Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Six

Daniels bok - nummer åttiseks

The Prophetic Unveiling: Understanding the Increase of Knowledge and the Midnight Cry Message

Den profetiske avdukning: Å forstå økningen i kunnskap og midnattsropsbudskapet

Author

Jeff Pippenger

Published

February 19, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are dealing with the parallel between the movements of the first and third angels, in order to better understand what the increase of knowledge represents symbolically when it is unsealed at the time of the end. We are attempting to demonstrate that it represents an escalation of truth that ultimately climaxes as the latter rain, which is the message of the Midnight Cry. As a symbol, the “increase of knowledge” is derived from the book of Daniel, and it is there identified as the prophetic knowledge that tests and produces two classes of worshippers.

Vi behandler parallellen mellom den første og den tredje engels bevegelser for bedre å forstå hva økningen av kunnskap symbolsk representerer når den blir åpnet ved endens tid. Vi søker å påvise at den representerer en opptrapping av sannhet som til sist kulminerer som senregnet, hvilket er midnattsropets budskap. Som symbol er «økningen av kunnskap» hentet fra Daniels bok, og der blir den identifisert som den profetiske kunnskap som prøver og frembringer to klasser av tilbedere.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> Og han sa: Gå bort, Daniel; for ordene skal være lukket og forseglet inntil endetiden. Mange skal bli renset og gjort hvite og prøvet; men de ugudelige skal handle ugudelig, og ingen av de ugudelige skal forstå; men de vise skal forstå. Daniel 12:9, 10.

In 1989 an “increase of knowledge” was unsealed that will ultimately demonstrate two classes of worshippers. Those two classes are illustrated in the context of how they relate to the message of the latter rain. The wicked do not recognize or receive the latter rain, and the wise do. The wicked therefore do not see when the latter rain begins to fall, and it began to fall when the nations were angered on September 11, 2001. We have been addressing the leadership of Laodicean Adventism as represented in Ezekiel chapters eight and nine, and also in Isaiah chapter twenty-eight. In Isaiah the “scornful men” “made lies” their “refuge” and “hid” themselves “under falsehood.”

I 1989 ble en «kunnskapsøkning» avforseglet, som til sist vil påvise to klasser av tilbedere. Disse to klassene blir fremstilt i sammenhengen med hvordan de forholder seg til budskapet om senregnet. De ugudelige gjenkjenner eller mottar ikke senregnet, mens de vise gjør det. De ugudelige ser derfor ikke når senregnet begynner å falle, og det begynte å falle da folkeslagene ble vrede den 11. september 2001. Vi har henvendt oss til lederskapet i laodikeisk adventisme, slik det er framstilt i Esekiels åttende og niende kapittel, og også i Jesaja kapittel tjueåtte. I Jesaja hadde «spotterne» gjort «løgn» til sin «tilflukt» og «skjulte» seg «under falskhet».

> Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:14, 15.

> Derfor, hør Herrens ord, dere spottere, som hersker over dette folket som er i Jerusalem. Fordi dere har sagt: Vi har sluttet en pakt med døden, og med dødsriket har vi gjort en avtale; når den oversvømmende svøpen farer fram, skal den ikke nå oss. For vi har gjort løgnen til vår tilflukt, og under falskhet har vi skjult oss. Jesaja 28:14, 15.

The ancient men of Jerusalem of the last days fail the test of “the rest and refreshing” that is represented by the methodology of “line upon line,” which allows the wise to recognize the latter rain of the last days, through the historical illustration of the latter rain in the Millerite history. The prophetic characteristic of “the scornful men” that Isaiah emphasizes in the passage, is the lies and falsehood that they hid under and made their refuge. Therefore, in connection with the test of the latter rain message (the rest and refreshing that they would not hear), the ancient men of Jerusalem have accepted a lie.

