Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Seven

Daniels bok – nummer nittisju

The Triple Application of Elijah: Unveiling the Prophetic Dynamics of Modern Babylon’s Confrontation

Elias’ tredobbelte anvendelse: Avsløringen av den profetiske dynamikken i det moderne Babylons konfrontasjon

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The triple application of Elijah represents the external elements of the Elijah of the last days. Elijah represents one man, but also a movement of people. The movement of people who join with the messenger Elijah are taken out of the condition and experience represented by Laodicea.

Elias’ tredobbelte anvendelse representerer de ytre elementene ved endetidens Elias. Elias representerer én mann, men også en bevegelse av mennesker. Den bevegelsen av mennesker som slutter seg til budbæreren Elias, blir ført ut av den tilstand og erfaring som Laodikea representerer.

> And Elijah came unto all the people, and said, How long halt ye between two opinions? if the Lord be God, follow him: but if Baal, then follow him. And the people answered him not a word. Then said Elijah unto the people, I, even I only, remain a prophet of the Lord; but Baal’s prophets are four hundred and fifty men. 1 Kings 18:21, 22.

> Og Elia trådte fram for hele folket og sa: Hvor lenge vil dere halte til begge sider? Hvis Herren er Gud, så følg ham; men hvis Ba’al, så følg ham. Og folket svarte ham ikke et ord. Da sa Elia til folket: Jeg, jeg alene, er blitt tilbake som Herrens profet; men Ba’als profeter er fire hundre og femti menn. 1 Kong 18:21, 22.

Whether in the movement of the first or third angel, those who joined with the messenger of that period were either taken out of the history represented by the church of Sardis or the church of Laodicea. Either church is represented by the question of Elijah, concerning how long the people would halt between two opinions. The two opinions they halt between are represented by Habakkuk’s “debate.” The “debate” of Habakkuk chapter two, is a debate between either correct or incorrect methodology. The people that exist when the time of the debate arrives, either in Millerite history or those in the history of the last days are uncertain whether to get off the fence, and if so, they are uncertain as to which side of the fence they should descend to. They therefore answer not a word.

Enten det gjelder bevegelsen under den første eller den tredje engel, ble de som sluttet seg til budbæreren for den perioden, enten tatt ut av den historie som er framstilt ved menigheten i Sardes eller menigheten i Laodikea. Hver av disse menighetene er framstilt ved Elias’ spørsmål om hvor lenge folket vil halte mellom to meninger. De to meningene de halter mellom, er framstilt ved Habakkuks «strid». «Striden» i Habakkuk kapittel to er en strid mellom enten korrekt eller ukorrekt metodologi. De menneskene som lever når tiden for striden kommer, enten i den millerittiske historie eller i de siste dagers historie, er usikre på om de skal stige ned fra gjerdet, og om så, er de usikre på hvilken side av gjerdet de skal stige ned til. Derfor svarer de ikke et ord.

The Lord ordained a test in the history of the first and the history of the third angels which would manifest whether the one side of the debate, represented by the theological methodology of apostate Protestantism, or the methodology of Miller’s rules of prophetic interpretations, including the rules adopted by Future for America, was the actual message of the latter rain. The test of Mount Carmel that is to begin at the soon coming Sunday law in the United States requires that God identifies who His representative messenger is, as He did with Elijah and in the Millerite history of 1844. As with Elijah, and those who watched but were unwilling to take a position, the methodology was and will be confirmed by the fulfillments of public predictions.

Herren forordnet en prøve i historien til den første og i historien til den tredje engel, som ville åpenbare om den ene siden i striden, representert ved den teologiske metodologien til frafallen protestantisme, eller metodologien i Millers regler for profetisk fortolkning, herunder reglene antatt av Future for America, var det egentlige budskapet i sildigregnet. Prøven på Karmelfjellet, som skal begynne ved den snart kommende søndagsloven i De forente stater, krever at Gud identifiserer hvem Hans representative budbærer er, slik Han gjorde med Elia og i den millerittiske historien i 1844. Som med Elia, og dem som så på, men var uvillige til å ta stilling, ble og vil metodologien bli bekreftet ved oppfyllelsene av offentlige forutsigelser.

