Article

# Laodicea - Number Five

Laodikea – Nummer fem

The Last Three

De siste tre

Author

Jeff Pippenger

Published

September 3, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Ideally the seven churches and seven seals should be understood as parallel symbols representing internal and external lines of the same history. It is also important to note that when considering the last three churches and the last three seals that the historical line representing progressive history is not a primary subject of the symbols. When the churches are applied in the context of parallel histories, the progression of history is an essential element of the symbolism, but this is not the case when the last three churches and seals are treated as a symbol unto themselves.

Ideelt sett bør de sju menighetene og de sju seglene forstås som parallelle symboler som representerer indre og ytre linjer i den samme historien. Det er også viktig å merke seg at når man betrakter de siste tre menighetene og de siste tre seglene, er den historiske linjen som representerer progressiv historie, ikke et primært emne i symbolene. Når menighetene anvendes i sammenhengen av parallelle historier, er historiens progresjon et vesentlig element i symbolikken, men dette er ikke tilfellet når de siste tre menighetene og seglene behandles som et symbol i seg selv.

The last three churches as a symbol are about the relationship of three groups and the dynamics of the interaction of the three groups of worshippers represented by the various churches. The last three seals identify God’s people as represented by Moses and Elijah. Elijah representing the one hundred and forty-four thousand and Moses the righteous dead.

De siste tre menighetene som symbol dreier seg om forholdet mellom tre grupper og dynamikken i samspillet mellom de tre gruppene av tilbedere som de ulike menighetene representerer. De siste tre seglene identifiserer Guds folk slik de er representert ved Moses og Elia. Elia representerer de hundre og førtifire tusen, og Moses de rettferdige døde.

> And when he had opened the fifth seal, I saw under the altar the souls of them that were slain for the word of God, and for the testimony which they held: And they cried with a loud voice, saying, How long, O Lord, holy and true, dost thou not judge and avenge our blood on them that dwell on the earth? And white robes were given unto every one of them; and it was said unto them, that they should rest yet for a little season, until their fellowservants also and their brethren, that should be killed as they were, should be fulfilled. And when he had opened the sixth seal, and, lo, there was a great earthquake; and the sun became black as sackcloth of hair, and the moon became as blood; And the stars of heaven fell unto the earth, even as a fig tree casteth her untimely figs, when she is shaken of a mighty wind. And the heaven departed as a scroll when it is rolled together; and every mountain and island were moved out of their places. And the kings of the earth, and the great men, and the rich men, and the chief captains, and the mighty men, and every bondman, and every free man, hid themselves in the dens and in the rocks of the mountains; And said to the mountains and rocks, Fall on us, and hide us from the face of him that sitteth on the throne, and from the wrath of the Lamb: For the great day of his wrath is come; and who shall be able to stand? Revelation 6:9–17.

> Og da han åpnet det femte segl, så jeg under alteret sjelene til dem som var blitt drept for Guds ords skyld og for det vitnesbyrd de holdt fast ved. Og de ropte med høy røst og sa: Hvor lenge, Herre, du hellige og sanne, drøyer du med å dømme og hevne vårt blod på dem som bor på jorden? Og det ble gitt hver av dem en hvit kappe; og det ble sagt til dem at de ennå skulle hvile en liten stund, inntil også deres medtjenere og deres brødre, som skulle bli drept slik som de, var blitt fulltallige. Og da han åpnet det sjette segl, se, da ble det et stort jordskjelv; og solen ble svart som en sekk av hår, og månen ble som blod. Og himmelens stjerner falt ned på jorden, likesom et fikentre feller sine umodne frukter når det rystes av en sterk vind. Og himmelen vek bort som en bokrull når den rulles sammen; og hvert fjell og hver øy ble flyttet fra sine steder. Og kongene på jorden og stormennene og de rike og hærførerne og de mektige og hver trell og hver fri mann skjulte seg i hulene og i klippene i fjellene. Og de sa til fjellene og klippene: Fall over oss, og skjul oss for hans åsyn som sitter på tronen, og for Lammets vrede. For hans vredes store dag er kommet, og hvem kan da bli stående? Åpenbaringen 6:9–17.

Sister White informs us that that the fifth seal addresses “a period of time in the future.” The verses of the fifth seal are asking when God would judge the papacy for murdering God’s people during the Dark Ages. The answer was given that in the “last days” God would judge the papacy for their murder and also for another group of papal martyrs that would also be murdered by the papacy during the Sunday law crisis.

Søster White opplyser oss om at det femte segl omhandler «en tidsperiode i fremtiden». Versene om det femte segl spør når Gud ville dømme pavedømmet for mordet på Guds folk under den mørke middelalder. Svaret ble gitt at Gud i «de siste dager» ville dømme pavedømmet for deres mord, og også for en annen gruppe pavelige martyrer som likeledes ville bli drept av pavedømmet under søndagslovskrisen.

> “‘And when he had opened the fifth seal . . . [Revelation 6:9–11]. Here were scenes presented to John that were not in reality but that which would be in a period of time in the future.” Manuscript Releases, volume 20, 197.

> «‘Og da han åpnet det femte segl ... [Åpenbaringen 6:9–11]. Her ble det fremstilt scener for Johannes som ikke var virkelige, men slike som skulle finne sted i en framtidig tidsperiode.» Manuscript Releases, bind 20, 197.

Inspiration also confirms that the souls under the altar, who desire to know when God will judge the papacy are connected with the two voices of the angel that lightens the earth with its glory in chapter eighteen of Revelation.

Inspirasjonen bekrefter også at sjelene under alteret, som ønsker å vite når Gud vil dømme pavedømmet, er knyttet til engelens to røster, den engelen som opplyser jorden med sin herlighet i Åpenbaringen kapittel atten.

> “When the fifth seal was opened, John the Revelator in vision saw beneath the altar the company that were slain for the Word of God and the testimony of Jesus Christ. After this came the scenes described in the eighteenth of Revelation, when those who are faithful and true are called out from Babylon. Revelation 18:1–5 quoted.” Manuscript Releases, volume 20, 14.

> «Da det femte segl ble åpnet, så Johannes Åpenbareren i et syn under alteret den skare som var blitt drept for Guds ords og Jesu Kristi vitnesbyrds skyld. Etter dette fulgte de scener som er beskrevet i Åpenbaringen 18, da de som er trofaste og sanne, blir kalt ut fra Babylon. Åpenbaringen 18,1–5 sitert.» Manuscript Releases, bind 20, 14.

