Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Three

Daniels bok – nummer nittitre

Unveiling Rome’s Prophetic Trilogy: From Ancient Paganism to Modern Deception

Avsløring av Romas profetiske trilogi: Fra oldtidens hedenskap til moderne bedrag

Author

Jeff Pippenger

Published

February 26, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The book of Daniel identifies that it is Rome that establishes the vision, and that understanding was opposed by the Protestants of Millerite history when William Miller identified this fact. In the last days, it is still Rome that establishes the vision, and today Laodicean Adventism now upholds the fallen Protestant view that the robbers of thy people are Antiochus Epiphanes. The covenant people that were being passed by in Millerite history resisted the very same truth, that is now resisted by the covenant people of the last days that are now being passed by. Solomon said it well:

Daniels bok viser at det er Roma som stadfester synet, og den forståelsen ble motsatt av protestantene i milleritt-historien da William Miller påpekte dette faktum. I de siste dager er det fremdeles Roma som stadfester synet, og i dag opprettholder laodikeisk adventisme nå det falne protestantiske synet at røverne av ditt folk er Antiokus Epifanes. Paktsfolket som ble forbigått i milleritt-historien, motsatte seg den samme sannheten som nå blir motsatt av paktsfolket i de siste dager, som nå blir forbigått. Salomo sa det godt:

> The thing that hath been, it is that which shall be; and that which is done is that which shall be done: and there is no new thing under the sun. Is there anything whereof it may be said, See, this is new? it hath been already of old time, which was before us. Ecclesiastes 1:9, 10.

> Det som har vært, er det som skal bli, og det som er gjort, er det som skal gjøres; og det finnes ikke noe nytt under solen. Finnes det noe som en kan si om: Se, dette er nytt? Det har alt vært i eldgamle tider, før oss. Forkynneren 1:9, 10.

Prophetically there are three manifestations of Rome, and the first two manifestations identify the characteristics of the third, for truth is established upon the testimony of two.

Profetisk sett finnes det tre manifestasjoner av Roma, og de to første manifestasjonene identifiserer den tredjes kjennetegn, for sannheten stadfestes på to vitners vitnesbyrd.

> But if he will not hear thee, then take with thee one or two more, that in the mouth of two or three witnesses every word may be established. Matthew 18:16.

> Men dersom han ikke vil høre deg, da ta med deg én eller to til, for at hvert ord kan bli stadfestet ved to eller tre vitners munn. Matteus 18:16.

The religion of pagan Rome was paganism, and paganism is a counterfeit of true religion. It is not so much a counterfeit in the sense that counterfeit currency is understood, for paganism actually looks nothing like true religion. But prophetically it has counterfeit characteristics. The City of Rome is a counterfeit of Jerusalem, and it has a temple (the Pantheon) that was a counterfeit of the temple in Jerusalem. The religious practices of paganism are unsanctified and devilish, but they represent Satan’s counterfeit religious practices. The head of pagan Rome’s religion was titled Pontifex Maximus. “Pontifex Maximus” originally referred to the chief priest of the Roman state religion in ancient Rome, with its origins dating back to the early Roman Republic. Over time, it became associated with political and religious authority and eventually evolved into the title used by the Pope in the Roman Catholic Church today.

Religionen i det hedenske Roma var hedenskap, og hedenskap er en forfalskning av den sanne religion. Det er ikke så meget en forfalskning i den forstand man forstår falsk valuta, for hedenskap ligner i virkeligheten slett ikke den sanne religion. Men profetisk har den forfalskningens kjennetegn. Byen Roma er en forfalskning av Jerusalem, og den har et tempel (Pantheon) som var en forfalskning av tempelet i Jerusalem. Hedenskapets religiøse skikker er uviede og djevelske, men de representerer Satans forfalskede religiøse skikker. Overhodet for det hedenske Romas religion bar tittelen Pontifex Maximus. «Pontifex Maximus» viste opprinnelig til øverstepresten i den romerske statsreligionen i det gamle Roma, med opprinnelse tilbake til den tidlige romerske republikk. Med tiden ble den knyttet til politisk og religiøs myndighet og utviklet seg etter hvert til den tittelen som paven i den romersk-katolske kirke bruker i dag.

