Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Ten

Daniels bok – nummer hundre og ti

The Threefold Alliance of Rome: Unveiling the Prophetic Significance of the Trumpets in Revelation

Romas trefoldige allianse: Avsløring av basunenes profetiske betydning i Johannes’ åpenbaring

Author

Jeff Pippenger

Published

March 1, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Islam of the first and second woes of Revelation chapter nine represented the judgment that was brought upon Rome. William Miller had called the trumpets, “the peculiar judgments” which were brought upon Rome, but Miller could not see Modern Rome, as the threefold alliance which leads the world to Armageddon. Uriah Smith recognized the trumpets represented God’s judgment upon Rome, and that the fifth and sixth trumpets (first and second Woes), were judgments upon the Catholic church.

Islam fra den første og den andre ve i Åpenbaringen kapittel ni representerte den dommen som ble brakt over Roma. William Miller hadde kalt basunene «de særegne dommer» som ble brakt over Roma, men Miller kunne ikke se det moderne Roma som den trefoldige alliansen som leder verden til Harmageddon. Uriah Smith erkjente at basunene representerte Guds dom over Roma, og at den femte og sjette basun (den første og den andre ve) var dommer over den katolske kirke.

> “For an exposition of this trumpet, we shall again draw from the writings of Mr. Keith. This writer truthfully says: ‘There is scarcely so uniform an agreement among interpreters concerning any other part of the Apocalypse as respecting the application of the fifth and sixth trumpets, or the first and second woes, to the Saracens and Turks. It is so obvious that it can scarcely be misunderstood. Instead of a verse or two designating each, the whole of the ninth chapter of the Revelation in equal portions, is occupied with a description of both.

> «For en utlegning av denne basun skal vi igjen øse av Mr. Keiths skrifter. Denne forfatter sier med rette: ‘Det finnes knapt en så samstemmig enighet blant fortolkere angående noen annen del av Apokalypsen som når det gjelder anvendelsen av den femte og sjette basun, eller det første og andre ve, på sarasenene og tyrkerne. Det er så åpenbart at det knapt kan misforstås. I stedet for at ett eller to vers betegner hver av dem, er hele det niende kapittel i Åpenbaringen, i like deler, viet til en beskrivelse av dem begge.»

> “‘The Roman empire declined, as it arose, by conquest; but the Saracens and the Turks were the instruments by which a false religion became the scourge of an apostate church; and hence, instead of the fifth and sixth trumpets, like the former, being designated by that name alone, they are called woes.” Uriah Smith, Daniel and Revelation, 495.

> «Det romerske riket gikk tilbake, slik det oppstod, ved erobring; men sarasenerne og tyrkerne var de redskapene ved hvilke en falsk religion ble svøpen over en frafallen kirke; og derfor blir de, i stedet for at den femte og sjette basun, slik som de foregående, betegnes ved dette navn alene, kalt veer.» Uriah Smith, Daniel and Revelation, 495.

What Miller and Smith did not recognize about the trumpets as God’s judgment upon Rome, was that those judgments were brought about by the enforcement of the worship of the sun. In the year 321, Constantine passed the first Sunday law, and nine years later he moved the capital from the city of Rome, to the city of Constantinople, thus initiating the process of disintegration of the Roman Empire. In Daniel chapter eleven, pagan Rome was to rule supremely for a “time,” which represented the three hundred and sixty years, from the Battle of Actium, in the year 31 BC, unto the year 330, when Constantine divided the kingdom into the West and the East.

Det Miller og Smith ikke erkjente om basunene som Guds dom over Roma, var at disse dommene ble frembrakt ved håndhevelsen av soldyrkelsen. I året 321 vedtok Konstantin den første søndagsloven, og ni år senere flyttet han hovedstaden fra byen Roma til byen Konstantinopel, og innledet således prosessen med oppløsningen av Romerriket. I Daniel kapittel elleve skulle det hedenske Roma herske suverent i en «tid», som representerte de tre hundre og seksti år, fra slaget ved Actium i året 31 f.Kr. og inntil året 330, da Konstantin delte riket i Vest og Øst.

> He shall enter peaceably even upon the fattest places of the province; and he shall do that which his fathers have not done, nor his fathers’ fathers; he shall scatter among them the prey, and spoil, and riches: yea, and he shall forecast his devices against the strong holds, even for a time. Daniel 11:24.

