Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Seventy-Five

Cartea lui Daniel - Numărul o sută șaptezeci și cinci

The Glorified Christ: Prophetic Parallels in Daniel and Revelation

Hristosul glorificat: paralele profetice în Daniel și Apocalipsa

Author

Jeff Pippenger

Published

April 5, 2024

Formats

PDF
Word

The vision of Christ in Daniel chapter ten, is the same vision which John saw in the Revelation. It was the “marah” vision, which is the feminine expression of the “mareh” vision of Christ’s appearance. “Mareh” is the vision of the twenty-three hundred years, and its primary meaning is “appearance.” The “appearance” of Christ with both Daniel and John were both visions of the glorified Christ.

Viziunea lui Hristos din capitolul zece al cărții Daniel este aceeași viziune pe care Ioan a văzut-o în Apocalipsă. A fost viziunea „marah”, care este forma feminină a viziunii „mareh” a arătării lui Hristos. „Mareh” este viziunea celor două mii trei sute de ani, iar sensul ei principal este „arătare”. „Arătarea” lui Hristos, atât înaintea lui Daniel, cât și înaintea lui Ioan, a fost, în ambele cazuri, o viziune a Hristosului glorificat.

> And in the four and twentieth day of the first month, as I was by the side of the great river, which is Hiddekel; Then I lifted up mine eyes, and looked, and behold a certain man clothed in linen, whose loins were girded with fine gold of Uphaz: His body also was like the beryl, and his face as the appearance of lightning, and his eyes as lamps of fire, and his arms and his feet like in colour to polished brass, and the voice of his words like the voice of a multitude. Daniel 10:4–6.

> Și, în a douăzeci și patra zi a lunii întâi, pe când eram pe malul râului celui mare, care este Hiddekel; Atunci am ridicat ochii mei și am privit, și iată un bărbat îmbrăcat în pânză de in, ale cărui șale erau încinse cu aur fin din Uphaz: Trupul lui era de asemenea ca berilul, și fața lui ca înfățișarea fulgerului, și ochii lui ca niște lămpi de foc, și brațele și picioarele lui, la culoare, asemenea aramei lustruite, și glasul cuvintelor lui ca glasul unei mulțimi. Daniel 10:4-6.

The word “mareh” which means “appearance” is translated as “the appearance of lightning,” in the passage. The word is used four times in chapter ten, and two times it is translated as “vision”, and two times as “appearance.” It’s used three other times in its feminine form. The word “marah” is the feminine expression of the “appearance” vision. It is defined as “a looking glass”, and it is a “causative” adverb that causes something to happen when it is seen.

Cuvântul „mareh”, care înseamnă „apariție”, este tradus, în pasaj, prin „apariția fulgerului”. Termenul este folosit de patru ori în capitolul zece, de două ori fiind tradus „vedenie”, iar de două ori „apariție”. El este folosit de alte trei ori în forma sa feminină. Cuvântul „marah” este forma feminină a viziunii de tip „apariție”. Acest termen este definit ca „oglindă” și este un adverb „cauzativ”, a cărui vedere determină ca ceva să se petreacă.

A causative adverb is derived from an adjective that causes something to happen or produces an effect. In language and grammar, it often refers to verbs or constructions that express the idea of causing someone or something to perform an action or experience a state.

Un adverb cauzativ este derivat dintr-un adjectiv care determină producerea unui eveniment sau generează un efect. În limbaj și în gramatică, termenul se referă adesea la verbe ori construcții care exprimă ideea de a determina pe cineva sau ceva să îndeplinească o acțiune ori să experimenteze o stare.

For example, in the sentence “She made him laugh,” the verb “made” is causative because it indicates that the subject (she) caused the object (him) to perform the action (laughing).

De pildă, în propoziția „She made him laugh”, verbul „made” este cauzativ, întrucât indică faptul că subiectul (she) a determinat obiectul (him) să realizeze acțiunea (laughing).

“I had my car repaired.” (In this sentence, the subject “I” caused someone else to perform the action of repairing the car.)

„Am făcut ca mașina mea să fie reparată.” (În această propoziție, subiectul „eu” a determinat pe altcineva să efectueze acțiunea de reparare a mașinii.)