The title of the chief priest of pagan Rome was Pontifex Maximus, and it was also the title of the chief priest of papal Rome and it is a Latin term that means the “Greatest of Supreme Pontiff.” He was the chief priest of the Roman state religion, particularly the cult of the god Jupiter. The Pontifex Maximus had significant religious authority and responsibilities, including overseeing various religious rites and ensuring the proper functioning of the Roman religious calendar. The Pontifex Maximus was the head of the College of Pontiffs (Collegium Pontificum), a group of priests responsible for interpreting and maintaining the rituals of Roman religion.

Tittelen på ypperstepresten i det hedenske Roma var Pontifex Maximus, og den var også tittelen på ypperstepresten i det pavelige Roma, og det er et latinsk uttrykk som betyr «den største av øverstepontiffene». Han var ypperstepresten for den romerske statsreligionen, særlig kulten for guden Jupiter. Pontifex Maximus hadde betydelig religiøs myndighet og viktige ansvarsområder, deriblant å føre tilsyn med ulike religiøse ritualer og å sikre at den romerske religiøse kalenderen fungerte som den skulle. Pontifex Maximus var overhodet for Pontiffkollegiet (Collegium Pontificum), en gruppe prester som hadde ansvar for å fortolke og opprettholde ritualene i den romerske religionen.

The chief priest of both pagan and papal Rome was Pontifex Maximus, therefore the title of the head of modern Rome will naturally also be Pontifex Maximus. The religion of pagan Rome was paganism, and the religion of papal Rome was, and still is, paganism, but cloaked by a profession of Christianity, and the religion of last-day modern Rome will be paganism, cloaked by a profession of Christianity.

Overpresten i både det hedenske og det pavelige Roma var Pontifex Maximus; derfor vil tittelen til overhodet for det moderne Roma naturlig også være Pontifex Maximus. Religionen i det hedenske Roma var hedenskap, og religionen i det pavelige Roma var, og er fremdeles, hedenskap, men tildekket av en bekjennelse til kristendommen, og religionen i det moderne Roma i de siste dager vil være hedenskap, tildekket av en bekjennelse til kristendommen.

Both pagan and papal Rome had a specific period of time that they would rule supremely. Pagan Rome was to rule supremely for three hundred and sixty years in fulfillment of the time prophecy of Daniel chapter eleven, verse twenty-four.

Både det hedenske og det pavelige Roma hadde en bestemt tidsperiode da de skulle herske suverent. Det hedenske Roma skulle herske suverent i tre hundre og seksti år til oppfyllelse av tidsprofetien i Daniel kapittel elleve, vers tjuefire.

> He shall enter peaceably even upon the fattest places of the province; and he shall do that which his fathers have not done, nor his fathers’ fathers; he shall scatter among them the prey, and spoil, and riches: yea, and he shall forecast his devices against the strong holds, even for a time. Daniel 11:24.

> Han skal komme fredelig inn, selv i de feteste delene av provinsen; og han skal gjøre det som hans fedre ikke har gjort, heller ikke hans fedres fedre; han skal dele ut blant dem bytte og rov og rikdommer; ja, han skal legge sine planer mot festningene, men bare for en tid. Daniel 11:24.

The subject of verse twenty-four is pagan Rome, for they became the subject in verse sixteen, and continue as the subject until verse thirty-one. We will address these verses specifically in coming articles, but here we are simply pointing out that prophecy identified that pagan Rome would rule supremely for three hundred and sixty years, as represented by Rome “forecasting” their “devices against the strong holds, even for a time.” The word translated “against” actually means “from,” and the verse is saying that Rome would direct the world “from” the “strong holds,” which was the City of Rome, and it would do so for a “time”, which is three hundred and sixty years.