> Han skal komme fredelig, ja inn i de feteste steder i provinsen; og han skal gjøre det som verken hans fedre eller hans fedres fedre har gjort; bytte og rov og rikdommer skal han spre iblant dem; ja, mot festningene skal han legge sine planer, men bare for en tid. Daniel 11:24.

During those three hundred and sixty years, the Roman Empire was essentially invincible, but once the capital was moved to the East, the ability to govern such a massive empire was no longer possible. Constantine tried to maintain control by dividing the kingdom between his three sons, but that only furthered the crumbling of the former empire.

I løpet av disse tre hundre og seksti årene var Romerriket i det vesentlige uovervinnelig, men da hovedstaden ble flyttet til Østen, var det ikke lenger mulig å styre et så enormt rike. Konstantin forsøkte å opprettholde kontrollen ved å dele riket mellom sine tre sønner, men dette bidro bare ytterligere til oppløsningen av det tidligere imperiet.

When the papacy took the throne of the earth in the year 538, at the third Council of Orleans a Sunday law was passed. Thus, in the year 606, Mohammed began his prophetic ministry, and symbolically represented the trumpet that was to be what the historians identify as a “scourge of an apostate church.” The history of the first and second woes, beginning with the ministry of Mohammed in the year 606, concluded on October 22, 1844, when the seventh trumpet sounded.

Da pavedømmet inntok jordens trone i året 538, ble det på det tredje konsilet i Orléans vedtatt en søndagslov. Slik begynte Muhammed i året 606 sin profetiske tjeneste, og symbolsk fremstilte han den basunen som historikerne betegner som «en svøpe over en frafallen kirke». Historien om det første og det andre ve, som begynte med Muhammeds tjeneste i året 606, ble avsluttet den 22. oktober 1844, da den sjuende basun lød.

> The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded; and there were great voices in heaven, saying, The kingdoms of this world are become the kingdoms of our Lord, and of his Christ; and he shall reign for ever and ever. Revelation 11:14, 15.

> Det andre ve er over; og se, det tredje ve kommer snart. Og den sjuende engelen blåste; og det lød høye røster i himmelen, som sa: Denne verdens riker er blitt vår Herres og hans Kristi riker, og han skal regjere i all evighet. Åpenbaringen 11:14, 15.

During the history of the first two Woes, Constantinople, the capital of eastern Rome, was conquered in 1453, and papal Rome in the west was delivered its deadly wound in 1798. The “scourge of an apostate church,” had brought down both civil and religious Rome. The threefold union of Modern Rome is accomplished at the soon-coming Sunday law in the United States.

I løpet av historien til de to første Veene ble Konstantinopel, hovedstaden i det østlige Roma, erobret i 1453, og det pavelige Roma i vest fikk sitt dødelige sår i 1798. «Svøpen over en frafallen kirke» hadde felt både det sivile og det religiøse Roma. Det trefoldige forbundet med det moderne Roma fullbyrdes ved den snart kommende søndagsloven i De forente stater.

> “The Protestants of the United States will be foremost in stretching their hands across the gulf to grasp the hand of Spiritualism; they will reach over the abyss to clasp hands with the Roman power; and under the influence of this threefold union, this country will follow in the steps of Rome in trampling on the rights of conscience.” The Great Controversy, 588.

> «Protestantene i De forente stater vil være de fremste til å rekke sine hender over kløften for å gripe Spiritualismens hånd; de vil strekke seg over avgrunnen for å slutte hånd med den romerske makt; og under innflytelsen av denne trefoldige forening vil dette landet følge i Romas fotspor ved å trampe på samvittighetens rettigheter.» The Great Controversy, 588.

At that time, Islam of the third Woe will accomplish God’s judgment against Modern Rome for its enforcement of Sunday worship, as He did with pagan Rome, and papal Rome. With pagan Rome He employed the first four trumpets to bring an end to Roman rulership in the capital of western Rome by the year 476, for after the year 476, no ruler of the city was of Roman lineage. By 1453 the fifth trumpet of Islam brought Roman rulership of eastern Rome to an end. By 1798, papal rulership of the former tenfold division of the nations of Europe was brought to an end in the history of the sixth trumpet of Islam. The demise of the civil kingdom of Rome, both west and east, and the religious kingdom of Rome was brought about following the enforcement of the pagan worship of the sun.

