Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Thirty-Seven

Daniels bok – nummer hundre og trettisju

Unveiling the Prophetic Significance of Waymarks: From 1776 to 2023

Åpenbaringen av landemerkers profetiske betydning: Fra 1776 til 2023

Author

Jeff Pippenger

Published

March 15, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The sealing time of the one hundred and forty-four thousand that began on September 11, 2001, and concludes at the Sunday law in the United States, is the period where the effect of every vision is fulfilled. Some of those visions extend all the way through to the second coming of Christ, but even those that occur after the Sunday law are anchored to the period of the sealing. The sealing of the one hundred and forty-four thousand is where the everlasting covenant is perfectly fulfilled. In that period Christ writes His law upon the hearts and minds of His people for eternity. That sealing is represented by the combination of divinity with humanity, which does not sin.

Beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen, som begynte den 11. september 2001 og avsluttes ved søndagsloven i USA, er den perioden hvor virkningen av hvert syn blir oppfylt. Noen av disse synene strekker seg helt frem til Kristi annet komme, men selv de som finner sted etter søndagsloven, er forankret i beseglingens periode. Beseglingen av de hundre og førtifire tusen er der den evige pakt blir fullkomment oppfylt. I den perioden skriver Kristus sin lov på sitt folks hjerter og sinn for evigheten. Denne beseglingen er fremstilt ved foreningen av guddommelighet med menneskelighet, som ikke synder.

The symbolic link of “two hundred and twenty,” represents both restoration, and the combination of divinity with humanity. The two hundred and twenty years from the King James Bible to William Miller’s first public presentation in 1831 and the eventual publishing in the Vermont Telegraph in 1833, represents the combination of divinity with humanity. It contains the signature of “truth,” which is the Hebrew word that was created by the Wonderful Linguist that combines the first, thirteenth and last letters of the Hebrew alphabet to form the word “truth”. The two hundred and twenty years from 1611, and the King James Bible, unto 1831 and Miller’s publication of his message, reflects the Wonderful Linguist’s signature.

Den symbolske forbindelsen med «to hundre og tjue» representerer både gjenopprettelse og foreningen av guddommelighet med menneskelighet. De to hundre og tjue årene fra King James Bible til William Millers første offentlige fremstilling i 1831 og den endelige publiseringen i Vermont Telegraph i 1833 representerer foreningen av guddommelighet med menneskelighet. Den bærer signaturen til «sannhet», som er det hebraiske ordet som ble dannet av den Vidunderlige Lingvist ved å sammenføye den første, trettende og siste bokstaven i det hebraiske alfabetet for å danne ordet «sannhet». De to hundre og tjue årene fra 1611 og King James Bible til 1831 og Millers publisering av sitt budskap gjenspeiler den Vidunderlige Lingvistens signatur.

In the middle of those two dates (1611 and 1831), the time of the end in 1798, represents the unsealing of a message from the book of Daniel (the King James Bible), that produces the increase of knowledge that led to Miller’s publication in 1831. The time of the end in 1798 also marked the beginning of a testing process that produced the rebellion of the foolish virgins, who Daniel in chapter twelve identifies as the wicked. Thus 1798 represents the number thirteen, in the middle of the first and last letter, for thirteen is a symbol of rebellion. 1798 also connects with the period of preparation from 1776 unto 1798, the time of the end.

Midt mellom disse to datoene (1611 og 1831) representerer endetiden i 1798 avforseglingen av et budskap fra Daniels bok (King James Bible), som frembringer den kunnskapsøkning som førte til Millers utgivelse i 1831. Endetiden i 1798 markerte også begynnelsen på en prøvelsesprosess som frembrakte de dårlige jomfruenes opprør, dem Daniel i kapittel tolv identifiserer som de ugudelige. Slik representerer 1798 tallet tretten, i midten av den første og den siste bokstav, for tretten er et symbol på opprør. 1798 knytter seg også til forberedelsesperioden fra 1776 til 1798, endetiden.