> “The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> «Profetiene hos Daniel og hos Johannes skal forstås. De tolker hverandre. De gir verden sannheter som enhver burde forstå. Disse profetiene skal være et vitnesbyrd i verden. Ved sin oppfyllelse i disse siste dager vil de forklare seg selv.» Kress Collection, 105.

When fire came down and consumed Elijah’s offering, God was confirming to those who silently watched that Elijah was His representative, but by then it was too late for Ahab, Jezebel and her false prophets. This also happened in advance of October 22, 1844 in the Millerite history, and it will happen again in advance of the soon coming Sunday law, which is typified by October 22, 1844. Unfortunately, those who wait until that event to decide, will have by default already decided on the wrong side of the question. The selection of the Elijah messenger must precede his confrontation with Ahab, Jezebel and her false prophets. After the confirmation was accomplished by fire consuming Elijah’s offering, Elijah slew the false prophets.

Da ilden fór ned og fortærte Elias’ offer, stadfestet Gud for dem som i taushet iakttok, at Elias var Hans representant; men da var det allerede for sent for Akab, Jesabel og hennes falske profeter. Dette skjedde også i forkant av 22. oktober 1844 i millerittisk historie, og det vil skje igjen i forkant av den snart kommende søndagsloven, som er forbilledlig fremstilt ved 22. oktober 1844. Dessverre vil de som venter med å ta sin beslutning til den begivenheten, ved sitt eget valg allerede ha besluttet seg for den gale siden i spørsmålet. Utvelgelsen av Elias-budbæreren må gå forut for hans konfrontasjon med Akab, Jesabel og hennes falske profeter. Etter at stadfestelsen var fullbyrdet ved at ilden fortærte Elias’ offer, drepte Elias de falske profetene.

The false prophet is the sixth kingdom of Bible prophecy, and it ends its reign as the sixth kingdom at the soon-coming Sunday law, which is where Elijah slew the false prophets. Thereafter the full outpouring of rain began. In Millerite history, the messenger and his message were identified in contrast with those who in the context began to fulfill their role as apostate Protestantism (which is the false prophet of Elijah’s testimony), and one of the three powers that lead the world to Armageddon. God ordained that after October 22, 1844, the newly identified true prophetic movement would finish His work on earth, but the movement transitioned into Laodicea and shortly thereafter ceased to be a “movement”, because it became a legally accepted Church.

Den falske profet er det sjette riket i Bibelens profeti, og det avslutter sitt herredømme som det sjette riket ved den snart kommende søndagsloven, hvilket er stedet hvor Elia drepte de falske profetene. Deretter begynte regnets fulle utgytelse. I millerittisk historie ble budbæreren og hans budskap identifisert i kontrast til dem som i sammenhengen begynte å oppfylle sin rolle som frafallen protestantisme (som er den falske profet i Elias vitnesbyrd), og én av de tre maktene som leder verden til Harmageddon. Gud forordnet at etter 22. oktober 1844 skulle den nylig identifiserte sanne profetiske bevegelsen fullføre Hans verk på jorden, men bevegelsen gikk over i Laodikea og opphørte kort tid etter å være en «bevegelse», fordi den ble en juridisk anerkjent kirke.

With these elements of the first Elijah in our minds, we will now address the prophetic characteristics of the second Elijah for the purpose of identifying and establishing who is the third Elijah of the last days. Jesus identified John the Baptist as the one who fulfilled the last prophecy of the Old Testament.

Med disse trekkene ved den første Elia i tankene vil vi nå behandle de profetiske kjennetegnene ved den andre Elia med det formål å identifisere og fastslå hvem den tredje Elia i de siste dager er. Jesus identifiserte Johannes Døperen som den som oppfylte Det gamle testamentes siste profeti.