På den tid skal islam i det tredje Ve utføre Guds dom over det moderne Roma for dets håndhevelse av søndagstilbedelsen, slik Han gjorde med det hedenske Roma og det pavelige Roma. Med det hedenske Roma benyttet Han de fire første basunene for å gjøre ende på det romerske herredømmet i hovedstaden i det vestlige Roma innen år 476, for etter år 476 var ingen hersker over byen av romersk avstamning. Innen 1453 gjorde islams femte basun ende på det romerske herredømmet over det østlige Roma. Innen 1798 ble det pavelige herredømmet over den tidligere tidobbelte inndelingen av Europas nasjoner gjort ende på i historien om islams sjette basun. Undergangen til Romas borgerlige rike, både i vest og i øst, og til Romas religiøse rike, ble tilveiebrakt som følge av håndhevelsen av den hedenske soldyrkelsen.

> “The people of the United States have been a favored people; but when they restrict religious liberty, surrender Protestantism, and give countenance to popery, the measure of their guilt will be full, and ‘national apostasy’ will be registered in the books of heaven. The result of this apostasy will be national ruin.” Review and Herald, May 2, 1893.

> «Folket i Amerikas forente stater har vært et begunstiget folk; men når de innskrenker religionsfriheten, oppgir protestantismen og gir pavedømmet sin støtte, vil deres skylds mål være fullt, og ‘nasjonalt frafall’ vil bli opptegnet i himmelens bøker. Resultatet av dette frafallet vil være nasjonal undergang.» Review and Herald, 2. mai 1893.

The triple application of prophecy establishes the characteristic of the final fulfillment of the prophecy based upon the characteristics of the first two fulfillments. On September 11, 2001 the third Woe arrived in history. It had initially arrived on October 22, 1844, for the third Woe is the seventh trumpet, and that trumpet began to sound at that time. But as with ancient Israel, modern Israel chose rebellion and brought about a period of wandering in the wilderness instead of finishing the work. The sealing time of the third angel was therefore delayed, until it began again on September 11, 2001.

Profetiens tredobbelte anvendelse fastslår kjennetegnet ved profetiens endelige oppfyllelse på grunnlag av kjennetegnene ved de to første oppfyllelsene. Den 11. september 2001 inntraff det tredje Ve i historien. Det hadde opprinnelig inntruffet den 22. oktober 1844, for det tredje Ve er den sjuende basun, og denne basunen begynte å lyde på den tid. Men slik det var med det gamle Israel, valgte det moderne Israel opprør og førte dermed til en tid med ørkenvandring i stedet for å fullføre verket. Beseglingstiden for den tredje engelen ble derfor forsinket, inntil den begynte igjen den 11. september 2001.

> “For forty years did unbelief, murmuring, and rebellion shut out ancient Israel from the land of Canaan. The same sins have delayed the entrance of modern Israel into the heavenly Canaan. In neither case were the promises of God at fault. It is the unbelief, the worldliness, unconsecration, and strife among the Lord’s professed people that have kept us in this world of sin and sorrow so many years.” Selected Messages, book 2, 69.

> «I førti år stengte vantro, murring og opprør det gamle Israel ute fra Kana’ans land. De samme syndene har forsinket det moderne Israels inntreden i det himmelske Kanaan. I ingen av tilfellene var Guds løfter årsaken til feilen. Det er vantroen, verdsligheten, den manglende innvielse og striden blant Herrens bekjennende folk som har holdt oss i denne syndens og sorgens verden så mange år.» Selected Messages, bok 2, 69.

God does not change, and He judges according to the available light. Modern Israel had more available light than ancient Israel, and we are informed “the same sins have delayed the entrance of modern Israel into the heavenly Canaan.” If modern Israel was only held accountable to the light which ancient Israel was held accountable to, it would have been enough, but they had more light. Therefore, if it was the “same sins” that caused “ancient Israel” to wander in the wilderness for “forty years,” then not only was modern Israel banished to the “wilderness” in the rebellion of 1863, but they were just as certainly destined to die there. Their “sins” have delayed the work of the third angel until now.

Gud forandrer seg ikke, og Han dømmer i samsvar med det tilgjengelige lys. Det moderne Israel hadde mer tilgjengelig lys enn det gamle Israel, og vi får vite at «de samme synder har forsinket det moderne Israels inngang i det himmelske Kanaan». Dersom det moderne Israel bare var blitt holdt ansvarlig for det lys som det gamle Israel ble holdt ansvarlig for, ville det ha vært nok, men de hadde mer lys. Derfor, dersom det var de «samme synder» som førte til at «det gamle Israel» vandret i ørkenen i «førti år», da ble ikke bare det moderne Israel forvist til «ørkenen» i opprøret i 1863, men de var like sikkert bestemt til å dø der. Deres «synder» har forsinket den tredje engels verk inntil nå.

