Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Thirty-Five

Daniels bok - hundre og trettifem

The Prophetic Voices of 1776, 1789, and 1798: A Prelude to the Sealing of the 144,000

De profetiske røstene i 1776, 1789 og 1798: Et forspill til beseglingen av de 144 000

Author

Jeff Pippenger

Published

March 14, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The history of 1776, 1789 and 1798, illustrate the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. On each of those dates, the earth beast spake. The three waymarks that are typified by the three times the earth beast spake, run parallel to the three voices of Christ on September 11, 2001, July, 2023 and the soon coming Sunday law.

Historien om 1776, 1789 og 1798 illustrerer historien om beseglingen av de hundre og førtifire tusen. På hver av disse datoene talte dyret fra jorden. De tre veimerkene som er forbilledliggjort ved de tre gangene dyret fra jorden talte, løper parallelt med Kristi tre røster den 11. september 2001, juli 2023 og den snart kommende søndagsloven.

> I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet. Revelation 1:10.

> Jeg var i Ånden på Herrens dag, og hørte bak meg en høy røst, som av en basun. Åpenbaringen 1:10.

Each of those three vocal waymarks identify the escalating “sounding” of the third woe, which is also the seventh warning trumpet, and a trumpet is a voice.

Hvert av disse tre talte kjennetegnene identifiserer den tiltagende «lyden» av det tredje ve, som også er den sjuende varselsbasunen, og en basun er en røst.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Rop høyt, spar ikke, løft din røst som en basun, og forkynn mitt folk deres overtredelse og Jakobs hus deres synder. Jesaja 58:1.

The voice to the Protestant horn on September 11, 2001 was the voice of the watchmen calling Laodicean Adventism back to Jeremiah’s old paths, but the assembly of mockers refused to walk therein.

Røsten til det protestantiske hornet den 11. september 2001 var vekternes røst, som kalte laodikeisk adventisme tilbake til Jeremias gamle stier, men spotternes forsamling nektet å vandre på dem.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:16, 17.

> Så sier Herren: Stå ved veiene og se, og spør etter de gamle stier, hvor den gode vei er, og vandre på den, så skal dere finne hvile for deres sjeler. Men de sa: Vi vil ikke vandre på den. Jeg satte også vektere over dere og sa: Lytt til basunens lyd! Men de sa: Vi vil ikke lytte. Jeremia 6:16, 17.

The voice of July, 2023 was the resurrection of the ministry of Future for America, which had been silent since the first disappointment on July 18, 2020. As with John’s announcement of the soon coming Messiah, and with Justinian’s announcement of the soon coming antichrist, Future for America identified that the future of America was about to be changed forever at the soon coming Sunday law, and the sounding of the seventh trumpet at that waymark. The voice of one crying in the wilderness was the voice of July, 2023.

Røsten i juli 2023 var oppstandelsen av tjenesten Future for America, som hadde vært taus siden den første skuffelsen den 18. juli 2020. Likesom med Johannes’ kunngjøring om den snart kommende Messias, og med Justinians kunngjøring om den snart kommende antikrist, identifiserte Future for America at Amerikas fremtid var i ferd med å bli forandret for alltid ved den snart kommende søndagsloven, og ved lyden av den sjuende basun ved dette veimerket. Røsten til en som roper i ødemarken, var røsten i juli 2023.

The second voice of Revelation chapter eighteen, is sounded at the soon coming Sunday law when the speaking of the dragon by the earth beast occurs. It is at that point that “the donkey” is struck a third time, and then “the donkey” will speak. The donkey was struck soon after September 11, 2001, after October 7, 2023, and then will be struck again at the soon coming Sunday law, where it speaks. In the testimony of Balaam it was turned out of the way by an angel, and the angel represents the four angels who are commanded to hold the four winds of Islam, but at the Sunday law the donkey of Islam speaks with the sound of the seventh trumpet, which is also the third woe.

Den andre røsten i Åpenbaringen kapittel atten lyder ved den snart kommende søndagsloven, når dragens tale gjennom jorddyret finner sted. Det er på det tidspunkt at «eselet» blir slått tredje gang, og da skal «eselet» tale. Eselet ble slått kort etter 11. september 2001, etter 7. oktober 2023, og skal deretter bli slått igjen ved den snart kommende søndagsloven, hvor det taler. I vitnesbyrdet om Bileam ble det dreid ut av veien av en engel, og engelen representerer de fire englene som er befalt å holde islams fire vinder tilbake; men ved søndagsloven taler islams esel med lyden av den syvende basun, som også er det tredje ve.