In Revelation eighteen Catholicism’s judgment is double for there and then she is punished for not only those she will murder in the “last days,” but also for the murder victims during the Dark Ages of papal rule.

I Åpenbaringen atten er katolisismens dom dobbelt, for der og da blir hun straffet ikke bare for dem hun vil myrde i de «siste dager», men også for mordofrene under pavedømmets herredømme i mørketiden.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. Revelation 18:4–6.

> Og jeg hørte en annen røst fra himmelen som sa: Gå ut fra henne, mitt folk, for at dere ikke skal ha del i hennes synder, og for at dere ikke skal få del i hennes plager. For hennes synder har nådd opp til himmelen, og Gud har kommet hennes misgjerninger i hu. Gjengjeld henne slik som hun har gjengjeldt dere, og gi henne dobbelt igjen etter hennes gjerninger; i det beger som hun har fylt, fyll dobbelt til henne. Åpenbaringen 18:4–6.

The sixth seal provides one of the Bible’s classic illustrations of the events which immediately precede the Second Coming of Christ during the seven last plagues. It concludes with the introduction to chapter seven of Revelation which provides the answer for the question raised in the last verse of the sixth seal, “who shall be able to stand.” There are two groups that will stand as God’s ensign in the Sunday law crisis that concludes when the seven last plagues arrive. Those two groups are the one hundred and forty-four thousand who are represented by Elijah, and the “great multitude” who are represented by Moses. These two symbols of Moses and Elijah were previously identified as those who stand at the end of the world, for they both stood with Christ at the Mount of Transfiguration.

Det sjette segl gir en av Bibelens klassiske fremstillinger av de begivenheter som umiddelbart går forut for Kristi annet komme under de sju siste plagene. Det avsluttes med innledningen til kapittel sju i Åpenbaringen, som gir svaret på spørsmålet som reises i det siste verset av det sjette segl: «hvem kan da bli stående?» Det er to grupper som skal bli stående som Guds banner i søndagslovkrisen, en krise som avsluttes når de sju siste plagene kommer. Disse to gruppene er de hundre og førtifire tusen, som er representert ved Elia, og den «store skare», som er representert ved Moses. Disse to symbolene, Moses og Elia, ble tidligere identifisert som dem som står ved verdens ende, for de stod begge sammen med Kristus på Forklarelsens berg.

The first group of papal martyrs from the Dark Ages were given white robes, and the second group that they were told to wait for until that group was made up is the “great multitude” who are also wearing white robes. The fifth and sixth seal is not providing a parallel history of the fifth and sixth churches, they are providing a witness about the two groups that stand up as an ensign for the Lord in the “last days.” Those two groups are they who proclaim the messages of the two voices in Revelation chapter eighteen. The message that is then proclaimed is accompanied with the outpouring of the Holy Spirit as typified by the history of Pentecost and the history of the Midnight Cry at the beginning of Adventism.

Den første gruppen av pavelige martyrer fra mørketiden fikk hvite klær, og den andre gruppen som de ble fortalt å vente på inntil den gruppen var fulltallig, er den «store skare» som også er kledd i hvite klær. Det femte og sjette segl fremstiller ikke en parallell historie til den femte og sjette menighet; de avlegger et vitnesbyrd om de to gruppene som reiser seg som et banner for Herren i de «siste dager». Disse to gruppene er de som forkynner budskapene fra de to røstene i Åpenbaringen kapittel atten. Budskapet som deretter blir forkynt, ledsages av Den Hellige Ånds utgytelse, slik dette er forbilledlig fremstilt ved pinsehistorien og historien om midnattsropet ved adventismens begynnelse.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> «Engelen som forener seg i forkynnelsen av den tredje engels budskap, skal opplyse hele jorden med sin herlighet. Her blir det forutsagt et verk av verdensomspennende utstrekning og uvanlig kraft. Adventbevegelsen i 1840–44 var en herlig tilkjennegivelse av Guds kraft; den første engels budskap ble båret til hver misjonsstasjon i verden, og i noen land var den største religiøse interesse som er blitt sett i noe land siden reformasjonen i det sekstende århundre; men disse skal overgås av den mektige bevegelsen under den siste advarselen fra den tredje engel.»

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> Verket vil ligne det som fant sted på pinsedagen. Likesom «det første regn» ble gitt ved Den Hellige Ånds utgytelse ved evangeliets begynnelse for å få den dyrebare sæd til å spire opp, slik vil «det sene regn» bli gitt ved dets avslutning for høstens modning. «Da skal vi kjenne, ja, jage etter å kjenne Herren. Hans fremtreden er så viss som morgenrøden; og Han skal komme til oss som regnet, som det sene og det første regn over jorden.» Hosea 6:3. «Fryd dere da, Sions barn, og gled dere i Herren deres Gud; for Han har gitt dere det første regn i rett mål, og Han lar regn falle ned for dere, første regn og sene regn.» Joel 2:23. «I de siste dager, sier Gud, vil Jeg utgyte av Min Ånd over alt kjød.» «Og det skal skje: Hver den som påkaller Herrens navn, skal bli frelst.» Apostlenes gjerninger 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> «Evangeliets store verk skal ikke avsluttes med en mindre åpenbaring av Guds kraft enn den som kjennetegnet dets begynnelse. Profetiene som ble oppfylt i utgytelsen av det tidlige regn ved evangeliets begynnelse, skal igjen oppfylles i det sene regn ved dets avslutning. Her er «vederkvegelsens tider» som apostelen Peter så fram til da han sa: «Gjør derfor bot og omvend dere, for at deres synder må bli utslettet, så vederkvegelsens tider kan komme fra Herrens åsyn, og han skal sende Jesus.» Apg. 3:19, 20.» Alfa og Omega, 611.

After the sixth seal raises the question that introduces Elijah and Moses represented in chapter seven of Revelation the seventh seal is opened and describes the outpouring of the Holy Spirit upon those two groups. It is to be noted that in the description there is a silence for a half an hour. The outpouring of the latter rain represented with the opening of the seventh seal includes a period of silence.

