Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty

Cartea lui Daniel - Numărul o sută patruzeci

The Last Promise: Unveiling the Role of Elijah Before the Day of the Lord

Cea din urmă făgăduință: Descoperirea rolului lui Ilie înaintea Zilei Domnului

Author

Jeff Pippenger

Published

March 16, 2024

Formats

PDF
Word

The last promise of the Old Testament is that before the great and terrible day of the Lord, Elijah would come.

Cea din urmă promisiune a Vechiului Testament este că, înainte de ziua cea mare și înfricoșătoare a Domnului, va veni Ilie.

> Remember ye the law of Moses my servant, which I commanded unto him in Horeb for all Israel, with the statutes and judgments. Behold, I will send you Elijah the prophet before the coming of the great and dreadful day of the Lord: And he shall turn the heart of the fathers to the children, and the heart of the children to their fathers, lest I come and smite the earth with a curse. Malachi 4:4–5.

> Aduceți-vă aminte de Legea lui Moise, robul Meu, pe care i-am poruncit-o la Horeb pentru tot Israelul, împreună cu rânduielile și judecățile. Iată, vă voi trimite pe prorocul Ilie înainte de venirea zilei celei mari și înfricoșate a Domnului. El va întoarce inima părinților spre copii și inima copiilor spre părinții lor, ca nu cumva, venind, să lovesc pământul cu blestem. Maleahi 4:4-5.

The Elijah that comes in advance of “the great and dreadful day of the Lord,” is an individual messenger, and also the movement associated with the message the messenger proclaims. The Elijah that is sent is therefore the one hundred and forty-four thousand who do not taste death, just as Enoch and Elijah represent. They are those who are lifted up as an ensign at the soon-coming Sunday law.

Ilie care vine mai înainte de „ziua cea mare și înfricoșată a Domnului” este un sol individual și, totodată, mișcarea asociată cu mesajul pe care solul îl proclamă. Cei o sută patruzeci și patru de mii, care nu gustă moartea, așa cum îi reprezintă Enoh și Ilie, sunt Ilie cel trimis. Ei sunt aceia care sunt înălțați ca un stindard la apropiata lege duminicală.

The last day Elijah was also represented by John the Baptist, but John did not represent the one hundred and forty-four thousand. He represented those who join the movement and accept the message of the last day messenger, who are then murdered by the papacy in the hour of the Sunday law crisis that begins at the soon coming Sunday law and ends when Michael stands up and the papacy comes to its end with none to help.

Ilie al zilei de pe urmă a fost, de asemenea, reprezentat de Ioan Botezătorul, dar Ioan nu i-a reprezentat pe cei o sută patruzeci și patru de mii. El i-a reprezentat pe aceia care se alătură mișcării și acceptă solia mesagerului zilei de pe urmă, aceia care apoi sunt uciși de papalitate în ceasul crizei legii duminicale, criză care începe odată cu apropiata lege duminicală și se încheie când Se va scula Mihail, iar papalitatea își va ajunge sfârșitul, fără ca nimeni să-i vină în ajutor.

Elijah is represented on Mount Carmel and John is represented in Herod’s banquet hall. Those two historical witnesses identify the two groups of God’s last day people represented in Revelation chapter seven. The one hundred and forty-four thousand and the great multitude align with Mount Carmel and Herod’s birthday party. Those two prophetic lines provide a sound point of reference to carefully identify the elements of the eighth head, that is of the seven heads in Revelation seventeen, with enough prophetic detail to clarify how and why the last president, which is the eighth president that is of the seven, becomes the great dictator of the United States in the last movements of the sixth kingdom of Bible prophecy.