De gamle mennene i det siste dagers Jerusalem består ikke prøven om «hvilen og vederkvegelsen», som er fremstilt ved metodikken «bud på bud», hvilken gjør de vise i stand til å gjenkjenne de siste dagers sildige regn gjennom den historiske illustrasjonen av det sildige regn i millerittisk historie. Det profetiske kjennetegnet ved «de spotterne» som Jesaja fremhever i avsnittet, er de løgner og den usannhet som de skjulte seg under og gjorde til sin tilflukt. Derfor har de gamle mennene i Jerusalem, i forbindelse med prøven på budskapet om det sildige regn («hvilen og vederkvegelsen» som de ikke ville høre), antatt en løgn.

The latter rain message arrives with a debate, as represented in Habakkuk chapter two, when the watchman there asks God what he should answer in the “debate” of his history, for the word “reproved” in verse one of chapter two means “argued with”.

Budskapet om senregnet kommer med en debatt, slik det fremstilles i Habakkuk kapittel to, når vekteren der spør Gud hva han skal svare i «debatten» i sin historie, for ordet «irettesatt» i vers én i kapittel to betyr «argumentert med».

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. Habakkuk 2:1.

> Jeg vil stå på min vaktpost og stille meg på tårnet, og jeg vil speide for å se hva han vil si til meg, og hva jeg skal svare når jeg blir irettesatt. Habakkuk 2:1.

The wise during the debate of the latter rain, present the truths represented as Miller’s jewels, which are also the foundational truths identified, established and presented by the Millerites. Those truths are represented as Christ, the Rock of Ages.

De vise fremholder under striden om siste regn de sannheter som fremstilles som Millers juveler, og som også er de grunnleggende sannheter som ble identifisert, stadfestet og fremholdt av millerittene. Disse sannheter fremstilles som Kristus, evighetens Klippe.

> “Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> La dem som står som Guds vektere på Sions murer, være menn som kan se farene før folket,—menn som kan skjelne mellom sannhet og villfarelse, rettferdighet og urettferdighet.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given.” Review and Herald, April 14, 1903.

> «Advarselen er kommet: Intet må få slippe inn som vil forstyrre grunnvollen for den tro som vi har bygget på helt siden budskapet kom i 1842, 1843 og 1844. Jeg var med i dette budskapet, og helt siden den gang har jeg stått framfor verden, tro mot det lyset som Gud har gitt oss. Vi har ikke til hensikt å ta føttene våre bort fra den plattformen som de ble satt på, mens vi dag for dag søkte Herren i alvorlig bønn og søkte etter lys. Tror dere at jeg kunne oppgi det lyset som Gud har gitt meg? Det skal være som evighetens klippe. Det har ledet meg helt siden det ble gitt.» Review and Herald, 14. april 1903.

The ancient men present a false latter rain message that is represented by Isaiah as a “lie” and a falsehood. In Ezekiel chapter eight, the history that identifies when the ancient men of Jerusalem are bowing to the sun, and are contrasted with those who receive the seal of God in the next chapter. The third abomination (generation), represents a false latter rain message, as represented by the “weeping for Tammuz.” In the third generation of Adventism, which began in 1919, a “lie” was introduced in connection with the false gospel publicly presented by W. W. Prescott at the 1919 Bible Conference. That “lie” is a specific subject of the third generation, and the “lie” is the false foundation of the false latter rain message, represented by the “weeping for Tammuz.”

De gamle menn fremfører et falskt budskap om senregnet, som av Jesaja fremstilles som en «løgn» og en usannhet. I Esekiel kapittel åtte finnes den historien som identifiserer når de gamle menn i Jerusalem bøyer seg for solen, og de settes i kontrast til dem som mottar Guds segl i det neste kapitlet. Den tredje styggedommen (generasjonen) representerer et falskt budskap om senregnet, slik det fremstilles ved «gråten over Tammus». I adventismens tredje generasjon, som begynte i 1919, ble en «løgn» introdusert i forbindelse med det falske evangeliet som offentlig ble fremlagt av W. W. Prescott på bibelkonferansen i 1919. Denne «løgn» er et særskilt emne for den tredje generasjonen, og «løgnen» er det falske grunnlaget for det falske budskapet om senregnet, representert ved «gråten over Tammus».