As with Miller’s link of two hundred and twenty years, 1776 is also marked by a divine publication, the Declaration of Independence, and begins a period that ends at 1798 with the publication of the Alien and Sedition Acts. The two hundred and twenty years of Miller’s symbolic link of divinity and humanity, is connected by the year 1798 with the twenty-two years of preparation from the publication of the Declaration of Independence unto the publication of the Alien and Sedition Acts of 1798. Twenty-two being a tenth of two hundred and twenty, or a tithe of two hundred and twenty; the number twenty-two, as with the number two hundred and twenty, represents the link of divinity with humanity.

Som med Millers forbindelse på to hundre og tjue år, er 1776 også kjennetegnet ved en guddommelig kunngjøring, Uavhengighetserklæringen, og innleder en periode som ender i 1798 med kunngjøringen av Alien and Sedition Acts. De to hundre og tjue årene i Millers symbolske forbindelse mellom guddommelighet og menneskelighet er gjennom året 1798 knyttet til de tjuefem? Wait.

Miller’s two hundred and twenty years possesses the signature of truth, as does the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, and the period of preparation from 1776 unto 1798 also possesses the same signature, for the middle date of 1789, marks the publication of the Constitution which was ratified by thirteen colonies.

Millers to hundre og tjue år bærer sannhetens signatur, slik også beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen gjør, og forberedelsesperioden fra 1776 til 1798 bærer også den samme signatur, for den midterste datoen, 1789, markerer offentliggjørelsen av Konstitusjonen, som ble ratifisert av tretten kolonier.

Miller’s link that began in 1611 and ended in 1831, which found its midpoint in 1798, is linked to the twenty-two year period of 1776 to 1798, with the midpoint of 1789. All five dates; 1611, 1776, 1789, 1798 and 1831, are represented by a work of publishing. The dates of the period of preparation contain the tithe of twenty-two years from 1776 to 1798, and that period illustrates the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, which is the time when divinity is combined with humanity. Miller’s period of two hundred and twenty years, and the twenty-two year preparation period of 1776 unto 1798, both represent the link of divinity with humanity.

Millers forbindelse, som begynte i 1611 og endte i 1831, og som hadde sitt midtpunkt i 1798, er knyttet til den tjue-toårige perioden fra 1776 til 1798, med midtpunkt i 1789. Alle de fem datoene – 1611, 1776, 1789, 1798 og 1831 – er representert ved et verk av publisering. Datoene i forberedelsens periode inneholder tienden av tjue-to år fra 1776 til 1798, og denne perioden illustrerer beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen, som er den tid da guddommelighet forenes med menneskelighet. Millers periode på to hundre og tjue år, og den tjue-toårige forberedelsesperioden fra 1776 til 1798, representerer begge forbindelsen mellom guddommelighet og menneskelighet.

The sealing time of the one hundred and forty-four thousand began on September 11, 2001 and was marked by Islam of the third woe striking the spiritual glorious land. Twenty-two years later, on October 7, 2023, Islam of the third woe, struck again at the typical, literal glorious land. At the soon coming Sunday law the sealing of the one hundred and forty-four thousand will be completed, and Islam of the third woe, will again strike the United States.

Beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen begynte den 11. september 2001 og ble kjennetegnet ved at islam fra det tredje ve slo til mot det åndelige herlige land. Tjueto år senere, den 7. oktober 2023, slo islam fra det tredje ve igjen til mot det typiske, bokstavelige herlige land. Ved den snart kommende søndagsloven vil beseglingen av de hundre og førtifire tusen bli fullført, og islam fra det tredje ve vil igjen slå til mot De forente stater.

The sealing time begins with an attack by Islam upon the earth beast, and it ends with an attack of Islam upon the earth beast. In the middle Islam of the third woe, struck the nation of Israel, which biblically is represented as Judah. Judah was the ancient literal glorious land of the Bible, and the United States is the modern spiritual glorious land.

Beseglingstiden begynner med et angrep fra islam mot dyret fra jorden, og den ender med et angrep fra islam mot dyret fra jorden. I midten rammet islam i det tredje ve Israels nasjon, som bibelsk fremstilles som Juda. Juda var Bibelens gamle bokstavelige herlige land, og De forente stater er det moderne åndelige herlige land.