It is there that the vision of Islam, which has tarried since July 18, 2020 speaks, for it will then no longer tarry. There are many voices in the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and that period precedes God’s executive judgment that begins at the soon coming Sunday law. God’s executive judgment is represented by seven angels, with seven vials. That period begins with the outpouring of the Holy Spirit, and it represents a repetition of Pentecost, when the Holy Spirit was poured out and tongues of fire witnessed to the event. The outpouring at that point in time is no longer measured, for the Holy Spirit is then poured out without measure.

Det er der synet om islam, som har drygd sidan 18. juli 2020, talar, for då skal det ikkje lenger drygja. Det finst mange røyster i perioden med forseglinga av dei hundre og førtifire tusen, og den perioden går føre Guds eksekutive dom, som tek til ved den snart komande sundagslova. Guds eksekutive dom er framstilt ved sju englar med sju skåler. Den perioden tek til med utgytinga av Den heilage ande, og han representerer ei gjentaking av pinse, då Den heilage ande vart utrend og eldstunger vitna om hendinga. Utgytinga på det tidspunktet er ikkje lenger tilmålt, for då vert Den heilage ande utrend utan mål.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> «Engelen som forener seg i forkynnelsen av den tredje engels budskap, skal opplyse hele jorden med sin herlighet. Her forutsies et verk av verdensomspennende utstrekning og uvanlig kraft. Adventbevegelsen i 1840–44 var en herlig åpenbarelse av Guds kraft; den første engels budskap ble båret til enhver misjonsstasjon i verden, og i noen land var det den største religiøse interesse som har vært vitne til i noe land siden reformasjonen i det sekstende århundre; men disse skal overgås av den mektige bevegelsen under den siste advarselen fra den tredje engel.

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest.” The Great Controversy, 611.

> «Verket vil ligne det som fant sted på pinsedagen. Slik «den tidligere regn» ble gitt ved Den Hellige Ånds utgytelse ved evangeliets begynnelse for å få den dyrebare sæd til å spire frem, slik vil «den sene regn» bli gitt ved dets avslutning for at høsten skal modnes.» The Great Controversy, 611.

On September 11, 2001 the sealing of the one hundred and forty-four thousand began, and the Holy Spirit was poured out in measure. The measuring of the outpouring was represented in the history of Pentecost, beginning at Christ’s resurrection, where an angel spoke and said, “Son of God come forth, the father calls thee,” just as Jesus called Lazarus out of the tomb with the words, “Lazarus come forth.” In 2023, Christ called the dead, dry bones of the two witnesses to “come forth”.

Den 11. september 2001 begynte beseglingen av de hundre og førtifire tusen, og Den Hellige Ånd ble utøst i mål. Målingen av utøsningen ble fremstilt i pinsehistorien, med begynnelse ved Kristi oppstandelse, da en engel talte og sa: «Guds Sønn, kom fram, Faderen kaller deg», likesom Jesus kalte Lasarus ut av graven med ordene: «Lasarus, kom fram.» I 2023 kalte Kristus de døde, tørre ben av de to vitnene til å «komme fram».

After Christ’s resurrection He first ascended to His father, and then He descended as He did on September 11, 2001. He then progressively enlightened His disciples as represented by meeting with Mary, the disciples He met and instructed on the road to Emmaus, and thereafter appearing to the rest of the disciples. For forty days He taught the disciples before His final ascension, then after ten more days, they were all in accord and in one place and the Holy Spirit was poured out without measure.

Etter Kristi oppstandelse steg Han først opp til sin Far, og deretter steg Han ned, slik Han gjorde den 11. september 2001. Deretter opplyste Han gradvis sine disipler, slik dette er framstilt ved møtet med Maria, disiplene Han møtte og underviste på veien til Emmaus, og deretter ved at Han åpenbarte seg for resten av disiplene. I førti dager underviste Han disiplene før sin endelige himmelfart; så, etter ytterligere ti dager, var de alle samstemt og samlet på ett sted, og Den Hellige Ånd ble utøst uten mål.

> “When Jesus met with His disciples, He reminded them of the words He had spoken to them before His death, that all things must be fulfilled which were written in the law of Moses, and in the prophets, and in the Psalm concerning Him. ‘Then opened He their understanding, that they might understand the Scriptures, and said unto them, Thus it is written, and thus it behooved Christ to suffer, and to rise from the dead the third day: and that repentance and remission of sins should be preached in His name among all nations, beginning at Jerusalem. And ye are witnesses of these things.’” The Desire of Ages, 804.