It is important to spend time pinpointing the “lie” in prophecy, for the “lie” is the major reason Laodicean Adventism cannot see the increase of knowledge in 1989. The “lie” is that “the daily” in the book of Daniel represents Christ’s sanctuary ministry. Applying “the daily” prophetically as Christ’s sanctuary ministry is a false and incorrect prophetic application, but the “lie” is not simply identifying the false identification of “the daily” as a prophetic symbol, it also represents a “lie” that claims that Sister White agreed with the false application, and then using that falsehood to then establish the incorrect application as established truth.

Det er viktig å bruke tid på å identifisere «løgnen» i profetien, for «løgnen» er hovedårsaken til at laodikeisk adventisme ikke kan se kunnskapsøkningen i 1989. «Løgnen» er at «det daglige» i Daniels bok representerer Kristi helligdomstjeneste. Å anvende «det daglige» profetisk som Kristi helligdomstjeneste er en falsk og uriktig profetisk anvendelse, men «løgnen» består ikke bare i å identifisere den falske bestemmelsen av «det daglige» som et profetisk symbol; den representerer også en «løgn» som hevder at søster White var enig i den falske anvendelsen, og deretter bruker denne usannheten til å etablere den uriktige anvendelsen som fastslått sannhet.

The correct understanding of the last six verses of Daniel eleven, have been typified by verses thirty to thirty-six, and when Sister White identifies the complete fulfillment of Daniel chapter eleven, she states that “scenes similar to those described” in verses thirty to thirty-six “will be repeated.”

Den rette forståelsen av de siste seks versene i Daniel elleve er blitt forbildet ved vers tretti til trettiseks, og når Søster White identifiserer den fullstendige oppfyllelsen av Daniel kapittel elleve, sier hun at «scener lik dem som er beskrevet» i vers tretti til trettiseks «vil bli gjentatt».

Employing the false definition of “the daily,” produces a false historical structure. The history represented in Daniel chapter eleven, verses thirty to thirty-six, includes the taking away of “the daily.” “The daily” is either the Millerite application, or application of Prescott and Daniells. Depending on which application is chosen, two different historical structures will be produced.

Ved å benytte den falske definisjonen av «det daglige» frembringes en falsk historisk struktur. Historien som fremstilles i Daniel kapittel elleve, vers tretti til trettiseks, omfatter borttagelsen av «det daglige». «Det daglige» er enten den millerittiske anvendelsen, eller anvendelsen til Prescott og Daniells. Avhengig av hvilken anvendelse som velges, vil to forskjellige historiske strukturer bli frembrakt.

> And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. Daniel 11:31.

> Og hærer skal stå til hans tjeneste, og de skal vanhellige den sterke helligdom, og de skal avskaffe det daglige offer, og de skal oppstille den ødeleggende styggedom. Daniel 11:31.

According to inspiration the prophetic history represented in this verse, and including verse thirty, and verses thirty-two through thirty-six is to be repeated in verses forty through forty-five of Daniel eleven.

Ifølge inspirasjonen skal den profetiske historien som er fremstilt i dette verset, og som omfatter vers tretti, samt versene trettito til og med trettiseks, gjentas i vers førti til og med førtifem i Daniel 11.

> “The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated. In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, [Daniel 11:30–36 quoted.]

> «Profetien i det ellevte kapittel av Daniel har nesten nådd sin fullstendige oppfyllelse. Mye av den historie som har funnet sted som oppfyllelse av denne profetien, vil bli gjentatt. I det trettiende vers tales det om en makt som «skal tape motet, [Daniel 11:30–36 sitert.]»

> “Scenes similar to those described in these words will take place.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> «Scener som ligner dem som beskrives i disse ordene, vil finne sted.» Manuscript Releases, nr. 13, 394.

The verse where we find “the daily,” is verse thirty-one.

Verset der vi finner «det daglige», er vers trettien.

> And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. Daniel 11:31.

> Og hærstyrker skal stå til hans rådighet, og de skal vanhellige helligdommens styrke, og de skal avskaffe det daglige offer, og de skal oppstille den ødeleggende styggedom. Daniel 11:31.