Emnet for vers tjuefire er det hedenske Roma, for de ble emnet i vers seksten og fortsetter som emnet helt til vers trettien. Vi vil behandle disse versene særskilt i kommende artikler, men her påpeker vi ganske enkelt at profetien identifiserte at det hedenske Roma skulle herske suverent i tre hundre og seksti år, slik det fremstilles ved at Roma «forutsier» sine «anslag mot festningene, ja, for en tid». Ordet som er oversatt med «mot», betyr egentlig «fra», og verset sier at Roma skulle styre verden «fra» «festningene», som var byen Roma, og det skulle gjøre dette i en «tid», som er tre hundre og seksti år.

Pagan Rome began to rule supremely at the Battle of Actium, in 31 BC, and continued to rule supremely until the year 330 AD, when Constantine moved the capital of the empire from the stronghold of the City of Rome, to the City of Constantinople. Then the empire began its infamous decline. The City of Rome was the prophetic “strong hold” for pagan Rome, and when it ruled from that city it was invincible. In the warfare that followed Constantine’s transfer of power, the City of Rome became the target of attack for Genseric and the invading barbarian tribes, who are represented by the first four Trumpets of Revelation chapter eight.

Det hedenske Roma begynte å herske suverent ved slaget ved Actium i 31 f.Kr., og fortsatte å herske suverent inntil år 330 e.Kr., da Konstantin flyttet imperiets hovedstad fra festningen, byen Roma, til byen Konstantinopel. Da begynte imperiets beryktede tilbakegang. Byen Roma var det profetiske «festningsverk» for det hedenske Roma, og når det hersket fra den byen, var det uovervinnelig. I krigføringen som fulgte etter Konstantins maktoverføring, ble byen Roma målet for angrep fra Genserik og de invaderende barbarstammene, som er representert ved de fire første basuner i Åpenbaringen kapittel åtte.

For this reason in Daniel chapter eleven, verse thirty-one, the “arms” (pagan Rome) that stood up for the papacy, first polluted the “sanctuary of strength.” The City of Rome is the prophetic “sanctuary of strength” for both pagan and papal Rome, for in the year 330, with the transfer of pagan authority to Constantinople, the City of Rome was left to papal Rome that was on the rise. For this reason, Revelation chapter thirteen, verse two says the dragon (pagan Rome), gave papal Rome its “seat.” A “seat” is where a power rules from, and from the year 538 through to 1798, papal Rome ruled supremely as had pagan Rome ruled supremely for “a time”.

Av denne grunn står det i Daniel kapittel elleve, vers trettien, at de «armer» (det hedenske Roma) som reiste seg til støtte for pavedømmet, først vanhelliget «styrkens helligdom». Byen Roma er den profetiske «styrkens helligdom» både for det hedenske og det pavelige Roma, for i året 330, da den hedenske myndigheten ble overført til Konstantinopel, ble byen Roma overlatt til det pavelige Roma, som var i ferd med å reise seg. Av denne grunn sier Åpenbaringen kapittel tretten, vers to, at dragen (det hedenske Roma) gav det pavelige Roma sitt «sete». Et «sete» er stedet hvorfra en makt hersker, og fra året 538 og frem til 1798 hersket det pavelige Roma suverent, slik det hedenske Roma hadde hersket suverent i «en tid».

Prophecy identifies a specific period of time when both pagan and papal Rome would rule supremely, and when they did so it would be from their seat of authority, which was the City of Rome. Pagan Rome’s invincibility ended when they left the City of Rome, marking the end of the three hundred and sixty years, represented as a “time” in verse twenty-four, and when the twelve hundred and sixty years of papal rule ended in 1798, Napoleon had the pope taken out of the City of Rome and he died in exile.

Profetien angir et bestemt tidsrom da både det hedenske og det pavelige Roma skulle herske suverent, og når de gjorde det, skulle det være fra deres myndighetssete, som var byen Roma. Det hedenske Romas uovervinnelighet tok slutt da de forlot byen Roma, noe som markerte avslutningen på de tre hundre og seksti årene, fremstilt som «en tid» i vers tjuefire, og da de ett tusen to hundre og seksti årene med pavelig herredømme endte i 1798, lot Napoleon paven føre ut av byen Roma, og han døde i eksil.