Ilie este reprezentat pe Muntele Carmel, iar Ioan este reprezentat în sala de ospăț a lui Irod. Acei doi martori istorici identifică cele două grupuri ale poporului lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, reprezentate în Apocalipsa, capitolul șapte. Cei o sută patruzeci și patru de mii și marea mulțime corespund cu Muntele Carmel și cu ospățul de ziua de naștere al lui Irod. Acele două linii profetice oferă un reper solid pentru a identifica cu atenție elementele capului al optulea, care este dintre cele șapte capete din Apocalipsa șaptesprezece, cu suficiente detalii profetice pentru a clarifica cum și de ce ultimul președinte, care este al optulea președinte, cel care este dintre cei șapte, devine marele dictator al Statelor Unite în ultimele mișcări ale celei de-a șasea împărății din profeția biblică.

At the Sunday law the threefold union is accomplished.

La legea duminicală se înfăptuiește întreita unire.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> „Prin decretul care impune instituția papalității, în încălcarea legii lui Dumnezeu, națiunea noastră se va desprinde pe deplin de neprihănire. Când Protestantismul își va întinde mâna peste prăpastie ca să dea mâna cu puterea Romei, când se va întinde peste abis ca să dea mâna cu spiritismul, când, sub influența acestei triple uniri, țara noastră va repudia orice principiu al Constituției sale, ca guvern protestant și republican, și va lua măsuri pentru propagarea minciunilor și amăgirilor papale, atunci vom ști că a sosit vremea lucrării minunate a lui Satana și că sfârșitul este aproape.” Mărturii, volumul 5, 451.

Yet in this illustration there is a sequence, and that sequence is a subject of the inspired word. It is an event that happens at the decree, which in one sense is a singular event, but it is actually a very careful sequence of events. At the “decree” the United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy, which means that it is there that the seventh kingdom begins, but the seventh kingdom agrees to give their kingdom unto the beast. When the false prophet is defeated, the dragon takes its position, and immediately gives half its kingdom to the beast.

Totuși, în această ilustrație există o succesiune, iar această succesiune este un subiect al Cuvântului inspirat. Este un eveniment care are loc în momentul „decretului”, care, într-un anumit sens, este un eveniment singular, dar, în realitate, reprezintă o succesiune de evenimente foarte atent ordonată. În momentul „decretului”, Statele Unite încetează să mai fie a șasea împărăție a profeției biblice, ceea ce înseamnă că atunci începe a șaptea împărăție, dar a șaptea împărăție consimte să dea împărăția sa fiarei. Când profetul mincinos este înfrânt, balaurul își ocupă poziția și dă îndată jumătate din împărăția sa fiarei.

At Mount Carmel, there were four hundred and fifty prophets of Baal, and there four hundred prophets of the grove who were in Samaria eating at Jezebel’s table.

La Muntele Carmel erau patru sute cincizeci de proroci ai lui Baal, iar patru sute de proroci ai dumbrăvii se aflau în Samaria și mâncau la masa Izabelei.

> Now therefore send, and gather to me all Israel unto mount Carmel, and the prophets of Baal four hundred and fifty, and the prophets of the groves four hundred, which eat at Jezebel’s table. 1 Kings 18:19.

> Acum, dar, trimite și adună la mine pe tot Israelul la muntele Carmel, și pe prorocii lui Baal, patru sute cincizeci, și pe prorocii dumbrăvilor, patru sute, care mănâncă la masa Izabelei. 1 Împărați 18:19.

Elijah identifies the confrontation at Mount Carmel as a controversy, not only the question of who was the true God, but also that it was a controversy over who was the true prophet.

Ilie identifică confruntarea de pe Muntele Carmel drept o controversă: nu doar cu privire la cine era adevăratul Dumnezeu, ci și cu privire la cine era adevăratul profet.

> Then said Elijah unto the people, I, even I only, remain a prophet of the Lord; but Baal’s prophets are four hundred and fifty men. 1 Kings 18:22.

> Atunci Ilie a zis poporului: Eu, numai eu singur, am rămas proroc al Domnului; iar prorocii lui Baal sunt patru sute cincizeci de bărbați. 1 Împărați 18:22.

When Elijah’s offering was consumed by the fire that came down out of heaven, he then slew the four hundred and fifty prophets of Baal with his own hands.

