Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty-Three

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea laodiceană - Numărul patruzeci și trei

Number Forty-Three

Numărul patruzeci și trei

Author

Jeff Pippenger

Published

February 9, 2026

Formats

PDF
Word

A symbol of the eighty human priests combined with the Divine High Priest is the number “81,” which is where we find Miller’s Dream in the book Early Writings. In Revelation “81” we find that when the very last seal is removed, there is silence in heaven for half an hour. Habakkuk 2:20 says that all the earth should keep quiet when the Lord is in His holy temple.

Numărul „81” este un simbol al celor optzeci de preoți omenești, împreună cu Marele Preot Divin; la acest număr găsim Visul lui Miller în cartea Scrieri timpurii. În Apocalipsa „81” aflăm că, atunci când este înlăturat chiar ultimul sigiliu, este tăcere în cer pentru o jumătate de ceas. Habacuc 2:20 spune că tot pământul să păstreze tăcere când Domnul este în templul Său cel sfânt.

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. Revelation 8:1.

> Și când a deschis pecetea a șaptea, s-a făcut tăcere în cer cam pentru o jumătate de ceas. Apocalipsa 8:1.

The removing of the seventh seal takes place in the thirty days, for it is the final seal. On December 31, 2023, Ezekiel’s bones began the resurrection process. Christ then began to teach for forty days. That date marked the end of the 1,260 days since the disappointment of July 18, 2020, and John informs us in Revelation eleven that we are to measure the temple, but leave off the courtyard. The courtyard ends at the end of the scattering, for John informs us 1,260 is given to the Gentiles who are the courtyard. When measuring, that history is to be left off.

Înlăturarea celei de-a șaptea peceți are loc în cele treizeci de zile, căci aceasta este pecetea cea din urmă. La 31 decembrie 2023, oasele lui Ezechiel au început procesul învierii. Hristos a început apoi să dea învățătură vreme de patruzeci de zile. Acea dată a marcat sfârșitul celor 1.260 de zile de la dezamăgirea din 18 iulie 2020, iar Ioan ne informează în Apocalipsa, capitolul unsprezece, că trebuie să măsurăm templul, dar să lăsăm afară curtea. Curtea se încheie odată cu sfârșitul împrăștierii, căci Ioan ne informează că 1.260 de zile sunt date Neamurilor, care sunt curtea. La măsurare, acea istorie trebuie lăsată deoparte.

When Miller awakens and sees the dirt brush man, the room is empty, and as he raises his voice, Miller is still in the wilderness. From the history of the resurrection until just before the Sunday law, Christ is raising the temple of the one hundred and forty-four thousand, as He did in the forty-six years from 1798 unto 1844.

Când Miller se trezește și îl vede pe omul cu peria de murdărie, camera este goală; iar când își înalță glasul, Miller se află încă în pustie. Din istoria învierii și până imediat înainte de legea duminicală, Hristos ridică templul celor o sută patruzeci și patru de mii, așa cum a făcut-o în cei patruzeci și șase de ani, din 1798 până la 1844.

When He begins to teach, He is working in His temple, especially during the thirty days. The angels then keep silent for thirty minutes, while He teaches His priests of three hundred Millerite preachers, or His army of Gideon’s three hundred, or while He publishes the three hundred 1843 charts; and He does all this during the thirty days from the end of the unleavened bread, unto the message of the trumpets. He is sweeping the floor of Miller’s room, but it is His floor, so Miller’s room is His temple. He is finishing the work of blotting out either the sins or the names of those who were called as candidates to be among the one hundred and forty-four thousand.

Când El începe să predea, El își desfășoară lucrarea în templul Său, mai ales pe parcursul celor treizeci de zile. Atunci îngerii păstrează tăcerea timp de treizeci de minute, în vreme ce El îi învață pe preoții Săi, cei trei sute de predicatori milleriți, sau pe oastea Sa, cei trei sute ai lui Ghedeon, ori în vreme ce publică cele trei sute de diagrame din 1843; și El face toate acestea pe parcursul celor treizeci de zile de la sfârșitul Azimilor până la solia trâmbițelor. El mătură podeaua camerei lui Miller, dar este podeaua Sa, astfel încât camera lui Miller este templul Său. El încheie lucrarea ștergerii fie a păcatelor, fie a numelor celor care au fost chemați ca candidați să fie dintre cei o sută patruzeci și patru de mii.

The trumpet message that comes five days before the ascension and ten days before judgment is the litmus test. What happens in the thirty minutes that heaven is quiet, or the thirty days of Christ teaching the priests has already produced two classes when the seal is impressed during the three steps of the trumpet, ascension and judgment. It is simple to see.

Mesajul trâmbiței care vine cu cinci zile înainte de înălțare și cu zece zile înainte de judecată este piatra de încercare. Ceea ce are loc în cele treizeci de minute în care este tăcere în cer, sau în cele treizeci de zile în care Hristos îi învață pe preoți, a produs deja două clase când pecetea este aplicată în timpul celor trei etape ale trâmbiței, înălțării și judecății. Este simplu de văzut.

If you come to the point where you are to sound the message of the trumpet, and refuse to sound the message—you fail.

Dacă ajungi la momentul în care trebuie să dai glas mesajului trâmbiței și refuzi să dai glas mesajului — eșuezi.

The three steps of ‘trumpet, ascension and judgment’ are one waymark in three steps, just as in the beginning of the history where one waymark was represented with the ‘death, burial and resurrection.’ The three step test at the end is the litmus test that precedes by five days the Pentecostal Sunday law.

Cele trei trepte 'trâmbiță, înălțare și judecată' constituie un singur reper în trei trepte, așa cum la începutul istoriei un reper era reprezentat prin 'moartea, îngroparea și învierea'. Testul în trei trepte de la sfârșit este testul de turnesol care precede cu cinci zile legea duminicală de Cincizecime.

Five days after the resurrection the end of the feast of unleavened bread arrives, and that holy convocation marks the first and foundational test of 2024. Are you going to eat the Bread of Heaven or the bread of human reasoning? That test arrived in 2024, and it had been typified by the foundational rebellion of Adam and Eve, Nimrod, Aaron, Jeroboam, Korah and his rebels, the Protestants of Millerite history, the alpha rebellion of John Harvey Kellogg, the rebellion of 1888 and of course the rebellion of 9/11. The foundational rebellion of Cain, conveys the issue of jealousy against your brother, all down the line of foundational rebellions.

La cinci zile după înviere, sosește sfârșitul Sărbătorii Azimelor, iar acea adunare sfântă marchează primul test fundamental al anului 2024. Vei mânca Pâinea Cerului sau pâinea raționamentului omenesc? Acel test a sosit în 2024 și fusese prefigurat de răzvrătirile fundamentale ale lui Adam și Eva, ale lui Nimrod, ale lui Aaron, ale lui Ieroboam, ale lui Core și ale răzvrătiților lui, ale protestanților din istoria milerită, de răzvrătirea alfa a lui John Harvey Kellogg, de răzvrătirea din 1888 și, desigur, de răzvrătirea din 11 septembrie. Răzvrătirea fundamentală a lui Cain expune problema invidiei față de fratele tău, de-a lungul întregii linii a răzvrătirilor fundamentale.

All the illustrations of foundational rebellion are rebellion against God, but some; such as the rebels of 1888, and the rebels of Korah, include the fact that the chosen messenger is part of the test. The rejection of Miller’s identification that it is Rome that establishes the vision in Daniel 11:14, is a rejection of both the message and the messenger. The test is foundational for not only did Father Miller identify the robbers of verse fourteen as Rome, but also Miller’s son.

Toate exemplele de răzvrătire fundamentală sunt răzvrătire împotriva lui Dumnezeu, însă unele — precum răzvrătiții din 1888 și răzvrătiții lui Core — includ faptul că solul ales face parte din test. Respingerea identificării făcute de Miller, potrivit căreia Roma este aceea care întărește vedenia în Daniel 11:14, reprezintă o respingere atât a mesajului, cât și a mesagerului. Testul este fundamental, căci nu doar Miller, tatăl, a identificat jefuitorii din versetul paisprezece drept Roma, ci și fiul lui Miller.

Five days after the resurrection of December 31, 2023, Miller’s preparatory teaching ministry was taken over by the One who followed after John. For thirty days special instruction to the worshippers in the temple would be given “face to face” by Christ. That preparation was to prepare a priesthood of 80, to proclaim the warning message of the feast of trumpets.

La cinci zile după învierea din 31 decembrie 2023, slujirea de învățătură pregătitoare a lui Miller a fost preluată de Cel ce a venit după Ioan. Timp de treizeci de zile, Hristos avea să dea „față către față” o instruire specială închinătorilor din templu. Acea pregătire avea ca scop să pregătească o preoție de 80, pentru a proclama mesajul de avertizare al sărbătorii trâmbițelor.

