended. They will walk in the light proceeding from the throne of God. By means of the angels there will be constant communication between heaven and earth. And Satan, surrounded by evil angels, and claiming to be God, will work miracles of all kinds, to deceive, if possible, the very elect. God’s people will not find their safety in working miracles, for Satan will counterfeit the miracles that will be wrought. God’s tried and tested people will find their power in the sign spoken of in Exodus 31:12–18. They are to take their stand on the living word: ‘It is written.’ This is the only foundation upon which they can stand securely. Those who have broken their covenant with God will in that day be without God and without hope.

> «Satan er en flittig bibelstudent. Han vet at hans tid er kort, og han søker på hvert punkt å motarbeide Herrens verk på denne jord. Det er umulig å gi noe begrep om den erfaring Guds folk skal få, de som skal være i live på jorden når himmelsk herlighet og en gjentakelse av fortidens forfølgelser blandes sammen. De skal vandre i det lys som går ut fra Guds trone. Ved englenes mellomkomst vil det være stadig forbindelse mellom himmelen og jorden. Og Satan, omgitt av onde engler og idet han utgir seg for å være Gud, vil gjøre alle slags mirakler for om mulig å bedra selv de utvalgte. Guds folk vil ikke finne sin trygghet i å gjøre mirakler, for Satan vil etterligne de mirakler som skal bli gjort. Guds prøvede og testede folk vil finne sin kraft i det tegn det tales om i 2 Mosebok 31:12–18. De skal ta sitt standpunkt på det levende ord: ‘Det står skrevet.’ Dette er den eneste grunnvoll som de kan stå trygt på. De som har brutt sin pakt med Gud, vil på den dag være uten Gud og uten håp.»

> “The worshipers of God will be especially distinguished by their regard for the fourth commandment, since this is the sign of God’s creative power and the witness to His claim upon man’s reverence and homage. The wicked will be distinguished by their efforts to tear down the Creator’s memorial and to exalt the institution of Rome. In the issue of the conflict all Christendom will be divided into two great classes, those who keep the commandments of God and the faith of Jesus, and those who worship the beast and his image, and receive his mark. Although church and state will unite their power to compel all, ‘both small and great, rich and poor, free and bond,’ to receive the mark of the beast, yet the people of God will not receive it. Revelation 13:16. The prophet of Patmos beholds ‘them that had gotten the victory over the beast, and over his image, and over his mark, and over the number of his name, stand on the sea of glass, having the harps of God,’ and singing the song of Moses and the Lamb. Revelation 15:2.

> De som tilber Gud, vil særlig kjennetegnes ved sin aktelse for det fjerde bud, ettersom dette er tegnet på Guds skapende makt og vitnesbyrdet om hans krav på menneskets ærbødighet og hyllest. De ugudelige vil kjennetegnes ved sine bestrebelser på å rive ned Skaperens minnesmerke og opphøye Romes institusjon. Når striden kommer til sin avgjørelse, vil hele kristenheten bli delt i to store klasser: dem som holder Guds bud og Jesu tro, og dem som tilber dyret og dets bilde og tar imot dets merke. Selv om kirke og stat vil forene sin makt for å tvinge alle, «små og store, rike og fattige, frie og treller», til å ta imot dyrets merke, vil likevel Guds folk ikke ta imot det. Åpenbaringen 13:16. Profeten på Patmos ser «dem som hadde seiret over dyret og over dets bilde og over dets merke og over tallet på dets navn, stå på glasshavet med Guds harper» og synge Moses’ og Lammets sang. Åpenbaringen 15:2.

> “Fearful tests and trials await the people of God. The spirit of war is stirring the nations from one end of the earth to the other. But in the midst of the time of trouble that is coming,—a time of trouble such as has not been since there was a nation,—God’s chosen people will stand unmoved. Satan and his host cannot destroy them, for angels that excel in strength will protect them.” Testimonies, volume 9, 15–17.

> «Fryktinngytende prøvelser og trengsler venter Guds folk. Krigens ånd egger nasjonene fra den ene enden av jorden til den andre. Men midt i den trengselstid som kommer,—en trengselstid slik det ikke har vært siden det ble til noe folk,—skal Guds utvalgte folk stå urokkelig. Satan og hans hærskare kan ikke ødelegge dem, for engler som er veldige i styrke, skal verne dem.» Testimonies, bind 9, 15–17.

It is worthwhile to recognize that this passage is the ending of a chapter that begins on page eleven of Testimonies volume nine, which can be recognized as representing nine-eleven. It is worthwhile to take note that the title is about the coming Bridegroom, and also to the charts of Habakkuk which is where Paul derived the verse he wrote in the book of Hebrews. The beginning of the chapter is marking the history that began on September 11, 2001, the two tables of the covenant of prophecy that was entered into at the beginning of Adventism, and that the title is the last crisis, which identifies the last Midnight Cry. The end of the chapter is in complete agreement with the beginning, for both the beginning and end address the final crisis.

Det er verdt å erkjenne at dette avsnittet er avslutningen på et kapittel som begynner på side elleve i Testimonies, bind ni, noe som kan forstås som en representasjon av ni-elleve. Det er verdt å merke seg at tittelen handler om den kommende Brudgom, og også om Habakkuks tavler, hvorfra Paulus hentet verset han skrev i Hebreerbrevet. Begynnelsen av kapitlet markerer den historien som begynte den 11. september 2001, de to tavlene i profetiens pakt som ble inngått ved adventismens begynnelse, og at tittelen er den siste krisen, noe som identifiserer det siste midnattsskriket. Slutten på kapitlet er i fullstendig overensstemmelse med begynnelsen, for både begynnelsen og slutten omhandler den endelige krisen.