“She made her students study for the exam.” (Here, the subject “She” caused her students to engage in the action of studying for the exam.)

Ea i-a determinat pe studenții săi să studieze pentru examen. (Aici, subiectul „Ea” i-a determinat pe studenții săi să se angajeze în acțiunea de a studia pentru examen.)

“He got his hair cut.” (In this case, the subject “He” caused someone else to perform the action of cutting his hair.)

El a făcut să i se tundă părul. (În acest caz, subiectul „El” a determinat ca altcineva să îndeplinească acțiunea de a-i tunde părul.)

“The company had the building renovated.” (In this sentence, the company caused someone else to carry out the action of renovating the building.)

Compania a dispus renovarea clădirii.

“We’ll get the children to help with the chores.” (Here, the subject “We” plans to cause the children to participate in the action of helping with the chores.) In each of these examples, the causative verbs (had, made, got, get) indicate that the subject causes someone else to perform the action specified by the main verb (repaired, study, cut, renovated, help).

Îi vom face pe copii să ajute la treburile gospodărești. (Aici, subiectul „noi” intenționează să-i determine pe copii să participe la acțiunea de a ajuta la treburile gospodărești.) În fiecare dintre aceste exemple, verbele cauzative (had, made, got, get) indică faptul că subiectul determină pe altcineva să îndeplinească acțiunea specificată de verbul principal (repaired, study, cut, renovated, help).

The “mareh” vision of the appearance, when expressed in feminine tense “marah”, and as defined as “a looking glass” identifies that the vision of the glorified Christ, is reproduced in those who behold the vision. When Daniel saw the “appearance” of Christ as lightning, a class of persons fled in fear, but for Daniel it produced a miraculous change within him.

Vedenia „mareh” a arătării, atunci când este exprimată în forma de gen feminin „marah” și definită ca „oglindă”, indică faptul că vedenia lui Hristos preaslăvit este reprodusă în cei care o contemplă. Când Daniel a văzut „arătarea” lui Hristos ca un fulger, o clasă de persoane a fugit de frică, dar pentru Daniel ea a produs o schimbare lăuntrică miraculoasă.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves. Therefore I was left alone, and saw this great vision, and there remained no strength in me: for my comeliness was turned in me into corruption, and I retained no strength. Daniel 10:7, 8.

> Și eu, Daniel, am văzut singur vedenia: căci oamenii care erau cu mine n-au văzut vedenia; dar o mare spaimă a căzut peste ei, încât au fugit să se ascundă. De aceea am rămas singur și am văzut această mare vedenie, și nu a mai rămas în mine nicio tărie: căci frumusețea mea s-a prefăcut în mine în stricăciune, și nu mi-a mai rămas nicio tărie. Daniel 10:7, 8.

The truth is represented by the Hebrew word “truth,” which is created by the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet. The first letter and the last letter are always the same for Christ, as Alpha and Omega, always represents the end with the beginning. The middle or thirteenth letter represents rebellion. Daniel states, “I Daniel alone saw the vision,” but the men who were with Daniel, who were living in rebellion, “saw not the vision.” Therefore Daniel “alone” “saw the great vision.” At the beginning and the ending Daniel alone saw the vision, and the second reference caused those who fled to manifest their rebellion. Daniel is representing God’s people in the last days who are changed unto the image of Christ through the process of beholding His image. We are to look at the “looking glass” vision.

Adevărul este reprezentat de cuvântul ebraic „adevăr”, care este alcătuit din prima, a treisprezecea și ultima literă a alfabetului ebraic. Prima literă și ultima literă sunt întotdeauna aceleași pentru Hristos, întrucât Alfa și Omega reprezintă întotdeauna sfârșitul împreună cu începutul. Litera din mijloc, sau a treisprezecea, reprezintă răzvrătirea. Daniel afirmă: „Eu, Daniel, singur am văzut vedenia”, dar bărbații care erau cu Daniel, care trăiau în răzvrătire, „n-au văzut vedenia”. Prin urmare, Daniel „singur” „a văzut marea vedenie”. La început și la sfârșit, numai Daniel a văzut vedenia, iar a doua referire i-a făcut pe cei care au fugit să-și manifeste răzvrătirea. Daniel îi reprezintă pe cei din poporul lui Dumnezeu din ultimele zile, care sunt schimbați după chipul lui Hristos prin procesul contemplării chipului Său. Noi trebuie să privim vedenia „oglinzii”.