That preparation of thirty days consists of a foundational first test in the beginning and a second temple test at the ending. The second temple test is finished before the trumpets are blown, and this detail is therefore represented in Miller’s dream when Christ cast the jewels into the casket. It is after He does this, that He invites Miller to “come and see.” It is from the trumpet warning, to the ascension unto judgment that the ensign is lifted up in advance of the Sunday law. The jewels are all in the temple, before Miller is called to “come and see,” and it is when the two witnesses are lifted up in the clouds, that their enemies behold them.

Acea pregătire de treizeci de zile constă într-o primă probă fundamentală la început și într-o a doua probă a templului la sfârșit. A doua probă a templului se încheie înainte de a răsuna trâmbițele, iar acest detaliu este, prin urmare, reprezentat în visul lui Miller, când Hristos a aruncat nestematele în casetă. Abia după ce face aceasta, El îi adresează lui Miller invitația: «Vino și vezi». De la avertizarea trâmbiței până la înălțarea la judecată, stindardul este înălțat înaintea legii duminicale. Nestematele sunt toate în templu, înainte ca Miller să fie chemat cu cuvintele: «Vino și vezi», și tocmai când cei doi martori sunt înălțați în nori, vrăjmașii lor îi văd.

Their prediction of an attack from Islam that failed in 2020, is to be repeated after it is corrected, as was the true Midnight Cry of Snow. Miller had an understanding that he identified as the Midnight Cry, but Samuel Snow corrected Miller’s Midnight Cry message, and for this reason, Snow’s Midnight Cry message is called the “true” Midnight Cry message in Millerite history. The message of the Midnight Cry is a message that has been corrected, and empowered by the correction.

Predicția lor a unui atac din partea Islamului, care a eșuat în 2020, urmează să fie repetată după ce va fi corectată, precum a fost repetat adevăratul Strigăt de la miezul nopții al lui Snow. Miller avea o înțelegere pe care a identificat‑o drept Strigătul de la miezul nopții, dar Samuel Snow a corectat mesajul Strigătului de la miezul nopții al lui Miller, și din acest motiv, mesajul Strigătului de la miezul nopții al lui Snow este numit în istoria millerită „adevăratul” mesaj al Strigătului de la miezul nopții. Mesajul Strigătului de la miezul nopții este un mesaj care a fost corectat și întărit prin corectare.

> “The disappointed ones saw from the Scriptures that they were in the tarrying time, and that they must patiently wait the fulfillment of the vision. The same evidence which led them to look for their Lord in 1843, led them to expect Him in 1844.” Early Writings, 247.

> Cei dezamăgiți au văzut din Scripturi că se aflau în timpul zăbovirii și că trebuiau să aștepte cu răbdare împlinirea vedeniei. Aceleași dovezi care i-au condus să-L aștepte pe Domnul lor în 1843 i-au determinat să-L aștepte în 1844. Scrieri timpurii, 247.

The phenomenon occurred at the end of the period of 1840 to 1844, and it also occurred at the beginning. Josiah Litch predicted a fulfillment of Islam in 1840. He put his prediction into the public record in 1838, and then corrected it ten days before August 11, 1840. The corrected prediction fulfillment empowered the first angel’s message. The second message was empowered by the corrected message of the Midnight Cry. Two witnesses from one history that are an alpha witness and an omega witness. Together they identify the empowerment of a message based upon the correction of a previous message.

Fenomenul s-a produs atât la sfârșitul perioadei 1840–1844, cât și la începutul ei. Josiah Litch a prezis o împlinire referitoare la Islam în 1840. Și-a publicat predicția în 1838, iar apoi a corectat-o cu zece zile înainte de 11 august 1840. Împlinirea predicției corectate a întărit solia primului înger. A doua solie a fost întărită de solia corectată a Strigătului de la Miezul Nopții. Doi martori dintr-o singură istorie, care sunt un martor alfa și un martor omega. Împreună, ei identifică întărirea unei solii întemeiată pe corectarea unei solii anterioare.

The alpha identifies a prophecy of Islam and the omega identifies a prophecy of a shut door. Line upon line, Islam in 1840 and the shut door in 1844, identifies Islam and a shut door as the message of the Midnight Cry. At the beginning of the message Islam is loosed, as in Christ’s triumphal entry. At that point the door is closed in the parable of the ten virgins, as the door is closed upon the judgment of the house of God. At the conclusion of the message, Islam strikes again as the door is closed upon the United States.

Alfa identifică o profeție despre Islam, iar Omega identifică o profeție despre ușa închisă. Linie peste linie, Islamul în 1840 și ușa închisă în 1844 identifică Islamul și o ușă închisă drept mesajul Strigătului de la miezul nopții. La începutul mesajului, Islamul este dezlegat, precum la intrarea triumfală a lui Hristos. În acel moment, ușa este închisă în pilda celor zece fecioare, așa cum ușa se închide asupra judecății casei lui Dumnezeu. La încheierea mesajului, Islamul lovește din nou, pe măsură ce ușa se închide pentru Statele Unite.

It is important to see that the line produced by Leviticus twenty-three identifies the three steps of Passover at the beginning and the three steps of the priests at the end. The priests are lifted up as an offering at the Sunday law, but they are purified before that event. When they are lifted up, they are the ensign, and when Christ was lifted up in the three steps at the beginning of the line, He drew all the world unto Himself. The lifting up of the one hundred and forty-four thousand is the end of the line that began with the lifting up of Christ. In both the beginning and ending one waymark of three steps are identified.

Este important să vedem că linia trasată de Levitic 23 identifică cele trei trepte ale Paștelui la început și cele trei trepte ale preoților la sfârșit. Preoții sunt înălțați ca o jertfă la legea duminicală, dar sunt purificați înainte de acel eveniment. Când sunt înălțați, ei sunt stindardul, iar când Hristos a fost înălțat în cele trei trepte la începutul liniei, El a atras la Sine întreaga lume. Înălțarea celor o sută patruzeci și patru de mii este sfârșitul liniei care a început cu înălțarea lui Hristos. Atât la început, cât și la sfârșit este identificat un reper în trei trepte.

Three steps at the beginning that are followed by five days, and three steps at the ending that are followed by five days. From that point on, the story is about the great multitude, for the priesthood has been established as the ensign of the one hundred and forty-four thousand. The seven days of Tabernacles is a period for the Gentiles. If we leave off the time of the Gentiles that begins at the Sunday law, and leave off the three and a half days that ended in 2023, we have the temple of the one hundred and forty-four thousand represented within the fifty days of the Pentecostal season from December 31, 2023 unto the soon-coming Sunday law.

Trei pași la început, urmați de cinci zile, și trei pași la sfârșit, urmați de cinci zile. Din acel moment înainte, narațiunea privește marea mulțime, căci preoția a fost statornicită drept stindard al celor o sută patruzeci și patru de mii. Cele șapte zile ale Sărbătorii Corturilor reprezintă o perioadă pentru Neamuri. Dacă lăsăm la o parte timpul Neamurilor care începe odată cu legea duminicală și lăsăm la o parte cele trei zile și jumătate care s-au încheiat în 2023, avem templul celor o sută patruzeci și patru de mii reprezentat în cadrul celor cincizeci de zile ale perioadei Cincizecimii, de la 31 decembrie 2023 până la legea duminicală care urmează curând.

Five days from the resurrection for the virgins, thirty days that follow for the priests. Then five days of a trumpet message from the virgins, ending with their ascension when the forty days concludes, followed by five days unto judgment, followed by five days to the Sunday law. As a symbol of the virgins, the number “5” sets forth the footsteps of the one hundred and forty-four thousand, who are virgins and who are also priests.

Cinci zile de la înviere pentru fecioare, urmate de treizeci de zile pentru preoți. Apoi, cinci zile de solie de trâmbiță din partea fecioarelor, care se încheie cu înălțarea lor când se încheie cele patruzeci de zile, urmate de cinci zile până la judecată, iar apoi de cinci zile până la legea duminicală. Ca simbol al fecioarelor, numărul „5” indică pașii celor o sută patruzeci și patru de mii, care sunt fecioare și totodată preoți.

During the thirty days of teaching, the final and seventh seal is removed, and it is in that period that Miller sees the jewels being restored. “Come and see” is a symbol based upon the first four seals, so when the seventh seal was opened, Miller was told to “come and see,” but the angels in heaven all just watch on in silence. Miller’s dream is identifying the sealing of the jewels who are the one hundred and forty-four thousand, while also identifying the jewels that are the message of the Midnight Cry. That message conveys the power to the virgins that accomplishes the sealing, and the dirt brush man identifies the One who controls both the messengers and the message.