The three strikes of Islam were all carried out against the glorious land. The first and last was against the modern spiritual glorious land, and the middle strike was carried out against the ancient literal glorious land. The middle waymark was an attack against the modern nation of Israel, and in the crucifixion of their Messiah literal Israel became a symbol of rebellion, as represented by the thirteenth letter of the Hebrew alphabet.

Islams tre slag ble alle rettet mot det herlige landet. Det første og det siste var rettet mot det moderne, åndelige herlige landet, og det midterste slaget ble rettet mot det gamle, bokstavelige herlige landet. Det midterste veimerket var et angrep mot den moderne nasjonen Israel, og ved korsfestelsen av sin Messias ble det bokstavelige Israel et symbol på opprør, slik dette er fremstilt ved den trettende bokstaven i det hebraiske alfabetet.

The preparation period from 1776 to 1798 is also connected with the two hundred and twenty years of the movement of the third angel, for, beginning in 1776 with the Declaration of Independence, until 1996, and the publication of The Time of the End magazine, is two hundred and twenty years. In the middle of that history is the time of the end in 1989, marking the rebellion of the foolish wicked virgins. Therefore, 1611, 1776, 1789, 1798, 1831, 1989, 1996, 2001, 2023 and the soon-coming Sunday law are all waymarks associated with the truth that divinity combined with humanity does not sin. Ten waymarks, two of which are twice repeated.

Forberedelsesperioden fra 1776 til 1798 er også forbundet med de to hundre og tjue årene i den tredje engels bevegelse, for fra og med 1776, med uavhengighetserklæringen, og frem til 1996, og utgivelsen av tidsskriftet *The Time of the End*, er det to hundre og tjue år. Midt i denne historien ligger endetiden i 1989, som markerer de dårlige ugudelige jomfruenes opprør. Derfor er 1611, 1776, 1789, 1798, 1831, 1989, 1996, 2001, 2023 og den snart kommende søndagsloven alle veimerker knyttet til sannheten om at guddommelighet forent med menneskelighet ikke synder. Ti veimerker, hvorav to er gjentatt to ganger.

Ten is the number representing a test, and when you add the two repeated dates of 1776 and 1798, you have a total of twelve waymarks, representing the one hundred and forty-four thousand. The waymarks all address the testing process of the one hundred and forty-four thousand that takes place from September 11, 2001 unto the soon coming Sunday law, where Christ accomplishes the work of the third angel by combining His divinity with the humanity of the one hundred and forty-four thousand who, for the rest of eternity—do not sin. Of course, this fact can only be seen by those who as Isaiah says it, choose to “see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed.”

Ti er tallet som representerer en prøve, og når man legger sammen de to gjentatte datoene 1776 og 1798, får man til sammen tolv veimerker, som representerer de hundre og førtifire tusen. Veimerkene omhandler alle prøvingsprosessen for de hundre og førtifire tusen, som finner sted fra 11. september 2001 og frem til den snart kommende søndagsloven, hvor Kristus fullbyrder den tredje engels verk ved å forene sin guddommelighet med menneskeligheten hos de hundre og førtifire tusen, som for resten av evigheten ikke synder. Denne kjensgjerningen kan selvsagt bare sees av dem som, slik Jesaja uttrykker det, velger å «se med sine øyne og høre med sine ører og forstå med sitt hjerte og omvende seg og bli helbredet.»

On October 22, 1844 the third angel arrived as Christ suddenly came to His temple to accomplish the sealing of the one hundred and forty-four thousand. A group of Millerites then followed Christ into the Most Holy Place, even though they thereafter ceased to follow the advancing light of the third angel and repeated the rebellion of the first Kadesh, and were assigned to wander in the wilderness of Laodicea until they all died.

Den 22. oktober 1844 kom den tredje engelen da Kristus plutselig kom til sitt tempel for å fullbyrde beseglingen av de hundre og førtifire tusen. En gruppe milleritter fulgte da Kristus inn i Det Aller Helligste, selv om de deretter opphørte å følge den tredje engelens framadskridende lys og gjentok opprøret ved det første Kadesj, og ble dømt til å vandre i Laodikeas ørken inntil de alle døde.

