Article

# Elia – nummer fjorten

Den profetiske parallellen: Fra millerittene til Future for America i Elias’ ånd

Author

Jeff Pippenger

Published

October 21, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Ved endens tid i 1798 ble det profetiske budskapet om Ulai-elven i Daniels bok, kapittel åtte og ni, avforseglet, og William Miller ble oppreist i Elias’ ånd og kraft for å forkynne at Guds dom var nær.

> «Det ble gitt William Miller og hans medarbeidere å forkynne advarselen i Amerika. Dette landet ble sentrum for den store adventbevegelsen. Det var her profetien om den første engels budskap fikk sin mest direkte oppfyllelse. Millers og hans medarbeideres skrifter ble brakt til fjerne land. Overalt hvor misjonærer hadde trengt frem i hele verden, ble det glade budskap om Kristi snare gjenkomst sendt ut. Vidt og bredt spredte budskapet om det evige evangelium seg: «Frykt Gud og gi ham ære! For timen for hans dom er kommet.» The Great Controversy, 368.»

Ved endens tid i 1989 ble det profetiske budskapet om Hiddekel-elven i Daniel kapittel ti til tolv avseglet, og Future for America ble oppreist i Elias’ ånd og kraft for å forkynne nærværet av Guds dom.

Millerittene forkynte at dommen ble innledet, og Future for America forkynner at dommen avsluttes. Millerittenes profetiske rammeverk var de to ødeleggende maktene i hedenskapet, etterfulgt av pavedømmet. Future for Americas profetiske rammeverk er de tre ødeleggende maktene i hedenskapet, etterfulgt av pavedømmet og deretter av det frafalne protestantismen.

Millerittene begynte som filadelfiere og gikk over til å bli laodikeere. Future for America begynte som laodikeere og går over til å bli filadelfiere. Overgangen fra Filadelfia til Laodikea for millerittene stod i forbindelse med Elias’ død og hans budskap om Moses’ ed. Future for Americas overgang står i forbindelse med Elias’ og Moses’ død og oppstandelse i Åpenbaringen elleve.

Ved dommens begynnelse i 1844 hadde millerittene fullført Elias’ verk på Karmelfjellet. Ved dommens avslutning, ved søndagsloven, vil bevegelsen Future for America ha fullført Elias’ verk på Karmelfjellet. I millerittenes historie ble de tre landemerkene i sekstifemårsprofetien som identifiseres i Jesaja kapittel sju, vers åtte, gjentatt idet to nasjoner ble forenet til én nasjon for å opprette det protestantiske hornet på jorddyret i Åpenbaringen tretten. I Future for Americas historie blir de tre landemerkene i de samme sekstifem årene gjentatt når to nasjoner går sammen for å danne republikanismens horn som taler som en drage.

Det første av disse tre veimerkene i Future for Americas profetiske historie var endetiden i 1989. Det andre var 11. september 2001, og det tredje vil være den snart kommende søndagsloven. I millerittisk historie ble rekkefølgen av veimerker som er identifisert i Jesaja sju, omvendt i forhold til rekkefølgen av veimerker i Jesajas historie. I Future for Americas historie samsvarer rekkefølgen med den første henvisningen til de sekstifem årene, men ved enden finnes det ikke lenger noe tidselement. Siden 22. oktober 1844 er enhver anvendelse av profetisk tid en satanisk villfarelse.

Den profetiske begrunnelsen for å fastholde rekkefølgen av de tre veimerker slik de fremstilles i Jesaja sju, i motsetning til deres omvendte rekkefølge i millerittisk historie, er delvis basert på prinsippet om første omtale. Rekkefølgen av de sekstifem årene omtales først i Jesaja sju, og selv om det ikke lenger finnes noe element av tidsperioden på sekstifem år når den endelige oppfyllelsen av den profetiske historien som er fremstilt ved disse årene finner sted i bevegelsen ved enden, blir de tre veimerkene fortsatt identifisert, og de bevarer den samme rekkefølgen som i Jesajas historie.

En annen begrunnelse for å bevare den første rekkefølgen av veimerkene, er forholdet til milleritthistorien, hvor de sekstifem årene ble oppfylt, og den kontinuitet som millerittbevegelsen har med Future for America-bevegelsen. Milleritthistorien var begynnelsen, og Future for America er avslutningen.

Millerittenes bevegelse opphørte i 1863, da den lovlig organiserte Syvendedags Adventistkirken begynte. På det tidspunktet ble Elias-budet, som var kommet ved endens tid i 1798, da synet om elven Ulai ble åpnet, brakt til taushet og forseglet. I 1989, ved endens tid, da synet om elven Hiddekel ble åpnet, vendte Elias-budet tilbake.