Pe parcursul celor treizeci de zile de învățătură, pecetea finală, a șaptea, este înlăturată, iar în acel interval Miller vede cum nestematele sunt restaurate. „Vino și vezi” este un simbol întemeiat pe primele patru peceți, așa încât, când a fost deschisă a șaptea pecete, lui Miller i s-a spus: „Vino și vezi”, însă toți îngerii din cer nu fac decât să privească în tăcere. Visul lui Miller identifică pecetluirea nestematelor, care sunt cei o sută patruzeci și patru de mii, identificând totodată nestematele care sunt mesajul Strigătului de la Miezul Nopții. Acel mesaj transmite fecioarelor puterea care înfăptuiește pecetluirea, iar omul cu mătura îl identifică pe Acela care controlează atât pe solii, cât și mesajul.

2024 represents the foundational test, and now in 2026 the temple test has arrived. We are now in the thirty-day period where Christ is teaching, and to not recognize this fact is fatal.

Anul 2024 reprezintă încercarea de temelie, iar acum, în 2026, a sosit încercarea templului. Ne aflăm acum în perioada de treizeci de zile în care Hristos învață, iar a nu recunoaște acest fapt este fatal.

Recognizing the message and the messenger was an element of the foundational test represented by Rome establishing the vision, and is an element of the story of Elijah and Ahab.

Recunoașterea mesajului și a mesagerului a fost un element al testului fundamental reprezentat de Roma prin stabilirea viziunii și este un element al narațiunii despre Ilie și Ahab.

> And in the thirty and eighth year of Asa king of Judah began Ahab the son of Omri to reign over Israel: and Ahab the son of Omri reigned over Israel in Samaria twenty and two years. And Ahab the son of Omri did evil in the sight of the Lord above all that were before him. And it came to pass, as if it had been a light thing for him to walk in the sins of Jeroboam the son of Nebat, that he took to wife Jezebel the daughter of Ethbaal king of the Zidonians, and went and served Baal, and worshipped him. And he reared up an altar for Baal in the house of Baal, which he had built in Samaria. And Ahab made a grove; and Ahab did more to provoke the Lord God of Israel to anger than all the kings of Israel that were before him. In his days did Hiel the Bethelite build Jericho: he laid the foundation thereof in Abiram his firstborn, and set up the gates thereof in his youngest son Segub, according to the word of the Lord, which he spake by Joshua the son of Nun. And Elijah the Tishbite, who was of the inhabitants of Gilead, said unto Ahab, As the Lord God of Israel liveth, before whom I stand, there shall not be dew nor rain these years, but according to my word. 1 Kings 16:29–17:1.

> În al treizeci și optulea an al lui Asa, împăratul lui Iuda, a început Ahab, fiul lui Omri, să domnească peste Israel; și Ahab, fiul lui Omri, a domnit peste Israel în Samaria douăzeci și doi de ani. Și Ahab, fiul lui Omri, a făcut ce este rău în ochii Domnului mai mult decât toți cei ce au fost înaintea lui. Și s-a întâmplat că, de parcă i-ar fi fost un lucru ușor să umble în păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nebat, și-a luat de soție pe Izabela, fiica lui Etbaal, regele sidonienilor, și s-a dus și a slujit lui Baal și i s-a închinat. A înălțat un altar lui Baal în casa lui Baal, pe care o zidise în Samaria. Și Ahab a făcut o dumbravă; și Ahab a făcut mai mult pentru a-L întărâta pe Domnul Dumnezeul lui Israel la mânie decât toți împărații lui Israel care au fost înaintea lui. În zilele lui, Hiel din Betel a zidit Ierihonul: i-a pus temeliile în Abiram, întâiul său născut, și i-a așezat porțile în Segub, fiul său cel mai tânăr, după cuvântul Domnului, pe care îl rostise prin Iosua, fiul lui Nun. Și Ilie Tișbitul, dintre locuitorii Galaadului, a zis lui Ahab: Viu este Domnul, Dumnezeul lui Israel, înaintea căruia stau, că nu va fi nici rouă, nici ploaie în anii aceștia, decât după cuvântul meu. 1 Împărați 16:29–17:1.

The numbers associated with Ahab add to the context of the passage. “Thirty-eight” represents a “rising up.” Israel was commanded to “rise up” and enter the Promised Land in the thirty-eighth year.

Numerele asociate lui Ahab contribuie la contextul pasajului. "Treizeci și opt" reprezintă o "ridicare". Lui Israel i s-a poruncit să "se ridice" și să intre în Țara Promisă în al treizeci și optulea an.

> Now rise up, said I, and get you over the brook Zered. And we went over the brook Zered. And the space in which we came from Kadeshbarnea, until we were come over the brook Zered, was thirty and eight years; until all the generation of the men of war were wasted out from among the host, as the Lord sware unto them. Deuteronomy 2:13, 14.

> Acum, sculați-vă, am zis eu, și treceți peste pârâul Zered. Și am trecut peste pârâul Zered. Iar timpul de când am plecat din Cadeș-Barnea până când am trecut peste pârâul Zered a fost de treizeci și opt de ani, până când toată generația bărbaților de război a pierit din mijlocul oștirii, după cum Domnul le jurase. Deuteronom 2:13, 14.

Jesus healed the crippled man who was thirty-eight years old when He told him to “rise.”

Isus l-a vindecat pe ologul care avea treizeci și opt de ani când El i-a spus: „Ridică-te”.

> And a certain man was there, which had an infirmity thirty and eight years. When Jesus saw him lie, and knew that he had been now a long time in that case, he saith unto him, Wilt thou be made whole? The impotent man answered him, Sir, I have no man, when the water is troubled, to put me into the pool: but while I am coming, another steppeth down before me. Jesus saith unto him, Rise, take up thy bed, and walk. And immediately the man was made whole, and took up his bed, and walked: and on the same day was the sabbath. John 5:5–9.

> Și era acolo un om care avea o neputință de treizeci și opt de ani. Iisus, văzându-l zăcând și știind că de multă vreme era așa, i-a zis: Voiești să te faci sănătos? Omul neputincios I-a răspuns: Doamne, nu am om care, când se tulbură apa, să mă pună în scăldătoare; iar până să ajung eu, altul se coboară înaintea mea. Iisus i-a zis: Scoală-te, ia-ți patul și umblă. Și îndată omul s-a făcut sănătos, și-a luat patul și umbla; și în ziua aceea era sabatul. Ioan 5:5-9.

Josiah Litch made a prediction in 1838, that he fine-tuned in 1840. The thirty-eighth year Moses references in Deuteronomy, was also the fortieth year. Josiah Litch’s two-step process paralleled the two-step revival of his namesake, king Josiah. The numbers of 38 and 40 in relation to one another, represent a rising up, which is what happens to the two witnesses when they are lifted up into the clouds.

Josiah Litch a făcut o predicție în 1838, pe care a rafinat-o în 1840. Al treizeci și optulea an la care se referă Moise în Deuteronom a fost, de asemenea, al patruzecilea an. Procesul în două etape al lui Josiah Litch a fost paralel cu trezirea în două etape a celui cu același nume, regele Iosia. Numerele 38 și 40, în raport unul cu celălalt, reprezintă o înălțare, ceea ce se întâmplă cu cei doi martori când sunt înălțați în nori.

With Litch, the lifting up was accomplished by the message of Islam of the second woe. The lifting up that is marked by Christ’s ascension, comes after the trumpet message of Islam. Those first two steps of the waymark of trumpet, ascension and judgment was typified by Litch, whose two steps were typified by king Josiah’s two step revival and reformation. In Deuteronomy the command was to rise up and go into the Promised Land, and the lifting up of the ensign at the Sunday law is the identical promise.

În cazul lui Litch, ridicarea a fost înfăptuită prin mesajul despre Islam al celui de-al doilea vai. Ridicarea care este marcată de înălțarea lui Hristos urmează după mesajul trâmbiței privitor la Islam. Acei primi doi pași ai reperului trâmbiță–înălțare–judecată au fost prefigurați de Litch, ale cărui două etape au fost prefigurate de redeșteptarea și reforma în două etape ale regelui Iosia. În Deuteronom, porunca a fost să se ridice și să intre în Țara Făgăduită, iar ridicarea stindardului la legea duminicală este aceeași făgăduință.

Ahab reigned twenty-two years, thus he reigns during the period when Divinity is combined with humanity, which is the period of thirty days that precedes the trumpet message. Ahab is Trump, who will marry Jezebel in the very near future. In the period of Trump, only Elijah has a message of rain. This fact is foundational, for the movement of the one hundred and forty-four thousand is the movement of the methodology of line upon line; and that methodology is based upon the foundational truth that the reform movement of the one hundred and forty-four thousand has been typified by every reform movement of sacred history. In each of those movements the leaders were part of the testing process. Every time.