Când jertfa lui Ilie a fost mistuită de focul care s-a pogorât din cer, el a ucis apoi pe cei patru sute cincizeci de profeți ai lui Baal cu propriile sale mâini.

> And Elijah said unto them, Take the prophets of Baal; let not one of them escape. And they took them: and Elijah brought them down to the brook Kishon, and slew them there. 1 Kings 18:40.

> Și Ilie le-a zis: Prindeți pe prorocii lui Baal; niciunul să nu scape. Și i-au prins; iar Ilie i-a coborât la pârâul Chișon și i-a înjunghiat acolo. 1 Împărați 18:40.

Baal was a false masculine deity, and the four hundred prophets of the grove, who were still with Jezebel, eating at her table in the city of Samaria were the prophets of the female deity, Ashtaroth. The female deity survived Elijah’s slaughter of the prophets of Mount Carmel.

Baal era o zeitate masculină falsă, iar cei patru sute de proroci ai dumbrăvii, care erau încă împreună cu Izabela și mâncau la masa ei în cetatea Samariei, erau prorocii zeității feminine, Aștoret. Această zeitate feminină a supraviețuit măcelului săvârșit de Ilie asupra prorocilor de pe Muntele Carmel.

> “The people upon the mountain prostrate themselves in terror and awe before the unseen God. They cannot look upon the bright, consuming fire sent from Heaven. They fear that they will be consumed in their apostasy and sins. They cry out with one voice, which resounds over the mountain, and echoes to the plains below them with terrible distinctness, ‘The Lord, he is the God; the Lord, he is the God.’ Israel is at last aroused and undeceived. They see their sin and how greatly they have dishonored God. Their anger is aroused against the prophets of Baal. With fearful terror, Ahab and Baal’s priests witnessed the wonderful exhibition of Jehovah’s power. Again is heard, in startling words of command, the voice of Elijah to the people, ‘Take the prophets of Baal; let not one of them escape.’ And the people were ready to obey the word of Elijah. They seized the false prophets who had deluded them, and brought them to the brook Kishon, and there Elijah, with his own hand, slew these idolatrous priests.” Review and Herald, October 7, 1873.

> Poporul de pe munte se prosternează, cu groază și cutremur, înaintea lui Dumnezeu Cel nevăzut. Nu pot privi la focul strălucitor și mistuitor trimis din Cer. Se tem că vor fi mistuiți în apostazia și păcatele lor. Strigă cu un singur glas, care răsună peste munte și se repetă în ecou până în câmpiile de dedesubt, cu o înfricoșătoare claritate: „Domnul, El este Dumnezeul; Domnul, El este Dumnezeul.” Israel, în sfârșit, este trezit și scos din amăgire. Își văd păcatul și cât de mult L-au necinstit pe Dumnezeu. Mânia lor se aprinde împotriva prorocilor lui Baal. Cu o groază cutremurătoare, Ahab și preoții lui Baal au fost martori ai minunatei manifestări a puterii lui Iehova. Se aude din nou, în cuvinte de poruncă, cutremurătoare, glasul lui Ilie către popor: „Prindeți pe prorocii lui Baal; să nu scape niciunul dintre ei.” Iar poporul era gata să asculte de cuvântul lui Ilie. I-au apucat pe prorocii mincinoși care îi amăgiseră și i-au dus la pârâul Chișon, iar acolo Ilie, cu însăși mâna sa, i-a ucis pe acești preoți idolatri. Review and Herald, 7 octombrie 1873.

Mount Carmel typifies the soon-coming Sunday law in the United States. It is then that the ensign of the one hundred and forty-four thousand (typified by Elijah), is lifted up. It is there that the genuine Protestant horn is distinctly manifested in contrast with the counterfeit Protestant horn, who is in Samaria, eating Jezebel’s diet. It is there that the Republican horn that had become the horn of both church and state leading up to Mount Carmel comes to its end as the sixth kingdom of Bible prophecy. What remains then is Ahab, and his tenfold nation, and Jezebel, who has been hiding in Samaria, while she dines with apostate Protestants. The sixth kingdom is finished, and the rain then comes without measure.