Etter at det sjette segl reiser spørsmålet som introduserer Elia og Moses, fremstilt i kapittel sju i Åpenbaringen, blir det sjuende segl åpnet og beskriver utgytelsen av Den Hellige Ånd over disse to gruppene. Det må bemerkes at det i beskrivelsen er en stillhet i en halv time. Utgytelsen av senregnet, fremstilt ved åpningen av det sjuende segl, omfatter en periode med stillhet.

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. And I saw the seven angels which stood before God; and to them were given seven trumpets. And another angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand. And the angel took the censer, and filled it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake. Revelation 8:1–5.

> Og da han åpnet det sjuende segl, ble det stille i himmelen omkring en halv time. Og jeg så de sju englene som sto framfor Gud; og det ble gitt dem sju basuner. Og en annen engel kom og stilte seg ved alteret og hadde et røkelseskar av gull; og det ble gitt ham mye røkelse, for at han skulle bære den fram sammen med alle de helliges bønner på gullalteret som var framfor tronen. Og røkelsen steg opp for Gud fra engelens hånd sammen med de helliges bønner. Og engelen tok røkelseskaret og fylte det med ild fra alteret og kastet det på jorden; og det ble røster og tordener og lyn og jordskjelv. Åpenbaringen 8:1–5.

As just noted in the passage in The Great Controversy the latter rain begins to be poured out when the mighty angel descends and lightens the earth with his glory. The latter rain began when “the great buildings of New York City were thrown down” on September 11, 2001.

Som nettopp bemerket i avsnittet i The Great Controversy begynner senregnet å bli utøst når den mektige engelen stiger ned og opplyser jorden med sin herlighet. Senregnet begynte da «de store bygningene i New York City ble revet ned» den 11. september 2001.

> “Now comes the word that I have declared that New York is to be swept away by a tidal wave? This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’ The whole of the eighteenth chapter of Revelation is a warning of what is coming on the earth. But I have no light in particular in regard to what is coming on New York, only that I know that one day the great buildings there will be thrown down by the turning and overturning of God’s power. From the light given me, I know that destruction is in the world. One word from the Lord, one touch of his mighty power, and these massive structures will fall. Scenes will take place the fearfulness of which we cannot imagine.” Review and Herald, July 5, 1906.

> «Hvorfra kommer det ord at jeg har erklært at New York skal skylles bort av en flodbølge? Dette har jeg aldri sagt. Jeg har sagt, idet jeg så de store bygningene som ble reist der, etasje på etasje: ‘Hvilke fryktelige scener vil ikke finne sted når Herren reiser seg for å ryste jorden forferdelig! Da vil ordene i Åpenbaringen 18:1–3 bli oppfylt.’ Hele det attende kapittel i Åpenbaringen er en advarsel om det som kommer over jorden. Men jeg har ikke fått noe særlig lys med hensyn til hva som skal komme over New York, bortsett fra at jeg vet at de store bygningene der en dag vil bli styrtet ned ved Guds makts vending og omveltning. Av det lys som er gitt meg, vet jeg at ødeleggelse er i verden. Ett ord fra Herren, ett berøring av hans mektige kraft, og disse veldige byggverkene vil falle. Scener vil finne sted hvis fryktelighet vi ikke kan forestille oss.» Review and Herald, 5. juli 1906.

On September 11, 2001 the latter rain began to fall and the outpouring of that rain falls upon those represented by Elijah and Moses, and includes a time of silence. A time of silence for Moses and Elijah is also represented in chapter eleven of Revelation where Moses and Elijah, those two prophets that tormented the world, were “slain” in the streets. But after three and a half days they came out of the cave of Horeb and ascended to heaven. In the history of the latter rain the message, represented by those two messengers, is slain and cast into the street, but not buried until they are resurrected. This is one of the primary truths that the Lion of the tribe of Judah is now unsealing.

Den 11. september 2001 begynte senregnet å falle, og utgytelsen av dette regnet faller over dem som er fremstilt ved Elia og Moses, og innbefatter en tid med stillhet. En tid med stillhet for Moses og Elia er også fremstilt i kapittel elleve i Åpenbaringen, hvor Moses og Elia, de to profetene som plaget verden, ble «drept» i gatene. Men etter tre og en halv dag kom de ut av Horebs hule og steg opp til himmelen. I senregnets historie blir budskapet, representert ved disse to budbærerne, drept og kastet ut på gaten, men ikke begravet før de blir oppreist. Dette er en av de primære sannhetene som Løven av Judas stamme nå avforsegler.

The last three seals are identifying the final movement of God’s people as represented by Elijah and Moses. That movement dies and is resurrected. It is a movement, for Adventism began with a movement that continued until 1863 when they set aside the first truth William Miller was led to recognize. In 1863 the movement ended, for in 1863 they legally became a church. The Alpha and Omega insists that if He began His remnant people as a movement, He will also end it as a movement.

De siste tre seglene identifiserer den siste bevegelsen blant Guds folk, slik den er representert ved Elia og Moses. Den bevegelsen dør og blir oppreist. Det er en bevegelse, for adventismen begynte med en bevegelse som fortsatte inntil 1863, da de la til side den første sannheten William Miller ble ledet til å erkjenne. I 1863 tok bevegelsen slutt, for i 1863 ble de juridisk sett en kirke. Alfa og Omega insisterer på at dersom Han begynte sitt levningsfolk som en bevegelse, vil Han også avslutte det som en bevegelse.

We have now finished the overview of the seven churches and seven seals. In the last three seals we see two classes of the redeemed that are represented by Moses and Elijah. Those seals all testify of the mighty angel of Revelation eighteen. When he descended on September 11, 2001 two classes of redeemed entered into a purification process which is designed to expose and separate two classes of worshippers within the movement at the end of Adventism as prefigured by the movement at the beginning of Adventism. Daniel identifies that one class, which he calls the wicked will not understand the increase of knowledge, but the wise do. Matthew informs us that those lacking the understanding of the knowledge that has been unsealed identifies a virgin as foolish. The wise virgins demonstrate in the crisis at midnight that they understood and possess the increase of knowledge. The wise and the foolish are represented by the church of Philadelphia or the church of Laodicea. The wicked, foolish virgins of Laodicea are to be spewed out of the mouth of the Lord and the wise receive God’s name, or His character in their foreheads. If the sixth church of Philadelphia represents the wise, how is it that the seventh church of Laodicea represents the wicked? If this is the case, the sequence is out of order, is it not? The answer of course is solved by Alpha and Omega.