When Christ suddenly entered the Most Holy Place, the combination of divinity and humanity represented the work He was prepared to accomplish, and that work was symbolically represented by the Wonderful Linguist with two witnesses. Those witnesses were Habakkuk and John. In chapter TWO verse TWENTY, of both books, October 22, 1844 is identified. One emphasized the work of atonement (at-one-ment), that began on that date, and the other identified a temple that was to be cleansed.

Da Kristus plutselig gikk inn i Det Aller Helligste, representerte foreningen av guddommelighet og menneskelighet det verk Han var beredt til å fullføre, og dette verket ble symbolsk fremstilt ved den Underfulle Språkkyndige med to vitner. Disse vitnene var Habakkuk og Johannes. I kapittel TO vers TJUE, i begge bøker, blir 22. oktober 1844 identifisert. Den ene fremhevet forsoningsverket (at-one-ment), som begynte på den dato, og den andre identifiserte et tempel som skulle renses.

The temple He suddenly came to is represented by the temple which had been trampled down by the daily (paganism) and the abomination of desolation (papalism) powers. The temple also represented Christ, who is the temple that was destroyed and then raised up in three days. It also represented the temple of the Millerites that was erected in forty-six years from 1798 unto 1844. It also represented the human temple, which is organized by the forty-six chromosomes and defines and governs a human body’s genetic makeup. It is not an accident that every cell in the human body is fully replaced every twenty-five hundred and twenty days.

Tempelet som Han plutselig kom til, er fremstilt ved det tempelet som var blitt nedtrådt av den daglige (hedenskapet) og ødeleggelsens styggedom (pavedømmet). Tempelet fremstilte også Kristus, som er tempelet som ble ødelagt og deretter reist opp igjen på tre dager. Det fremstilte også millerittenes tempel, som ble oppført i førtiseks år fra 1798 til 1844. Det fremstilte også det menneskelige tempel, som er organisert av de førtiseks kromosomene og definerer og styrer et menneskes legemes genetiske sammensetning. Det er ikke tilfeldig at hver celle i menneskekroppen blir fullstendig erstattet hver to tusen fem hundre og tjueende dag.

In all these divine illustrations of the temple, that represent Christ’s work of combining divinity with humanity, divinity always precedes humanity. 1611 precedes 1831. 1776 precedes 1798. 1776 precedes 1996. 2001 precedes 2023. The Millerites followed Christ into the Most Holy Place. In the beginning God created man.

I alle disse guddommelige illustrasjonene av templet, som fremstiller Kristi verk med å forene guddommelighet med menneskelighet, går guddommeligheten alltid forut for menneskeligheten. 1611 går forut for 1831. 1776 går forut for 1798. 1776 går forut for 1996. 2001 går forut for 2023. Millerittene fulgte Kristus inn i Det Aller Helligste. I begynnelsen skapte Gud mennesket.

We will now return to our consideration of the three waymarks of 1776, 1789 and 1798, which represent the period of preparation that typifies the sealing time. The first period represented by 1776, the Declaration of Independence, and the period of the two Continental Congresses; and the second period represented by 1789, the Constitution, and the period of the Articles of Confederation unto 1798.

Vi vil nå vende tilbake til vår betraktning av de tre waymarkene 1776, 1789 og 1798, som representerer forberedelsens periode som er et forbilde på beseglingens tid. Den første perioden er representert ved 1776, Uavhengighetserklæringen, og perioden med de to kontinentalkongressene; og den andre perioden er representert ved 1789, Konstitusjonen, og perioden med Konføderasjonsartiklene fram til 1798.

The secret of the image of the beasts, which is the truth that the eighth head is of the seven heads, is identified in both periods. It is also identified in the third waymark of that history, but that waymark is addressing the eighth, being of the seven, as fulfilled by the papacy. The first two periods represent the fulfillment of the eighth being of the seven within the United States.

Hemmeligheten ved dyrenes bilde, som er sannheten om at det åttende hodet er av de sju hodene, blir identifisert i begge perioder. Den blir også identifisert i det tredje veimerket i denne historien, men det veimerket omhandler det åttende, som er av de sju, slik det blir oppfylt av pavedømmet. De to første periodene representerer oppfyllelsen av at det åttende er av de sju innenfor De forente stater.