> Behold, I will send you Elijah the prophet before the coming of the great and dreadful day of the Lord: And he shall turn the heart of the fathers to the children, and the heart of the children to their fathers, lest I come and smite the earth with a curse. Malachi 4:5, 6.

> Se, jeg sender dere profeten Elia før Herrens store og forferdelige dag kommer. Og han skal vende fedrenes hjerte til barna og barnas hjerte til deres fedre, for at jeg ikke skal komme og slå jorden med bann. Malaki 4,5.6.

Though Jesus identified John as the Elijah who was to come, John did not fully meet all the elements of the prediction of the Elijah to come, for the third and final Elijah comes before the great and dreadful day of the Lord, which is the time of the Seven Last Plagues, that conclude with the Second Coming of Christ. John was never-the-less the second Elijah, and his witness combined with the first Elijah identifies and establishes the third and final Elijah.

Selv om Jesus identifiserte Johannes som den Elia som skulle komme, oppfylte Johannes ikke fullt ut alle elementene i forutsigelsen om den Elia som skulle komme, for den tredje og siste Elia kommer før Herrens store og fryktelige dag, som er tiden for de sju siste plagene, og som avsluttes med Kristi annet komme. Johannes var ikke desto mindre den andre Elia, og hans vitnesbyrd, sammen med den første Elias, identifiserer og stadfester den tredje og siste Elia.

Just as Elijah confronted a threefold representation of modern Babylon’s dragon, beast and false prophet, so too, John was confronted with a Roman authority (Herod), an impure woman (Herodias) and her daughter (Salome). Mount Carmel typified October 22, 1844, which in turn represents the Sunday law in the United States. At the Sunday law crisis the threefold union is brought about.

Slik Elia stod overfor en trefoldig fremstilling av det moderne Babylons drage, dyr og falske profet, slik stod også Johannes overfor en romersk myndighet (Herodes), en uren kvinne (Herodias) og hennes datter (Salome). Karmelfjellet var et forbilde på 22. oktober 1844, som igjen representerer søndagsloven i De forente stater. Ved krisen omkring søndagsloven blir den trefoldige union tilveiebrakt.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> «Ved det dekret som håndhever opprettelsen av pavedømmet i strid med Guds lov, vil vår nasjon fullstendig løsrive seg fra rettferdigheten. Når protestantismen skal rekke sin hånd over kløften for å gripe den romerske makts hånd, når den skal strekke seg over avgrunnen for å slutte hånd med spiritualismen, når vårt land, under innflytelsen av denne trefoldige forening, skal forkaste ethvert prinsipp i sin grunnlov som en protestantisk og republikansk regjering, og skal treffe tiltak for utbredelsen av pavelige usannheter og villfarelser, da kan vi vite at tiden er kommet for Satans forunderlige virksomhet, og at enden er nær.» Testimonies, bind 5, 451.

In the story of Herod, we find that as a representative of pagan Rome, he is a representative of the “ten kings” of pagan Rome, and therefore symbolizes the ten kings of Revelation seventeen that give their kingdom to the whore for one hour. Herod was typified by Ahab. Both were in marriages that were unlawful. Ahab, who was of Israel was forbidden to marry a woman who was not an Israelite woman, and Herod had taken his brother’s wife to marry. The fornication of the whore of Tyre and Babylon with the kings of the earth is represented by Ahab and Herod’s unlawful relationship with Jezebel and Herodias.

I fortellingen om Herodes finner vi at han, som en representant for det hedenske Roma, er en representant for det hedenske Romas «ti konger», og derfor symboliserer de ti kongene i Åpenbaringen sytten som gir sitt rike til skjøgen i én time. Herodes var forbilledlig fremstilt ved Akab. Begge levde i ekteskap som var ulovlige. Akab, som tilhørte Israel, hadde forbud mot å gifte seg med en kvinne som ikke var en israelittisk kvinne, og Herodes hadde tatt sin brors hustru til ekte. Skjøgens horeliv i Tyrus og Babylons samfunn med jordens konger er fremstilt ved Akabs og Herodes’ ulovlige forhold til Jesabel og Herodias.