Pagan Rome and Papal Rome establish that modern Rome will rule supremely for a specific prophetic period in the last days. “Time is no longer”, but the period of papal persecution of the last days is a specific period that begins at the soon-coming Sunday law in the United States and continues until human probation closes, when Michael stands up and pronounces, “He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still.”

Det hedenske Roma og det pavelige Roma fastslår at det moderne Roma skal herske suverent i en bestemt profetisk periode i de siste dager. «Tiden er ikke lenger», men perioden med pavelig forfølgelse i de siste dager er en bestemt periode som begynner ved den snart kommende søndagsloven i De forente stater og fortsetter inntil menneskenes prøvetid avsluttes, når Mikael står fram og uttaler: «Den som gjør urett, la ham fremdeles gjøre urett; og den som er uren, la ham fremdeles være uren; og den som er rettferdig, la ham fremdeles gjøre rettferdighet; og den som er hellig, la ham fremdeles være hellig.»

Pagan Rome persecuted Christians in the Colosseum in the City of Rome during its bloody history, and Christian historians have estimated that during the Dark Ages of papal rule one hundred million martyrs were murdered by the papacy, but the papacy denies that claim and sets the estimate at about fifty million. Pagan and papal Rome both persecuted God’s faithful, and modern Rome will also persecute God’s faithful people in the last days.

Det hedenske Roma forfulgte kristne i Colosseum i byen Roma gjennom sin blodige historie, og kristne historikere har anslått at i de mørke tidsaldrene under pavemaktens herredømme ble hundre millioner martyrer myrdet av pavedømmet, men pavedømmet benekter denne påstanden og anslår tallet til omkring femti millioner. Både det hedenske og det pavelige Roma forfulgte Guds trofaste, og det moderne Roma vil også forfølge Guds trofaste folk i de siste dager.

> “Many will be imprisoned, many will flee for their lives from cities and towns, and many will be martyrs for Christ’s sake in standing in defense of the truth.” Selected Messages, book 3, 397.

> «Mange vil bli fengslet, mange vil flykte for sine liv fra byer og tettsteder, og mange vil bli martyrer for Kristi skyld idet de står til forsvar for sannheten.» Selected Messages, bok 3, 397.

Pagan Rome overcame three geographical obstacles as it took control of the world. Papal Rome overcame three geographical obstacles as it took control of the world. Modern Rome overcame the King of the South (the atheistic Soviet Union) in 1989, and will next overthrow the glorious land (the United States) at the soon coming Sunday law. It will then overcome Egypt (the entire world).

Det hedenske Roma overvant tre geografiske hindringer idet det tok kontroll over verden. Det pavelige Roma overvant tre geografiske hindringer idet det tok kontroll over verden. Det moderne Roma overvant Sydens konge (den ateistiske Sovjetunionen) i 1989, og vil dernest omstyrte det herlige land (De forente stater) ved den snart kommende søndagsloven. Deretter vil det overvinne Egypt (hele verden).

> “All society is ranging into two great classes, the obedient and the disobedient. Among which class shall we be found?

> «Hele samfunnet deler seg i to store klasser, de lydige og de ulydige. I hvilken klasse skal vi bli funnet?»

> “Those who keep God’s commandments, those who live not by bread alone, but by every word that proceedeth out of the mouth of God, compose the church of the living God. Those who choose to follow Antichrist are subjects of the great apostate. Ranged under the banner of Satan, they break God’s law, and lead others to break it. They endeavor so to frame the laws of nations that men shall show their loyalty to earthly governments by trampling upon the laws of God’s kingdom.

> «De som holder Guds bud, de som ikke lever av brød alene, men av hvert ord som går ut av Guds munn, utgjør den levende Guds menighet. De som velger å følge Antikrist, er den store frafalnes undersåtter. Oppstilt under Satans banner bryter de Guds lov og leder andre til å bryte den. De søker å utforme nasjonenes lover på en slik måte at mennesker skal vise sin lojalitet mot jordiske myndigheter ved å trampe på lovene i Guds rike.

> “Satan is diverting minds with unimportant questions, in order that they shall not with clear and distinct vision see matters of vast importance. The enemy is planning to ensnare the world.