The United States consists of two horns, one is associated with a man and the other with a woman. The man is the political power, it is the Republican horn. The woman is the religious power, it is the Protestant horn. Therefore, the period represented by 1776, and the Declaration of Independence, is representing the Protestant horn, for divinity always precedes humanity. The period represented by 1789, and the Constitution, is representing the Republican horn.

De forente stater består av to horn; det ene er knyttet til en mann og det andre til en kvinne. Mannen er den politiske makten; det er det republikanske hornet. Kvinnen er den religiøse makten; det er det protestantiske hornet. Derfor representerer perioden som er fremstilt ved 1776 og Uavhengighetserklæringen, det protestantiske hornet, for guddommelighet går alltid forut for menneskelighet. Perioden som er fremstilt ved 1789 og Konstitusjonen, representerer det republikanske hornet.

In 2020, both horns were slain by modern satanic atheistic dragon powers. The true Protestant horn was slain on July 18, 2020, and the Republican horn was slain afterwards on November 3, 2020. In 2023, the two witnesses stood up, and the world which had been rejoicing over their dead bodies, began to fear.

I 2020 ble begge horn drept av moderne sataniske ateistiske dragemakter. Det sanne protestantiske hornet ble drept den 18. juli 2020, og det republikanske hornet ble drept deretter den 3. november 2020. I 2023 reiste de to vitnene seg opp, og verden, som hadde gledet seg over deres døde kropper, begynte å frykte.

In 2023, the final work of the sealing of the one hundred and forty-four thousand began in the final generation of earth’s history. Divinity is now being combined with humanity for eternity, as the faithful of the last days reproduce for eternity—the image of Christ.

I 2023 begynte det avsluttende verket med beseglingen av de hundre og førtifire tusen i den siste generasjonen av jordens historie. Guddommelighet blir nå forenet med menneskelighet for evigheten, idet de trofaste i de siste dager gjengir for evigheten—Kristi bilde.

In 2023, the final work of combining the apostate Church with the apostate State in the nation of the earth beast began. The structure of power represented by the papacy, consisting of an apostate Church ruling over an apostate State was then being set up, and reproducing the image of the beast.

I 2023 begynte det avsluttende arbeidet med å forene den frafalne kirke med den frafalne stat i nasjonen til jordens dyr. Da ble maktstrukturen som er fremstilt ved pavedømmet, bestående av en frafallen kirke som hersker over en frafallen stat, opprettet og gjenskapte dyrets bilde.

The great test for those who have been called is the test of seeing the formation of the image of the beast, as represented by the “voices, lightnings, thunders” and the coming “earthquake.” The sealing time is the period where every vision finds its perfect effect (fulfillment). In the period of preparation from 1776 unto 1798, that typifies the sealing time, there were wheels within wheels, which is part of the vision which Ezekiel saw when he looked into the Most Holy Place, in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. Those wheels, Sister White identifies as the “complex interplay of human events.” The period of preparation from 1776 to 1798 contained some of those “complex interplays of human events,” that should be noted.

Den store prøven for dem som er blitt kalt, er prøven i å se dannelsen av dyrets bilde, slik den er framstilt ved «røster, lyn, tordener» og det kommende «jordskjelv». Beseglingstiden er den perioden hvor ethvert syn finner sin fullkomne virkning (oppfyllelse). I forberedelsesperioden fra 1776 til 1798, som er et forbilde på beseglingstiden, var det hjul innenfor hjul, noe som er en del av det synet Esekiel så da han skuet inn i Det Aller Helligste, i beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen. Disse hjulene identifiserer søster White som «det komplekse samspill av menneskelige begivenheter». Forberedelsesperioden fra 1776 til 1798 inneholdt noen av disse «komplekse samspill av menneskelige begivenheter», som bør merkes.

One is associated with the truth that Revolutionary France typified the United States. Both nations place the papacy on the throne of the earth, and both take her down. Both nations dedicate their military and economic power to accomplish that work. Both nations suddenly remove their established religions to become Catholic. Both nations suffer an “earthquake” that overthrows their established governments. Both nations histories are tied together with 1789, for in 1789, the French Revolution began and the US Constitution took effect.