> “We must have a knowledge of God by living experience. If we follow on to know the Lord, we shall know that His goings forth are prepared as the morning. Christ calls upon us to be filled with all the fulness of God. Then we can truly represent the perfection of the Christian religion. ‘Whosoever drinketh of the water that I shall give him,’ the Saviour declares, ‘shall never thirst; but the water that I shall give him shall be in him a well of water springing up into everlasting life.’ Christ wants us to be co-laborers with Him. When we are emptied of self, He will give us His grace to impart to others. The two olive branches, which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves, will surely supply the cleansed vessels with light and comfort and hope and love for those who are in need. We must render God more than fitful service. But we can do this only by learning of Jesus, cherishing His meekness and lowliness of heart. Let us hide ourselves in God. Let us have confidence in Him. Let us abide in Christ. Then we all ‘with open face beholding as in a glass the glory of the Lord, are changed into the same image from glory to glory,’—from character to character. God does not expect impossibilities from you or me. Beholding Him, we may be changed into His image.” Signs of the Times, April 25, 1900.

> Trebuie să avem o cunoaștere a lui Dumnezeu prin experiență trăită. Dacă vom stărui să-L cunoaștem pe Domnul, vom ști că arătarea Lui este hotărâtă ca zorile. Hristos ne cheamă să fim umpluți de toată plinătatea lui Dumnezeu. Atunci putem reprezenta cu adevărat desăvârșirea religiei creștine. „Oricine va bea din apa pe care i-o voi da Eu”, declară Mântuitorul, „nu va înseta niciodată; ci apa pe care i-o voi da Eu se va face în el un izvor de apă țâșnind în viața veșnică.” Hristos dorește să fim împreună-lucrători cu El. Când suntem goliți de sine, El ne va da harul Său spre a-l împărtăși altora. Cele două ramuri de măslin, care, prin cele două țevi de aur, își revarsă din sine untdelemnul de aur, vor asigura cu siguranță vaselor curățite lumină, mângâiere, nădejde și dragoste pentru cei aflați în nevoie. Trebuie să-I aducem lui Dumnezeu mai mult decât o slujire nestatornică. Dar putem face aceasta numai învățând de la Isus, prețuind blândețea și smerenia inimii Lui. Să ne ascundem în Dumnezeu. Să avem încredere în El. Să rămânem în Hristos. Atunci noi toți, „cu fața descoperită, privind ca într-o oglindă slava Domnului, suntem schimbați în același chip din slavă în slavă” — din caracter în caracter. Dumnezeu nu așteaptă de la tine sau de la mine lucruri imposibile. Privindu-L pe El, putem fi schimbați după chipul Său. Signs of the Times, 25 aprilie 1900.

In Daniel chapter ten and chapter nine, Gabriel provides the interpretation of the external and internal visions of prophecy to Daniel, and Daniel’s first statement in verse one of chapter ten, is that he had understanding of both visions, represented as the “thing” and the “vision.” He received that understanding at the end of twenty-one days in which he had been in mourning. That twenty-one days concluded with the arrival of Michael the archangel. The number two hundred and twenty, and the number twenty-two, which is a tenth or tithe of two hundred and twenty is a symbol for the combination of Divinity with humanity, and it was on the twenty-second day that Daniel was changed into the image of Christ.

În capitolul zece și în capitolul nouă din Daniel, Gabriel îi oferă lui Daniel interpretarea viziunilor exterioară și interioară ale profeției, iar prima afirmație a lui Daniel din versetul unu al capitolului zece este că el avea înțelegerea ambelor viziuni, reprezentate ca „lucrul” și „vedenia”. El a primit această înțelegere la sfârșitul a douăzeci și una de zile în care fusese în jale. Aceste douăzeci și una de zile s-au încheiat odată cu sosirea arhanghelului Mihail. Numărul două sute douăzeci și numărul douăzeci și doi, care este o zecime sau o dare de zeciuială din două sute douăzeci, este un simbol al îmbinării Dumnezeirii cu omenirea și în cea de-a douăzeci și doua zi Daniel a fost schimbat în chipul lui Hristos.