The confrontation at Mount Carmel with Ahab, was represented as a birthday celebration for Herod. At the Sunday law the United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy, and the ten kings become the seventh kingdom. At their birthday as the seventh kingdom, Herod in a drunken feast agrees to give up to half of his kingdom to Salome, the daughter of Herodias. The ten kings agree to give their kingdom unto the beast, and they do so for they have been deceived by the false prophet (the United States) and are spiritually “drunken”.

Konfrontasjonen på Karmelfjellet med Akab ble framstilt som en bursdagsfeiring for Herodes. Ved søndagsloven opphører De forente stater å være det sjette riket i Bibelens profeti, og de ti kongene blir det sjuende riket. Ved sin fødselsdag som det sjuende riket samtykker Herodes, under et beruset gjestebud, i å gi inntil halvparten av sitt rike til Salome, Herodias’ datter. De ti kongene samtykker i å gi sitt rike til dyret, og de gjør det fordi de er blitt bedratt av den falske profet (De forente stater) og åndelig er «beruset».

At Mount Carmel the false prophets danced all day in an attempt to deceive, and at Herod’s birthday party Salome, the daughter of Herodias did a dance to deceive the drunken king. In doing so the daughter of Herodias secured Ahab’s authority to kill John the Baptist. At the Sunday law in the United States, the United States will deceive the entire world into accepting a world-wide image of the beast that consists of a kingdom that is half churchcraft and half statecraft. The deception of the world by the United States, who is the false prophet of the threefold union, was prefigured by the dance of Jezebel’s prophets and the daughter of Jezebel (Salome), for Jezebel is Catholicism and apostate Protestantism is her daughters (as Salome).

På Karmelfjellet danset de falske profetene hele dagen i et forsøk på å bedra, og ved Herodes’ fødselsdagsfest utførte Salome, Herodias’ datter, en dans for å bedra den berusede kongen. Ved å gjøre dette sikret Herodias’ datter Akabs myndighet til å drepe døperen Johannes. Ved søndagsloven i De forente stater vil De forente stater bedra hele verden til å godta et verdensomspennende bilde av dyret, som består av et rike som er halvt kirkestyre og halvt statsstyre. Verdens bedrag ved De forente stater, som er den falske profeten i trefoldighetsforbundet, ble forutskygget ved Jesabels profeters dans og Jesabels datter (Salome), for Jesabel er katolisismen, og det frafalne protestantismen er hennes døtre (som Salome).

Persecution begins at the soon-coming Sunday law that involves death, as represented by the second Elijah’s head being removed and placed into a basket for the papacy, represented by Herodias. At that point the deadly wound of the papacy is fully healed, she is no longer forgotten and the latter rain is poured out without measure, as the ensign of the one hundred and forty-four thousand is lifted up. At that point Islam of the third Woe strikes, and the progressive judgment of the great whore who sits upon many waters begins. Her judgment is doubled.

Forfølgelsen begynner ved den snart kommende søndagslov som innebærer død, slik det er fremstilt ved at den andre Elias’ hode blir fjernet og lagt i en kurv for pavedømmet, representert ved Herodias. På det tidspunkt er pavedømmets dødelige sår fullt ut leget, hun er ikke lenger glemt, og senregnet blir utøst uten mål, idet banneret for de hundre og førtifire tusen blir løftet opp. På det tidspunkt slår islam i det tredje Ve, og den gradvise dommen over den store skjøge som sitter på mange vann, begynner. Hennes dom blir fordoblet.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. Revelation 18:4–6.

> Og jeg hørte en annen røst fra himmelen, som sa: Gå ut fra henne, mitt folk, for at dere ikke skal ha del i hennes synder, og for at dere ikke skal få del i hennes plager. For hennes synder har nådd opp til himmelen, og Gud har kommet hennes misgjerninger i hu. Gjengjeld henne slik som hun gjengjeldte dere, og gi henne dobbelt igjen etter hennes gjerninger; fyll henne dobbelt i det beger som hun har fylt. Åpenbaringen 18:4–6.