Muntele Carmel tipifică legea duminicală care urmează curând în Statele Unite. Atunci este înălțat stindardul celor o sută patruzeci și patru de mii (tipificați de Ilie). Acolo se manifestă în mod distinct cornul protestant autentic, în contrast cu cornul protestant contrafăcut, care se află în Samaria, hrănindu-se cu hrana Izabelei. Acolo, cornul republican, care devenise cornul atât al bisericii, cât și al statului în perioada premergătoare Muntelui Carmel, își are sfârșitul ca a șasea împărăție a profeției biblice. Ce rămâne atunci este Ahab și națiunea lui în zece părți, și Izabela, care a stat ascunsă în Samaria, în timp ce ia masa cu protestanții apostați. A șasea împărăție s-a încheiat, iar atunci ploaia vine fără măsură.

At Herod’s birthday party, Elijah, represented by John the Baptist is in the Roman prison awaiting deliverance or death. There are no prophets of Baal to accomplish the dance of deception, just Salome, Jezebel’s daughter. Herod and his royal friends are drunk with the wine of Babylon, for his birthday also represents the Sunday law, and all nations began to drink the wine of Babylon on September 11, 2001, well before the soon coming Sunday law.

La sărbătoarea zilei de naștere a lui Irod, Ilie, reprezentat de Ioan Botezătorul, se află în închisoarea romană, așteptând izbăvirea sau moartea. Nu sunt profeți ai lui Baal care să săvârșească dansul amăgirii, ci doar Salomeea, fiica Izabelei. Irod și prietenii săi de rang regal sunt îmbătați de vinul Babilonului, căci ziua lui de naștere reprezintă, totodată, legea duminicală, iar toate națiunile au început să bea vinul Babilonului la 11 septembrie 2001, cu mult înaintea iminentei legi duminicale.

> And after these things I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. For all nations have drunk of the wine of the wrath of her fornication, and the kings of the earth have committed fornication with her, and the merchants of the earth are waxed rich through the abundance of her delicacies. Revelation 18:1–3.

> Și după aceste lucruri am văzut un alt înger coborând din cer, având mare putere; și pământul s-a luminat de slava lui. Și a strigat cu tărie, cu glas puternic, zicând: A căzut, a căzut Babilonul cel mare și a ajuns locuință a demonilor, și temniță a oricărui duh necurat, și cușcă a oricărei păsări necurate și urâte. Căci toate neamurile au băut din vinul mâniei desfrânării ei, și împărații pământului au săvârșit desfrânare cu ea, iar negustorii pământului s-au îmbogățit prin belșugul desfătărilor ei. Apocalipsa 18:1-3.

These three verses were fulfilled when the great buildings of New York, the twin towers were thrown down by a touch of God.

Aceste trei versete s-au împlinit atunci când marile clădiri ale New Yorkului, Turnurile Gemene, au fost aruncate la pământ printr-o atingere a lui Dumnezeu.

> “Now comes the word that I have declared that New York is to be swept away by a tidal wave? This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’ The whole of the eighteenth chapter of Revelation is a warning of what is coming on the earth. But I have no light in particular in regard to what is coming on New York, only that I know that one day the great buildings there will be thrown down by the turning and overturning of God’s power. From the light given me, I know that destruction is in the world. One word from the Lord, one touch of his mighty power, and these massive structures will fall. Scenes will take place the fearfulness of which we cannot imagine.” Review and Herald, July 5, 1906.