Ahab a domnit douăzeci și doi de ani; prin urmare, el domnește în perioada în care Divinitatea este unită cu umanitatea, adică în perioada de treizeci de zile care preced solia trâmbiței. Ahab este Trump, care se va căsători cu Izabela în viitorul foarte apropiat. În perioada lui Trump, numai Ilie are o solie privitoare la ploaie. Acest fapt este de temelie, căci mișcarea celor o sută patruzeci și patru de mii este mișcarea metodologiei „linie peste linie”; iar acea metodologie se întemeiază pe adevărul de temelie că mișcarea de reformă a celor o sută patruzeci și patru de mii a fost tipificată de fiecare mișcare de reformă a istoriei sacre. În fiecare dintre acele mișcări, conducătorii au fost parte a procesului de încercare. De fiecare dată.

Ahab is the seventh king from Jeroboam, and we have repeatedly shown how Ahab is the state during the Sunday law crisis. We have shown how the Laodicean Seventh-day Adventist church rebuilt Jericho in 1863, costing the Whites their oldest and youngest sons, and typifying Jericho at the Sunday law. 1863 typifies the Sunday law.

Ahab este al șaptelea împărat după Ieroboam și am arătat în repetate rânduri cum Ahab este statul în timpul crizei legii duminicale. Am arătat cum Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea laodiceană a rezidit Ierihonul în 1863, ceea ce i-a costat pe familia White fiii lor, cel mai mare și cel mai mic, tipificând Ierihonul la legea duminicală. 1863 tipifică legea duminicală.

The passage is full of symbolism identifying the period as the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and in that time period to reject Miller’s understanding of a truth that was placed upon Habakkuk’s 1843 table is foundational rebellion, that includes a disregard for God’s chosen messenger under the same pretext as Korah’s rebels and the rebels of 1888, who claimed that all the congregation is holy.

Pasajul este plin de simbolism care identifică perioada drept pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii, iar în acea perioadă, a respinge înțelegerea lui Miller privitoare la un adevăr care a fost așezat pe tăblița din 1843 a lui Habacuc constituie o răzvrătire fundamentală, ce include nesocotirea solului ales de Dumnezeu, sub același pretext ca răzvrătiții lui Core și răzvrătiții din 1888, care pretindeau că toată adunarea este sfântă.

We are now in the test of the temple when the windows of heaven are opened along with a dispensational door. The dispensational door marks the transition for the priests from Laodicea unto the priests of Philadelphia. It marks the separation of the counterfeit and true jewels of Miller’s dream. The windows identify a curse or a blessing. Malachi three, premises the test upon returning. Miller’s dream emphasizes the restoration of both the priesthood and the message. Revelation nineteen identifies the army of the Lord that is raised up when a prediction of a trumpet message of Islam is fulfilled.

Ne aflăm acum în testul templului, când ferestrele cerului sunt deschise, odată cu o ușă dispensațională. Ușa dispensațională marchează tranziția preoților de la Laodicea la preoții din Philadelphia. Ea marchează separarea dintre giuvaerurile contrafăcute și cele adevărate din visul lui Miller. Ferestrele indică un blestem sau o binecuvântare. Maleahi, capitolul trei, întemeiază testul pe întoarcere. Visul lui Miller accentuează restaurarea atât a preoției, cât și a soliei. Apocalipsa, capitolul nouăsprezece, identifică oastea Domnului care se ridică atunci când se împlinește o predicție a unei solii de trâmbiță a Islamului.

The test that precedes the litmus test of the trumpet message is the second and it is the temple test. Miller’s dream produces a doubling, that is always associated with the second test, for Miller’s dream uses jewels as both the messages and the messengers. The temple test involves the application of the line upon line methodology of the latter rain. It requires the priests to see the temple in the various lines of prophecy in order to align the messages. The dirt brush man’s larger casket is the temple of the one hundred and forty-four thousand, and Malachi’s storehouse is the same. The heart of the temple furnishing is the ark of the covenant, which the covering cherubim’s continually look to, thus emphasizing the focus of all holy beings. The holy in this history need to look unto the temple and gaze into the ark.

Testul care precede testul cu hârtie de turnesol al soliei trâmbiței este al doilea, și anume testul templului. Visul lui Miller produce o dublare, care este întotdeauna asociată cu al doilea test, căci visul lui Miller folosește nestematele atât drept soliile, cât și drept solii. Testul templului implică aplicarea metodologiei linie după linie a ploii târzii. El cere ca preoții să vadă templul în diferitele linii ale profeției, pentru a alinia soliile. Caseta mai mare a omului cu peria de murdărie este templul celor o sută patruzeci și patru de mii, iar casa vistieriei din Maleahi este aceeași. Inima mobilierului templului este chivotul legământului, spre care heruvimii acoperitori privesc neîncetat, subliniind astfel centrul atenției tuturor ființelor sfinte. Cei sfinți în această istorie trebuie să privească spre templu și să-și ațintească privirea în chivot.

The temple of the one hundred and forty-four thousand is the subject of Leviticus twenty-three and it presents a historical line that was fulfilled in the time of Christ with what Sister White calls “the Pentecostal season.” From the resurrection unto Pentecost, or from December 31, 2023 unto the Sunday law Leviticus twenty-three’s prophetic line represents the temple of the one hundred and forty-four thousand. That history begins with a waymark of three steps followed by five days and it ends with a waymark of three steps followed by five days. In the middle of the alpha and omega histories is the thirty days of sealing the priests. That overall line begins with the seventh-day Sabbath and ends with the seventh-year Sabbath. At this level the temple of the one hundred and forty-four thousand is the ark that will carry 8 souls to the earth made new, and it is also the ark of the covenant that is shadowed by two angels, just as the two Sabbaths shadow the temple of the priesthood of the one hundred and forty-four thousand represented with the Pentecostal season.

Templul celor o sută patruzeci și patru de mii este subiectul Leviticului douăzeci și trei și prezintă o linie istorică ce a fost împlinită în vremea lui Hristos prin ceea ce sora White numește „timpul Cincizecimii”. De la înviere până la Cincizecime, sau de la 31 decembrie 2023 până la legea duminicală, linia profetică a Leviticului douăzeci și trei reprezintă templul celor o sută patruzeci și patru de mii. Acea istorie începe cu o bornă în trei pași, urmată de cinci zile, și se încheie cu o bornă în trei pași, urmată de cinci zile. În mijlocul istoriilor alfa și omega sunt cele treizeci de zile de pecetluire a preoților. Acea linie de ansamblu începe cu Sabatul zilei a șaptea și se încheie cu Sabatul anului al șaptelea. La acest nivel, templul celor o sută patruzeci și patru de mii este corabia care va duce opt suflete pe pământul făcut nou, și este, de asemenea, chivotul legământului, umbrit de doi îngeri, așa cum cele două Sabate umbresc templul preoției celor o sută patruzeci și patru de mii, reprezentat prin timpul Cincizecimii.

Leviticus twenty-three is about the priesthood of the one hundred and forty-four thousand during the final manifestation of the Pentecostal season that began at Christ’s resurrection and continued until fifty days later at the Day of Pentecost. The Pentecostal season is established when the first twenty-two verses of Leviticus twenty-three is aligned with the last twenty-two verses. William Miller’s dream identifies that the jewels of God’s word are both the message and the messengers.

Leviticul douăzeci și trei se referă la preoția celor o sută patruzeci și patru de mii în timpul manifestării finale a perioadei Cincizecimii, care a început la învierea lui Hristos și a continuat până la cincizeci de zile mai târziu, în Ziua Cincizecimii. Perioada Cincizecimii este stabilită atunci când primele douăzeci și două de versete din Leviticul douăzeci și trei sunt puse în corespondență cu ultimele douăzeci și două de versete. Visul lui William Miller identifică faptul că nestematele Cuvântului lui Dumnezeu sunt deopotrivă mesajul și mesagerii.

> “I have had precious opportunities to obtain an experience. I have had an experience in the first, second, and third angels’ messages. The angels are represented as flying in the midst of heaven, proclaiming to the world a message of warning, and having a direct bearing upon the people living in the last days of this earth’s history. No one hears the voice of these angels, for they are a symbol to represent the people of God who are working in harmony with the universe of heaven. Men and women, enlightened by the Spirit of God, and sanctified through the truth, proclaim the three messages in their order.” Life Sketches, 429.

> Am avut prețioase ocazii de a dobândi experiență. Am avut experiență în legătură cu solia primului, celui de-al doilea și celui de-al treilea înger. Îngerii sunt reprezentați ca zburând prin mijlocul cerului, proclamând lumii un mesaj de avertizare și având o legătură directă cu oamenii care trăiesc în zilele de pe urmă ale istoriei acestui pământ. Nimeni nu aude vocea acestor îngeri, căci ei sunt un simbol menit să reprezinte poporul lui Dumnezeu care lucrează în armonie cu universul ceresc. Bărbați și femei, luminați de Duhul lui Dumnezeu și sfințiți prin adevăr, proclamă, în ordinea lor, cele trei solii. Schițe de viață, 429.