The “arms” in the verse stand up on “his part.” The “arms” are a power, as is the one they “stand up” for. It is the “arms” in the verse that “stand on his part,” and the “arms” that “pollute the sanctuary of strength,” and the “arms” “take away the daily” and it is also the “arms” that “place the abomination that maketh desolate.” In Revelation chapter thirteen, the dragon, which is pagan Rome provides three things for the papacy.

«Armene» i verset reiser seg «på hans side». «Armene» er en makt, slik også den er det som de «reiser seg» for. Det er «armene» i verset som «står på hans side», og «armene» som «vanhelliger styrkens helligdom», og «armene» som «tar bort det daglige», og det er også «armene» som «setter opp den ødeleggende styggedom». I Åpenbaringen kapittel tretten gir dragen, som er det hedenske Roma, tre ting til pavedømmet.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> Og dyret som jeg så, var lik en leopard, og dets føtter var som en bjørns føtter, og dets gap som gapet på en løve; og dragen gav det sin kraft og sitt sete og stor myndighet. Åpenbaringen 13:2.

The leopard-like beast is identified by Sister White as the papacy, and in chapter twelve Sister White identifies that the dragon is both Satan, and also pagan Rome.

Det leopardlignende dyret blir av søster White identifisert som pavedømmet, og i kapittel tolv identifiserer søster White at dragen både er Satan og også det hedenske Roma.

> “Thus while the dragon, primarily, represents Satan, it is, in a secondary sense, a symbol of pagan Rome.” The Great Controversy, 439.

> «Slik representerer dragen først og fremst Satan, men er i en sekundær betydning et symbol på det hedenske Roma.» The Great Controversy, 439.

In verse two, of Revelation chapter thirteen, pagan Rome gave its military power, its “arms”, unto the papacy, beginning with Clovis king of the Franks (France), in the year 496. Pagan Rome gave papal Rome its seat of authority in the year 330, when the emperor Constantine vacated the city of Rome and moved the capitol of imperial Rome to the city of Constantinople. Pagan Rome gave the civil authority to the papacy in the year 533, when Justinian issued a decree identifying the papacy as the head of all the churches, and the corrector of heretics.

I vers to, i Åpenbaringen kapittel tretten, gav det hedenske Roma sin militære makt, sine «våpen», til pavedømmet, med begynnelse hos Klodvig, frankernes konge (Frankrike), i året 496. Det hedenske Roma gav det pavelige Roma dets myndighetssete i året 330, da keiser Konstantin forlot byen Roma og flyttet det keiserlige Romas hovedstad til byen Konstantinopel. Det hedenske Roma gav den sivile myndighet til pavedømmet i året 533, da Justinian utstedte et dekret som identifiserte pavedømmet som overhodet for alle kirkene og som korrigereren av kjettere.

In verse thirty-one the “arms” that stand up, are the military forces of pagan Rome, that stood up for the papacy beginning with Clovis in the year 496. For this act the papacy identifies France as the “first born of the Catholic church,” and sometimes as “the eldest daughter of the Catholic church.” In verse thirty-one, after Constantine passed a Sunday law in the year 321, and then moved the capital from the city of Rome unto the city of Constantinople in the year 330, the formerly invincible empire began to crumble, as the first four Trumpet powers of Revelation chapter eight began an ongoing warfare against the Roman empire. The focus of the attacks carried out by the Barbarians and Genseric were directed against the city of Rome, which before the year 330, had been the “sanctuary of strength” for the Roman empire. From the year 330 and onward invading barbarian warfare was to “pollute the sanctuary of strength,” until the “arms” of pagan Rome were to stand up for the papacy, beginning in the year 496.