> "Acum vine vestea că aș fi declarat că New York va fi măturat de un val de maree? Așa ceva nu am spus niciodată. Am spus însă, pe când priveam marile clădiri care se ridicau acolo, etaj după etaj: 'Ce scene înfricoșătoare vor avea loc când Domnul Se va ridica să zguduie cumplit pământul! Atunci se vor împlini cuvintele din Apocalipsa 18:1-3.' Întregul capitol al optsprezecelea din Apocalipsa este un avertizament cu privire la ceea ce urmează să vină asupra pământului. Dar nu am lumină deosebită cu privire la ceea ce urmează să vină asupra orașului New York, decât că știu că, într-o zi, marile clădiri de acolo vor fi dărâmate prin întoarcerea și răsturnarea puterii lui Dumnezeu. Din lumina care mi-a fost dată, știu că în lume este distrugere. Un singur cuvânt din partea Domnului, o singură atingere a puterii Sale celei mari, și aceste structuri masive vor cădea. Vor avea loc scene a căror grozăvie nu ne-o putem imagina." Review and Herald, 5 iulie 1906.

The soon coming Sunday law is represented by the second voice of Revelation chapter eighteen, and it represents Ahab’s Mount Carmel, and Herod’s birthday party. Herodias, who is also Jezebel, is not present at Herod’s drunken party, just as Jezebel was absent from Mount Carmel. Until the Sunday law, she has been forgotten during the seventy symbolic years of the reign of the earth beast, the sixth kingdom of Bible prophecy. When Jezebel received her deadly wound in 1798 and 1799, the sixth kingdom (the United States) began its term as the sixth kingdom of Bible prophecy. When the sixth kingdom ends, she then returns and begins to sing her songs and commits fornication with all the nations on earth.

Legea duminicală care urmează în curând este reprezentată de a doua voce din capitolul optsprezece al Apocalipsei, și ea reprezintă Muntele Carmel al lui Ahab și petrecerea de ziua de naștere a lui Irod. Irodiada, care este totodată Izabela, nu este prezentă la ospățul în beție al lui Irod, așa cum Izabela a fost absentă de pe Muntele Carmel. Până la legea duminicală, ea a fost dată uitării în timpul celor șaptezeci de ani simbolici ai domniei fiarei care se ridică din pământ, a șasea împărăție a profeției biblice. Când Izabela a primit rana de moarte în 1798 și 1799, a șasea împărăție (Statele Unite) și-a început perioada de domnie ca a șasea împărăție a profeției biblice. Când a șasea împărăție se încheie, ea revine și începe să-și cânte cântările și să curvească cu toate neamurile de pe pământ.

Her songs of fornication and wine was prophetically initiated on September 11, 2001, but that was simply the period of preparation, as had been represented by the thirty years from 508, unto 538, the first time she took the throne. Up until the Sunday law, when the sixth kingdom is slain by the hands of Elijah, she has been hidden in Samaria. At that point John the Baptist is being held in her prison, awaiting either deliverance or death.

Cântările ei de desfrâu și de vin au fost inițiate profetic la 11 septembrie 2001, dar aceea a fost doar perioada de pregătire, după cum fusese reprezentată de cei treizeci de ani de la 508 până la 538, când, pentru întâia oară, ea a urcat pe tron. Până la legea duminicală, când a șasea împărăție este ucisă prin mâinile lui Ilie, ea a rămas ascunsă în Samaria. În acel moment, Ioan Botezătorul este ținut în temnița ei, așteptând fie izbăvirea, fie moartea.

Herod and his noble friends were drunk with the wine of Babylon, when Salome, the daughter of Herodias (Jezebel), performed her highly seductive dance, and Herod manifests his lustful and incestual desires. He is fully captivated by his step-daughters’ sexual overtures, and offers her up to half his kingdom.

Irod și nobilii săi prieteni erau îmbătați cu vinul Babilonului, când Salomeea, fiica Irodiadei (Izabela), a interpretat dansul ei extrem de seducător, iar Irod își manifestă dorințele lascive și incestuoase. El este cu totul captivat de avansurile sexuale ale fiicelor sale vitrege și îi oferă până la jumătate din împărăția sa.