The angels are symbols of God’s people who proclaim the message represented by the angel.

Îngerii sunt simboluri ale poporului lui Dumnezeu, care proclamă mesajul reprezentat de înger.

> “Time is short. The first, second, and third angel’s messages are the messages to be given to the world. We hear not literally the voice of the three angels, but these angels in Revelation represent a people who will be upon the earth and give these messages.

> Timpul este scurt. Soliile primului, celui de-al doilea și celui de-al treilea înger sunt cele care trebuie date lumii. Nu auzim în mod literal glasul celor trei îngeri, ci acești îngeri din Apocalipsă reprezintă un popor care va fi pe pământ și va vesti aceste solii.

> “John saw ‘Another angel come down from heaven, having great power; and the whole earth was lightened with his glory.’ Revelation 18:1. That work is the voice of the people of God proclaiming a message of warning to the world.” The 1888 Materials, 926.

> Ioan a văzut: „Un alt înger coborând din cer, având mare putere; și întregul pământ a fost luminat de slava lui.” Apocalipsa 18:1. Acea lucrare este glasul poporului lui Dumnezeu, care proclamă un mesaj de avertizare lumii. Materialele din 1888, 926.

Angels represent the people who give the messages represented by the angels. William Miller is represented prophetically in a multitude of applications. One of those applications is that Miller is represented by the first and the last time prophecies he was led to proclaim. The seven times or 2,520 years that ended in 1798, was Miller’s alpha discovery and the cleansing of the sanctuary at the end of 2,300 evenings and mornings on October 22, 1844 was Miller’s omega discovery. Millerite history is represented from 1798 to 1844, and though it was the history of the first and second angels’ it is called by the name of the messenger of that history. Millerite history identifies that Miller was the “voice” proclaiming the first and second angels’ message, and the first angel announced the beginning of judgment on October 22, 1844, and the first angel arrived at the time of the end in 1798, at the conclusion of the “seven times” scattering of the kingdom of Israel. Miller is a symbol of both the 2,520-year prophecy and the 2,300-year prophecy.

Îngerii îi reprezintă pe oamenii care transmit soliile reprezentate de îngeri. William Miller este reprezentat profetic într-o multitudine de aplicații. Una dintre aceste aplicații este aceea că Miller este reprezentat prin prima și ultima dintre profețiile de timp pe care a fost călăuzit să le proclame. Șapte vremi, sau 2.520 de ani, care s-au încheiat în 1798, au constituit descoperirea alfa a lui Miller, iar curățirea sanctuarului, la sfârșitul celor 2.300 de seri și dimineți, la 22 octombrie 1844, a constituit descoperirea omega a lui Miller. Istoria millerită este delimitată între 1798 și 1844 și, deși a fost istoria primului și a celui de-al doilea înger, ea este numită după numele solului acelei istorii. Istoria millerită identifică faptul că Miller a fost „vocea” care proclama solia primului și a celui de-al doilea înger, iar primul înger a anunțat începerea judecății la 22 octombrie 1844, iar primul înger a sosit la timpul sfârșitului în 1798, la încheierea risipirii de „șapte vremi” a împărăției lui Israel. Miller este un simbol atât al profeției de 2.520 de ani, cât și al profeției de 2.300 de ani.

The first waymark of 1798 announced that the judgment would begin when the 2,300-years ended on October 22, 1844. Then the Lord opened up the light of the seventh-day Sabbath, and it was His intent to finish the work, so He attempted to open up further light upon the seven times in 1856, but rebellion was manifested, instead of faith. The seven times is the alpha of Millerite history and the 2,300 is the omega.

Primul reper, cel din 1798, a anunțat că judecata avea să înceapă la încheierea celor 2300 de ani, la 22 octombrie 1844. Apoi Domnul a descoperit lumina Sabatului zilei a șaptea, iar intenția Sa era să încheie lucrarea; de aceea a încercat să aducă mai multă lumină asupra celor șapte vremuri, în anul 1856, dar, în loc de credință, s-a manifestat răzvrătirea. Cele șapte vremuri reprezintă alfa istoriei millerite, iar cei 2300 de ani reprezintă omega.

The seven times is represented by the seventh-year Sabbath and the 2,300 is represented by the seventh-day Sabbath. Millerite history is represented by 1798 and 1844, and 1798 represents the seven times and 1844 represents the 2,300 years. Those two Sabbaths are the bookends to the history represented in Leviticus twenty-three. Those two Sabbaths represent two messages, that make one message. Those two messages represent the Millerites, for the people that proclaim the messages represent the angels that symbolize the message. 1798 the first angel arrived and in 1844 the third angel arrived.

Cele șapte vremuri sunt reprezentate de Sabatul celui de-al șaptelea an, iar cei 2.300 sunt reprezentați de Sabatul zilei a șaptea. Istoria mileriților este reprezentată de anii 1798 și 1844, iar 1798 reprezintă cele șapte vremuri, iar 1844 reprezintă cei 2.300 de ani. Acele două Sabate sunt bornele de capăt ale istoriei care este reprezentată în Leviticul douăzeci și trei. Acele două Sabate reprezintă două solii, care alcătuiesc o singură solie. Acele două solii îi reprezintă pe mileriți, căci poporul care proclamă soliile îi reprezintă pe îngerii care simbolizează solia. În 1798 a sosit primul înger, iar în 1844 a sosit al treilea înger.

Leviticus twenty-three has seven feasts and seven holy convocations, though every feast is not a holy convocation and vise versa. The feasts all fall between the first and the last holy convocation, which is the seventh-day Sabbath in the beginning and the seventh-year Sabbath at the end. The history of the feasts is bookended with the two Sabbaths that represent William Miller and the Millerites.

Leviticul douăzeci și trei conține șapte sărbători și șapte adunări sfinte, deși nu orice sărbătoare este o adunare sfântă și, invers, nu orice adunare sfântă este o sărbătoare. Toate sărbătorile se încadrează între prima și ultima adunare sfântă, și anume Sabatul zilei a șaptea la început și Sabatul anului al șaptelea la sfârșit. Istoria sărbătorilor este delimitată de cele două Sabate care îi reprezintă pe William Miller și pe Milleriți.

When the first twenty-two verses and the last twenty-two verses are combined in Leviticus twenty-three the Pentecostal season is identified. The structure that is established by bringing the lines together is absolutely divine. The Pentecostal season of the structure clearly illustrates the three steps of the three angels. It bears the signature of “Truth.” It bears the signature of Alpha and Omega. It bears the signature of Palmoni. It leads a student to the very heart of the Most Holy Place. It identifies the temple of the one hundred and forty-four thousand. It extends all the way to the earth made new.

Când primele douăzeci și două de versete și ultimele douăzeci și două de versete sunt combinate în Levitic douăzeci și trei, este identificată vremea Cincizecimii. Structura care se stabilește prin aducerea laolaltă a liniilor este în mod absolut divină. Vremea Cincizecimii, în cadrul acestei structuri, ilustrează în mod clar cei trei pași ai celor trei îngeri. Poartă semnătura „Adevărului”. Poartă semnătura lui Alfa și Omega. Poartă semnătura lui Palmoni. Îl conduce pe un student în însăși inima Sfintei Sfintelor. Identifică templul celor o sută patruzeci și patru de mii. Se întinde până la pământul făcut nou.

This truth of Leviticus twenty-three is now being unsealed in connection with the temple test that precedes the litmus and third test. The third angel arrived in 1844, and then again at 9/11 and then again in 2023. When the third angel arrived in 1844 the faithful were to by faith follow Christ into the Most Holy Place. Leviticus twenty-three is the path into the Most Holy Place and represents an element of the temple test. John was told to measure the temple and also the worshippers therein.

Acest adevăr din Leviticul douăzeci și trei este acum despecetluit în legătură cu testul templului care precede testul de turnesol și al treilea test. Al treilea înger a sosit în 1844, apoi din nou la 9/11 și apoi din nou în 2023. Când al treilea înger a sosit în 1844, credincioșii trebuiau, prin credință, să-L urmeze pe Hristos în Locul Preasfânt. Leviticul douăzeci și trei este calea către Locul Preasfânt și reprezintă un element al testului templului. Lui Ioan i s-a spus să măsoare templul și, de asemenea, pe închinătorii din el.

Miller’s casket is the temple and the jewels are the worshippers therein. Malachi’s storehouse is the temple and the tithes are the worshippers therein. The Pentecostal season, as represented in the line upon line application of Leviticus twenty-three represents the temple of the one hundred and forty-four thousand. More directly it illustrates the ark of the covenant, with the covering cherubs looking at the Ten Commandments, Aaron’s rod that budded and the golden pot of manna.