> «Da Jesus møtte sine disipler, minnet Han dem om de ord Han hadde talt til dem før sin død, at alle de ting måtte oppfylles som er skrevet om Ham i Mose lov og i profetene og i Salmene. ‘Da åpnet Han deres forstand, så de kunne forstå Skriftene, og sa til dem: Slik er det skrevet, og slik var det nødvendig at Kristus led og oppstod fra de døde den tredje dag; og at omvendelse og syndenes forlatelse skulle forkynnes i Hans navn blant alle folkeslag, med begynnelse i Jerusalem. Og dere er vitner om disse ting.’» Alfa og Omega, 804.

In July of 2023, Jesus’ voice awakened the two dead witnesses and began to open His disciples understanding of all things written in the law of Moses (the “seven times”), the prophets (Nebuchadnezzar’s image of the beasts), and the Psalms (the experience of Moses and the Lamb). His work of instruction began at His resurrection, and it escalated over the next forty days. It began with His request to eat.

I juli 2023 vekket Jesu røst de to døde vitnene til live og begynte å åpne sine disiplers forståelse av alle de ting som er skrevet i Moseloven («de sju tider»), profetene (Nebukadnesars bilde av dyrene) og Salmene (Moses’ og Lammets erfaring). Hans undervisningsgjerning begynte ved hans oppstandelse, og den tiltok i styrke gjennom de neste førti dagene. Den begynte med hans anmodning om å få spise.

> And while they yet believed not for joy, and wondered, he said unto them, Have ye here any meat? And they gave him a piece of a broiled fish, and of an honeycomb. And he took it, and did eat before them. And he said unto them, These are the words which I spake unto you, while I was yet with you, that all things must be fulfilled, which were written in the law of Moses, and in the prophets, and in the psalms, concerning me. Luke 24:41–44.

> Men mens de ennå ikke trodde det for glede og undret seg, sa han til dem: Har dere noe å spise her? Og de ga ham et stykke stekt fisk og av en honningkake. Og han tok det og åt foran dem. Og han sa til dem: Dette er de ord som jeg talte til dere mens jeg ennå var hos dere, at alt det måtte bli oppfylt som er skrevet om meg i Mose lov og i profetene og i Salmene. Lukas 24:41–44.

Prayer was a primary waymark in the ongoing history, and the history from Christ’s resurrection until He ascended forty days later, left ten days (ten is a test), unto Pentecost, when the Holy Spirit would be poured out without measure. His resurrection, ascension, followed by His descent again, represents September 11, 2001. July, 2023 represents the end of the forty days, and the ten days which follow July, 2023 lead to the soon coming Sunday law. In that final period of ten days, unity and prayer are the waymark. The unity was represented by Ezekiel’s first prophecy in chapter thirty-seven, that brought the bones, sinews and flesh together. Ezekiel’s second prophecy was the breath of the four winds, and breath is a symbol of prayer. In those final ten days the one hundred and forty-four thousand are sealed, as they have been typified by Lazarus.

Bønn var et primært veimerke i den pågående historien, og historien fra Kristi oppstandelse til Han fór opp førti dager senere, etterlot ti dager (ti er en prøve) fram til pinse, da Den Hellige Ånd skulle bli utøst uten mål. Hans oppstandelse, himmelfart, etterfulgt av Hans nedstigning igjen, representerer 11. september 2001. Juli 2023 representerer slutten på de førti dagene, og de ti dagene som følger etter juli 2023, leder fram til den snart kommende søndagsloven. I denne siste perioden på ti dager er enhet og bønn veimerket. Enheten ble representert ved Esekiels første profeti i kapittel trettisju, som førte benene, senene og kjødet sammen. Esekiels andre profeti var ånden fra de fire vinder, og ånd er et symbol på bønn. I disse siste ti dagene blir de hundre og førtifire tusen beseglet, slik de har vært forbildet ved Lasarus.

> “This was the reason of His delay in going to Bethany. This crowning miracle, the raising of Lazarus, was to set the seal of God on His work and on His claim to divinity.” The Desire of Ages, 529.

> «Dette var grunnen til at Han drøyde med å gå til Betania. Dette kronende miraklet, oppvekkelsen av Lasarus, skulle sette Guds segl på Hans gjerning og på Hans krav på guddommelighet.» Slektenes håp, 529.

Not only are the wise virgins sealed during this crowning miracle, but the foolish virgins are also sealed on the wrong side of the issue.

Ikke bare blir de vise jomfruene beseglet under dette kronende miraklet, men de dårlige jomfruene blir også beseglet på den gale siden av saken.