I vers trettien er de «armer» som reiser seg, det hedenske Romas militære styrker, som reiste seg til støtte for pavedømmet med begynnelse hos Klodvig i året 496. På grunn av denne handling identifiserer pavedømmet Frankrike som den katolske kirkes «førstefødte», og stundom som den katolske kirkes «eldste datter». I vers trettien, etter at Konstantin innførte en søndagslov i året 321, og deretter flyttet hovedstaden fra byen Roma til byen Konstantinopel i året 330, begynte det tidligere uovervinnelige riket å smuldre opp, idet de fire første basunmaktene i Åpenbaringen kapittel åtte innledet en vedvarende krigføring mot Romerriket. Tyngdepunktet i angrepene som ble utført av barbarene og Genserik, var rettet mot byen Roma, som før året 330 hadde vært «styrkens helligdom» for Romerriket. Fra året 330 og fremover skulle de invaderende barbarenes krigføring «vanhellige styrkens helligdom», inntil det hedenske Romas «armer» skulle reise seg til støtte for pavedømmet, med begynnelse i året 496.

Not only did pagan Rome provide three things for the papal power, by giving it the military power, the civil authority and the seat of the city of Rome, but it also removed three horns for papal Rome.

Det hedenske Roma skaffet ikke bare den pavelige makten tre ting ved å gi den den militære makten, den sivile myndigheten og setet i byen Roma, men det ryddet også tre horn av veien for det pavelige Roma.

> I considered the horns, and, behold, there came up among them another little horn, before whom there were three of the first horns plucked up by the roots: and, behold, in this horn were eyes like the eyes of man, and a mouth speaking great things. Daniel 7:8.

> Jeg gav akt på hornene, og se, det steg opp et annet lite horn iblant dem; foran dette ble tre av de første hornene rykket opp med roten. Og se, på dette hornet var det øyne lik menneskeøyne og en munn som talte store ord. Daniel 7:8.

The three horns that were to be “plucked up” in Daniel chapter seven, represented three primary powers that were resisting the rise of the papacy to power. The last of those three horns was removed when the Goths were driven from the city of Rome in the year 538. They were driven out of the city by the “arms” of pagan Rome, for those “arms” were to place the papacy (the abomination of desolation), on the throne of the then-known world in the year 538.

De tre hornene som skulle «rykkes opp» i Daniels sjuende kapittel, representerte tre hovedmakter som motsatte seg pavedømmets fremvekst til makt. Det siste av disse tre hornene ble fjernet da goterne ble drevet ut av byen Roma i året 538. De ble drevet ut av byen av det hedenske Romas «armer», for disse «armene» skulle sette pavedømmet (ødeleggelsens vederstyggelighet) på den daværende kjente verdens trone i året 538.

Verse thirty-one of Daniel eleven, identifies four things the “arms” (pagan Rome), were going to do. They were to “stand up” for the papacy, as they did in the year 496. They were to pollute the “sanctuary of strength” as represented by the military struggles that were carried out upon the city of Rome for roughly two centuries. They were to “place” the papacy on the throne of the earth in the year 538, and they were also to “take away the daily.”

Vers trettien i Daniel elleve angir fire ting som «armene» (det hedenske Roma) skulle gjøre. De skulle «stå fram» for pavedømmet, slik de gjorde i året 496. De skulle vanhellige «styrkens helligdom», slik dette ble fremstilt ved de militære kampene som ble ført mot byen Roma i om lag to århundrer. De skulle «sette» pavedømmet på jordens trone i året 538, og de skulle også «ta bort det daglige».

The Hebrew word translated as “take away” in the verse (sur), means “to remove”. By the year 508, the resistance from paganism that existed in the Roman empire, that had been working to prevent the rise of the papacy to power, had been fully brought into subjection or eliminated.

Det hebraiske ordet som i verset er oversatt med «ta bort» (sur), betyr «å fjerne». Innen år 508 var den motstanden fra hedenskapet som fantes i Romerriket, og som hadde virket for å hindre pavedømmets oppstigning til makt, fullstendig underlagt eller eliminert.

To identify “the daily,” as Christ’s sanctuary ministry is a false application, but the actual work that was accomplished in Laodicean Adventist history that identified the false application as the truth, was based upon a specific “lie” that was accomplished in the third generation of Adventism. Sister White’s direction that the history of verses thirty to thirty-six will be repeated in the final fulfillment of Daniel eleven, made it impossible for “the scornful men” that rule Jerusalem to place an interpretation upon verse thirty-one without simultaneously rejecting the Spirit of Prophecy.