> “Said the angel, ‘The third angel is binding, or sealing, them in bundles for the heavenly garner.’ This little company looked careworn, as if they had passed through severe trials and conflicts. And it appeared as if the sun had just risen from behind a cloud and shone upon their countenances, causing them to look triumphant, as if their victories were nearly won.” Early Writings, 88.

> «Engelen sa: ‘Den tredje engelen binder, eller besegler, dem i bunter for den himmelske lade.’ Denne lille skaren så tynget og medtatt ut, som om de hadde vært gjennom alvorlige prøvelser og kamper. Og det så ut som om solen nettopp hadde steget frem bak en sky og skinte på ansiktene deres, slik at de så seirende ut, som om deres seirer nesten var vunnet.» Early Writings, 88.

The same sins that banished ancient Israel to die in the wilderness have delayed the work of the third angel who arrived on October 22, 1844.

De samme synder som forviste det gamle Israel til å dø i ørkenen, har forsinket den tredje engels verk, som ankom den 22. oktober 1844.

> “After Jesus opened the door of the most holy, the light of the Sabbath was seen, and the people of God were tested, as the children of Israel were tested anciently, to see if they would keep God’s law. I saw the third angel pointing upward, showing the disappointed ones the way to the holiest of the heavenly sanctuary. As they by faith enter the most holy, they find Jesus, and hope and joy spring up anew. I saw them looking back, reviewing the past, from the proclamation of the second advent of Jesus, down through their experience to the passing of the time in 1844. They see their disappointment explained, and joy and certainty again animate them. The third angel has lighted up the past, the present, and the future, and they know that God has indeed led them by His mysterious providence.” Early Writings, 254.

> «Etter at Jesus åpnet døren til det aller helligste, ble sabbatens lys sett, og Guds folk ble prøvet, slik Israels barn i fordums tid ble prøvet, for å se om de ville holde Guds lov. Jeg så den tredje engel peke oppover og vise de skuffede veien til det aller helligste i den himmelske helligdom. Idet de i tro går inn i det aller helligste, finner de Jesus, og håp og glede springer frem på ny. Jeg så dem se tilbake og granske fortiden, fra forkynnelsen av Jesu annet komme og gjennom deres erfaring helt frem til tidens utløp i 1844. De ser sin skuffelse forklart, og glede og visshet besjeler dem igjen. Den tredje engel har opplyst fortiden, nåtiden og fremtiden, og de vet at Gud i sannhet har ledet dem ved sitt hemmelighetsfulle forsyn.» Early Writings, 254.

The third angel is the sealing angel, and he arrived on October 22, 1844, but his work was delayed by the same sins that caused ancient Israel to die in the wilderness. The delay caused by the rebellion of 1863, was a delaying of the work of the third angel, and therefore the sealing has been hindered and delayed for over one hundred years.

Den tredje engel er beseglingens engel, og han kom den 22. oktober 1844, men hans verk ble forsinket av de samme synder som førte til at det gamle Israel døde i ørkenen. Forsinkelsen forårsaket av opprøret i 1863 var en forsinkelse av den tredje engels verk, og derfor er beseglingen blitt hindret og forsinket i over hundre år.

> “[Numbers 32:6–15, quoted.] The Lord God is a jealous God, yet He bears long with the sins and transgressions of His people in this generation. If the people of God had walked in His counsel, the work of God would have advanced, the messages of truth would have been borne to all people that dwell on the face of the whole earth. Had the people of God believed Him and been doers of His word, had they kept His commandments, the angel would not have come flying through heaven with the message to the four angels that were to let loose the winds that they should blow upon the earth crying, Hold, hold the four winds that they blow not upon the earth until I have sealed the servants of God in their foreheads. But because the people are disobedient, unthankful, unholy, as were ancient Israel, time is prolonged that all may hear the last message of mercy proclaimed with a loud voice. The Lord’s work has been hindered, the sealing time delayed. Many have not heard the truth. But the Lord will give them a chance to hear and be converted, and the great work of God will go forward.” Manuscript Releases, volume 15, 292.