Caseta cu bijuterii a lui Miller este templul, iar bijuteriile sunt închinătorii din el. Casa vistieriei din Maleahi este templul, iar zeciuielile sunt închinătorii din el. Perioada Cincizecimii, așa cum este reprezentată în aplicarea rând peste rând a Leviticului douăzeci și trei, reprezintă templul celor o sută patruzeci și patru de mii. Mai direct, ea ilustrează chivotul legământului, cu heruvimii acoperitori privind către Cele Zece Porunci, toiagul lui Aaron care a odrăslit și vasul de aur cu mană.

The covering cherubs are angels, and angels represent a message and the messenger. The message that is the alpha message of Leviticus twenty-three is the seventh-day Sabbath, and the omega message is the seventh-year Sabbath. Both are messages, and they are also the alpha and omega messages of William Miller and the Millerites, with the fulfillment of the “seven times,” in 1798, a symbol of the seventh-year Sabbath, and in 1844, God led His people into the Most Holy Place, where they discovered the seventh-day Sabbath. Those two Sabbaths are the first and last holy convocations in Leviticus twenty-three, and the Pentecostal season is positioned between them both, just as the ark was positioned between the two covering cherubs.

Heruvimii ocrotitori sunt îngeri, iar îngerii reprezintă mesajul și mesagerul. Mesajul care constituie mesajul alfa al Leviticului douăzeci și trei este Sabatul zilei a șaptea, iar mesajul omega este Sabatul anului al șaptelea. Amândouă sunt mesaje și ele sunt, de asemenea, mesajele alfa și omega ale lui William Miller și ale Milleriților, cu împlinirea „celor șapte vremi”, în 1798, ca simbol al Sabatului anului al șaptelea; iar în 1844, Dumnezeu Și-a condus poporul în Locul Preasfânt, unde au descoperit Sabatul zilei a șaptea. Aceste două Sabate sunt prima și ultima adunare sfântă în Leviticul douăzeci și trei, iar perioada Cincizecimii este așezată între ele, întocmai cum chivotul era așezat între cei doi heruvimi ocrotitori.

The temple is to be measured, and it includes leaving off the courtyard that is given to the Gentiles. At the Sunday law judgment for the house of God ends, and the judgment of the Gentiles begins. The times of the Gentiles ended in 1798, at the end of 1,260 years, and at the end of three and a half days, (a symbol of 1,260) John was to leave off the courtyard.

Templul trebuie măsurat, iar aceasta implică lăsarea deoparte a curții care este dată neamurilor. La legea duminicală, judecata casei lui Dumnezeu se încheie și începe judecata neamurilor. Vremurile neamurilor s-au încheiat în 1798, la sfârșitul celor 1.260 de ani, iar la sfârșitul celor trei zile și jumătate (un simbol al celor 1.260), Ioan trebuia să lase deoparte curtea.

> And there was given me a reed like unto a rod: and the angel stood, saying, Rise, and measure the temple of God, and the altar, and them that worship therein. But the court which is without the temple leave out, and measure it not; for it is given unto the Gentiles: and the holy city shall they tread under foot forty and two months. Revelation 11:1, 2.

> Și mi s-a dat o trestie asemenea unui toiag; iar îngerul stătea, zicând: Scoală-te și măsoară templul lui Dumnezeu, și altarul, și pe cei ce se închină în el. Iar curtea care este în afara templului las-o deoparte și n-o măsura, căci a fost dată neamurilor; și cetatea sfântă o vor călca în picioare patruzeci și două de luni. Apocalipsa 11:1, 2.

The court was to be left off, for it was given to the Gentiles, who trod it under foot for three and a half days, or forty-two months.

Curtea trebuia să fie lăsată deoparte, căci a fost dată Neamurilor, care au călcat-o în picioare timp de trei zile și jumătate, sau patruzeci și două de luni.

> And they shall fall by the edge of the sword, and shall be led away captive into all nations: and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, until the times of the Gentiles be fulfilled. Luke 21:24.

> Și vor cădea sub ascuțișul sabiei și vor fi duși în robie printre toate neamurile; iar Ierusalimul va fi călcat în picioare de către neamuri, până când se vor împlini vremurile neamurilor. Luca 21:24.

The times of the Gentiles was fulfilled in 1798, when the book of Daniel was unsealed.

Vremurile neamurilor s-au împlinit în 1798, când cartea lui Daniel a fost desigilată.

> “In the temple at Jerusalem a low wall separated the outer court from all other portions of the sacred building. Upon this wall were inscriptions in different languages, stating that none but Jews were allowed to pass this boundary. Had a Gentile presumed to enter the inner enclosure, he would have desecrated the temple, and would have paid the penalty with his life. But Jesus, the originator of the temple and its service, drew the Gentiles to Him by the tie of human sympathy, while His divine grace brought to them the salvation which the Jews rejected.” The Desire of Ages, 194.

> În templul din Ierusalim, un zid scund despărțea curtea de afară de toate celelalte părți ale clădirii sfinte. Pe acest zid se aflau inscripții în diferite limbi, care declarau că nimeni, în afară de iudei, nu avea voie să treacă de această limită. Dacă un păgân ar fi îndrăznit să intre în incinta interioară, ar fi pângărit templul și ar fi plătit pedeapsa cu viața. Dar Isus, Întemeietorul templului și al serviciului lui, i-a atras pe păgâni la Sine prin legătura simpatiei omenești, în timp ce harul Său divin le-a adus mântuirea pe care iudeii au respins-o. The Desire of Ages, 194.

December 31, 2023 ended the three and a half prophetic days from the disappointment of July 18, 2020. That three and a half years identifies that a prophetic message would then be unsealed, and that the times of the Gentiles was fulfilled, and left off of the measuring of the temple and the worshippers therein. At the Sunday law, which in the Pentecostal season was the Day of Pentecost, judgment passes unto the Gentiles. When we leave off the times of the Gentiles when measuring the temple of the one hundred and forty-four thousand, we find that December 31, 2023 unto the Sunday law is the temple.

31 decembrie 2023 a încheiat cele trei zile și jumătate profetice de la dezamăgirea din 18 iulie 2020. Acei trei ani și jumătate indică faptul că atunci avea să fie desigilat un mesaj profetic și că vremurile Neamurilor s-au împlinit, iar Neamurile au fost lăsate în afara măsurării templului și a închinătorilor din el. La legea duminicală, care, în perioada Cincizecimii, a fost Ziua Cincizecimii, judecata trece asupra Neamurilor. Când excludem vremurile Neamurilor din măsurarea templului celor o sută patruzeci și patru de mii, constatăm că perioada de la 31 decembrie 2023 până la legea duminicală constituie templul.

The witness of the temple is that it is raised up in two steps; first the foundation, then the temple is identified as finished when the foundation stone that was rejected, marvelously becomes the head of the corner. The foundation was laid when ancient Israel came out of Babylon in the history of the first decree, and the temple was finished in the history of the second decree, but before the third decree. The foundational test occurred in 2024 and we are now in the temple test. That temple test ends at the third and litmus test, and the temple test requires God’s people to measure the temple.

Mărturia templului este că el este ridicat în două etape; mai întâi temelia, apoi templul este socotit încheiat când piatra de temelie care a fost lepădată, în chip minunat devine piatra din capul unghiului. Temelia a fost așezată când Israelul antic a ieșit din Babilon, în istoria primului decret, iar templul a fost încheiat în istoria celui de-al doilea decret, dar înaintea celui de-al treilea decret. Testul temeliei a avut loc în 2024, iar acum ne aflăm în testul templului. Acest test al templului se încheie la al treilea și la testul de turnesol, iar testul templului cere poporului lui Dumnezeu să măsoare templul.

The temple in Leviticus twenty-three is raised up from December 31, 2023 unto the Sunday law, and within that prophetic history the three tests that always occur when a prophecy is unsealed are represented. The last of the three is the litmus test, that was represented by the Exeter camp meeting. At that meeting you either attended the meetings in the tent where Elder Snow twice presented his message of the true Midnight Cry, or you attended the emotional and unbalanced meetings over at the Watertown tent. When the meetings ended the message of the true Midnight Cry went like a tidal wave. Exeter was the litmus test, and the litmus test represents the sealing.

Templul din Leviticul douăzeci și trei este înălțat de la 31 decembrie 2023 până la Legea duminicală, iar în cadrul acelei istorii profetice sunt reprezentate cele trei teste care au loc întotdeauna atunci când o profeție este desigilată. Ultimul dintre cele trei este testul de turnesol, care a fost reprezentat de adunarea de tabără de la Exeter. La acea adunare, ori participai la întâlnirile din cortul în care Presbiterul Snow a prezentat de două ori solia sa despre adevăratul Strigăt de la Miezul Nopții, ori participai la întâlnirile emoționale și dezechilibrate de la cortul din Watertown. Când s-au încheiat întâlnirile, solia adevăratului Strigăt de la Miezul Nopții s-a propagat ca un val de maree. Exeter a fost testul de turnesol, iar testul de turnesol reprezintă pecetluirea.