> “Christ’s crowning miracle—the raising of Lazarus—had sealed the determination of the priests to rid the world of Jesus and His wonderful works, which were fast destroying their influence over the people.” Acts of the Apostles, 67.

> «Kristi kronende mirakel — oppvekkelsen av Lasarus — hadde beseglet prestenes beslutning om å rydde verden for Jesus og Hans underfulle gjerninger, som raskt var i ferd med å ødelegge deres innflytelse over folket.» The Acts of the Apostles, 67.

The many voices in the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand unto the soon coming Sunday law are “line upon line,” the voices of God’s prophetic Word, and those voices sound in the period where “the effect of every vision” is accomplished. They sound when the seventh seal is opened.

De mange røstene i historien om beseglingen av de hundre og førtifire tusen frem til den snart kommende søndagsloven er «linje på linje», røstene i Guds profetiske Ord, og disse røstene lyder i den perioden hvor «virkningen av hvert syn» fullbyrdes. De lyder når det sjuende segl åpnes.

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. And I saw the seven angels which stood before God; and to them were given seven trumpets. And another angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand. And the angel took the censer, and filled it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake. Revelation 8:1–5.

> Og da han åpnet det sjuende segl, ble det stillhet i himmelen omkring en halv time. Og jeg så de sju englene som står for Gud; og det ble gitt dem sju basuner. Og en annen engel kom og stod ved alteret, med et røkelseskar av gull; og det ble gitt ham mye røkelse, for at han skulle bære den fram sammen med alle de helliges bønner på gullalteret som stod foran tronen. Og røkelsen steg opp for Gud av engelens hånd, sammen med de helliges bønner. Og engelen tok røkelseskaret og fylte det med ild fra alteret og kastet det på jorden; og det kom røster og tordener og lyn og jordskjelv. Åpenbaringen 8:1–5.

The opening of the seventh seal produced silence, for the period represents a change of dispensation, and in a change in a sacred dispensation, there is always silence in heaven as attested to by the cross when the angels ceased their music and praise. Silence in heaven is as attested to by the requirements of the day of atonement, and on October 22, 1844, Habakkuk TWO, verse TWENTY commanded all the earth keep silence.

Åpningen av det sjuende segl frembrakte stillhet, for tidsperioden representerer en husholdningsordnings forandring, og ved en forandring i en hellig husholdningsordning er det alltid stillhet i himmelen, slik det bevitnes ved korset da englene opphørte med sin musikk og lovprisning. Stillhet i himmelen bevitnes også ved kravene til soningsdagen, og den 22. oktober 1844 befalte Habakkuk TO, vers TJUE, at hele jorden skulle tie stille.

> “I have been shown the great love and condescension of God in giving His Son to die that man might find pardon and live. I was shown Adam and Eve, who were privileged to behold the beauty and loveliness of the Garden of Eden and were permitted to eat of all the trees in the garden except one. But the serpent tempted Eve, and she tempted her husband, and they both ate of the forbidden tree. They broke God’s command, and became sinners. The news spread through heaven, and every harp was hushed. The angels sorrowed, and feared lest Adam and Eve would again put forth the hand and eat of the tree of life and be immortal sinners. But God said that He would drive the transgressors from the garden, and by cherubim and a flaming sword would guard the way of the tree of life, so that man could not approach unto it and eat of its fruit, which perpetuates immortality.” Early Writings, 125.

> «Jeg er blitt vist Guds store kjærlighet og nedlatenhet ved at Han ga sin Sønn til å dø, for at mennesket kunne finne tilgivelse og leve. Jeg ble vist Adam og Eva, som hadde det privilegium å skue skjønnheten og herligheten i Edens hage og fikk tillatelse til å ete av alle trærne i hagen unntatt ett. Men slangen fristet Eva, og hun fristet sin mann, og de åt begge av det forbudte treet. De overtrådte Guds bud og ble syndere. Nyheten bredte seg gjennom himmelen, og hver harpe tidde. Englene sørget og fryktet at Adam og Eva igjen skulle rekke ut hånden og ete av livets tre og bli udødelige syndere. Men Gud sa at Han ville drive overtrederne ut av hagen, og ved kjeruber og et luende sverd vokte veien til livets tre, så mennesket ikke kunne nærme seg det og ete av dets frukt, som opprettholder udødelighet.» Early Writings, 125.

Heaven was silenced when men became sinners, and heaven was silenced when Christ’s blood was shed to redeem sinners, and heaven was silenced when Christ’s work of judgment began in removing sin from His people.