Vi har nå fullført oversikten over de sju menighetene og de sju seglene. I de tre siste seglene ser vi to klasser av de frelste som er representert ved Moses og Elia. Alle disse seglene vitner om den mektige engelen i Åpenbaringen atten. Da han steg ned den 11. september 2001, gikk to klasser av frelste inn i en renselsesprosess som er utformet for å avdekke og skille to klasser av tilbedere innen bevegelsen ved slutten av adventismen, slik dette er forutskygget av bevegelsen ved begynnelsen av adventismen. Daniel identifiserer at den ene klassen, som han kaller de ugudelige, ikke vil forstå kunnskapsøkningen, men de vise gjør det. Matteus forteller oss at de som mangler forståelsen av den kunnskapen som er blitt åpnet, blir identifisert som en jomfru som er dåraktig. De vise jomfruene viser i krisen ved midnatt at de forstod og besitter kunnskapsøkningen. De vise og de dårlige er representert ved menigheten i Filadelfia eller menigheten i Laodikea. De ugudelige, dårlige jomfruene i Laodikea skal spys ut av Herrens munn, og de vise mottar Guds navn, eller Hans karakter, i sine panner. Hvis den sjette menigheten, Filadelfia, representerer de vise, hvordan kan det da ha seg at den sjuende menigheten, Laodikea, representerer de ugudelige? Hvis dette er tilfellet, er rekkefølgen ute av orden, er den ikke? Svaret blir selvsagt løst ved Alfa og Omega.

At the beginning of the first denominated people of God, ancient Israel, Moses typified Christ at the end of that denominated people.

Ved begynnelsen av Guds første konfesjonsbundne folk, det gamle Israel, var Moses et forbilde på Kristus ved slutten av dette konfesjonsbundne folket.

> For Moses truly said unto the fathers, A prophet shall the Lord your God raise up unto you of your brethren, like unto me; him shall ye hear in all things whatsoever he shall say unto you. And it shall come to pass, that every soul, which will not hear that prophet, shall be destroyed from among the people. Acts 3:22, 23.

> For Moses sa sannelig til fedrene: En profet skal Herren deres Gud oppreise for dere av deres brødre, likesom meg; ham skal dere høre i alle ting, hva enn han sier til dere. Og det skal skje at hver sjel som ikke vil høre den profeten, skal bli utryddet av folket. Apostlenes gjerninger 3:22, 23.

At the end of the first denominated people of God, John the Baptist was the Elijah messenger that prepared the way for Christ’s first coming. Jesus would then make His offering at the cross and thereafter begin His High Priestly work in the holy place of the heavenly sanctuary. At the beginning of the second denominated people of God, modern Israel, William Miller was the Elijah messenger that prepared the way for Christ’s Second Coming. Jesus then suddenly came into the Most Holy Place and began judgment. At the end of the second denominated people of God, a final Elijah messenger prepared the way for Christ to begin the dispensation of the judgment of the living, the conclusion of His work as Heavenly High Priest and his Second Coming.

Ved slutten av Guds første kirkesamfunnsbestemte folk var Johannes Døperen Elias-budbæreren som beredte veien for Kristi første komme. Jesus skulle deretter frembære sitt offer på korset og siden begynne sin yppersteprestelige gjerning i det hellige i den himmelske helligdom. Ved begynnelsen av Guds andre kirkesamfunnsbestemte folk, det moderne Israel, var William Miller Elias-budbæreren som beredte veien for Kristi annet komme. Jesus kom da plutselig inn i Det Aller Helligste og begynte dommen. Ved slutten av Guds andre kirkesamfunnsbestemte folk beredte en siste Elias-budbærer veien for at Kristus skulle begynne tidsutdelingen med de levendes dom, avslutningen av sin gjerning som himmelsk yppersteprest og sitt annet komme.

William Miller symbolizes not only the messenger, but the movement he was associated with.

William Miller symboliserer ikke bare budbringeren, men også den bevegelsen han var knyttet til.

> “With trembling, William Miller began to unfold to the people the mysteries of the kingdom of God, carrying his hearers down through the prophecies to the second advent of Christ. With every effort he gained strength. As John the Baptist heralded the first advent of Jesus and prepared the way for His coming, so William Miller and those who joined with him proclaimed the second advent of the Son of God….

> «Med beven begynte William Miller å utlegge for folket Guds rikes mysterier og førte sine tilhørere gjennom profetiene frem til Kristi annet komme. For hver anstrengelse han gjorde, vant han styrke. Slik Johannes Døperen forkynte Jesu første komme og beredte veien for hans komme, slik forkynte William Miller og de som sluttet seg til ham, Guds Sønns annet komme….»

> “Thousands were led to embrace the truth preached by William Miller, and servants of God were raised up in the spirit and power of Elijah to proclaim the message.” Early Writings, 229, 230, 233.

> «Tusenvis ble ledet til å omfavne den sannheten som ble forkynt av William Miller, og Guds tjenere ble oppreist i Elias’ ånd og kraft for å forkynne budskapet.» Early Writings, 229, 230, 233.

In the beginning of ancient Israel God called Moses, who received forty years of corrupted education in Egypt, that required forty years of wilderness living in an attempt to remove the influence of Egypt from his character. Forty years after his birth, understanding that he had been chosen to lead God’s people out of Egypt, Moses exercised human strength to kill the Egyptian. Forty years later at the burning bush he rebelled against God’s calling. After finally accepting the calling, he disregarded the command to circumcise his son until threatened with death. On the border of the Promised Land, he rebelled and struck the Rock a second time. At the beginning of ancient Israel, Moses possessed the character traits of a Laodicean. In doing so he still fulfilled his high and holy calling, including the typification of Christ at the end of ancient Israel. Christ, who struggled with the quibbling Jews, or those who said they were Jews, but were not, represented the character of a Philadelphian. At the beginning of ancient Israel Moses represented a Laodicean in need of gold, eye salve and white raiment. At the end Christ is a Philadelphian.