Å identifisere «det daglige» som Kristi helligdomstjeneste er en falsk anvendelse, men det faktiske arbeid som ble utført i den laodikeiske adventisthistorien, og som identifiserte den falske anvendelsen som sannheten, var basert på en bestemt «løgn» som ble fullbyrdet i adventismens tredje generasjon. Søster Whites veiledning om at historien i vers tretti til trettiseks vil bli gjentatt i den endelige oppfyllelsen av Daniel elleve, gjorde det umulig for «de spottske menn» som styrer Jerusalem, å legge en tolkning på vers trettién uten samtidig å forkaste Profetiens Ånd.

The “scornful men” teach that the papacy took away the true understanding of Christ’s sanctuary ministry, by the introduction of the papal mass, which is a counterfeit of Christ’s work in the heavenly sanctuary. If this were the actual meaning of “the daily,” then the “arms” that stood up in verse thirty-one would be the papacy, for the grammatical structure of the verse demands that the “arms” are the power that takes away “the daily.”

«Spottefuglene» lærer at pavedømmet tok bort den sanne forståelsen av Kristi helligdomstjeneste ved innføringen av den pavelige messen, som er en forfalskning av Kristi verk i den himmelske helligdom. Dersom dette var den egentlige betydningen av «det stadige», da ville «armene» som reiste seg opp i vers trettien være pavedømmet, for versets grammatiske struktur krever at «armene» er den makten som tar bort «det stadige».

In order to uphold their dish of fables, they argue that the papacy (arms) polluted Christ’s heavenly sanctuary. The Hebrew word translated as “sanctuary (miqdash) of strength” is either a pagan sanctuary or God’s sanctuary. If Daniel wanted to convey that God’s sanctuary was to be polluted by the papacy, he would have employed the Hebrew word “qodesh”, which can only represent God’s sanctuary. So where is it recorded in the Bible or the Spirit of Prophecy that the heavenly sanctuary ever was or ever will be, polluted by the papacy?

For å opprettholde sitt fat med fabler hevder de at pavedømmet (våpnene) vanhelliget Kristi himmelske helligdom. Det hebraiske ordet som er oversatt med «styrkens helligdom (miqdash)», er enten en hedensk helligdom eller Guds helligdom. Hvis Daniel hadde villet formidle at Guds helligdom skulle vanhelliges av pavedømmet, ville han ha benyttet det hebraiske ordet «qodesh», som bare kan betegne Guds helligdom. Så hvor er det nedtegnet i Bibelen eller i Profetiens Ånd at den himmelske helligdom noen gang har vært, eller noen gang vil bli, vanhelliget av pavedømmet?

Certainly, the sins of Christians are registered in the books of the heavenly sanctuary, but that representation does not mean God’s sanctuary was polluted. The cleansing of the sanctuary represented the cleansing of the record books that are located in the sanctuary. Furthermore, the papal power has never been Christian, so it has never been entered into the books of the investigative judgment. The only judgment identified for the papacy is the executive judgment of God’s wrath.

Visst blir de kristnes synder innført i bøkene i den himmelske helligdom, men denne fremstillingen betyr ikke at Guds helligdom ble besmittet. Renselsen av helligdommen var et bilde på renselsen av protokollbøkene som befinner seg i helligdommen. Videre har pavemakten aldri vært kristen, og den har derfor aldri blitt innført i bøkene for den undersøkende dom. Den eneste dom som er angitt for pavedømmet, er den fullbyrdende dom under Guds vrede.

The “arms” also were to “place the abomination that maketh desolate,” which would be what power? What power did the papacy place? And what power is it, in the very opening of verse thirty-one that the papacy stood up for?

«Armene» skulle også «sette opp ødeleggelsens vederstyggelighet»; hvilken makt skulle det være? Hvilken makt innsatte pavedømmet? Og hvilken makt er det, helt i begynnelsen av vers trettien, at pavedømmet trådte fram for?