En tredje begrunnelse for å beholde den opprinnelige rekkefølgen av veimerkene finnes i den profetiske linjen som omhandler jorddyret og dets to horn. I millerittisk historie ble to nasjoner sammenføyd for å danne protestantismens horn. I Future for America sin historie vil de to hornene av frafallen protestantisme og frafallen republikanisme bli sammenføyd for å danne den ene nasjonen som er et «bilde av», og også et «bilde til», dyret. De to nasjonene som kommer sammen i avslutningshistorien for å danne det ene hornet av kirke og stat, når denne oppfyllelsen ved søndagsloven.

Når dyrets bilde er fullt utviklet, stadfestes dets fullbyrdelse ved dets evne til å få søndagsloven vedtatt. Utviklingen av dette bildet er en tidsprosess, men dyrets merke er et tidspunkt. Tiden for å utvikle bildet er framstilt ved de førtiseks årene da templet ble reist fra 1798 til 1844. Det republikanske hornet reiser et religiøst-politisk tempel i den tidsperioden da dyrets bilde blir utviklet.

Utviklingen av dyrets bilde begynte profetisk den 11. september 2001. Denne krisen markerte innføringen av Patriot Act, som markerte overgangen i konstitusjonell lov fra den engelske rettens premiss til den romerske rettens premiss. Engelsk rett bygger på prinsippet om at en person er uskyldig inntil skyld er bevist, og romersk rett bygger på prinsippet om at en person er skyldig inntil uskyld er bevist.

Det politiske tempelet som blir oppført fra 11. september 2001 og frem til søndagsloven, blir også illustrert ved dannelsen av dyrets bilde. Profetisk tid er ikke lenger anvendelig, så de førtiseks årene da protestantismens horn oppførte det åndelige tempelet, illustrerer en periode, ikke et tidspunkt, da republikanismens horn reiser opp sitt religiøst-politiske tempel.

De tre primære begrunnelsene for å anvende den samme rekkefølgen av tre veimerker i de sekstifem årene som er fremstilt i Jesaja sju, er for det første regelen om første omtale; 742 f.Kr., 723 f.Kr. og 677 f.Kr., altså nitten år etterfulgt av førtiseks år. I den millerittiske historien var det motsatt; 1798, 1844 og 1863, altså førtiseks år etterfulgt av nitten år.

Den andre begrunnelsen er kontinuiteten i budskapet om Elias’ rolle og gjerning. Elia kom ved endetiden i 1798, da Daniels bok ble åpnet (Daniel 8,14), og kom deretter til striden på Karmelfjellet fra 1840 til 1844, og han ble så beseglet sammen med skikkenes og tradisjonens teologi i 1863. Elia kom igjen ved endetiden i 1989, da Daniels bok ble åpnet. Han reiste profetisk frem til 11. september 2001, hvor striden på Karmelfjellet begynner, for så å ende ved den snart kommende søndagsloven. Kontinuiteten i Elias’ rolle og gjerning støtter rekkefølgen av de veimerker som er identifisert i Jesaja sju.

Sammenhengen omkring de to hornene på jorddyret viser at begge hornene går over fra to makter til én, én i begynnelsen og én ved avslutningen av det sjette riket i Bibelens profeti. Når de to stokkene, enten ved begynnelsen eller ved avslutningen, samles og føyes sammen til ett folk, fremstilles de som byggende enten et åndelig tempel i begynnelsen eller et religiøst-politisk åndelig tempel ved enden. Det forfalskede tempelet er et bilde av det pavelige tempelet, hvor paven sitter i Guds tempel og utroper seg selv til å være Gud.

Når Amerikas forente stater taler som en drage ved søndagsloven, vil de oppfylle nettopp dette bildet, for de vil ha bygget et forfalsket tempel hvor kirke og stat er forent til én stav, og kirken vil ha kontroll over dette forholdet.

I Jesaja sju tok profeten Jesaja sin sønn med seg for å forkynne budskapet til kong Akas ved renneledningen til den øvre dammen, ved valkerens mark.

> Da sa Herren til Jesaja: Gå nå ut og møt Akas, du og din sønn Sjear-Jasjub, ved enden av rennevannet fra den øvre dammen, på veien til valkerens mark. Jesaja 7:3.

Ordet «Shearjashub» betyr «en rest skal vende tilbake». Resten av den innledende bevegelsen av millerittene vendte tilbake i bevegelsen Future for America i 1989. Jesaja og hans sønn representerer en begynnelse og en avslutning gjennom sitt forhold som far og sønn. De formidler Elias’ ånd, den som skulle vende fedrenes hjerter til barna og barnas hjerter til fedrene. Jesaja forkynte et Elias-budskap til den ugudelige kong Akas. Blant andre ugudelige handlinger er Akas kjent for å ha stengt helligdomstjenestene og reist en kopi av et assyrisk tempel i deres sted.