The Exeter camp meeting was typified by Christ triumphal entry into Jerusalem, and Lazarus led the ass Jesus rode upon. Lazarus death was the disappointment of July 18, 2020, but he was also Christ’s crowning miracle and the “seal” of His divinity.

Adunarea de tabără de la Exeter a fost prefigurată de intrarea triumfală a lui Hristos în Ierusalim, iar Lazăr a condus asinul pe care a călărit Iisus. Moartea lui Lazăr a fost dezamăgirea din 18 iulie 2020, dar el a fost, de asemenea, minunea încununătoare a lui Hristos și „pecetea” divinității Sale.

> “Had Christ been in the sickroom, Lazarus would not have died; for Satan would have had no power over him. Death could not have aimed his dart at Lazarus in the presence of the Life-giver. Therefore Christ remained away. He suffered the enemy to exercise his power, that He might drive him back, a conquered foe. He permitted Lazarus to pass under the dominion of death; and the suffering sisters saw their brother laid in the grave. Christ knew that as they looked on the dead face of their brother their faith in their Redeemer would be severely tried. But He knew that because of the struggle through which they were now passing their faith would shine forth with far greater power. He suffered every pang of sorrow that they endured. He loved them no less because He tarried; but He knew that for them, for Lazarus, for Himself, and for His disciples, a victory was to be gained.

> Dacă Hristos ar fi fost în odaia bolnavului, Lazăr n-ar fi murit; căci Satana n-ar fi avut nicio putere asupra lui. Moartea n-ar fi putut să-și îndrepte săgeata spre Lazăr în prezența Dătătorului vieții. De aceea Hristos a rămas departe. A îngăduit vrăjmașului să-și exercite puterea, pentru ca apoi să-l respingă, ca pe un vrăjmaș învins. A îngăduit ca Lazăr să treacă sub stăpânirea morții; iar surorile îndurerate și-au văzut fratele așezat în mormânt. Hristos știa că, privind la chipul mort al fratelui lor, credința lor în Răscumpărătorul avea să fie pusă la grea încercare. Dar El știa că, din pricina luptei prin care treceau acum, credința lor va străluci cu mult mai mare putere. El a suferit fiecare chin al întristării pe care ele îl îndurau. Nu le-a iubit cu nimic mai puțin pentru că a zăbovit; ci știa că pentru ele, pentru Lazăr, pentru Sine Însuși și pentru ucenicii Săi, avea să se câștige o biruință.

> “‘For your sakes,’ ‘to the intent ye may believe.’ To all who are reaching out to feel the guiding hand of God, the moment of greatest discouragement is the time when divine help is nearest. They will look back with thankfulness upon the darkest part of their way. ‘The Lord knoweth how to deliver the godly,’ 2 Peter 2:9. From every temptation and every trial He will bring them forth with firmer faith and a richer experience.

> „De dragul vostru”, „pentru ca voi să credeți”. Pentru toți cei care întind mâna ca să simtă mâna călăuzitoare a lui Dumnezeu, clipa celei mai mari descurajări este vremea când ajutorul divin este cel mai aproape. Vor privi înapoi cu recunoștință la partea cea mai întunecată a căii lor. „Domnul știe cum să-i izbăvească pe cei evlavioși”, 2 Petru 2:9. Din orice ispită și din orice încercare îi va scoate cu o credință mai statornică și cu o experiență mai bogată.

> “In delaying to come to Lazarus, Christ had a purpose of mercy toward those who had not received Him. He tarried, that by raising Lazarus from the dead He might give to His stubborn, unbelieving people another evidence that He was indeed ‘the resurrection, and the life.’ He was loath to give up all hope of the people, the poor, wandering sheep of the house of Israel. His heart was breaking because of their impenitence. In His mercy He purposed to give them one more evidence that He was the Restorer, the One who alone could bring life and immortality to light. This was to be an evidence that the priests could not misinterpret. This was the reason of His delay in going to Bethany. This crowning miracle, the raising of Lazarus, was to set the seal of God on His work and on His claim to divinity.” The Desire of Ages, 528, 529.

> Întârziind să vină la Lazăr, Hristos a avut un scop plin de îndurare față de cei care nu-L primiseră. A zăbovit, pentru ca, prin învierea lui Lazăr din morți, să dea poporului Său încăpățânat și necredincios o altă dovadă că El era într-adevăr „învierea și viața”. Se îndura cu greu să renunțe la orice nădejde cu privire la popor, oile sărmane, rătăcitoare ale casei lui Israel. Inima I se frângea din pricina nepocăinței lor. În îndurarea Sa a hotărât să le dea încă o dovadă că El era Restauratorul, Cel care singur putea aduce la lumină viața și nemurirea. Aceasta avea să fie o dovadă pe care preoții n-o puteau răstălmăci. Acesta a fost motivul întârzierii Sale de a merge la Betania. Această minune încununătoare, învierea lui Lazăr, avea să pună pecetea lui Dumnezeu asupra lucrării Sale și asupra pretenției Sale la divinitate. Dorința veacurilor, 528, 529.

The triumphal entry began with the loosing of an ass for Christ to ride upon.

Intrarea triumfală a început cu dezlegarea unui asin, pentru ca Hristos să-l călărească.

> And when they drew nigh unto Jerusalem, and were come to Bethphage, unto the mount of Olives, then sent Jesus two disciples, Saying unto them, Go into the village over against you, and straightway ye shall find an ass tied, and a colt with her: loose them, and bring them unto me. And if any man say ought unto you, ye shall say, The Lord hath need of them; and straightway he will send them. All this was done, that it might be fulfilled which was spoken by the prophet, saying, Tell ye the daughter of Sion, Behold, thy King cometh unto thee, meek, and sitting upon an ass, and a colt the foal of an ass. And the disciples went, and did as Jesus commanded them. Matthew 21:1–6.

> Când s-au apropiat de Ierusalim și au ajuns la Betfaghe, la Muntele Măslinilor, atunci Isus a trimis doi ucenici, zicându-le: Duceți-vă în satul dinaintea voastră și îndată veți găsi o măgăriță legată și un mânz împreună cu ea; dezlegați-i și aduceți-i la Mine. Iar dacă cineva vă va spune ceva, să spuneți: Domnul are trebuință de ei; și îndată îi va trimite. Toate acestea s-au făcut ca să se împlinească ceea ce fusese spus prin prorocul, care zice: Spuneți fiicei Sionului: Iată, Împăratul tău vine la tine, blând și călare pe o măgăriță, pe un mânz, mânzul unei măgărițe. Iar ucenicii s-au dus și au făcut cum le poruncise Isus. Matei 21:1-6.

The Midnight Cry message joined the message of the second angel that had arrived at the first disappointment. In the time of Christ that disappointment was the death of Lazarus, and for the Millerites it was the failed prediction of 1843, that arrived on April 19, 1844. Both those disappointments represent July 18, 2020.

Solia Strigătului de la miezul nopții s-a unit cu solia celui de-al doilea înger, care venise odată cu prima dezamăgire. În vremea lui Hristos, acea dezamăgire a fost moartea lui Lazăr, iar pentru milleriți a fost profeția pentru 1843, care s-a dovedit neîmplinită la 19 aprilie 1844. Ambele acele dezamăgiri reprezintă 18 iulie 2020.

In the Pentecostal season represented by Leviticus twenty-three the litmus test is represented by the threefold waymark of the feast of trumpets, Christ’s ascension and the Day of Atonement. Those three steps represent the litmus test in relation to the first two tests of the foundation and the temple. Those three steps come five days before the Sunday law of Pentecost and represent a lifting up of the one hundred and forty-four thousand as the ensign. If they pass the litmus test, they are lifted up, if they don’t, they are blown out of the windows of Miller’s dream.

În perioada Cincizecimii reprezentată în Leviticul douăzeci și trei, testul de turnesol este reprezentat de reperul triplu al Sărbătorii Trâmbițelor, Înălțării lui Hristos și Zilei Ispășirii. Acei trei pași reprezintă testul de turnesol în raport cu primele două teste ale temeliei și ale templului. Acei trei pași au loc cu cinci zile înainte de legea duminicală a Cincizecimii și reprezintă înălțarea celor o sută patruzeci și patru de mii ca stindard. Dacă trec testul de turnesol, sunt înălțați; dacă nu, sunt suflați afară din ferestrele visului lui Miller.

The third step of the sealing is the Day of Atonement and it represents the blotting out of sin. The second step is the lifting up of Malachi’s offering of Levites and the first step is the message of the trumpets. Since 1844 mankind has been living in the history of the sounding of the seventh trumpet. The external message of the seventh trumpet is the message of the third woe of Islam and the internal message of the seventh trumpet is Christ’s work of combining His Divinity with the humanity of the one hundred and forty-four thousand.