Her judgment is doubled, for she was not yet judged for the murders she accomplished during the Dark Ages from the year 538 unto 1798. In the fifth seal, those the papacy had murdered are symbolically portrayed beneath the altar asking when God would judge the whore of Rome, and they are told to rest in their graves until a second group of martyrs that are to be murdered as they had been murdered are made up. When her judgment comes it is doubled for she will have twice murdered God’s faithful people.

Hennes dom er fordoblet, for hun var ennå ikke dømt for de mord hun begikk under den mørke middelalderen fra året 538 til 1798. I det femte segl blir de som pavedømmet hadde myrdet, symbolsk fremstilt under alteret idet de spør når Gud vil dømme Romas skjøge, og de får beskjed om å hvile i sine graver inntil en annen gruppe martyrer, som skal bli myrdet slik de var blitt myrdet, er fulltallige. Når hennes dom kommer, er den fordoblet, for hun vil to ganger ha myrdet Guds trofaste folk.

> And when he had opened the fifth seal, I saw under the altar the souls of them that were slain for the word of God, and for the testimony which they held: And they cried with a loud voice, saying, How long, O Lord, holy and true, dost thou not judge and avenge our blood on them that dwell on the earth? And white robes were given unto every one of them; and it was said unto them, that they should rest yet for a little season, until their fellowservants also and their brethren, that should be killed as they were, should be fulfilled. Revelation 6:9–11.

> Og da han åpnet det femte segl, så jeg under alteret sjelene til dem som var blitt drept for Guds ords skyld og for det vitnesbyrd de hadde. Og de ropte med høy røst og sa: Hvor lenge, Herre, du hellige og sanne, vil du vente med å dømme og hevne vårt blod på dem som bor på jorden? Og det ble gitt hver enkelt av dem hvite kapper; og det ble sagt til dem at de ennå skulle hvile en liten stund, inntil også deres medtjenere og deres brødre, som skulle bli drept likesom de, var fulltallige. Åpenbaringen 6:9–11.

Sister White places the passage of the martyrs of the fifth seal at the Sunday law where God’s other flock is called out of Babylon, which is Herod’s birthday party when the ten kings agree to give their seventh kingdom unto the eighth kingdom that is of the seven.

Søster White plasserer de femte segls martyrers erfaring ved søndagsloven, hvor Guds andre hjord kalles ut av Babylon, hvilket er Herodes’ fødselsdagsfest, når de ti kongene blir enige om å gi sitt sjuende rike til det åttende riket, som er av de sju.

> “When the fifth seal was opened, John the Revelator in vision saw beneath the altar the company that were slain for the Word of God and the testimony of Jesus Christ. After this came the scenes described in the eighteenth of Revelation, when those who are faithful and true are called out from Babylon. [Revelation 18:1–5, quoted.]” Manuscript Releases, volume 20, 14.

> «Da det femte segl ble åpnet, så Johannes åpenbareren i et syn under alteret den skare som var blitt drept for Guds ords og Jesu Kristi vitnesbyrds skyld. Etter dette kom de scener som er beskrevet i det attende kapittel av Åpenbaringen, da de som er trofaste og sanne, blir kalt ut fra Babylon. [Åpenbaringen 18,1–5, sitert.]» Manuscript Releases, bind 20, 14.

Those who are called out of Babylon make up the second group of martyrs that are murdered by the papacy as Herodias did to the second Elijah. Sister White also places the fifth seal at the opening of the final seal.

De som er kalt ut av Babylon, utgjør den andre gruppen martyrer som blir myrdet av pavedømmet, slik Herodias gjorde mot den andre Elia. Søster White plasserer også det femte segl ved åpningen av det siste segl.

> “‘And when he had opened the fifth seal, I saw under the altar the souls of them that were slain for the word of God, and for the testimony which they held: and they cried with a loud voice, saying, How long, O Lord, Holy and true, doest Thou not judge and avenge our blood on them that dwell on the earth? And white robes were given unto every one of them [They were pronounced pure and holy]; and it was said unto them, that they should rest yet for a little season, until their fellowservants also and their brethren, that should be killed as they were, should be fulfilled’ [Revelation 6:9–11]. Here were scenes presented to John that were not in reality but that which would be in a period of time in the future.