I begynnelsen av det gamle Israel kalte Gud Moses, som hadde mottatt førti år med fordervet opplæring i Egypt, noe som krevde førti år i ørkenen i et forsøk på å fjerne Egypts innflytelse fra hans karakter. Førti år etter sin fødsel, idet han forstod at han var utvalgt til å føre Guds folk ut av Egypt, brukte Moses menneskelig styrke til å drepe egypteren. Førti år senere, ved den brennende busken, gjorde han opprør mot Guds kall. Etter endelig å ha tatt imot kallet, tilsidesatte han budet om å omskjære sin sønn inntil han ble truet med døden. Ved grensen til det lovede land gjorde han opprør og slo på Klippen for annen gang. Ved begynnelsen av det gamle Israel hadde Moses karaktertrekkene til en laodikeer. Slik oppfylte han likevel sitt høye og hellige kall, herunder å være et forbilde på Kristus ved slutten av det gamle Israel. Kristus, som kjempet med de kverulerende jødene, eller dem som sa at de var jøder, men ikke var det, representerte karakteren til en filadelfier. Ved begynnelsen av det gamle Israel representerte Moses en laodikeer med behov for gull, øyensalve og hvite klær. Ved slutten er Kristus en filadelfier.

At the beginning of Adventism, William Miller, represented by those few in Sardis that had not defiled their garments, represented a Philadelphian, as did the movement associated with him. At the end of Adventism, the movement that recognized the time of the end in 1989 were as much Laodicean as was Moses. The Millerite movement typifies the movement of Future for America with the prophetic caveat that the first movement was fulfilled by Philadelphians in the time of Philadelphia, and the last movement is fulfilled by Laodiceans in the time of Laodicea.

Ved adventismens begynnelse representerte William Miller, fremstilt ved de få i Sardes som ikke hadde tilsølt sine klær, en filadelfier, og det samme gjorde bevegelsen som var knyttet til ham. Ved adventismens avslutning var den bevegelsen som erkjente endetiden i 1989, like laodikeisk som Moses var. Millerittbevegelsen er et forbilde på Future for America-bevegelsen, med det profetiske forbehold at den første bevegelsen ble oppfylt av filadelfiere i Filadelfias tid, og den siste bevegelsen blir oppfylt av laodikeere i Laodikeas tid.

I am the witness of more of the prophetic history of this movement from 1989 than any other person associated with the history of Future for America, and I testify that I personally walked through the history beginning in 1989 onward as a certified Laodicean Adventist. There are many souls along that path who would uphold my testimony. I also can testify of a certainty that those associated with the movement at the end of Adventism were also certified Laodicean Adventists. The first denominated people begin with a Laodicean that becomes a Philadelphian and ends with a Philadelphian. The second denominated people begin with a Philadelphian and ends with a Laodicean that is called to become a Philadelphian. This is the signature of Alpha and Omega.

Jeg er vitne til mer av denne bevegelsens profetiske historie fra 1989 enn noen annen person som er knyttet til Future for Americas historie, og jeg vitner om at jeg personlig gikk gjennom historien fra og med 1989 og videre som en attestert laodikeisk adventist. Det er mange sjeler langs denne stien som ville stadfeste mitt vitnesbyrd. Jeg kan også med visshet vitne om at de som var tilknyttet bevegelsen ved adventismens ende, også var attesterte laodikeiske adventister. Det første benevnte folket begynner med en laodikeer som blir en filadelfier og ender med en filadelfier. Det andre benevnte folket begynner med en filadelfier og ender med en laodikeer som er kalt til å bli en filadelfier. Dette er Alfa og Omegas signatur.

In spite of the wretched, miserable spiritual blindness of the leader and those who joined with him, God still directed and controlled the prophetic waymarks which transpired from 1989 until now. In spite of the spiritual nakedness and poverty of the leader and those who joined with him, God was still directing the unsealing of the truths He saw fit to unseal. In His mercy which is never separated from His “truth,” He devised a purification process that provided for a Laodicean to die and thereafter be resurrected as a Philadelphian. That death and resurrection was typified by the authors of the books of Daniel and Revelation, who both were symbolically killed and resurrected. John was resurrected from the death of being thrown into a pot of boiling oil, Daniel from the den of hungry lions. Thus, the two books, which are one book provide an emphasis to the symbol of death and resurrection as part of the message that is now being unsealed.

Til tross for den ynkelige, elendige åndelige blindheten hos lederen og dem som sluttet seg til ham, ledet og styrte Gud fortsatt de profetiske veimerkene som fant sted fra 1989 og frem til nå. Til tross for den åndelige nakenheten og fattigdommen hos lederen og dem som sluttet seg til ham, ledet Gud fortsatt avseglningen av de sannheter som Han fant det riktig å avsegle. I sin miskunnhet, som aldri er adskilt fra hans «sannhet», utformet Han en renselsesprosess som gjorde det mulig for en laodikeer å dø og deretter bli oppreist som en filadelfier. Denne død og oppstandelse ble forbildet ved forfatterne av Daniels bok og Johannes’ åpenbaring, som begge symbolsk ble drept og oppreist. Johannes ble oppreist fra døden ved å bli kastet i en gryte med kokende olje, Daniel fra hulen med sultne løver. Slik gir de to bøkene, som er én bok, en betoning av symbolet på død og oppstandelse som en del av det budskapet som nå blir avseglet.

As the movement in the “last days” of the investigative judgment, (which was typified by the Millerite movement), approached the end of time God designed that the leader and the movement should be killed and thereafter resurrected. In the context of the seven churches, Laodicea was slain on July 18, 2020 and would be resurrected as Philadelphia before the approaching Sunday law. The resurrected movement would be of the seven churches, but it would be the eighth. The movement would be the eighth, that is of the seven.

Ettersom bevegelsen i den undersøkende doms «siste dager» (som ble forbilledliggjort ved Millerittbevegelsen) nærmet seg tidens ende, hadde Gud bestemt at lederen og bevegelsen skulle bli drept og deretter oppstå. I sammenhengen med de sju menigheter ble Laodikea drept den 18. juli 2020 og skulle oppstå som Filadelfia før den forestående søndagsloven. Den oppstandne bevegelsen skulle være av de sju menigheter, men den skulle være den åttende. Bevegelsen skulle være den åttende, det vil si av de sju.