> I ate no pleasant bread, neither came flesh nor wine in my mouth, neither did I anoint myself at all, till three whole weeks were fulfilled. And in the four and twentieth day of the first month, as I was by the side of the great river, which is Hiddekel; Then I lifted up mine eyes, and looked, and behold a certain man clothed in linen, whose loins were girded with fine gold of Uphaz. Daniel 10:3–5.

> N-am mâncat pâine aleasă; nici carne, nici vin n-au intrat în gura mea, nici nu m-am uns deloc, până când s-au împlinit trei săptămâni întregi. Și în ziua a douăzeci și patra a lunii întâi, pe când eram pe malul râului celui mare, care este Hiddekel, atunci mi-am ridicat ochii și am privit; și iată, un bărbat îmbrăcat în in, ale cărui coapse erau încinse cu aur curat din Uphaz. Daniel 10:3-5.

Daniel represents God’s people of the last days who have recognized through God’s prophetic Word that they have been scattered, and who are mourning their scattered condition and seeking for light. Their scattered condition is illustrated as a valley of dead dry bones in Ezekiel chapter thirty-seven. The bones are dead, and they are scattered, but they are identified as the house of Israel. The house of Israel of the last days is the one hundred and forty-four thousand. They are scattered, just as Daniel recognized from the books of Jeremiah and Moses. In Ezekiel the dead identify that they recognize their condition.

Daniel îi reprezintă pe cei din poporul lui Dumnezeu din zilele din urmă care au recunoscut, prin Cuvântul profetic al lui Dumnezeu, că au fost risipiți și care își plâng starea de risipire și caută lumină. Starea lor de risipire este ilustrată ca o vale de oase uscate moarte în Ezechiel, capitolul treizeci și șapte. Oasele sunt moarte și sunt risipite, dar ele sunt identificate drept casa lui Israel. Casa lui Israel din zilele din urmă este cea o sută patruzeci și patru de mii. Ei sunt risipiți, așa cum a recunoscut Daniel din cărțile lui Ieremia și Moise. În Ezechiel, faptul că sunt morți arată că își recunosc starea.

> Then he said unto me, Son of man, these bones are the whole house of Israel: behold, they say, Our bones are dried, and our hope is lost: we are cut off for our parts. Ezekiel 37:11.

> Atunci mi-a zis: Fiul omului, aceste oase sunt toată casa lui Israel; iată, ei zic: Oasele noastre s-au uscat și nădejdea noastră s-a pierdut; suntem tăiați de tot. Ezechiel 37:11.

The house of Israel, which is the bones, proclaims that they are “cut off for our parts.” They have recognized their scattered condition. The house of Israel of the last days fulfills the parable of the ten virgins to the very letter, and in the Millerite history the fulfillment of recognizing that they were cut off from their parts, identified when the wise virgins came to understand that they were in the tarrying time, and also that the tarrying time was a specific period of the parable. Those in Ezekiel who recognize their scattered condition are those who after the first disappointment recognized they were in the tarrying time.

Casa lui Israel, care este reprezentată de oase, proclamă că: „suntem tăiați, fiecare în parte”. Ei și-au recunoscut starea de risipire. Casa lui Israel din zilele de pe urmă împlinește pilda celor zece fecioare întocmai, la literă, iar în istoria milerită împlinirea recunoașterii faptului că erau tăiați, fiecare în parte, a fost identificată atunci când fecioarele înțelepte au ajuns să înțeleagă că se aflau în timpul întârzierii și, de asemenea, că timpul întârzierii era o perioadă specifică a pildei. Cei din Ezechiel care își recunosc starea de risipire sunt aceia care, după prima dezamăgire, au recunoscut că se aflau în timpul întârzierii.

Both, Ezekiel’s bones, and the wise of the parable of the ten virgins, are represented by Daniel’s mourning during the twenty-one days. After the twenty-one days, on day twenty two, Michael descended, and Daniel was given a vision of the glorified Christ that changed Daniel into the image of Christ. The wise virgins and the dead bones must also go through the transformation accomplished by the looking-glass vision.