> «Satan avleder sinnene med uvesentlige spørsmål, for at de ikke med klart og tydelig syn skal se saker av den største betydning. Fienden legger planer for å fange verden i sin snare.»

> “The so-called Christian world is to be the theater of great and decisive actions. Men in authority will enact laws controlling the conscience, after the example of the Papacy. Babylon will make all nations drink of the wine of the wrath of her fornication. Every nation will be involved.” Manuscript Releases, volume 1, 296.

> «Den såkalte kristne verden skal være skueplassen for store og avgjørende handlinger. Mennesker i myndighetsposisjoner vil vedta lover som behersker samvittigheten, etter pavemaktens eksempel. Babylon skal få alle folkeslag til å drikke av vinen fra hennes horskaps vrede. Hver nasjon vil bli innviklet.» Manuscript Releases, bind 1, 296.

In order to defend the truth that identifies the “glorious land” of Daniel eleven verse forty-one as a symbol of the United States, the Lion of the tribe of Judah opened to the students of prophecy of the last days the principle of the triple application of prophecy. The light from those last six verses, have been established by applying the history represented by “the daily” in the book of Daniel, as set forth in verse thirty-one of Daniel eleven, unto the last six verses of the chapter. The same bedrock truth (“the daily”), that became the key of Miller’s prophetic framework, also produced the prophetic framework of the last days. Miller’s framework was based upon the two desolating powers of paganism and papalism that persecuted God’s people, and the framework of the last days is based upon the three desolating powers that persecute God’s people in the last days.

For å forsvare sannheten som identifiserer «det herlige land» i Daniel elleve vers førtien som et symbol på Amerikas forente stater, åpnet Løven av Judas stamme for de siste dagers profetistudenter prinsippet om profetiens tredobbelte anvendelse. Lyset fra disse siste seks versene er blitt stadfestet ved å anvende den historien som er fremstilt ved «det stadige» i Daniels bok, slik den er fremlagt i Daniel elleve vers trettien, på kapitlets siste seks vers. Den samme grunnfjellssannheten («det stadige») som ble nøkkelen i Millers profetiske rammeverk, frembrakte også de siste dagers profetiske rammeverk. Millers rammeverk var bygget på de to ødeleggende maktene, hedenskap og pavedømme, som forfulgte Guds folk, og de siste dagers rammeverk er bygget på de tre ødeleggende maktene som forfølger Guds folk i de siste dager.

The increase of knowledge represented in the last six verses of Daniel eleven, that represent the increase of knowledge that arrived in 1989, and that are represented by the Hiddekel River, was resisted by the enemies of truth. That resistance led to an understanding of the principle of the triple application of prophecy, which was first recognized as a triple application of Rome, which is the subject that establishes the vision of prophetic history.

Økningen i kunnskap, fremstilt i de siste seks versene i Daniel elleve, som representerer den økning i kunnskap som kom i 1989, og som er fremstilt ved elven Hiddekel, ble motstått av sannhetens fiender. Denne motstanden førte til en forståelse av prinsippet om profetiens tredobbelte anvendelse, som først ble erkjent som en tredobbel anvendelse av Roma, hvilket er emnet som stadfester synet av den profetiske historie.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Uten åpenbaring blir folket tøylesløst; men salig er den som holder loven. Ordspråkene 29:18.

The triple application of the three manifestations of Rome identifies that pagan and papal Rome’s religion is paganism, and that their religion is governed by a man titled Pontifex Maximus. Those two manifestations of Rome identify that three geographical powers are removed in advance of them ruling supremely for a specified period of time, and that they will rule from the seven-hilled city of Rome, which is their sanctuary of strength. They both witnessed to the fact that they persecuted God’s faithful people. Therefore, based upon these two witnesses we know that modern Rome’s religion will be paganism, and that she will be directed by the pope of Rome whose title is Pontifex Maximus.