This prophetic secret is supported in the book of Revelation upon several witnesses, though heretofore not recognized. In this time period we are now entering into the test of the image of the beast, which Sister White informs us is the test that comes before the Sunday law. It is at the Sunday law that the seal of God is impressed upon the Philadelphians of that history. But they must pass the test of the image of the beast that comes before probation closes.

Denne profetiske hemmeligheten støttes i Åpenbaringens bok av flere vitner, skjønt den hittil ikke er blitt erkjent. I denne tidsperioden går vi nå inn i prøven med dyrets bilde, som søster White opplyser oss er den prøve som kommer før søndagsloven. Det er ved søndagsloven at Guds segl blir påtrykt filadelfierne i denne historien. Men de må bestå prøven med dyrets bilde som kommer før nådetiden avsluttes.

> “The Lord has shown me clearly that the image of the beast will be formed before probation closes; for it is to be the great test for the people of God, by which their eternal destiny will be decided. Your position is such a jumble of inconsistencies that but few will be deceived.

> «Herren har tydelig vist meg at dyrets bilde vil bli dannet før prøvetiden avsluttes; for det skal være den store prøven for Guds folk, ved hvilken deres evige skjebne vil bli avgjort. Deres standpunkt er et slikt virvar av inkonsekvenser at bare få vil bli bedratt.

> “In Revelation 13 this subject is plainly presented; [Revelation 13:11–17, quoted].

> «I Åpenbaringen 13 blir dette emnet tydelig fremstilt; [Åpenbaringen 13,11–17, sitert].»

> “This is the test that the people of God must have before they are sealed. All who proved their loyalty to God by observing His law, and refusing to accept a spurious sabbath, will rank under the banner of the Lord God Jehovah, and will receive the seal of the living God. Those who yield the truth of heavenly origin and accept the Sunday sabbath, will receive the mark of the beast” Manuscript Releases, volume 15, 15.

> «Dette er den prøven som Guds folk må gjennomgå før de blir beseglet. Alle som beviste sin troskap mot Gud ved å holde Hans lov og ved å nekte å godta en falsk sabbat, vil stille seg under Herren Gud Jehovas banner og vil motta den levende Guds segl. De som oppgir sannheten av himmelsk opprinnelse og godtar søndagssabbaten, vil motta dyrets merke.» Manuscript Releases, bind 15, 15.

In this current history, the two horns formerly identified as Republicanism and Protestantism have already changed to a democracy and apostate Protestantism. When those two horns are fully joined, they then form one power, one horn. In that same period, God will identify and lift up the genuine horn of Protestantism to warn against the image of the beast. Those two horns run parallel to one another until the United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy.

I denne nåværende historien har de to hornene, som tidligere ble identifisert som republikanisme og protestantisme, allerede forandret seg til et demokrati og frafallen protestantisme. Når disse to hornene er fullt ut forenet, danner de da én makt, ett horn. I den samme perioden vil Gud identifisere og opphøye protestantismens ekte horn for å advare mot dyrets bilde. Disse to hornene løper parallelt med hverandre inntil De forente stater opphører å være det sjette riket i Bibelens profeti.

Revelation seventeen identifies that the three-fold union of the dragon (the United Nations), the beast (the papal power) and the false prophet (the United States) is the power that is the eighth head, that is of the seven heads. Those seven heads are the kingdoms of Bible prophecy beginning with Babylon, then Medo-Persia, Greece and then pagan Rome. Then the fifth kingdom is papal Rome who prophetically received a deadly wound in 1798. At that point in history the sixth kingdom of Bible prophecy, the United States ascended the throne until it is overthrown at the soon coming Sunday law.

Åpenbaringen sytten identifiserer at den trefoldige foreningen av dragen (De forente nasjoner), dyret (den pavelige makt) og den falske profet (De forente stater) er den makt som er det åttende hode, og som er av de sju hoder. Disse sju hoder er rikene i Bibelens profeti, begynnende med Babylon, deretter Medo-Persia, Hellas og så det hedenske Roma. Deretter er det femte riket det pavelige Roma, som profetisk mottok et dødelig sår i 1798. På det tidspunkt i historien besteg det sjette riket i Bibelens profeti, De forente stater, tronen inntil det blir styrtet ved den snart kommende søndagsloven.

The United Nations will be then forced by the power that forces the entire world to set up an image to the beast. At that point the sixth kingdom has also received a deadly wound, but the United States will then force the entire world to accept its leadership over the United Nations and demand that they also accept the moral authority of the papacy to govern the three-fold union.

De forente nasjoner vil da bli tvunget av den makten som tvinger hele verden til å reise et bilde av dyret. På det tidspunktet har også det sjette riket fått et dødelig sår, men De forente stater vil da tvinge hele verden til å godta dets lederskap over De forente nasjoner og kreve at de også godtar pavemaktens moralske autoritet til å styre den trefoldige unionen.

> And deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do in the sight of the beast; saying to them that dwell on the earth, that they should make an image to the beast, which had the wound by a sword, and did live. And he had power to give life unto the image of the beast, that the image of the beast should both speak, and cause that as many as would not worship the image of the beast should be killed. Revelation 13:13, 14.

> Og han forfører dem som bor på jorden, ved de tegn som han hadde makt til å gjøre for dyrets øyne, idet han sier til dem som bor på jorden at de skal lage et bilde av dyret, det som hadde sår av sverdet og levde. Og han hadde makt til å gi liv til dyrets bilde, så dyrets bilde både kunne tale og gjøre slik at alle som ikke ville tilbe dyrets bilde, skulle drepes. Åpenbaringen 13:13, 14.

The only definition of the “image of the beast” in inspiration is that it represents the combination of church (the papal power) and state (the United Nations, with the United States controlling the other nine kings.) Jezebel is the papal power; Ahab is the United States who is king of the ten northern tribes.

Den eneste definisjonen av «dyrets bilde» i inspirasjonen er at det representerer sammenslutningen av kirke (den pavelige makt) og stat (De forente nasjoner, med De forente stater som kontrollerer de ni andre kongene). Jesabel er den pavelige makt; Akab er De forente stater, som er konge over de ti nordlige stammene.