> Akas var tjue år gammel da han ble konge, og han regjerte seksten år i Jerusalem. Han gjorde ikke det som var rett i Herren sin Guds øyne, slik som hans far David. Men han vandret på Israels kongers vei; ja, han lot også sin sønn gå gjennom ilden, etter de avskyelige skikker hos de hedningefolk som Herren hadde drevet bort for Israels barns ansikt. Og han ofret og brente røkelse på offerhaugene og på høydene og under hvert grønt tre. Da drog Resin, Syriakongen, og Pekah, Remaljas sønn, Israels konge, opp til Jerusalem for å føre krig; og de beleiret Akas, men kunne ikke få overhånd over ham. På den tid vant Resin, Syriakongen, Elat tilbake til Syria og drev judeerne bort fra Elat; og syrerne kom til Elat og ble boende der til denne dag. Så sendte Akas sendebud til Tiglat-Pileser, Assyrias konge, og lot si: Jeg er din tjener og din sønn; dra opp og frels meg av Syriakongens hånd og av Israels konges hånd, de som reiser seg mot meg. Og Akas tok sølvet og gullet som fantes i Herrens hus og i skattene i kongens hus, og sendte det som gave til Assyrias konge. Og Assyrias konge hørte på ham; for Assyrias konge drog opp mot Damaskus og inntok det og førte folket derfra bort i fangenskap til Kir, og Resin drepte han. Og kong Akas drog til Damaskus for å møte Tiglat-Pileser, Assyrias konge, og han så et alter som var i Damaskus; og kong Akas sendte til presten Uria en avbildning av alteret og et mønster av det, i samsvar med hele dets utførelse. Og presten Uria bygde et alter helt etter det som kong Akas hadde sendt fra Damaskus; slik gjorde presten Uria det ferdig før kong Akas kom tilbake fra Damaskus. Og da kongen kom fra Damaskus, så kongen alteret; og kongen trådte frem til alteret og ofret på det. Og han brente sitt brennoffer og sitt matoffer og utøste sitt drikkoffer og stenket blodet av sine fredsoffer på alteret. Også kobberalteret, som sto for Herrens åsyn, flyttet han bort fra forsiden av huset, fra plassen mellom alteret og Herrens hus, og satte det på nordsiden av alteret. Og kong Akas bød presten Uria og sa: På det store alteret skal du brenne morgenbrennofferet og kveldsmatofferet og kongens brennoffer og hans matoffer, sammen med brennofferet for hele landets folk og deres matoffer og deres drikkoffer; og du skal stenke på det alt blodet av brennofferet og alt blodet av slaktofferet; men kobberalteret skal være for meg til å spørre ved. Og presten Uria gjorde helt etter alt det som kong Akas bød. Og kong Akas skar bort kantlistene på understellene og tok kjelene bort fra dem; og havet tok han ned fra kobberoksene som sto under det, og satte det på et steinunderlag. Og sabbatstaket som de hadde bygd i huset, og kongens ytre inngang, flyttet han bort fra Herrens hus for Assyrias konges skyld. 2 Kong 16:2–18.

Kongen av Assyria representerer kongen i nord, som er et symbol på pavedømmet. Den onde kong Akas var den bokstavelige lederen for Juda, det bokstavelige herlige land. Da Jesaja og hans sønn møtte ham ved ledningen fra den øvre dammen ved valkeplassen, med budskapet om at en rest skulle vende tilbake, befant den onde kongen seg i krisen under en borgerkrig mellom nord og sør. I denne krisen forkastet han budskapet som Gud tilbød gjennom profeten Jesaja, og søkte beskyttelse hos den bokstavelige kongen i nord.

Skildringen i Jesaja sju fremstiller en leder for det åndelige herlige land som vender seg til pavedømmet for å søke en allianse i en tid med borgerkrig, i stedet for å vende seg til Gud. Akas’ opprør mot Gud fremstilles ved at han oppsøker kongen i nord og lager et mønster av tempelet til guden til kongen i nord, og sender mønsteret av tempelet til øverstepresten i Jerusalem, som deretter oppførte en kopi av det forfalskede tempelet på den hellige grunn i Guds helligdom. Den onde kong Akas representerer staten, og øversteprestens medvirkning representerer en forening av kirke og stat.

Det bokstavelige opprøret representerer opprøret hos lederen for det åndelige herlige land, som etterligner gudstjenesten til pavedømmet (kongen i nord) og stenger den sanne tilbedelsen i Guds helligdom. Akas’ opprør representerer lederskapet i De forente stater, som reiser et forfalsket tempel i det herlige land, en kopi av templet til kongen i nord.