Himmelen ble taus da menneskene ble syndere, og himmelen ble taus da Kristi blod ble utgytt for å gjenløse syndere, og himmelen ble taus da Kristi domsverk begynte med å fjerne synden fra sitt folk.

> “The intercession of Christ in man’s behalf in the sanctuary above is as essential to the plan of salvation as was His death upon the cross. By His death He began that work which after His resurrection He ascended to complete in heaven.” The Great Controversy, 489.

> «Kristi forbønn på menneskets vegne i helligdommen der oppe er like vesentlig for frelsesplanen som Hans død på korset var. Ved sin død begynte Han det verk som Han etter sin oppstandelse fór opp for å fullføre i himmelen.» The Great Controversy, 489.

The work of judgement began at the arrival of the third angel in 1844, but God’s people chose to die in the wilderness, rather than becoming eternally one with divinity. The third angel arrived again on September 11, 2001 and once again there was silence in heaven. Then the Lion of the tribe of Judah, began to remove the seventh seal as the angel’s watched the arrival of the third angel into the history of the final generation.

Dommens verk begynte ved den tredje engels ankomst i 1844, men Guds folk valgte å dø i ørkenen fremfor å bli evig ett med guddommeligheten. Den tredje engelen kom igjen den 11. september 2001, og igjen ble det stille i himmelen. Deretter begynte Løven av Judas stamme å ta bort det sjuende segl, mens englene iakttok den tredje engelens ankomst inn i den siste generasjons historie.

The seven judgment angels were there ready to begin their work of destruction, but they were then told to “Hold, hold, hold, hold,” while the one hundred and forty-four thousand were being sealed. The faithful’s twofold prayers were sent to heaven, typified by the ten days that preceded Pentecost and began after the forty days (a symbol of the wilderness), representing the three and a half days (a symbol of the wilderness) of Revelation chapter eleven. The two witnesses were then instructed by the voice from the wilderness that they must fulfill Daniel’s two prayers. The prayer of Daniel two, where Daniel and the three worthies prayed for light to understand Nebuchadnezzar’s secret dream of the image of beasts, and Daniel’s prayer in chapter nine, where Daniel prayed alone, fulfilling the requirements of the Leviticus twenty-six prayer.

De sju domsenglene stod der, rede til å begynne sitt ødeleggelsesverk, men de ble da befalt: «Hold, hold, hold, hold,» mens de hundre og førtifire tusen ble beseglet. De trofastes todelte bønner ble sendt til himmelen, forbildet ved de ti dagene som gikk forut for pinse og begynte etter de førti dagene (et symbol på ørkenen), og som fremstiller de tre og en halv dagene (et symbol på ørkenen) i Åpenbaringen kapittel elleve. De to vitnene ble deretter undervist av røsten fra ørkenen om at de måtte oppfylle Daniels to bønner. Bønnen i Daniel to, hvor Daniel og de tre trofaste menn ba om lys for å forstå Nebukadnesars hemmelige drøm om dyrenes billede, og Daniels bønn i kapittel ni, hvor Daniel ba alene og oppfylte kravene til bønnen i Tredje Mosebok tjueseks.

The Daniel two corporate prayer was for light concerning a hidden secret that was hidden within the external line of prophetic history. The Daniel nine, private personal prayer was for mercy concerning an internal need. As the fire of the latter rain began to fall in 2001, there were many voices that could be heard by those who understood the methodology of line upon line. The fire from the altar that was being cast to the earth, was the message which produced the final separation of the wise and foolish, and as that message continued to develop over those ten symbolic days the message became clearer and clearer.

Daniels to kollektive bønn var om lys angående en skjult hemmelighet som var skjult innenfor den ytre linjen av profetisk historie. Daniels niende, private personlige bønn var om miskunn angående et indre behov. Da ilden fra det sene regn begynte å falle i 2001, var det mange røster som kunne høres av dem som forstod metodologien linje på linje. Ilden fra alteret som ble kastet til jorden, var budskapet som frembrakte den endelige adskillelsen mellom de vise og de dårlige, og etter hvert som dette budskapet fortsatte å utvikle seg gjennom disse ti symbolske dagene, ble budskapet klarere og klarere.