Al treilea pas al pecetluirii este Ziua Ispășirii și reprezintă ștergerea păcatului. Al doilea pas este înălțarea jertfei leviților din Maleahi, iar primul pas este solia trâmbițelor. Din 1844 încoace, omenirea trăiește în istoria sunării celei de-a șaptea trâmbițe. Solia externă a celei de-a șaptea trâmbițe este solia celui de-al treilea vai al Islamului, iar solia internă a celei de-a șaptea trâmbițe este lucrarea lui Hristos de a uni Dumnezeirea Sa cu umanitatea celor o sută patruzeci și patru de mii.

We will continue in the next article.

Vom continua în articolul următor.

> “In the writings of the prophets are portrayed scenes that, although hoary with age, appear to us in the freshness and power of new revelations. Through faith we understand that these records of God’s dealings with his people in past ages have been preserved in order that we may discern the lessons God desires to teach us by present-day experiences.

> În scrierile profeților sunt zugrăvite scene care, deși cărunte de vechime, ni se înfățișează cu prospețimea și puterea unor noi revelații. Prin credință înțelegem că aceste consemnări ale purtării lui Dumnezeu față de poporul Său în veacurile trecute au fost păstrate, pentru ca noi să putem discerne lecțiile pe care Dumnezeu dorește să ni le predea prin experiențele zilelor noastre.

> “Living, as we are, in no less momentous a period than that just prior to Christ’s second advent, we need to be especially careful to avoid making mistakes similar to those made by the Jews living in the time of Christ’s first advent.

> Trăind, așa cum o facem, într-o perioadă de o importanță nu mai mică decât aceea imediat anterioară celei de-a doua veniri a lui Hristos, trebuie să fim în mod deosebit atenți să evităm greșeli asemănătoare celor săvârșite de iudeii care trăiau în vremea primei veniri a lui Hristos.

> “Like the Jewish leaders, who gradually devised a formal system of worship, in which the importance of unessential matters was greatly magnified, some men are now in danger of losing sight of the important truths applicable to this generation, and of seeking for those things that are new, strange, entrancing.

> Asemenea conducătorilor iudei, care au alcătuit treptat un sistem formal de închinare, în care importanța chestiunilor neesențiale a fost mult exagerată, unii oameni sunt acum în primejdia de a pierde din vedere adevărurile importante aplicabile acestei generații și de a căuta acele lucruri care sunt noi, stranii, seducătoare.

> “There is need of cherishing elevated principles. Those who search after and advocate fanciful ideas need to be taught what is truth before they attempt to teach others. Man-made theories and suppositions are not to be sought after as truth.

> Este nevoie de cultivarea principiilor înalte. Cei care caută și promovează idei fanteziste trebuie să fie învățați ce este adevărul înainte de a încerca să-i învețe pe alții. Teoriile și presupunerile omenești nu trebuie căutate drept adevăr.

> “There are many who are as true as steel to principle, and these will be helped and blessed; for they are weeping between the porch and the altar, saying, ‘Spare thy people, O Lord, and give not thine heritage to reproach.’ We must let the foundation principles of the third angel’s message stand out clear and distinct. The great pillars of our faith will hold all the weight that can be placed upon them.

> Sunt mulți care, în privința principiului, sunt neclintiți ca oțelul, iar aceștia vor fi ajutați și binecuvântați; căci ei plâng între tindă și altar, zicând: «Cruță-Ți poporul, Doamne, și nu da de ocară moștenirea Ta.» Trebuie să lăsăm ca principiile fundamentale ale soliei celui de-al treilea înger să se evidențieze limpede și distinct. Stâlpii cei mari ai credinței noastre vor susține toată greutatea care poate fi așezată asupra lor.

> “In this age of error, of day-dreaming and reverie, we need to learn the first principles of the doctrine of Christ. Let us strive to be able to say with the apostle, ‘We have not followed cunningly devised fables when we made known unto you the power and coming of our Lord Jesus Christ.’ The Lord calls upon us to follow high and noble principles.

> În această epocă a erorii, a visării cu ochii deschiși și a reveriei, trebuie să învățăm principiile elementare ale doctrinei lui Hristos. Să ne străduim să putem spune împreună cu apostolul: „Nu am urmat basme iscusit ticluite atunci când v-am făcut cunoscută puterea și venirea Domnului nostru Isus Hristos.” Domnul ne cheamă să urmăm principii înalte și nobile.

> “Truth, present truth, is all that the word of God represents it to be. The Lord would have his people keep themselves from all superfluities, from all that tends to mysticism. Let those who are tempted to indulge in fanciful, imaginary doctrines sink the shaft deep into the quarries of heavenly truth, and secure the treasure that means life eternal to the receiver. In the word there are the most precious truths. These will be found by those who study with earnestness; for heavenly angels will direct the search.

> Adevărul, adevărul prezent, este tot ceea ce Cuvântul lui Dumnezeu îl înfățișează a fi. Domnul dorește ca poporul Său să se păzească de toate superfluitățile, de tot ceea ce tinde spre misticism. Cei care sunt ispitiți să se complacă în doctrine fanteziste, imaginare, să coboare puțul adânc în carierele adevărului ceresc și să dobândească comoara care înseamnă viață veșnică pentru cel ce o primește. În Cuvânt se află cele mai prețioase adevăruri. Acestea vor fi găsite de cei care studiază cu sârguință; căci îngerii cerești vor călăuzi căutarea.

> “Referring to those who are now living upon the earth, Paul declared: ‘The time will come when they will not endure sound doctrine, but after their own lusts shall they heap to themselves teachers, having itching ears; and they shall turn away their ears from the truth, and shall be turned unto fables.’

> Referindu-se la cei care trăiesc acum pe pământ, Pavel a declarat: „Va veni vremea când nu vor suferi învățătura sănătoasă, ci, după poftele lor, își vor grămădi pentru ei înșiși învățători, având mâncărime la urechi; și își vor întoarce urechile de la adevăr și vor fi întorși spre basme.”

> “How significant, how soul-stirring, is the charge Paul gave at the time he prophesied concerning those who would not endure sound doctrine: ‘I charge thee therefore before God, and the Lord Jesus Christ, who shall judge the quick and the dead at his appearing and his kingdom: Preach the word; be instant in season, out of season; reprove, rebuke, exhort with all long-suffering and doctrine.’

> Cât de semnificativă, cât de cutremurătoare pentru suflet, este însărcinarea pe care Pavel a dat-o în vremea când a profețit cu privire la cei care nu vor răbda învățătura sănătoasă: «Te încredințez, așadar, înaintea lui Dumnezeu și a Domnului Isus Hristos, care va judeca pe cei vii și pe cei morți la arătarea Sa și la Împărăția Sa: Propovăduiește Cuvântul; stăruiește la timp și ne la timp; mustră, ceartă, îndeamnă cu toată îndelunga răbdare și învățătură.»

> “Those who commune with God walk in the light of the Sun of Righteousness. They do not dishonor their Redeemer by corrupting their way before God. Heavenly light shines upon them. As they near the close of this earth’s history, their knowledge of Christ, and of the prophecies relating to him, greatly increases. They are of infinite worth in God’s sight; for they are in unity with his Son. To them the word of God is of surpassing beauty and loveliness. They see its importance. Truth is unfolded to them. The doctrine of the incarnation is invested with a soft radiance. They see that the Scripture is the key that unlocks all mysteries and solves all difficulties. Those who have been unwilling to receive the light and walk in the light will be unable to understand the mystery of godliness, but those who have not hesitated to take up the cross and follow Jesus, will see light in God’s light.” The Southern Watchman, April 4, 1905.

> Cei care au părtășie cu Dumnezeu umblă în lumina Soarelui Neprihănirii. Ei nu Îl dezonorează pe Răscumpărătorul lor stricându-și calea înaintea lui Dumnezeu. Lumina cerească strălucește peste ei. Pe măsură ce se apropie de încheierea istoriei acestui pământ, cunoștința lor despre Hristos și despre profețiile privitoare la El sporește mult. Au o valoare infinită în ochii lui Dumnezeu; căci sunt în unire cu Fiul Său. Pentru ei, Cuvântul lui Dumnezeu este de o frumusețe și o încântare neasemuite. Îi recunosc importanța. Adevărul li se descoperă. Doctrina întrupării este învăluită într-o blândă strălucire. Văd că Scriptura este cheia care deschide toate tainele și dezleagă toate dificultățile. Cei care nu au fost dispuși să primească lumina și să umble în lumină nu vor putea înțelege taina evlaviei, iar cei care nu au ezitat să-și ia crucea și să-L urmeze pe Isus vor vedea lumină în lumina lui Dumnezeu. The Southern Watchman, 4 aprilie 1905.

Back to Articles