> “Section 1—For the Coming of the King

> «Del 1 — For Kongens komme»

> “Yet a little while, and He that shall come will come, and will not tarry.’ Hebrews 10:37.

> «For ennå en liten stund, så skal Han som kommer, komme og ikke drøye.» Hebreerne 10:37.

> “The Last Crisis

> «Den siste krisen»

> “We are living in the time of the end. The fast-fulfilling signs of the times declare that the coming of Christ is near at hand. The days in which we live are solemn and important. The Spirit of God is gradually but surely being withdrawn from the earth. Plagues and judgments are already falling upon the despisers of the grace of God. The calamities by land and sea, the unsettled state of society, the alarms of war, are portentous. They forecast approaching events of the greatest magnitude.” Testimonies, volume 9, 11.

> «Vi lever i endens tid. Tidens tegn, som raskt går i oppfyllelse, forkynner at Kristi komme er nær for hånden. De dager vi lever i, er alvorlige og betydningsfulle. Guds Ånd blir gradvis, men sikkert, trukket bort fra jorden. Plager og dommer faller allerede over dem som forakter Guds nåde. Ulykkene på land og hav, samfunnets urolige tilstand og krigens alarmer er skjebnesvangre varsler. De forutsier kommende begivenheter av den største betydning.» Testimonies, bind 9, 11.

If we return and accept the high calling of being God’s “mouth” as represented by Jeremiah, we will very soon participate in the greatest ingathering of sacred history.

Dersom vi vender tilbake og tar imot det høye kallet til å være Guds «munn», slik det er fremstilt ved Jeremia, vil vi meget snart ta del i den største innhøstningen i den hellige historie.

> “He spoke to them also words of hope and courage. ‘Let not your heart be troubled,’ He said; ‘ye believe in God, believe also in Me. In My Father’s house are many mansions: if it were not so, I would have told you. I go to prepare a place for you. And if I go and prepare a place for you, I will come again, and receive you unto Myself; that where I am, there ye may be also. And whither I go ye know, and the way ye know.’ John 14:1–4. For your sake I came into the world; for you I have been working. When I go away I shall still work earnestly for you. I came to the world to reveal Myself to you, that you might believe. I go to My Father and yours to co-operate with Him in your behalf.

> Han talte også håpets og motets ord til dem. «La ikke deres hjerte forferdes,» sa Han; «dere tror på Gud, tro også på Meg. I Min Fars hus er det mange boliger; var det ikke slik, ville Jeg ha sagt dere det. Jeg går bort for å berede et sted for dere. Og når Jeg går bort og bereder et sted for dere, skal Jeg komme igjen og ta dere til Meg, for at der Jeg er, skal også dere være. Og hvor Jeg går, vet dere, og veien kjenner dere.» Joh. 14,1–4. For deres skyld kom Jeg inn i verden; for dere har Jeg virket. Når Jeg går bort, skal Jeg fremdeles arbeide alvorlig for dere. Jeg kom til verden for å åpenbare Meg for dere, for at dere skulle tro. Jeg går til Min Far og deres Far for å virke sammen med Ham til beste for dere.

> “‘Verily, verily, I say unto you, He that believeth on Me, the works that I do shall he do also; and greater works than these shall he do; because I go unto My Father.’ John 14:12. By this, Christ did not mean that the disciples would make more exalted exertions than He had made, but that their work would have greater magnitude. He did not refer merely to miracle working, but to all that would take place under the agency of the Holy Spirit. ‘When the Comforter is come,’ He said, ‘whom I will send unto you from the Father, even the Spirit of truth, which proceedeth from the Father, He shall testify of Me: and ye also shall bear witness, because ye have been with Me from the beginning.’ John 15:26, 27.

> «Sannelig, sannelig sier jeg dere: Den som tror på Meg, skal også gjøre de gjerninger som jeg gjør; og større gjerninger enn disse skal han gjøre, fordi jeg går til Min Far.» Johannes 14:12. Med dette mente Kristus ikke at disiplene skulle yte mer opphøyde anstrengelser enn Han hadde gjort, men at deres arbeid skulle ha større omfang. Han siktet ikke bare til det å gjøre mirakler, men til alt det som ville finne sted under Den Hellige Ånds virksomhet. «Når Talsmannen kommer,» sa Han, «han som jeg skal sende dere fra Faderen, sannhetens Ånd, som utgår fra Faderen, Han skal vitne om Meg. Også dere skal vitne, fordi dere har vært hos Meg fra begynnelsen av.» Johannes 15:26, 27.

> “Wonderfully were these words fulfilled. After the descent of the Holy Spirit, the disciples were so filled with love for Him and for those for whom He died, that hearts were melted by the words they spoke and the prayers they offered. They spoke in the power of the Spirit; and under the influence of that power, thousands were converted.” Acts of the Apostles, 21, 22.

> «På underfullt vis ble disse ordene oppfylt. Etter Den Hellige Ånds komme ble disiplene så fylt av kjærlighet til Ham og til dem som Han døde for, at hjerter ble smeltet ved de ordene de talte og de bønnene de bar fram. De talte i Åndens kraft; og under innflytelsen av denne kraften ble tusener omvendt.» Apostlenes gjerninger, 21, 22.

Back to Articles