Den tredobbelte anvendelsen av de tre manifestasjonene av Roma identifiserer at det hedenske og det pavelige Romas religion er hedenskap, og at deres religion styres av en mann med tittelen Pontifex Maximus. Disse to manifestasjonene av Roma identifiserer at tre geografiske makter blir fjernet forut for at de skal herske suverent i en fastsatt tidsperiode, og at de skal herske fra den syvhøyede byen Roma, som er deres styrkes helligdom. Begge vitnet om det faktum at de forfulgte Guds trofaste folk. Derfor vet vi, på grunnlag av disse to vitnene, at det moderne Romas religion vil være hedenskap, og at hun vil bli ledet av paven i Roma, hvis tittel er Pontifex Maximus.

Before the great whore takes control and rules supremely modern Rome will need to overcome three obstacles, and the first obstacle is past history with the demise of the Soviet Union in 1989, Rome’s atheistic enemy that resisted Rome’s power in Europe. The next obstacle is overthrown at the soon coming Sunday law in the United States, and then the United Nations will give its authority unto modern Rome for a short space. Once it is fully enthroned the persecution of the last days will take place.

Før den store skjøgen tar kontroll og hersker suverent, vil det moderne Roma måtte overvinne tre hindringer, og den første hindringen hører fortiden til med Sovjetunionens fall i 1989, Romas ateistiske fiende som motstod Romas makt i Europa. Den neste hindringen blir styrtet ved den snart kommende søndagsloven i De forente stater, og deretter skal De forente nasjoner gi sin myndighet til det moderne Roma for en kort stund. Når det fullt ut er innsatt på tronen, vil de siste dagers forfølgelse finne sted.

The book of Daniel, and especially Revelation chapter eight, provide the prophetic characteristics of Rome, which contribute to the correct understanding of modern Rome. One of those characteristics was the division of the Roman Empire into East and West as accomplished by Constantine in the year 330. Pagan Rome and papal Rome, when considered together, also speak to the twofold nature of Rome. Constantine’s division that produced western and eastern Rome is a second witness to pagan and papal Rome. Constantine set up the civil authority in the east, and left the ecclesiastical authority in the west. Pagan Rome represented statecraft and papal Rome represented churchcraft. The east was statecraft, the west was churchcraft as typified by the iron and clay of Daniel two, or the masculine horn and feminine horn of Daniel eight, or the beasts of prey of Daniel seven, and the sanctuary beasts of Daniel eight.

Daniels bok, og særlig Åpenbaringen kapittel åtte, fremviser Romas profetiske kjennetegn, som bidrar til den rette forståelsen av det moderne Roma. Ett av disse kjennetegnene var delingen av Romerriket i øst og vest, slik den ble gjennomført av Konstantin i året 330. Det hedenske Roma og det pavelige Roma, når de betraktes samlet, vitner også om Romas todelte natur. Konstantins deling, som frembrakte det vestlige og det østlige Roma, er et annet vitne om det hedenske og det pavelige Roma. Konstantin opprettet den sivile myndigheten i øst og lot den kirkelige myndigheten bli værende i vest. Det hedenske Roma representerte statsmakt, og det pavelige Roma representerte kirkemakt. Østen var statsmakt, vesten var kirkemakt, slik dette er forbilledlig fremstilt ved jernet og leiren i Daniel 2, eller det maskuline hornet og det feminine hornet i Daniel 8, eller rovdyrene i Daniel 7 og helligdomsdyrene i Daniel 8.

Modern Rome will also be twofold in nature, consisting of a combination of church and state, of iron and clay, and of churchcraft and statecraft, but Modern Rome is also threefold in nature. In Revelation chapter eight both western and eastern Rome were literally and symbolically divided into three. Constantine ruling from eastern Rome literally divided his kingdom to his three sons, and western Rome was symbolically represented by the sun, moon and stars that represented the threefold form of government that was employed by the Roman Empire. Thus, Modern Rome, though being twofold of churchcraft and statecraft, would also represent a threefold union represented by the dragon, the beast and the false prophet.