The unlearned in Laodicean Adventism who have placed their eternal life into the hands of men who have been identified as being unable to read the book that is sealed, may be comfortable having their itching ears soothed with that type of corrupted biblical application, but it is even more absurd to try and take the history they must identify to uphold their error, and align it with the last six verses of Daniel eleven.

De ulærde innen den laodikeiske adventismen, som har lagt sitt evige liv i hendene på menn som er blitt identifisert som ute av stand til å lese boken som er forseglet, kan nok føle seg vel med å få sine kløende ører lindret med den slags fordervede bibelanvendelse; men det er enda mer absurd å forsøke å ta den historien de må identifisere for å opprettholde sin villfarelse, og bringe den i samsvar med de siste seks versene i Daniel elleve.

In the history leading up to the collapse of the Soviet Union, which can be shown to be represented as the King of the South in verse forty of Daniel eleven, the military strength of the United States stood up for the papacy, as Ronald Reagan formed a secret alliance with the antichrist of Bible prophecy. In so doing, it signaled that any Protestant resistance to the rise of the papacy had been subdued in the United States, as typified by the removal of the resistance of paganism in the year 508. The King of the North (the papacy) in the passage first swept away the Soviet Union in 1989, and did so in partnership with “chariots” and “horseman,” representing the military strength of the United States, and also with the economic strength of the United States as represented by the “ships.”

I historien frem mot Sovjetunionens sammenbrudd, som kan påvises å være fremstilt som Sydens konge i vers førti i Daniel elleve, stilte De forente staters militære styrke seg opp til støtte for pavedømmet, idet Ronald Reagan inngikk en hemmelig allianse med Bibelprofetiens antikrist. Ved å gjøre dette ble det tilkjennegitt at enhver protestantisk motstand mot pavedømmets fremvekst var blitt underkuet i De forente stater, slik dette er forbilledlig fremstilt ved at hedenskapets motstand ble fjernet i året 508. Nordens konge (pavedømmet) feide i avsnittet først bort Sovjetunionen i 1989, og gjorde det i partnerskap med «vogner» og «ryttere», som representerer De forente staters militære styrke, og også med De forente staters økonomiske styrke, slik denne er representert ved «skipene».

The United States was the “arms” that stood up for the papacy. Protestantism was taken away, just as the resistance of paganism was subdued by the year 508. In verse forty-one the United States will be conquered by the papacy, and the Constitution of the United States, which is the “sanctuary of strength” of the United States will be overturned as the United States places the King of the North (the papacy), upon the throne of the earth, as did pagan Rome in 538. If you are reading the articles on this website, then you can download The Time of the End magazine, and read a more thorough presentation of the last six verses of Daniel eleven, but we are now simply identifying that the identification of “the daily,” as Christ’s sanctuary ministry is a false application of the symbol. We are doing this in order to show that the false application was brought upon Laodicean Adventism by a purposeful lie.

De forente stater var de «armer» som stod opp for pavedømmet. Protestantismen ble tatt bort, slik hedenskapets motstand ble undertvunget innen året 508. I vers førtien vil De forente stater bli erobret av pavedømmet, og De forente staters grunnlov, som er De forente staters «styrkens helligdom», vil bli omstyrtet idet De forente stater setter Nordens konge (pavedømmet) på jordens trone, slik det hedenske Roma gjorde i 538. Dersom du leser artiklene på dette nettstedet, kan du laste ned tidsskriftet The Time of the End og lese en mer grundig fremstilling av de siste seks versene i Daniel elleve, men vi identifiserer nå ganske enkelt at identifikasjonen av «det stadige» som Kristi helligdomstjeneste er en falsk anvendelse av symbolet. Vi gjør dette for å vise at den falske anvendelsen ble påført laodikeisk adventisme ved en bevisst løgn.

We will continue to consider the prophetic lie in the next article.

Vi vil fortsette å behandle den profetiske løgnen i neste artikkel.

> “We have no time to lose. Troublous times are before us. The world is stirred with the spirit of war. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place. The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated.