> «Og da han åpnet det femte segl, så jeg under alteret sjelene til dem som var blitt drept for Guds ords skyld og for det vitnesbyrd de holdt fast ved. Og de ropte med høy røst og sa: Hvor lenge, Herre, du Hellige og Sanne, vil du vente med å dømme og hevne vårt blod på dem som bor på jorden? Og hvite klær ble gitt til hver enkelt av dem [De ble erklært rene og hellige]; og det ble sagt til dem at de ennå skulle hvile en liten stund, inntil også deres medtjenere og deres brødre, som skulle bli drept likesom de var blitt drept, var fulltallige» [Åpenbaringen 6:9–11]. Her ble det framstilt scener for Johannes som ikke var en virkelighet da, men det som skulle bli virkelig i en framtidig tidsperiode.

> “Revelation 8:1–4 quoted.” Manuscript Releases, volume 20, 197.

> «Åpenbaringen 8,1–4 sitert.» Manuscript Releases, bind 20, 197.

The prayers of those murdered by the papacy during the Dark Ages are “remembered” during the opening of the “seventh seal,” which identifies that the “seventh seal” is opened at the soon-coming Sunday law, for it is there that God remembers her iniquities.

Bønnene fra dem som ble myrdet av pavedømmet under middelalderens mørke tidsalder, blir «husket» under åpningen av «det sjuende segl», noe som viser at «det sjuende segl» åpnes ved den snart kommende søndagsloven, for det er der Gud kommer hennes misgjerninger i hu.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. Revelation 18:4–6.

> Og jeg hørte en annen røst fra himmelen, som sa: Gå ut fra henne, mitt folk, for at dere ikke skal få del i hennes synder, og for at dere ikke skal få del i hennes plager. For hennes synder har nådd opp til himmelen, og Gud har kommet hennes misgjerninger i hu. Gjengjeld henne slik som hun har gjengjeldt dere, og gi henne dobbelt igjen etter hennes gjerninger; skjenk henne dobbelt i det beger som hun har fylt. Åpenbaringen 18:4–6.

The first Elijah witnesses to the confrontation that occurs between the one hundred and forty-four thousand and the threefold union which leads the world to Armageddon in the last days. The second Elijah (John the Baptist), repeats and enlarges the testimony of the first Elijah and together (line upon line), they identify and establish the prophetic characteristics of the third and final Elijah. The third Elijah is represented by a beginning Elijah (Miller), and an ending Elijah, for the movement of the first angel is repeated in the movement of the third angel.

Den første Elias vitner om den konfrontasjonen som finner sted mellom de hundre og førtifire tusen og den trefoldige union som leder verden til Harmageddon i de siste dager. Den andre Elias (Johannes Døperen) gjentar og utvider den første Elias’ vitnesbyrd, og sammen (bud på bud) identifiserer og stadfester de den tredje og siste Elias’ profetiske kjennetegn. Den tredje Elias fremstilles ved en begynnende Elias (Miller) og en avsluttende Elias, for den første engels bevegelse blir gjentatt i den tredje engels bevegelse.

> “God has given the messages of Revelation 14 their place in the line of prophecy, and their work is not to cease till the close of this earth’s history. The first and second angel’s messages are still truth for this time, and are to run parallel with this which follows.” The 1888 Materials, 803, 804.

> «Gud har gitt budskapene i Åpenbaringen 14 deres plass i profetiens rekke, og deres gjerning skal ikke opphøre før avslutningen på denne jords historie. Den første og den andre engels budskap er fremdeles sannhet for denne tid, og skal løpe parallelt med dette som følger.» The 1888 Materials, 803, 804.

The third Elijah possesses the signature of Alpha and Omega, for it represents a beginning and ending Elijah. Both the first and the last Elijah represent a movement, either of the first or third angel of Revelation fourteen.