Det moderne Roma vil også være todelt av natur, bestående av en kombinasjon av kirke og stat, av jern og leire, og av kirkepolitikk og statskunst; men det moderne Roma er også trefoldig av natur. I Åpenbaringen kapittel åtte ble både det vestlige og det østlige Roma bokstavelig og symbolsk delt i tre. Konstantin, som hersket fra det østlige Roma, delte bokstavelig sitt rike mellom sine tre sønner, og det vestlige Roma ble symbolsk framstilt ved solen, månen og stjernene, som representerte den trefoldige styreformen som ble benyttet av Romerriket. Slik ville det moderne Roma, selv om det er todelt i kirkepolitikk og statskunst, også representere en trefoldig forening framstilt ved dragen, dyret og den falske profet.

The manifestations of pagan and papal Rome identify the complex prophetic makeup of the final Modern Rome. It is the threefold union that takes place at the soon coming Sunday law that leads the world to Armageddon. It is the worldwide “Image of the Beast” which is a symbol of the combination of Church and State. Its head is Pontifex Maximus, who rules from the City of Rome, which is the seat of his power. The man of sin’s civil authority will be provided by the United Nations, and the world will be forced to accept the threefold, yet dual system of the antichrist, by the coercive power of the United States. Thus, just as pagan Rome (the dragon) in Revelation thirteen, verse two, gave the papacy “his power, his seat and great authority”, the United States, as typified by pagan Rome, accomplishes the same three works for modern Rome. The seat is Vatican City in the seven-hilled city of Rome, the authority is the United Nations, and the power is the United States. Together they lead the world to a place where the papacy “shall come to his end, and none shall help him”.

Den hedenske og pavelige Romers åpenbarelser identifiserer den sammensatte profetiske beskaffenheten til det endelige, moderne Roma. Det er den trefoldige forening som finner sted ved den snart kommende søndagsloven, som fører verden til Harmageddon. Det er det verdensomspennende «Dyrets bilde», som er et symbol på foreningen av kirke og stat. Dets hode er Pontifex Maximus, som hersker fra byen Roma, som er setet for hans makt. Syndens menneskes sivile myndighet vil bli gitt av De forente nasjoner, og verden vil bli tvunget til å godta antikrists trefoldige, men likevel todelte system ved De forente staters tvangsmakt. Slik som det hedenske Roma (dragen) i Åpenbaringen tretten, vers to, ga pavedømmet «sin kraft og sin trone og stor makt», fullbyrder De forente stater, som fremstilt ved det hedenske Roma, de samme tre gjerninger for det moderne Roma. Setet er Vatikanstaten i byen Roma med de syv høyder, myndigheten er De forente nasjoner, og makten er De forente stater. Sammen fører de verden til et sted hvor pavedømmet «skal gå til sin ende, og ingen skal hjelpe ham».

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i den neste artikkelen.

> And the sixth angel poured out his vial upon the great river Euphrates; and the water thereof was dried up, that the way of the kings of the east might be prepared. And I saw three unclean spirits like frogs come out of the mouth of the dragon, and out of the mouth of the beast, and out of the mouth of the false prophet. For they are the spirits of devils, working miracles, which go forth unto the kings of the earth and of the whole world, to gather them to the battle of that great day of God Almighty. Behold, I come as a thief. Blessed is he that watcheth, and keepeth his garments, lest he walk naked, and they see his shame. And he gathered them together into a place called in the Hebrew tongue Armageddon. And the seventh angel poured out his vial into the air; and there came a great voice out of the temple of heaven, from the throne, saying, It is done. Revelation 16:12–17.

> Og den sjette engelen tømte sin skål ut over den store elven Eufrat; og dens vann tørket bort, for at veien skulle beredes for kongene fra Østen. Og jeg så tre urene ånder, som lignet frosker, komme ut av dragens munn og ut av dyrets munn og ut av den falske profets munn. For de er onde ånder, som gjør tegn, og som drar ut til kongene på jorden og i hele verden for å samle dem til krigen på Guds, Den Allmektiges, store dag. Se, jeg kommer som en tyv. Salig er den som våker og holder sine klær i vare, så han ikke skal gå naken, og de ser hans skam. Og han samlet dem på stedet som på hebraisk kalles Harmageddon. Og den sjuende engelen tømte sin skål ut i luften; da lød det med høy røst fra templet i himmelen, fra tronen: Det er skjedd. Åpenbaringen 16:12–17.

Back to Articles