The message was the escalating crisis of the third woe, which in Ezekiel chapter thirty-seven, was the two prophecies that first caused the two witnesses to come together, and then caused them to stand as a mighty army. Thereafter in chapter thirty-seven, they are joined into one stick, and the union represented by the joining together as one stick represents the combination of divinity with humanity, which is accomplished in the final movements of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Budskapet var den tiltagende krisen i det tredje ve, som i Esekiel kapittel trettisju var de to profetiene som først fikk de to vitnene til å komme sammen, og deretter fikk dem til å stå fram som en mektig hær. Deretter blir de i kapittel trettisju føyet sammen til én stav, og den foreningen som fremstilles ved at de føyes sammen til én stav, representerer sammenføyningen av guddommelighet med menneskelighet, noe som fullbyrdes i de siste bevegelser av beseglingen av de hundre og førtifire tusen.

In July, 2023 the prayers began to ascend, and they were the prayers of Daniel chapter nine, and chapter two. Then were heard voices and also thunders, and lightnings were then seen. Lightning and thunder accompany rain in both the natural world, and in prophecy. The rain began on September 11, 2001. The first reference to lightning and thunder identifies it as a message that is designed to produce godly fear.

I juli 2023 begynte bønnene å stige opp, og de var bønnene i Daniel kapittel ni og kapittel to. Deretter ble røster hørt, og også tordener, og lyn ble da sett. Lyn og torden ledsager regn både i den naturlige verden og i profetien. Regnet begynte den 11. september 2001. Den første henvisningen til lyn og torden identifiserer det som et budskap som er bestemt til å frambringe gudsfrykt.

> And it came to pass on the third day in the morning, that there were thunders and lightnings, and a thick cloud upon the mount, and the voice of the trumpet exceeding loud; so that all the people that was in the camp trembled. Exodus 19:16.

> Og det skjedde på den tredje dagen om morgenen at det kom torden og lyn, og en tykk sky over fjellet, og lyden av basunen var overmåte sterk; så alt folket som var i leiren, skalv. 2 Mosebok 19:16.

The lightnings and thunders were accompanied with the “voice” of a trumpet. They are accompanied by rain, and represent prophetic footsteps to guide God’s people.

Lynene og tordenene ble ledsaget av «røsten» av en basun. De ledsages av regn og representerer profetiske fottrinn som skal lede Guds folk.

> The clouds poured out water: the skies sent out a sound: thine arrows also went abroad. The voice of thy thunder was in the heaven: the lightnings lightened the world: the earth trembled and shook. Thy way is in the sea, and thy path in the great waters, and thy footsteps are not known. Thou leddest thy people like a flock by the hand of Moses and Aaron. Psalms 77:17–20.

> Skyene utøste vann; himlene lot sin røst høre; også dine piler fór omkring. Din tordens røst var i himmelen; lynene opplyste verden; jorden skalv og rystet. Din vei var i havet, og din sti i de store vann, og dine fotspor ble ikke kjent. Du førte ditt folk som en hjord ved Moses’ og Arons hånd. Salmene 77:17–20.

The lightnings and thunders are God’s voice, which occurs during the time of rain, and during that period of time, He brings His winds (Islam is the east wind) out of His treasury.

Lynene og tordenene er Guds røst, som høres i regntiden, og i den tidsperioden fører Han sine vinder (Islam er østavinden) ut av sitt forrådskammer.

> When he uttereth his voice, there is a multitude of waters in the heavens, and he causeth the vapours to ascend from the ends of the earth; he maketh lightnings with rain, and bringeth forth the wind out of his treasures. Jeremiah 10:13.

> Når han lar sin røst lyde, er det et brus av mange vann i himlene, og han lar dampene stige opp fra jordens ender; han gjør lynene sammen med regnet og fører vinden frem fra sine forrådskamre. Jeremia 10:13.

God uttered His voice when He cried out as a lion, and in response seven thunders uttered their voices, and those seven thunders represent God’s footsteps during the history of the Millerite movement and also in the movement of the third angel, which arrived again on September 11, 2001, when He brought forth the east wind out of His treasures.

Gud lot sin røst lyde da Han ropte som en løve, og som svar lot sju tordener sine røster lyde, og disse sju tordener representerer Guds fottrinn gjennom historien til millerittbevegelsen og også i den tredje engels bevegelse, som kom igjen den 11. september 2001, da Han lot østavinden komme frem fra sine forråd.

> He causeth the vapours to ascend from the ends of the earth; he maketh lightnings for the rain; he bringeth the wind out of his treasuries. Who smote the firstborn of Egypt, both of man and beast. Psalms 135:7, 8.

> Han lar dampene stige opp fra jordens ender; han gjør lyn til regn; han fører vinden ut av sine forrådskamre. Han som slo Egypts førstefødte, både av mennesker og fe. Salmene 135:7, 8.