Det ene er knyttet til sannheten om at det revolusjonære Frankrike var et forbilde på De forente stater. Begge nasjoner setter pavedømmet på jordens trone, og begge styrter henne ned. Begge nasjoner vier sin militære og økonomiske makt til å fullbyrde det verket. Begge nasjoner avskaffer brått sine etablerte religioner for å bli katolske. Begge nasjoner lider et «jordskjelv» som omstyrter deres etablerte regjeringer. Begge nasjoners historier er knyttet sammen med 1789, for i 1789 begynte den franske revolusjon, og USAs grunnlov trådte i kraft.

The French Revolution lasted ten years. Napoleon Bonaparte rose to power during the latter stages of the French Revolution. He became a prominent military leader and played a key role in the French government following his successful coup on November 9, 1799, which led to him becoming the First Consul of the French Republic.

Den franske revolusjon varte i ti år. Napoleon Bonaparte steg til makten i revolusjonens siste fase. Han ble en fremtredende militær leder og spilte en nøkkelrolle i den franske regjeringen etter sitt vellykkede statskupp den 9. november 1799, noe som førte til at han ble Den franske republikks første konsul.

In the second period of the preparation period of 1776 to 1798, the man who was the eighth (not in sequence), that was of the seven, was John Hancock. He was one of the eight presidents in the second period represented by 1789 (the year of the French Revolution). He was the only one of those eight presidents, who had also presided as president in the first period, represented by 1776. In this prophetic sense he was the eighth, that was of the seven.

I den andre delen av forberedelsesperioden fra 1776 til 1798 var mannen som var den åttende (ikke i rekkefølge), og som var av de sju, John Hancock. Han var en av de åtte presidentene i den andre perioden, representert ved 1789 (året for den franske revolusjon). Han var den eneste av disse åtte presidentene som også hadde virket som president i den første perioden, representert ved 1776. I denne profetiske betydningen var han den åttende, som var av de sju.

He is the signature of the human period, for the first period represents the divine, and he is therefore the signature that ties both periods together (the divine and the human). His signature is the most well-known signature in human history, and it represented more than his wonderful penmanship.

Han er signaturen på den menneskelige periode, for den første periode representerer det guddommelige, og han er derfor den signatur som binder begge perioder sammen (det guddommelige og det menneskelige). Hans signatur er den mest velkjente signatur i menneskets historie, og den representerte mer enn hans vidunderlige håndskrift.

John Hancock’s signature on the Declaration of Independence is the most famous signature in history. His large and flamboyant signature has become iconic, symbolizing American independence and the defiance of the American colonies against British rule. Hancock, who was President of the Continental Congress at the time the Declaration was signed in 1776, reportedly signed his name prominently to ensure that King George III could read it without his spectacles, symbolizing his boldness and commitment to the cause of independence.

John Hancocks underskrift på Uavhengighetserklæringen er den mest berømte underskriften i historien. Hans store og iøynefallende underskrift er blitt ikonisk og symboliserer amerikansk uavhengighet og de amerikanske kolonienes tros mot britisk styre. Hancock, som var president for Den kontinentale kongress da erklæringen ble undertegnet i 1776, skal etter sigende ha skrevet navnet sitt med tydelig fremhevelse for å sikre at kong Georg III kunne lese det uten sine briller, noe som symboliserer hans frimodighet og hengivenhet for uavhengighetssaken.

Hancock was one of the eight presidents from the period represented by 1789, but he was of the seven men who were presidents in the period represented by 1776. He was the president when the Declaration of Independence was signed. Hancock ties the two periods together with his human signature, and he is located in both the first history and the second history. The first history represents the divine and the second represent the human, and the signature that ties the two histories together is the signature of the Wonderful Linguist that employed a human instrument to combine the divine period represented by 1776, with the human period represented by 1789.