When the United States falls at the Sunday law, Tyre (the papacy) who has been forgotten since 1798 is “remembered” and she begins her seductive songs. Due to the financial collapse represented as “national ruin” in the writings of Ellen White, the United States is forced to bring the entire world together to address the biblical power that brings every man’s hand together against him. That power is Islam, as represented by Islam’s forefather Ishmael.

Når De forente stater faller ved søndagsloven, blir Tyrus (pavedømmet), som har vært glemt siden 1798, «husket», og hun begynner sine forførende sanger. På grunn av det finansielle sammenbruddet, fremstilt som «nasjonal ruin» i Ellen Whites skrifter, blir De forente stater tvunget til å samle hele verden for å konfrontere den bibelske makten som vender hver manns hånd mot ham. Denne makten er islam, slik den er fremstilt ved islams stamfar Ismael.

> And the angel of the Lord said unto her, Behold, thou art with child, and shalt bear a son, and shalt call his name Ishmael; because the Lord hath heard thy affliction. And he will be a wild man; his hand will be against every man, and every man’s hand against him; and he shall dwell in the presence of all his brethren. Genesis 16:11, 12.

> Og Herrens engel sa til henne: Se, du er med barn, og du skal føde en sønn, og du skal kalle ham Ismael; for Herren har hørt din trengsel. Og han skal være som et vill-esel blant menneskene; hans hånd skal være mot hver mann, og hver manns hånd mot ham; og han skal bo like overfor alle sine brødre. 1 Mosebok 16:11, 12.

The United States forms an alliance with the other nine kings, taking the leadership position. It does so for only a brief time, and it will then insist that the papal power becomes the head of it all, just as Jezebel controlled Ahab.

De forente stater inngår en allianse med de ni andre kongene og inntar lederposisjonen. Dette gjør det bare for en kort tid, og deretter vil det insistere på at pavemakten blir overhode for det hele, slik Jesabel kontrollerte Akab.

Thus, the three-fold alliance of the dragon, beast and false prophet march off together to Armageddon. The number eight represents resurrection, and the kingdom that is noted by prophecy as receiving a deadly wound was the fifth kingdom, the papal power. When the papacy is resurrected, they become the eighth kingdom and they are given control of the three-fold union and that eighth kingdom is the one head of the seven kingdoms that has been identified as receiving a deadly wound, but inspiration also identifies the healing of that deadly wound.

Slik drar den trefoldige alliansen av dragen, dyret og den falske profet sammen av sted til Armageddon. Tallet åtte representerer oppstandelse, og det riket som i profetien er omtalt som å ha fått et dødelig sår, var det femte riket, den pavelige makt. Når pavedømmet oppstår igjen, blir de det åttende riket, og de blir gitt kontroll over den trefoldige union, og dette åttende riket er det ene hodet blant de syv rikene som er blitt identifisert som å ha fått et dødelig sår; men inspirasjonen identifiserer også helbredelsen av dette dødssåret.

> “As we approach the last crisis, it is of vital moment that harmony and unity exist among the Lord’s instrumentalities. The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses. This union is cemented by the great apostate. While he seeks to unite his agents in warring against the truth he will work to divide and scatter its advocates. Jealousy, evil surmising, evilspeaking, are instigated by him to produce discord and dissension.” Testimonies, volume 7, 182.

> «Idet vi nærmer oss den siste krise, er det av livsviktig betydning at samstemmighet og enhet finnes blant Herrens redskaper. Verden er fylt av storm og krig og splid. Men under ett hode—den pavelige makt—vil menneskene forene seg for å stå Gud imot i hans vitners person. Denne forening blir sammenføyd av den store frafalne. Mens han søker å forene sine redskaper i krigføring mot sannheten, vil han arbeide for å splitte og spre dens forkjempere. Misunnelse, onde mistanker, ond tale blir tilskyndet av ham for å frembringe uenighet og tvedrakt.» Testimonies, bind 7, 182.

The fifth kingdom, the sixth kingdom and the seventh kingdom at that point have all lost their individual kingdoms, so their respective kingdoms are all resurrected together as one kingdom made up of three parts, counterfeiting the three-fold makeup of the godhead.

Det femte riket, det sjette riket og det sjuende riket har på det tidspunktet alle mistet sine individuelle riker, slik at deres respektive riker alle blir gjenoppvekket sammen som ett rike bestående av tre deler, som en forfalskning av Guddommens trefoldige vesen.

The sixth kingdom that began with two lamb-like horns and ends as one horn that speaks as a dragon possesses the prophetic characteristic of the papal power for it becomes the image of the beast. It is the beast, the papal power, that is primarily represented as the resurrected eighth kingdom that was of the seven. But even though it is the papal power that most directly fulfills the prophetic enigma, of the eighth being of the seven, the United States forms an image of the papacy and therefore prophetically produces the same characteristics as the papal power.

Det sjette riket, som begynte med to horn lik et lam og ender som ett horn som taler som en drage, bærer den profetiske egenskapen til den pavelige makt, for det blir et bilde av dyret. Det er dyret, den pavelige makt, som først og fremst framstilles som det oppstandne åttende riket som var av de sju. Men selv om det er den pavelige makt som mest direkte oppfyller den profetiske gåten om at det åttende er av de sju, danner De forente stater et bilde av pavedømmet og frambringer derfor profetisk de samme kjennetegn som den pavelige makt.

The United States began in 1798 when according to Isaiah twenty-three, Tyre, the papal power was to be forgotten until the end of the sixth kingdom. 1798 was the time of the end for the Millerites at the beginning of Adventism. By the spring of 1844, Millerite Adventism had accepted the mantle of Protestantism which runs parallel to the horn of Republicanism representing the government of the United States. The two horns are on the same animal, so they proceed through history together. The beginning and ending of Adventism runs parallel to the Republican horn. The history of 1798, until the Protestants rejected the first angels’ message, was the period where God established that Protestant horn. He did so through a testing process, as He did with the Republican horn. There is much to say about the parallel horns, but not now.

De forente stater begynte i 1798 da, ifølge Jesaja tjuetre, Tyrus, den pavelige makt, skulle være glemt inntil slutten av det sjette riket. 1798 var endetiden for millerittene ved adventismens begynnelse. Innen våren 1844 hadde millerittisk adventisme mottatt protestantismens kappe, som løper parallelt med republikanismens horn, hvilket representerer De forente staters regjering. De to hornene er på det samme dyret, og derfor går de gjennom historien sammen. Adventismens begynnelse og avslutning løper parallelt med det republikanske horn. Historien fra 1798 og inntil protestantene forkastet den første engels budskap, var den perioden da Gud etablerte dette protestantiske horn. Det gjorde han gjennom en prøvelsesprosess, slik han gjorde med det republikanske horn. Det er mye å si om de parallelle hornene, men ikke nå.