> «[4 Mosebok 32,6–15, sitert.] Herren Gud er en nidkjær Gud, og likevel bærer Han lenge over med sitt folks synder og overtredelser i denne slekt. Dersom Guds folk hadde vandret etter Hans råd, ville Guds verk ha gått frem, sannhetens budskaper ville ha blitt båret til alle folk som bor over hele jordens overflate. Dersom Guds folk hadde trodd Ham og vært ordets gjørere, dersom de hadde holdt Hans bud, ville engelen ikke ha kommet flygende gjennom himmelen med budskapet til de fire englene som skulle slippe vindene løs, så de skulle blåse over jorden, idet han ropte: Hold, hold de fire vindene, så de ikke blåser over jorden før jeg har beseglet Guds tjenere på deres panner. Men fordi folket er ulydig, utakknemlig, uhellig, slik det gamle Israel var, blir tiden forlenget, for at alle skal høre det siste nådebudskap forkynt med høy røst. Herrens verk er blitt hindret, beseglingens tid forsinket. Mange har ikke hørt sannheten. Men Herren vil gi dem anledning til å høre og omvende seg, og Guds store verk skal gå fremover.» Manuscript Releases, bind 15, 292.

On September 11, 2001 the third angel arrived again, and the sealing time which had been delayed since the rebellion of 1863, began again. It was the arrival of Islam of the third Woe, which is also the seventh trumpet that marks the beginning of the sealing time. The sealing time began with the arrival of the third angel on October 22, 1844, when the seventh trumpet began to sound, but that trumpet was hindered and delayed.

Den 11. september 2001 kom den tredje engelen igjen, og beseglingstiden, som hadde vært forsinket siden opprøret i 1863, begynte igjen. Det var islams ankomst i det tredje Ve, som også er den sjuende basun som markerer begynnelsen på beseglingstiden. Beseglingstiden begynte med den tredje engelens ankomst den 22. oktober 1844, da den sjuende basun begynte å lyde, men den basunen ble hindret og forsinket.

> And the angel which I saw stand upon the sea and upon the earth lifted up his hand to heaven, And sware by him that liveth for ever and ever, who created heaven, and the things that therein are, and the earth, and the things that therein are, and the sea, and the things which are therein, that there should be time no longer: But in the days of the voice of the seventh angel, when he shall begin to sound, the mystery of God should be finished, as he hath declared to his servants the prophets. Revelation 10:5–7.

> Og engelen som jeg så stå på havet og på jorden, løftet sin hånd mot himmelen, og svor ved ham som lever i all evighet, som skapte himmelen og det som er i den, og jorden og det som er på den, og havet og det som er i det, at det ikke lenger skulle være tid; men i dagene da den sjuende engels røst høres, når han skal begynne å blåse i basunen, da skal Guds mysterium bli fullendt, slik som han forkynte for sine tjenere profetene. Åpenbaringen 10:5–7.

The “voice” of the seventh angel, is the voice of the angel of Revelation chapter eighteen, which descended when the great buildings of New York City were thrown down.

«Røsten» til den sjuende engelen er røsten til engelen i Åpenbaringen kapittel atten, som steg ned da de store bygningene i New York City ble revet ned.

> And after these things I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. For all nations have drunk of the wine of the wrath of her fornication, and the kings of the earth have committed fornication with her, and the merchants of the earth are waxed rich through the abundance of her delicacies. Revelation 18:1–3.

> Og etter dette så jeg en annen engel stige ned fra himmelen, som hadde stor makt; og jorden ble opplyst av hans herlighet. Og han ropte med høy røst og sa: Falt, falt er Babylon, den store, og er blitt et tilhold for onde ånder og et skjulested for hver uren ånd og et bur for hver uren og avskyelig fugl. For alle folkeslag har drukket av vinen fra hennes horederis vredesvin, og jordens konger har drevet hor med henne, og jordens kjøpmenn er blitt rike ved overfloden av hennes vellyst. Åpenbaringen 18:1–3.

The “voice” of the mighty angel who descends, commands the angels to hold the four winds, that are represented as an “angry horse” seeking to break loose and bring death and destruction in its path.

«Røsten» til den mektige engelen som stiger ned, befaler englene å holde de fire vindene tilbake, hvilke fremstilles som en «vred hest» som søker å bryte løs og bringe død og ødeleggelse i sitt spor.

> “The angels of God do His bidding, holding back the winds of the earth, that the winds should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree, until the servants of God should be sealed in their foreheads. The mighty angel is seen ascending from the east (or sunrising). This mightiest of angels has in his hand the seal of the living God, or of Him who alone can give life, who can inscribe upon the foreheads the mark or inscription, to whom shall be granted immortality, eternal life. It is the voice of this highest angel that had authority to command the four angels to keep in check the four winds until this work was performed, and until he should give the summons to let them loose.” Testimonies to Ministers, 445.