Den tredje Elias bærer Alfas og Omegas kjennetegn, for den representerer en Elias ved begynnelsen og ved enden. Både den første og den siste Elias representerer en bevegelse, enten den første eller den tredje engel i Åpenbaringen fjorten.

> “The work of John the Baptist, and the work of those who in the last days go forth in the spirit and power of Elijah to arouse the people from their apathy, are in many respects the same. His work is a type of the work that must be done in this age. Christ is to come the second time to judge the world in righteousness. The messengers of God who bear the last message of warning to be given to the world, are to prepare the way for Christ’s second advent, as John prepared the way for his first advent. In this preparatory work, ‘every valley shall be exalted, and every mountain shall be made low; and the crooked shall be made straight, and the rough places plain’ for history is to be repeated, and once again ‘the glory of the Lord shall be revealed, and all flesh shall see it together; for the mouth of the Lord hath spoken it.’” Southern Watchman, March 21, 1905.

> «Johannes Døperens gjerning, og gjerningen til dem som i de siste dager går fram i Elias’ ånd og kraft for å vekke folket opp av dets likegyldighet, er i mange henseender den samme. Hans gjerning er et forbilde på det verk som må utføres i denne tid. Kristus skal komme annen gang for å dømme verden i rettferdighet. Guds sendebud, som bærer det siste advarselsbudskap som skal gis til verden, skal berede veien for Kristi annet komme, slik Johannes beredte veien for hans første komme. I dette forberedende verk skal ‘hver dal bli hevet, og hvert fjell og hver haug bli gjort lave; og det som er kroket, skal bli rett, og de ulendte steder til jevne veier’, for historien skal gjenta seg, og enda en gang skal ‘Herrens herlighet åpenbares, og alt kjød skal se den sammen; for Herrens munn har talt det.’» Southern Watchman, 21. mars 1905.

The triple application of Elijah represents the confrontation between Elijah and the movement associated with Elijah and the threefold union of Modern Babylon. It is closely related to the triple application of the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant, but that line represents the internal dynamics of the movement and messenger. In both triple applications the third and final fulfillment of the messenger and movement are represented by Alpha and Omega as representing a beginning fulfillment and an ending fulfillment.

Den tredobbelte anvendelsen av Elia representerer konfrontasjonen mellom Elia og bevegelsen som er forbundet med Elia, og den trefoldige foreningen av det moderne Babylon. Den er nært knyttet til den tredobbelte anvendelsen av budbæreren som bereder veien for Paktens Budbærer, men denne linjen representerer de indre dynamikkene i bevegelsen og budbæreren. I begge tredobbelte anvendelser representeres den tredje og endelige oppfyllelsen av budbæreren og bevegelsen ved Alfa og Omega som representerer en innledende oppfyllelse og en avsluttende oppfyllelse.

The third and final Elijah represents the movement of the third angel, which is the movement of the one hundred and forty-four thousand, who will be lifted up as an ensign to call the great multitude out of Babylon when the hour of the great earthquake of Revelation eleven arrives. Before that hour, the messenger and the movement will be identified in contrast with the counterfeit movement that presents a counterfeit latter rain message of peace and safety.

Den tredje og siste Elias representerer den tredje engels bevegelse, som er de hundre og førtifire tusens bevegelse, som skal opphøyes som et banner for å kalle den store skare ut av Babylon når timen for det store jordskjelvet i Åpenbaringen elleve kommer. Før den timen vil budbæreren og bevegelsen bli identifisert i kontrast til den forfalskede bevegelsen som fremfører et forfalsket budskap om den sene regn om fred og trygghet.

The distinctions between the true and false message and messenger are to be recognized by the fulfillment of the message. These articles began at the end of July, 2023, and well before the massacre of October 7, the articles were identifying that the true latter rain message identifies Islam of the third Woe, and that the message began on September 11, 2001. The articles identified that the angering of the nations which began at that time according to inspiration was as a woman in travail, and therefore the angering and troubles brought upon planet earth would continue to escalate until the close of probation.