Den profetiske sammenhengen i Jesaja sju representerer de første sekstifem årene av jorddyret, og mer direkte jorddyrets avsluttende periode. Det er mye lys å hente fra den profetiske sammenhengen i Jesaja sju, men på dette punktet anvender vi ganske enkelt prinsippet om at Kristus illustrerer enden på en ting ved begynnelsen på en ting. Vi gjør her denne anvendelsen, ikke så mye for å gå dypt inn i konsekvensene av den historiske sammenhengen i Jesaja sju. Vi fastslår at når hornet av frafallen republikanisme forenes med hornet av frafallen protestantisme, er det en fremstilling av oppføringen av et falskt tempel.

Opprettelsen av det forfalskede tempelet, som er utformet etter tempelet til kongen i nord, representerer den historien da dyrets bilde blir dannet, og det er den store prøven for Guds folk, hvorved deres evige skjebne vil bli avgjort.

> «Herren har tydelig vist meg at dyrets bilde vil bli dannet før nådetiden avsluttes; for det skal være den store prøven for Guds folk, ved hvilken deres evige skjebne vil bli avgjort.

> «Dette er den prøven som Guds folk må gjennom før de blir beseglet. Alle som beviste sin troskap mot Gud ved å holde Hans lov og nekte å godta en falsk sabbat, vil slutte seg til Herren Gud Jehovas banner og vil motta den levende Guds segl. De som oppgir sannheten av himmelsk opprinnelse og godtar søndagssabbaten, vil motta dyrets merke.» The Seventh-day Adventist Bible Commentary, bind 7, 976.

Syvendedags adventister, som er det laodikeiske «Guds folk», har en «stor prøve» som finner sted før nådetiden avsluttes. Det er «prøven» de må bestå «før de blir beseglet». Guds segl og nådetidens avslutning finner sted ved søndagsloven. Dyrets billedes dannelse finner sted i en periode som leder frem til og kulminerer ved søndagsloven. Dyrets bilde og dets dannelse er en sannhet som vil avgjøre vår evige skjebne. Dannelsen av dette bildet er blitt illustrert som sammenføyningen av to staver for å gjøre én nasjon. Sammenføyningen av de to stavene skjer ved begynnelsen av De forente staters historie og deretter igjen ved dens avslutning. To staver ble sammenføyd i begynnelsen for å grunnfeste det protestantiske hornet, og to staver blir sammenføyd ved enden for å grunnfeste det republikanske hornet.

I begynnelseshistorien fra 1798 til 1844 ble det protestantiske hornets tempel reist. Nitten år senere talte det republikanske hornets første republikanske president som et lam, og ved å gjøre dette begynte han prosessen med å frigjøre slavene, men det kostet ham livet. Guds Lam døde på korset for å frigjøre menneskeheten fra syndens slaveri, men det kostet ham livet. Korset er Frigjøringserklæringen. I den historien hvor det republikanske hornet frigjorde slavene, forkastet det protestantiske hornet profetien om slaveri. I historien om søndagsloven, når det republikanske hornet gjenoppretter det åndelige slaveriet, vil det protestantiske hornet forkynne budskapet som setter fangene fri.

Den siste presidenten for jorddyrets republikanske horn vil tale som en drage, og når han gjør det, vil det sanne protestantiske horn bli løftet opp som et banner. Dette er forbildet i de to hornene til det bokstavelige og åndelige medisk-persiske riket. Det bokstavelige medisk-persiske riket var det andre riket i Bibelens profeti, og det sjette riket i Bibelens profeti er det åndelige medisk-persiske riket. I Daniels bok hadde væren i Medo-Persia to horn, slik De forente stater også har, men det andre hornet kom opp sist.

> Så løftet jeg mine øyne og så, og se, foran elven stod det en vær som hadde to horn; og de to hornene var høye, men det ene var høyere enn det andre, og det høyeste kom opp sist. Daniel 8:3.

I den profetiske historien om jorddyret og dets to horn ble det protestantiske horn først identifisert, men i stedet for å stige opp og fullføre verket trakk det seg tilbake inn i villmarken av laodikeisk blindhet. I den historien hvor det republikanske horn taler som en drage og vedtar den snart kommende søndagsloven, vil det sanne protestantiske horn endelig bli løftet opp som et banner. Bare de laodikeiske syvendedagsadventistene som erkjenner prøven representert ved dannelsen av dyrets bilde, vil motta Guds segl når nådetiden lukkes. Budskapet som identifiserer denne prøvingsprosessen, blir nå avforseglet for enhver som ønsker å bli gagnet derved.

> Og Elia trådte fram for hele folket og sa: Hvor lenge vil dere halte til begge sider? Hvis Herren er Gud, så følg ham; men hvis Baal, så følg ham. Og folket svarte ham ikke et ord. 1 Kong 18:21.

Back to Articles