> «Guds engler gjør Hans vilje og holder jordens vinder tilbake, for at vindene ikke skal blåse over jorden, heller ikke over havet eller over noe tre, før Guds tjenere er blitt beseglet på sine panner. Den mektige engelen ses stige opp fra øst (eller soloppgangen). Denne mektigste av engler har i sin hånd den levende Guds segl, eller Hans segl som alene kan gi liv, Han som kan innskrive på pannene det merke eller den innskrift som tilkjennegir hvem udødelighet, evig liv, skal bli gitt. Det er denne høyeste engelens røst som hadde myndighet til å befale de fire englene å holde de fire vindene i tømme inntil dette arbeidet var utført, og inntil han skulle gi befalingen om å slippe dem løs.» Testimonies to Ministers, 445.

The angel who commands the four angels to hold the winds, is the angel of Revelation chapter eighteen who lightens the earth with His glory, and his “strong voice” is the voice of the seventh angel.

Engelen som befaler de fire englene å holde vindene tilbake, er engelen i Åpenbaringen kapittel atten som opplyser jorden med sin herlighet, og hans «sterke røst» er den syvende engels røst.

> “And what a representation is given in Revelation 7 for our consideration and comfort and encouragement! The four angels are commissioned to do a work upon the earth. But One who purchased the world by giving Himself for its ransom has a chosen few. Who? Those who are keeping all of the commandments of God and have the faith of Jesus.

> «Og hvilket bilde blir ikke gitt i Åpenbaringen 7 til vår ettertanke, trøst og oppmuntring! De fire englene får i oppdrag å utføre et verk på jorden. Men Én som kjøpte verden ved å gi seg selv som løsepenge for den, har noen utvalgte få. Hvem? De som holder alle Guds bud og har Jesu tro.

> “John’s attention was called to another scene: ‘And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God’ (Revelation 7:2). Who is this? The Angel of the covenant. He comes from the sunrising. He is the Dayspring from on high. He is the Light of the world. ‘In Him was life; and the life was the light of men’ (John 1:4). This is the One Isaiah describes: ‘Unto us a Child is born, unto us a Son is given: and the government shall be upon His shoulder; and His name shall be called Wonderful, Counselor, The mighty God, The everlasting Father, The Prince of Peace’ (Isaiah 9:6). He cried, as One who had superiority over the hosts of angels in heaven ‘to whom it was given to hurt the earth, and the sea, saying, “hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads” (Revelation 7:2, 3).

> «Johannes’ oppmerksomhet ble rettet mot et annet syn: ‘Og jeg så en annen engel stige opp fra soloppgangen, med den levende Guds segl’ (Åpenbaringen 7:2). Hvem er dette? Paktens Engel. Han kommer fra solens oppgang. Han er soloppgangen fra det høye. Han er verdens lys. ‘I ham var liv, og livet var menneskenes lys’ (Johannes 1:4). Dette er Han som Jesaja beskriver: ‘For et barn er oss født, en sønn er oss gitt, og herredømmet er på hans skulder; og hans navn skal kalles Underfull, Rådgiver, Veldig Gud, Evig Far, Fredsfyrste’ (Jesaja 9:6). Han ropte, som En som hadde overhøyhet over englehærene i himmelen, til dem ‘som det var gitt å skade jorden og havet’, idet han sa: ‘Skad ikke jorden, heller ikke havet eller trærne, før vi har beseglet vår Guds tjenere på deres panner’ (Åpenbaringen 7:2, 3).»

> “Here is the divine and human united. The command is given to the four angels to hold in check the four winds until they receive His summons. Read the entire chapter. The cry, ‘Hurt not,’ is uttered by the Restorer, the Redeemer.

> «Her er det guddommelige og det menneskelige forenet. Befalingen gis til de fire englene om å holde de fire vindene tilbake inntil de mottar Hans kall. Les hele kapitlet. Ropet: «Gjør ikke skade», uttales av Gjenoppretteren, Forløseren.

> “Judgment and wrath were to be repressed only for a little space until a certain work was done. The message, the last message of warning and mercy, has been retarded in doing its work by the selfish love of money, the selfish love of ease, and the unfitness of man to do a work that needs to be done. The angel that is to lighten the earth with His glory has waited for human instrumentalities through whom the light of heaven could shine, and they thus cooperate to give, in its sacred, solemn importance, the message which is to decide the destiny of the world.” Manuscript Releases, volume 15, 222.