Hancock var en av de åtte presidentene fra perioden som ble representert ved 1789, men han var av de syv menn som var presidenter i perioden representert ved 1776. Han var president da Uavhengighetserklæringen ble undertegnet. Hancock knytter de to periodene sammen med sin menneskelige underskrift, og han er plassert i både den første historien og den andre historien. Den første historien representerer det guddommelige, og den andre representerer det menneskelige, og underskriften som knytter de to historiene sammen, er underskriften til den Vidunderlige Lingvist, som benyttet et menneskelig redskap til å forene den guddommelige perioden representert ved 1776 med den menneskelige perioden representert ved 1789.

There is only one other signature in the history of the world that competes with the Hancock’s signature in terms of recognition, and it is also a signature associated with 1789, and the French Revolution. The signature contains the same type of boldness that Hancock intended to convey, and it is found in the history of France.

Det finnes bare én annen signatur i verdenshistorien som kan måle seg med Hancocks signatur når det gjelder gjenkjennelse, og også den er en signatur knyttet til 1789 og den franske revolusjon. Signaturen rommer den samme typen dristighet som Hancock hadde til hensikt å formidle, og den finnes i Frankrikes historie.

In terms of global recognition and symbolic significance, the signature of Napoleon Bonaparte has a status that compares to John Hancock’s, albeit in a different historical and cultural context. Napoleon, a prominent military and political leader of France, left a significant mark on European and global history, especially during the Napoleonic Wars. His signature, often characterized by its bold and distinctive style, came to symbolize his powerful influence and the sweeping changes he brought to Europe, including legal reforms known as the Napoleonic Code.

Når det gjelder global anerkjennelse og symbolsk betydning, har Napoleon Bonapartes signatur en status som kan sammenlignes med John Hancocks, om enn i en annen historisk og kulturell sammenheng. Napoleon, en fremtredende militær og politisk leder i Frankrike, etterlot seg et betydelig avtrykk i europeisk og global historie, særlig under Napoleonskrigene. Hans signatur, ofte kjennetegnet av sin dristige og særegne stil, kom til å symbolisere hans mektige innflytelse og de gjennomgripende forandringene han brakte til Europa, herunder de juridiske reformene kjent som Code Napoléon.

Like Hancock’s signature, which symbolizes defiance against British rule and the quest for American independence, Napoleon’s signature represents a different kind of boldness and ambition—the reshaping of European political boundaries and the promotion of French revolutionary ideals. Both signatures are emblematic of their respective historical figures’ roles in shaping the destinies of their nations and the broader implications of their actions on world history.

I likhet med Hancocks signatur, som symboliserer tros mot britisk styre og streben etter amerikansk uavhengighet, representerer Napoleons signatur en annen form for dristighet og ambisjon – omformingen av Europas politiske grenser og fremmelsen av den franske revolusjonens idealer. Begge signaturene er emblematiske for de respektive historiske skikkelsenes roller i å forme sine nasjoners skjebne og de videre implikasjonene av deres handlinger for verdenshistorien.

When Ezekiel saw the wheels within the wheels, representing the complex interplay of human events during the history of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, one of those wheels had been typified by a wheel in 1789, when the Constitution of the United States, the beast with a Republican horn and a Protestant horn, intersected with France the beast with the horn of Egypt and the horn of Sodom.

Da Esekiel så hjulene inne i hjulene, som representerer det komplekse samspillet mellom menneskelige begivenheter under historien om beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen, var ett av disse hjulene blitt forbilledliggjort ved et hjul i 1789, da De forente staters grunnlov, dyret med et republikansk horn og et protestantisk horn, krysset Frankrike, dyret med Egypts horn og Sodomas horn.

From 1789, onward to 1799, France was convulsed with an “earthquake” that originated with the beast of atheism that came from the bottomless pit. In the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, 1789 represents the period beginning on July 18, 2020, when the beast of atheism overthrew and slew the horn of true Protestantism, and then on November 3, 2020 the beast of atheism also overthrew and slew the horn of Republicanism. The wheel of 1789 represents the wheel of 2020, as represented by July 18 (divinity), and November 3, 2020 (humanity).

Fra 1789 og fram til 1799 ble Frankrike rystet av et «jordskjelv» som hadde sitt opphav i ateismens dyr, som kom opp fra avgrunnen. I beseglingstiden for de hundre og førtifire tusen representerer 1789 perioden som begynte den 18. juli 2020, da ateismens dyr styrtet og drepte hornet av sann protestantisme, og deretter, den 3. november 2020, styrtet og drepte ateismens dyr også hornet av republikanisme. Hjulet fra 1789 representerer hjulet fra 2020, slik det framstilles ved 18. juli (guddommelighet) og 3. november 2020 (menneskelighet).