Skjelningen mellom det sanne og det falske budskap og budbærer skal erkjennes ved budskapets oppfyllelse. Disse artiklene begynte ved slutten av juli 2023, og lenge før massakren den 7. oktober påviste artiklene at det sanne budskap om det sene regn identifiserer islam i det tredje ve, og at budskapet begynte den 11. september 2001. Artiklene påviste at nasjonenes vrede, som ifølge inspirasjonen begynte på den tid, var som en kvinne i barnsnød, og derfor ville vreden og trengslene som ble ført over planeten jorden, fortsette å tilta helt til nådetidens avslutning.

We will continue the study in our next article.

Vi vil fortsette studiet i vår neste artikkel.

> “O that God’s people had a sense of the impending destruction of thousands of cities, now almost given to idolatry! But many of those who should be proclaiming the truth are accusing and condemning their brethren. When the converting power of God comes upon minds, there will be a decided change. Men will have no inclination to criticize and tear down. They will not stand in a position that hinders the light from shining to the world. Their criticism, their accusing, will cease. The powers of the enemy are mustering for battle. Stern conflicts are before us. Press together, my brethren and sisters, press together. Bind up with Christ. ‘Say ye not, A confederacy, . . . neither fear ye their fear, nor be afraid. Sanctify the Lord of hosts himself; and let him be your fear, and let him be your dread. And he shall be for a sanctuary; but for a stone of stumbling and for a rock of offense to both the houses of Israel, for a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem. And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.’

> «Å, om Guds folk hadde en sans for den forestående ødeleggelsen av tusener av byer, som nå nesten er hengitt til avgudsdyrkelse! Men mange av dem som burde forkynne sannheten, anklager og fordømmer sine brødre. Når Guds omvendende kraft kommer over sinnene, vil det skje en avgjort forandring. Mennesker vil ikke ha noen tilbøyelighet til å kritisere og rive ned. De vil ikke innta en stilling som hindrer lyset fra å skinne ut til verden. Deres kritikk, deres anklager, vil opphøre. Fiendens makter samler seg til strid. Alvorlige konflikter ligger foran oss. Slutt dere sammen, mine brødre og søstre, slutt dere sammen. Bind dere til Kristus. ‘Si ikke: En sammensvergelse,... frykt ikke det som de frykter, og vær ikke redde. Herren, hærskarenes Gud, ham skal dere holde hellig; ham skal være deres frykt, og ham skal være deres redsel. Og han skal være en helligdom; men også en snublestein og en anstøtsklippe for begge Israels hus, en snare og en felle for Jerusalems innbyggere. Mange blant dem skal snuble og falle og bli knust og bli fanget i snaren og bli grepet.’»

> “The world is a theater. The actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. God is lost sight of. With the great masses of mankind there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to his rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> «Verden er et teater. Skuespillerne, dens innbyggere, forbereder seg på å spille sin rolle i det siste store drama. Gud mistes av syne. Blant menneskehetens store masser finnes det ingen enhet, unntatt når mennesker slår seg sammen for å virkeliggjøre sine egoistiske hensikter. Gud ser på. Hans planer med hensyn til sine opprørske undersåtter vil bli fullbyrdet. Verden er ikke blitt gitt i menneskers hender, selv om Gud for en tid tillater forvirringens og uordenens krefter å råde. En makt nedenfra er virksom for å føre frem de siste store scener i dramaet,—Satan som kommer som Kristus og virker med all urettferdighetens forførelse blant dem som binder seg sammen i hemmelige selskaper. De som gir etter for lidenskapen etter sammenslutning, utfører fiendens planer. Årsaken vil bli etterfulgt av virkningen.»

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> «Overtredelsen har nesten nådd sin grense. Forvirring fyller verden, og en stor redsel skal snart komme over menneskene. Enden er meget nær. Vi som kjenner sannheten, burde forberede oss på det som snart skal bryte inn over verden som en overveldende overraskelse.» Review and Herald, 10. september 1903.

Back to Articles