> «Dom og vrede skulle holdes tilbake bare for en liten stund inntil et bestemt verk var utført. Budskapet, det siste budskap om advarsel og barmhjertighet, er blitt forsinket i sitt verk ved den selviske kjærlighet til penger, den selviske kjærlighet til bekvemmelighet, og menneskets uskikkethet til å utføre et verk som må gjøres. Engelen som skal opplyse jorden med sin herlighet, har ventet på menneskelige redskaper gjennom hvem himmelens lys kunne skinne, og de således samarbeide om å gi, i dets hellige, høytidelige betydning, budskapet som skal avgjøre verdens skjebne.» Manuscript Releases, bind 15, 222.

The third angel, who is Christ, is also the sealing angel who arrived on October 22, 1844, but due to the disobedience of God’s people, His work of sealing the one hundred and forty-four thousand has been delayed until September 11, 2001. Then Islam of the third Woe, brought down the great buildings of New York, and the sealing process began. At that point the nations became “angry, yet held in check”. The first voice of Revelation chapter eighteen, is the voice that commands the four angels to hold, while God’s people are sealed.

Den tredje engelen, som er Kristus, er også den beseglende engelen som kom den 22. oktober 1844, men på grunn av Guds folks ulydighet er Hans verk med å besegle de hundre og førtifire tusen blitt forsinket inntil 11. september 2001. Da felte islam under det tredje ve ned New Yorks store bygninger, og beseglingsprosessen begynte. På det tidspunkt ble folkene «vrede, men holdt tilbake». Den første stemmen i Åpenbaringen kapittel atten er stemmen som befaler de fire englene å holde tilbake, mens Guds folk blir beseglet.

Jesus always illustrates the ending with the beginning, and on February 26, 1993, Islam of the third Woe detonated a truck bomb in the underground parking garage of the North Tower of the World Trade Center. The explosion resulted in significant damage to the building, killing six people and injuring over a thousand others. While the attack did not bring down the towers, it was a significant act of terrorism on U.S. soil and foreshadowed the events of September 11, 2001.

Jesus illustrerer alltid enden med begynnelsen, og den 26. februar 1993 detonerte islam i det tredje Ve et lastebilbombeangrep i den underjordiske parkeringsgarasjen under Nordtårnet i World Trade Center. Eksplosjonen forårsaket betydelig skade på bygningen, drepte seks mennesker og skadet over tusen andre. Selv om angrepet ikke fikk tårnene til å rase sammen, var det en betydelig terrorhandling på amerikansk jord og varslet begivenhetene den 11. september 2001.

The sealing time began on September 11, 2001, but it included a forewarning eight years before. The Islamic attack on Israel on October 7, 2023 is a forewarning of the ending of the sealing time. The prophetic characteristics of the third Woe have been established with the prophetic characteristics of the first two Woes. In the opening verses of chapter nine of Revelation the sealing of the one hundred and forty-four thousand is illustrated.

Beseglingstiden begynte den 11. september 2001, men den innbefattet en forutgående advarsel åtte år tidligere. Det islamske angrepet på Israel den 7. oktober 2023 er en forutgående advarsel om avslutningen av beseglingstiden. De profetiske kjennetegnene ved det tredje Ve er blitt fastslått gjennom de profetiske kjennetegnene ved de to første Veene. I de innledende versene i kapittel ni i Åpenbaringen blir beseglingen av de hundre og førtifire tusen fremstilt.

We will consider that subject in the next article.

Vi vil behandle dette emnet i den neste artikkelen.

> “If such scenes as this are to come, such tremendous judgments on a guilty world, where will be the refuge for God’s people? How will they be sheltered until the indignation be overpast? John sees the elements of nature—earthquake, tempest, and political strife—represented as being held by four angels. These winds are under control until God gives the word to let them go. There is the safety of God’s church. The angels of God do His bidding, holding back the winds of the earth, that the winds should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree, until the servants of God should be sealed in their foreheads. The mighty angel is seen ascending from the east (or sunrising). This mightiest of angels has in his hand the seal of the living God, or of Him who alone can give life, who can inscribe upon the foreheads the mark or inscription, to whom shall be granted immortality, eternal life. It is the voice of this highest angel that had authority to command the four angels to keep in check the four winds until this work was performed, and until he should give the summons to let them loose.