God’s signature, as represented by humanity, is found in the world’s two most famous signatures, that are both tied to 1789, and both represent the powers who place and remove the papacy from the throne of the earth. 1789, as the middle of the three waymarks that represent God’s signature of truth, possesses the signature of “thirteen” colonies and the “rebellion” of the French Revolution.

Guds signatur, slik den er representert ved menneskeheten, finnes i verdens to mest berømte signaturer, som begge er knyttet til 1789, og som begge representerer de maktene som innsatte og avsatte pavedømmet fra jordens trone. 1789, som midtpunktet av de tre veimerkene som representerer Guds sannhetssignatur, bærer signaturen til de «tretten» koloniene og «opprøret» i den franske revolusjon.

1789, unto 1799, represents the history of the French Revolution, and the number ten represents a test. 1789 is the first letter of “truth”, and 1799 represents the last letter of the period in France. The middle period was marked by the execution of the king of France in 1793, as the citizens rebelled against his arrogant kingly rule.

1789 til 1799 representerer den franske revolusjons historie, og tallet ti representerer en prøve. 1789 er den første bokstaven i «sannhet», og 1799 representerer den siste bokstaven i perioden i Frankrike. Midtperioden ble markert ved henrettelsen av Frankrikes konge i 1793, idet borgerne gjorde opprør mot hans arrogante kongelige styre.

> “The gospel of peace which France had rejected was to be only too surely rooted out, and terrible would be the results. On the 21st of January, 1793, two hundred and fifty-eight years from the very day that fully committed France to the persecution of the Reformers, another procession, with a far different purpose, passed through the streets of Paris.” The Great Controversy, 230.

> «Fredens evangelium, som Frankrike hadde forkastet, skulle altfor visst bli rykket opp med roten, og fryktelige ville følgene bli. Den 21. januar 1793, to hundre og femtiåtte år fra selve den dag da Frankrike fullt og helt forpliktet seg til forfølgelsen av reformatorene, gikk et annet prosesjonstog, med et vidt forskjellig formål, gjennom Paris’ gater.» The Great Controversy, 230.

1789 marked the rebellion of the thirteenth letter for the two horned beast of the United States, and the first letter for the two-horned beast of France. France’s middle letter was 1793, when the king of France had his head removed, and Napoleon represented the last letter when he took control of the government in 1799. The signature of “truth” in the history of the overthrow of France, represented by 1789, 1793, and 1799 is a prophetic wheel that is tied together with the prophetic wheel of 1776, 1789, and 1798.

1789 markerte opprøret i den trettende bokstaven for det tohornede dyret i De forente stater, og den første bokstaven for det tohornede dyret i Frankrike. Frankrikes mellomste bokstav var 1793, da Frankrikes konge fikk hodet fjernet, og Napoleon representerte den siste bokstaven da han tok kontroll over regjeringen i 1799. Signaturen til «sannhet» i historien om Frankrikes omstyrtelse, representert ved 1789, 1793 og 1799, er et profetisk hjul som er bundet sammen med det profetiske hjulet av 1776, 1789 og 1798.

Both histories contain the two most famous signatures in human history, thus tying the divine signature of “truth” together with two human signatures. Both wheels are connected with the thirteenth letter in the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which is the period from the slaying of the two witnesses in 2020, until they stood up in 2023, which is marked by October 7, 2023.

Begge historiene inneholder de to mest berømte signaturene i menneskets historie, og knytter dermed den guddommelige signaturen «sannhet» sammen med to menneskelige signaturer. Begge hjulene er forbundet med den trettende bokstaven i perioden for beseglingen av de hundre og førtifire tusen, som er perioden fra de to vitnenes drap i 2020 til de stod opp i 2023, noe som markeres av 7. oktober 2023.

We will continue our study in the next article.

Vi vil fortsette vår studie i den neste artikkelen.

Back to Articles