> And when a convenient day was come, that Herod on his birthday made a supper to his lords, high captains, and chief estates of Galilee; And when the daughter of the said Herodias came in, and danced, and pleased Herod and them that sat with him, the king said unto the damsel, Ask of me whatsoever thou wilt, and I will give it thee. And he sware unto her, Whatsoever thou shalt ask of me, I will give it thee, unto the half of my kingdom. And she went forth, and said unto her mother, What shall I ask? And she said, The head of John the Baptist. And she came in straightway with haste unto the king, and asked, saying, I will that thou give me by and by in a charger the head of John the Baptist. And the king was exceeding sorry; yet for his oath’s sake, and for their sakes which sat with him, he would not reject her. And immediately the king sent an executioner, and commanded his head to be brought: and he went and beheaded him in the prison, And brought his head in a charger, and gave it to the damsel: and the damsel gave it to her mother. Mark 6:21–28.

> Și când a sosit o zi prielnică, când Irod, de ziua lui de naștere, a făcut un ospăț pentru dregătorii săi, căpeteniile oștirii și fruntașii Galileii; și când a intrat fiica Irodiadei și a jucat și a plăcut lui Irod și celor ce ședeau cu el, regele i-a zis fetei: Cere-mi orice vei voi și îți voi da. Și i-a jurat: Orice îmi vei cere îți voi da, până la jumătate din împărăția mea. Și ea a ieșit și a zis mamei sale: Ce să cer? Iar ea a zis: Capul lui Ioan Botezătorul. Și ea a intrat îndată, cu grabă, la rege și a cerut, zicând: Vreau să-mi dai îndată pe o tipsie capul lui Ioan Botezătorul. Și regele s-a întristat foarte mult; dar, din pricina jurământului și din pricina celor ce ședeau cu el, n-a voit s-o respingă. Și îndată regele a trimis un călău și a poruncit să-i fie adus capul; și el s-a dus și l-a decapitat în temniță, și a adus capul lui pe o tipsie și l-a dat fetei; iar fata l-a dat mamei sale. Marcu 6:21-28.

The first voice of Revelation eighteen sounded on September 11, 2001, and the second voice sounds at the soon coming Sunday law. In the history represented in John chapter six, the first voice of 2001 was the voice of Christ informing His disciples that they must eat His flesh and drink His blood, for He was the true Bread of Heaven. That period began in Galilee and ended with a purging of His disciples who turned away from Him in John chapter SIX, verse SIXTY-SIX. That history began at Galilee with a dietary test, and ended at the enforcement of the mark of the beast, as typified by the number of the pope’s name, which is SIX, SIX, SIX. Galilee means “turning point,” and September 11, 2001 was a prophetic “turning point” (Galilee), and Herod’s birthday was with the leadership of Galilee. The beginning voice of Revelation chapter eighteen, and the ending voice of Revelation eighteen, are both represented by Galilee, which is a turning point.

Prima voce din Apocalipsa, capitolul optsprezece, a răsunat la 11 septembrie 2001, iar a doua voce va răsuna odată cu iminenta lege duminicală. În istoria reprezentată în Evanghelia după Ioan, capitolul șase, prima voce din 2001 a fost vocea lui Hristos, spunându-le ucenicilor Săi că trebuie să-I mănânce trupul și să-I bea sângele, căci El era Pâinea adevărată din Cer. Acea perioadă a început în Galileea și s-a încheiat cu o curățire a ucenicilor Săi, care s-au întors de la El, în Evanghelia după Ioan, capitolul ȘASE, versetul ȘAIZECI ȘI ȘASE. Acea istorie a început în Galileea cu un test alimentar și s-a încheiat la impunerea semnului fiarei, așa cum este tipificat de numărul numelui papei, care este ȘASE, ȘASE, ȘASE. Galileea înseamnă „punct de cotitură”, iar 11 septembrie 2001 a fost un „punct de cotitură” profetic (Galileea), iar ziua de naștere a lui Irod a avut loc în prezența conducerii Galileei. Vocea de început a Apocalipsei, capitolul optsprezece, și vocea de încheiere a Apocalipsei optsprezece sunt ambele reprezentate de Galileea, care este un punct de cotitură.