The Republican horn commits fornication with apostate Protestantism, not with the true Protestant horn, for the true horn is the Lamb’s bride and she is a virgin. Since the time of the end in 1989 there have been seven presidents. The sixth of those presidents received a deadly wound in the very year that the movement at the end of Adventism also received a deadly wound. The eighth president since the time of the end in 1989, will be the one who received a deadly wound that is healed. He must be a president that is of the seven. At the same time, in 2020 when the sixth president received his deadly wound, the horn that is now carrying the Protestant mantle was also killed. As with the beast of Catholicism, and as with the image of the beast of apostate Protestantism, so with the genuine horn of Protestantism. The horn of Protestantism is represented as the sixth church, that becomes the eighth, but is of the seven.

Det republikanske horn begår hor med frafalden protestantisme, ikke med det sanne protestantiske horn, for det sanne horn er Lammets brud, og hun er en jomfru. Siden endetiden i 1989 har det vært sju presidenter. Den sjette av disse presidentene fikk et dødelig sår i selve det året da bevegelsen ved adventismens ende også fikk et dødelig sår. Den åttende presidenten siden endetiden i 1989 skal være den som fikk et dødelig sår som blir legt. Han må være en president som er av de sju. Samtidig, i 2020, da den sjette presidenten fikk sitt dødelige sår, ble også hornet som nå bærer den protestantiske kappen, drept. Som med katolisismens dyr, og som med bildet av dyret av frafalden protestantisme, slik også med protestantismens ekte horn. Protestantismens horn fremstilles som den sjette menighet, som blir den åttende, men er av de sju.

When you test these claims, remember the message that is unsealed just before probation closes will most certainly be presented within the context of the beginning illustrating the end. That message will be presented with the methodology of “historicism,” which employs biblical history aligned with world history to identify the end of the world. That message springs up out of the earth.

Når du prøver disse påstandene, må du huske at det budskapet som blir åpnet like før nådetiden avsluttes, med all sikkerhet vil bli framstilt innenfor rammen av at begynnelsen illustrerer enden. Dette budskapet vil bli framstilt ved hjelp av metoden «historisisme», som benytter bibelsk historie i samsvar med verdenshistorien for å identifisere verdens ende. Dette budskapet springer opp av jorden.

> Truth shall spring out of the earth; and righteousness shall look down from heaven. Yea, the Lord shall give that which is good; and our land shall yield her increase. Righteousness shall go before him; and shall set us in the way of his steps. Psalms 85:11–13.

> Sannhet skal spire fram av jorden, og rettferdighet skal skue ned fra himmelen. Ja, Herren skal gi det som er godt, og vårt land skal gi sin grøde. Rettferdighet skal gå foran ham og sette oss på hans fotspors vei. Salmene 85:11–13.

It is not simply that earth in the passage is identified as a “land.” The passage in Psalms not only identifies the “land” as the “earth” beast of Revelation thirteen, but it also notes that “truth” “springs” up out of the earth.

Det er ikke bare slik at jorden i avsnittet blir identifisert som et «land». Avsnittet i Salmene identifiserer ikke bare «landet» som «jord»-dyret i Åpenbaringen tretten, men bemerker også at «sannhet» «spirer» fram av jorden.

> “What nation of the New World was in 1798 rising into power, giving promise of strength and greatness, and attracting the attention of the world? The application of the symbol admits of no question. One nation, and only one, meets the specifications of this prophecy; it points unmistakably to the United States of America. Again and again the thought, almost the exact words, of the sacred writer has been unconsciously employed by the orator and the historian in describing the rise and growth of this nation. The beast was seen ‘coming up out of the earth;’ and, according to the translators, the word here rendered ‘coming up’ literally signifies ‘to grow or spring up as a plant.’” The Great Controversy, 440.

> «Hvilken nasjon i den nye verden var det som i 1798 steg frem til makt, ga løfte om styrke og storhet og tiltrakk seg verdens oppmerksomhet? Anvendelsen av symbolet tillater intet spørsmål. Én nasjon, og bare én, oppfyller spesifikasjonene i denne profetien; den peker umiskjennelig på Amerikas forente stater. Gang på gang er tanken, ja, nesten de nøyaktige ordene, til den hellige skribent ubevisst blitt brukt av taleren og historikeren når de har beskrevet denne nasjonens oppkomst og vekst. Dyret ble sett «stige opp av jorden»; og ifølge oversetterne betyr ordet som her er gjengitt med «stige opp», bokstavelig «å vokse eller skyte opp som en plante».» The Great Controversy, 440.

The United States is the earth beast that “springs up.” So, when you are testing the claims made in these articles, inspiration identifies the message will be based upon the end being illustrated by the beginning, it will be placed in the context of historical line upon historical line, and it must come from a voice in the United States. There are of course false voices within the United States, but according to and upon the authority of God’s Word any messenger or ministry that is located or has its origins outside the United States is a false light. Adventism began in the United States with the voice of a man and a movement established in the United States. Jesus illustrates the end of a thing, with the beginning of a thing.

De forente stater er jorddyret som «stiger opp». Når du derfor prøver påstandene som fremsettes i disse artiklene, identifiserer inspirasjonen at budskapet vil være basert på at enden blir illustrert ved begynnelsen; det vil bli satt inn i sammenhengen av historisk linje på historisk linje, og det må komme fra en røst i De forente stater. Det finnes naturligvis falske røster innenfor De forente stater, men i samsvar med og på autoriteten av Guds Ord er enhver budbærer eller tjeneste som er lokalisert utenfor De forente stater, eller har sitt opphav der utenfor, et falskt lys. Adventismen begynte i De forente stater med røsten av en mann og en bevegelse grunnlagt i De forente stater. Jesus illustrerer enden på en ting ved begynnelsen på en ting.

He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches.

Den som har øre, han høre hva Ånden sier til menighetene.

Back to Articles