He brought out the wind from His treasuries, when the first born of Egypt was smitten, and the Passover typified the cross, which in turn typified the arrival of the third angel in 1844, which in turn typified the return of the third angel in the day of the east wind, on September 11, 2001.

Han lot vinden komme fram fra sine forrådskamre da Egypts førstefødte ble slått, og påsken var et forbilde på korset, som igjen var et forbilde på den tredje engels komme i 1844, som igjen var et forbilde på den tredje engels gjenkomst på østavindens dag, den 11. september 2001.

When the seals are removed from the book that is sealed with the seven seals, it represents a progressive development of truth. The removing of the seventh seal represents the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. When the book that was sealed with seven seals is first mentioned there lightnings, thunderings and voices, but no earthquake.

Når seglene blir tatt bort fra boken som er forseglet med de syv segl, representerer det en gradvis utvikling av sannheten. Borttagelsen av det syvende segl representerer beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen. Når boken som var forseglet med syv segl først omtales, er det lyn, tordener og røster, men intet jordskjelv.

> And out of the throne proceeded lightnings and thunderings and voices: and there were seven lamps of fire burning before the throne, which are the seven Spirits of God. Revelation 4:5.

> Og fra tronen gikk det ut lyn og tordener og røster; og foran tronen brant sju ildlamper, som er Guds sju ånder. Åpenbaringen 4:5.

In the first mention of the voices, lightnings, and thunders; the rain is represented by the Holy Spirit, who is the seven lamps of fire, but there is no earthquake. It is at the removal of the Seventh Seal that the earthquake of the soon coming Sunday law is identified. Chapter four of Revelation identifies the beginning of the unsealing of truth accomplished by the Lion of the tribe of Judah, and when the sealing time is identified, it identifies the beginning and ending of the period.

I den første omtalen av røstene, lynene og tordenene blir regnet fremstilt ved Den Hellige Ånd, som er de sju ildlampene, men det er intet jordskjelv. Det er ved åpningen av det sjuende segl at jordskjelvet i den snart kommende søndagsloven blir identifisert. Åpenbaringen kapittel fire identifiserer begynnelsen på avsegligen av sannheten, fullbyrdet av Løven av Juda stamme, og når beseglingstiden blir identifisert, identifiserer det begynnelsen og avslutningen av perioden.

The beginning of the current period was when the angel descended to lighten the earth with His glory on September 11, 2001, then in Isaiah six we are informed that the message represented by “voices, lightnings, thunderings, wind and rain” that concludes at the Sunday law, is to be proclaimed to a people that see, but will be unable to perceive the meaning of the lightnings, and though they hear, they will be unable to understand the voices and thunders, until they are overtaken by the great earthquake. The period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand is the period where the effect of every vision is fulfilled.

Begynnelsen på den nåværende perioden var da engelen steg ned for å opplyse jorden med sin herlighet den 11. september 2001; deretter blir vi i Jesaja seks underrettet om at budskapet, representert ved «røster, lyn, tordener, vind og regn», som avsluttes ved søndagsloven, skal forkynnes for et folk som ser, men som ikke vil være i stand til å oppfatte meningen med lynene, og skjønt de hører, vil de ikke være i stand til å forstå røstene og tordenene, før de blir innhentet av det store jordskjelvet. Perioden for beseglingen av de hundre og førtifire tusen er den perioden hvor virkningen av hvert syn blir oppfylt.

That history produces and manifests two classes of worshippers. One class recognize the rain, and therefore receive it, for they can see the lightning, and hear the voices, the thunder and the wind. At the end of the period of the sealing, the great earthquake of the soon coming Sunday law, then introduces the executive judgments of God.

Denne historien frembringer og åpenbarer to klasser av tilbedere. Den ene klassen gjenkjenner regnet og mottar det derfor, for de kan se lynet og høre røstene, tordenen og vinden. Ved slutten av beseglingens periode innleder så det store jordskjelvet ved den snart kommende søndagsloven Guds utøvende domshandlinger.

> And the temple of God was opened in heaven, and there was seen in his temple the ark of his testament: and there were lightnings, and voices, and thunderings, and an earthquake, and great hail. Revelation 11:19.

> Og Guds tempel ble åpnet i himmelen, og i hans tempel ble hans pakts ark sett; og det kom lyn og røster og tordener og jordskjelv og stort hagl. Åpenbaringen 11:19.

At the great earthquake the “lightnings, and voices, and thunderings,” include “hail.” The “hail” represents the judgments that begin to be poured out by the seven angels that were preparing to do so at the beginning of the sealing time, when the seventh seal was being opened, just as they were waiting for the angel to go through Jerusalem and place a mark upon those who sighed and cried for the abominations done in the land (external), and in the church (internal).