> “There are lessons to be learned from the history of the past; and attention is called to these, that all may understand that God works on the same lines now that He ever has done. His hand is seen in His work and among the nations now, just the same as it has been ever since the gospel was first proclaimed to Adam in Eden.

> Există lecții de învățat din istoria trecutului; și se atrage atenția asupra acestora, pentru ca toți să înțeleagă că Dumnezeu lucrează acum pe aceleași linii pe care a lucrat întotdeauna. Mâna Sa se vede în lucrarea Sa și între neamuri acum, întocmai cum s-a văzut de când Evanghelia a fost vestită pentru întâia oară lui Adam în Eden.

> “There are periods which are turning points in the history of nations and of the church. In the providence of God, when these different crises arrive, the light for that time is given. If it is received, there is spiritual progress; if it is rejected, spiritual declension and shipwreck follow. The Lord in His word has opened up the aggressive work of the gospel as it has been carried on in the past, and will be in the future, even to the closing conflict, when Satanic agencies will make their last wonderful movement.” Bible Echo, August 26, 1895.

> Există perioade care constituie momente de cotitură în istoria națiunilor și a Bisericii. În providența lui Dumnezeu, când survin aceste crize diferite, lumina pentru acel timp este dată. Dacă este primită, are loc un progres spiritual; dacă este respinsă, urmează declin spiritual și naufragiu. Domnul, în Cuvântul Său, a descoperit lucrarea ofensivă a Evangheliei, așa cum a fost dusă înainte în trecut și cum va fi în viitor, până la conflictul final, când agențiile satanice vor face ultima lor mișcare uimitoare. Bible Echo, 26 august 1895.

Galilee at 2001, and Galilee at the soon coming Sunday law, identify when the light of the latter rain is poured out. In 2001 it was a measured outpouring, but at the second voice it is poured out without measure, as represented by the tremendous outpouring after Elijah slew the prophets of Baal, which occurred at Herod’s birthday party. Herod’s birthday identifies the birth of the seventh kingdom of Bible prophecy, which immediately follows the death of the preceding kingdom. The United States began to reign in 1798, at the death of the fifth kingdom, and at the death of the prophets of Baal, the seventh kingdom’s birthday has arrived. That seventh kingdom is represented by Ahab’s tenfold kingdom of the north, and by Herod, a representative of the tenfold northern kingdom of pagan Rome.

Galileea în 2001 și Galileea la legea duminicală care va veni în curând identifică momentul când este revărsată lumina ploii târzii. În 2001 a fost o revărsare măsurată, dar la al doilea glas ea este revărsată fără măsură, așa cum este reprezentată de revărsarea copleșitoare de după ce Ilie i-a ucis pe profeții lui Baal, care a avut loc la sărbătoarea zilei de naștere a lui Irod. Ziua de naștere a lui Irod identifică nașterea celui de-al șaptelea regat din profeția biblică, care urmează imediat după moartea regatului precedent. Statele Unite au început să domnească în 1798, la moartea celui de-al cincilea regat, iar la moartea profeților lui Baal a sosit ziua de naștere a celui de-al șaptelea regat. Acel al șaptelea regat este reprezentat de regatul de zece părți al lui Ahab, din nord, și de Irod, un reprezentant al regatului de nord, de zece părți, al Romei păgâne.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:16–18.

> Și cele zece coarne pe care le-ai văzut pe fiară, acestea o vor urî pe desfrânata, o vor pustii și o vor lăsa goală, îi vor mânca carnea și o vor arde cu foc. Căci Dumnezeu a pus în inimile lor să împlinească voia Lui, să se învoiască și să dea împărăția lor fiarei, până când se vor împlini cuvintele lui Dumnezeu. Iar femeia pe care ai văzut-o este cetatea cea mare, care domnește peste împărații pământului. Apocalipsa 17:16-18.