> «Vi har ingen tid å miste. Urolige tider ligger foran oss. Verden er fylt av krigens ånd. Snart vil de trengselens scener som det er talt om i profetiene, finne sted. Profetien i det ellevte kapittel av Daniel har nesten nådd sin fullstendige oppfyllelse. Mye av den historie som har funnet sted som oppfyllelse av denne profetien, vil bli gjentatt.»

> “In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, and return, and have indignation against the holy covenant: so shall he do; he shall even return, and have intelligence with them that forsake the holy covenant. And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. And such as do wickedly against the covenant shall he corrupt by flatteries: but the people that do know their God shall be strong, and do exploits. And they that understand among the people shall instruct many: yet they shall fall by the sword, and by flame, by captivity, and by spoil, many days. Now when they shall fall, they shall be holpen with a little help: but many shall cleave to them with flatteries. And some of them of understanding shall fall, to try them, and to purge, and to make them white, even to the time of the end: because it is yet for a time appointed. And the king shall do according to his will; and he shall exalt himself, and magnify himself above every god, and shall speak marvellous things against the God of gods, and shall prosper till the indignation be accomplished: for that that is determined shall be done.’ Daniel 11:30–36.

> «I det trettiende vers omtales en makt som «skal bli bedrøvet og vende tilbake og bære harme mot den hellige pakt; slik skal han gjøre; ja, han skal vende tilbake og holde seg til dem som forlater den hellige pakt. Og hærstyrker skal stå til hans tjeneste, og de skal vanhellige den faste helligdom, og de skal avskaffe det daglige offer og sette opp ødeleggelsens styggedom. Og dem som handler ugudelig mot pakten, skal han forderve ved smiger; men det folk som kjenner sin Gud, skal være sterke og gjøre storverk. Og de forstandige blant folket skal gi mange innsikt; men de skal falle for sverd og ild, i fangenskap og plyndring, gjennom mange dager. Og når de faller, skal de få en liten hjelp; men mange skal slutte seg til dem med smiger. Og noen av de forstandige skal falle, for at de skal prøves og renses og gjøres hvite, inntil endens tid; for ennå gjelder det en fastsatt tid. Og kongen skal gjøre etter sin vilje; og han skal opphøye seg selv og gjøre seg stor over enhver gud og tale forferdelige ting mot gudenes Gud, og han skal ha framgang inntil harmen er fullbyrdet; for det som er fast bestemt, skal bli gjort.» Daniel 11:30–36.

> “Scenes similar to those described in these words will take place. We see evidence that Satan is fast obtaining the control of human minds who have not the fear of God before them. Let all read and understand the prophecies of this book, for we are now entering upon the time of trouble spoken of:

> «Scener lik dem som beskrives i disse ordene, vil finne sted. Vi ser beviser på at Satan raskt vinner herredømme over menneskesinn som ikke har gudsfrykt for øye. La alle lese og forstå profetiene i denne boken, for vi går nå inn i den trengselstid det er talt om:

> “‘And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. And many of them that sleep in the dust of the earth shall awake, some to everlasting life, and some to shame and everlasting contempt. And they that be wise shall shine as the brightness of the firmament; and they that turn many to righteousness as the stars for ever and ever. But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased.’ Daniel 12:1–4.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> «Og på den tid skal Mikael stå fram, den store fyrsten som står verne om ditt folks barn; og det skal komme en trengselstid som det ikke har vært maken til siden det ble til noe folk og helt til den samme tid. Men på den tid skal ditt folk bli frelst, hver den som blir funnet oppskrevet i boken. Og mange av dem som sover i jordens støv, skal våkne, noen til evig liv og noen til skam og evig avsky. Og de forstandige skal skinne som himmelhvelvingens glans, og de som har ført de mange til rettferdighet, som stjernene i all evighet. Men du, Daniel, lukk til ordene og besegl boken inntil endetiden; mange skal fare hit og dit, og kunnskapen skal bli stor.» Daniel 12:1–4. Manuscript Releases, nummer 13, 394.

Back to Articles