Ved det store jordskjelvet omfatter «lyn, røster og tordener» også «hagel». «Hagelen» representerer de dommene som begynner å bli utøst av de sju englene som gjorde seg rede til å gjøre dette ved begynnelsen av beseglingstiden, da det sjuende segl ble åpnet, likesom de ventet på at engelen skulle gå gjennom Jerusalem og sette et merke på dem som sukket og klaget over vederstyggelighetene som ble gjort i landet (ytre), og i menigheten (indre).

The “hail,” marks the time of God’s destructive judgments, which are a time of mercy for God’s other flock, who are then being called out of Babylon, and when the last of the great multitude has joined God’s flock, human probation fully closes.

«Haglet» markerer tiden for Guds ødeleggende domshandlinger, som er en nådetid for Guds andre hjord, som da blir kalt ut av Babylon, og når den siste av den store skare har sluttet seg til Guds hjord, er menneskenes nådetid helt avsluttet.

> And the seventh angel poured out his vial into the air; and there came a great voice out of the temple of heaven, from the throne, saying, It is done. And there were voices, and thunders, and lightnings; and there was a great earthquake, such as was not since men were upon the earth, so mighty an earthquake, and so great. And the great city was divided into three parts, and the cities of the nations fell: and great Babylon came in remembrance before God, to give unto her the cup of the wine of the fierceness of his wrath. Revelation 16:17–19.

> Og den sjuende engel tømte sin skål ut i luften; og det kom en høy røst ut fra himmelens tempel, fra tronen, som sa: Det er skjedd. Og det kom røster og tordener og lyn; og det ble et stort jordskjelv, så veldig og så stort et jordskjelv som det ikke hadde vært siden mennesker var på jorden. Og den store byen ble delt i tre deler, og folkenes byer falt; og det store Babylon ble husket for Guds åsyn, for at han skulle gi henne begeret med vinen av sin brennende vredes harme. Åpenbaringen 16:17–19.

Dear Reader: Can you hear the voices and thunders? Can you see the lightning? Can you feel the wind? Soon you will hear the voice of the foolish virgins begging for oil.

Kjære leser: Kan du høre røstene og tordenbrakene? Kan du se lynene? Kan du kjenne vinden? Snart vil du høre de dårlige jomfruenes røst når de ber om olje.

We will continue this study in the next article.

Vi vil fortsette denne studien i den neste artikkelen.

> We looked for peace, but no good came; and for a time of health, and behold trouble! The snorting of his horses was heard from Dan: the whole land trembled at the sound of the neighing of his strong ones; for they are come, and have devoured the land, and all that is in it; the city, and those that dwell therein. For, behold, I will send serpents, cockatrices, among you, which will not be charmed, and they shall bite you, saith the Lord. When I would comfort myself against sorrow, my heart is faint in me. Behold the voice of the cry of the daughter of my people because of them that dwell in a far country: Is not the Lord in Zion? is not her king in her? Why have they provoked me to anger with their graven images, and with strange vanities? The harvest is past, the summer is ended, and we are not saved. For the hurt of the daughter of my people am I hurt; I am black; astonishment hath taken hold on me. Is there no balm in Gilead; is there no physician there? why then is not the health of the daughter of my people recovered? Jeremiah 8:15–22.

> Vi ventet på fred, men intet godt kom; og på en tid med legedom, og se, forferdelse! Hans hesters prusting er hørt fra Dan; hele landet skjelver ved lyden av vrinskingen fra hans sterke hester; for de er kommet og har fortært landet og alt som er i det, byen og dem som bor der. For se, jeg sender slanger, basilisker, iblant dere, som ikke lar seg besverge, og de skal bite dere, sier Herren. Når jeg vil trøste meg mot sorgen, er mitt hjerte kraftløst i meg. Se, lyden av skriket fra mitt folks datter på grunn av dem som bor i et land langt borte: Er ikke Herren i Sion? er ikke hennes konge i henne? Hvorfor har de vakt min vrede med sine utskårne bilder og med fremmede tomheter? Høsten er forbi, sommeren er til ende, og vi er ikke frelst. For skaden på mitt folks datter er jeg selv skadet; jeg går i sorgdrakt; forferdelse har grepet meg. Er det ingen balsam i Gilead, er det ingen lege der? Hvorfor er da ikke mitt folks datters helse blitt gjenopprettet? Jeremia 8:15–22.

Back to Articles