> «Hvis slike scener som dette skal komme, slike veldige dommer over en skyldig verden, hvor skal da tilflukten være for Guds folk? Hvordan skal de bli skjermet inntil harmen er drevet over? Johannes ser naturens elementer — jordskjelv, storm og politisk strid — fremstilt som holdt tilbake av fire engler. Disse vindene er under kontroll inntil Gud gir ordet om å slippe dem løs. Deri ligger Guds menighets trygghet. Guds engler gjør hans befaling, idet de holder jordens vinder tilbake, for at vindene ikke skal blåse over jorden, heller ikke over havet og heller ikke over noe tre, før Guds tjenere er blitt beseglet på sine panner. Den mektige engelen ses stige opp fra øst (eller soloppgangen). Denne mektigste av engler har i sin hånd den levende Guds segl, eller hans segl som alene kan gi liv, han som kan innskrive på pannene merket eller innskriften til dem som skal få udødelighet, evig liv. Det er denne høyeste engelens røst som hadde myndighet til å befale de fire englene å holde de fire vindene i tømme inntil dette arbeidet var utført, og inntil han skulle gi befalingen om å slippe dem løs. »

> “Those that overcome the world, the flesh, and the devil, will be the favored ones who shall receive the seal of the living God. Those whose hands are not clean, whose hearts are not pure, will not have the seal of the living God. Those who are planning sin and acting it will be passed by. Only those who, in their attitude before God, are filling the position of those who are repenting and confessing their sins in the great anti-typical Day of Atonement, will be recognized and marked as worthy of God’s protection. The names of those who are steadfastly looking and waiting and watching for the appearing of their Saviour—more earnestly and wishfully than they who wait for the morning—will be numbered with those who are sealed. Those who, while having all the light of truth flashing upon their souls, should have works corresponding to their avowed faith, but are allured by sin, setting up idols in their hearts, corrupting their souls before God, and polluting those who unite with them in sin, will have their names blotted out of the book of life, and be left in midnight darkness, having no oil in their vessels with their lamps. ‘Unto you that fear My name shall the Sun of Righteousness arise with healing in His wings.’

> «De som seirer over verden, kjødet og djevelen, skal være de begunstigede som skal motta den levende Guds segl. De som ikke har rene hender, og hvis hjerter ikke er rene, skal ikke ha den levende Guds segl. De som planlegger synd og utfører den, vil bli gått forbi. Bare de som, i sin holdning overfor Gud, inntar stillingen til dem som angrer og bekjenner sine synder på den store antitypiske forsoningsdagen, vil bli anerkjent og merket som verdige til Guds beskyttelse. Navnene på dem som standhaftig ser etter og venter og våker for sin Frelsers tilsynekomst—med større alvor og lengsel enn de som venter på morgenen—vil bli regnet blant dem som er beseglet. De som, mens hele sannhetens lys stråler inn over deres sjeler, burde ha gjerninger som svarer til deres bekjente tro, men lar seg lokke av synden, reiser opp avguder i sine hjerter, forderver sine sjeler for Gud og besmitter dem som forener seg med dem i synd, vil få sine navn utslettet av livets bok og bli etterlatt i midnattens mørke, uten olje i sine kar sammen med sine lamper. ‘Men for dere som frykter mitt navn, skal rettferdighetens sol gå opp med legedom under sine vinger.’»

> “This sealing of the servants of God is the same that was shown to Ezekiel in vision. John also had been a witness of this most startling revelation. He saw the sea and the waves roaring, and men’s hearts failing them for fear. He beheld the earth moved, and the mountains carried into the midst of the sea (which is literally taking place), the water thereof roaring and troubled, and the mountains shaking with the swelling thereof. He was shown plagues, pestilence, famine, and death performing their terrible mission.” Testimonies to Ministers, 445.

> «Denne beseglingen av Guds tjenere er den samme som ble vist Esekiel i syn. Johannes hadde også vært vitne til denne høyst forbløffende åpenbaring. Han så havet og bølgene bruse, og menneskenes hjerter svikte av frykt. Han så jorden bli rystet, og fjellene bli kastet midt i havet (noe som bokstavelig talt finner sted), vannet der bruse og opprøres, og fjellene skjelve ved dets svulmende bølger. Han fikk se plager, pest, hungersnød og død utføre sitt fryktelige oppdrag.» Testimonies to Ministers, 445.

Back to Articles