Herod agrees to fulfill the oath he made to Salome, and give her the head of John, and his oath was represented as up to half his kingdom. The ten kings of the United Nations, in spite of hating the whore, agree to give their seventh kingdom unto the eighth head, that is of the seven previous heads. They agree to a kingdom that is premised upon the combination of the worldwide State, being combined with her worldwide Church. But the marriage is a Latin marriage, not an English marriage, for their marriage is represented by the “woman” reigning “over the kings.” In a Latin marriage the family retains the woman’s surname, not the mans’, and the name of this twofold marriage is an important element of the prophetic narrative.

Irod se învoiește să-și împlinească jurământul făcut Salomeei și să-i dea capul lui Ioan, iar jurământul său a fost prezentat ca întinzându-se până la jumătate din împărăția lui. Cei zece regi ai Națiunilor Unite, deși o urăsc pe desfrânată, se învoiesc să dea regatul lor al șaptelea capului al optulea, care este dintre cele șapte capete anterioare. Ei se învoiesc asupra unui regat întemeiat pe îmbinarea Statului mondial cu Biserica ei mondială. Însă căsătoria este una latină, nu engleză, căci căsătoria lor este înfățișată prin „femeia” care domnește „peste regi”. Într-o căsătorie latină, familia păstrează numele de familie al femeii, nu pe cel al bărbatului, iar numele acestei căsătorii duble este un element important al narațiunii profetice.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> "Regii, cârmuitorii și guvernatorii și-au pus asupra lor stigmatul Antihristului și sunt înfățișați ca balaurul care iese să poarte război împotriva sfinților — a acelora care păzesc poruncile lui Dumnezeu și care au credința lui Isus." Mărturii pentru slujitori, 38.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> The word that Isaiah the son of Amoz saw concerning Judah and Jerusalem. And it shall come to pass in the last days, that the mountain of the Lord’s house shall be established in the top of the mountains, and shall be exalted above the hills; and all nations shall flow unto it. And many people shall go and say, Come ye, and let us go up to the mountain of the Lord, to the house of the God of Jacob; and he will teach us of his ways, and we will walk in his paths: for out of Zion shall go forth the law, and the word of the Lord from Jerusalem. . .. And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. In that day shall the branch of the Lord be beautiful and glorious, and the fruit of the earth shall be excellent and comely for them that are escaped of Israel. And it shall come to pass, that he that is left in Zion, and he that remaineth in Jerusalem, shall be called holy, even every one that is written among the living in Jerusalem: When the Lord shall have washed away the filth of the daughters of Zion, and shall have purged the blood of Jerusalem from the midst thereof by the spirit of judgment, and by the spirit of burning. Isaiah 2:1–3, 4:1–4.

> Cuvântul pe care Isaia, fiul lui Amoț, l-a văzut cu privire la Iuda și Ierusalim. Și se va întâmpla în zilele de pe urmă că muntele casei Domnului va fi întemeiat pe vârful munților și se va înălța deasupra dealurilor; și toate neamurile vor curge către el. Și multe popoare vor veni și vor zice: Veniți, să ne suim la muntele Domnului, la casa Dumnezeului lui Iacov; el ne va învăța căile lui și vom umbla pe cărările lui; căci din Sion va ieși legea, iar din Ierusalim cuvântul Domnului. . .. Și în ziua aceea șapte femei se vor apuca de un singur bărbat, zicând: Vom mânca pâinea noastră și ne vom îmbrăca în hainele noastre; numai lasă-ne să fim numite cu numele tău, ca să ne fie luată ocara. În ziua aceea Odrasla Domnului va fi frumoasă și slăvită, iar rodul pământului va fi ales și plăcut pentru cei care au scăpat din Israel. Și se va întâmpla că cel ce va fi rămas în Sion și cel ce va fi lăsat în Ierusalim va fi numit sfânt, fiecare dintre cei scriși între cei vii în Ierusalim; când Domnul va spăla necurăția fiicelor Sionului și va curăți Ierusalimul de sângele său din mijlocul lui, prin duhul judecății și prin duhul arderii. Isaia 2:1-3, 4:1-4.

Back to Articles