Atât oasele lui Ezechiel, cât și cele înțelepte din pilda celor zece fecioare sunt reprezentate de doliul lui Daniel pe durata celor douăzeci și una de zile. După cele douăzeci și una de zile, în a douăzeci și doua zi, Mihail s-a pogorât, iar lui Daniel i s-a dat o vedenie a lui Hristos preaslăvit, care l-a preschimbat pe Daniel după chipul lui Hristos. Fecioarele înțelepte și oasele moarte trebuie, de asemenea, să treacă prin transformarea înfăptuită de viziunea oglinzii.

Daniel, Ezekiel’s dead bones, and the wise virgins of Millerite history, all align with the two witnesses who are slain in Revelation chapter eleven. Moses and Elijah were slain, but they were to be resurrected at the end of three and a half symbolic days. Moses was resurrected by Michael as identified in the book of Jude.

Daniel, oasele moarte din cartea lui Ezechiel și fecioarele înțelepte din istoria milerită, toate corespund celor doi martori uciși în Apocalipsa, capitolul unsprezece. Moise și Ilie au fost uciși, dar urmau să fie înviați la sfârșitul a trei zile și jumătate simbolice. Moise a fost înviat de Mihail, după cum îl identifică Epistola lui Iuda.

> Yet Michael the archangel, when contending with the devil he disputed about the body of Moses, durst not bring against him a railing accusation, but said, The Lord rebuke thee. Jude 1:9.

> Însă arhanghelul Mihail, când, împotrivindu-se diavolului, a purtat o dispută cu privire la trupul lui Moise, n-a îndrăznit să aducă împotriva lui o judecată de ocară, ci a zis: "Domnul să te mustre." Iuda 1:9.

In Daniel chapter ten, Daniel receives the looking glass vision when Michael descends after the twenty-one days of mourning. It is the voice of Michael that raises the dead.

În capitolul zece din Daniel, Daniel primește vedenia oglinzii, când Mihail se pogoară după cele douăzeci și una de zile de jale. Este glasul lui Mihail cel care îi înviază pe cei morți.

> For the Lord himself shall descend from heaven with a shout, with the voice of the archangel, and with the trump of God: and the dead in Christ shall rise first. 1 Thessalonians 4:16.

> Căci Însuși Domnul Se va pogorî din cer cu un strigăt, cu glasul arhanghelului și cu trâmbița lui Dumnezeu; și morții în Hristos vor învia întâi. 1 Tesaloniceni 4:16.

Daniel chapter ten identifies the transition of the Laodicean movement of the third angel to the Philadelphian movement of the third angel. It aligns with the two witnesses of Revelation chapter eleven, the dead bones of Ezekiel chapter thirty-seven, the wise virgins in the parable of the ten virgins, and the Millerites who fulfilled the parable. Gabriel provided the interpretation of the great looking-glass vision, while finishing the work of interpretation he had begun in chapter nine. The interpretation was accomplished by Gabriel identifying the prophetic history found in chapter eleven, that actually continues into the first three verses of chapter twelve. Then in verse four of chapter twelve, Daniel is told to seal up his book.

Daniel, capitolul zece, identifică tranziția de la mișcarea laodiceeană a celui de-al treilea înger la mișcarea filadelfiană a celui de-al treilea înger. Aceasta este în concordanță cu cei doi martori din Apocalipsa, capitolul unsprezece, cu oasele moarte din Ezechiel, capitolul treizeci și șapte, cu fecioarele înțelepte din pilda celor zece fecioare și cu milleriții care au împlinit pilda. Gabriel a oferit interpretarea marii viziuni a oglinzii, în timp ce încheia lucrarea de interpretare pe care o începuse în capitolul nouă. Interpretarea a fost realizată prin faptul că Gabriel a identificat istoria profetică aflată în capitolul unsprezece, care de fapt continuă în primele trei versete ale capitolului doisprezece. Apoi, în versetul patru al capitolului doisprezece, lui Daniel i se spune să pecetluiască cartea sa.

In Daniel chapter ten, “line upon line”, Daniel represents God’s last day people who are also represented in Daniel chapter two as earnestly seeking (under the threat of death), to understand the external prophetic message represented by Nebuchadnezzar’s secret image of beasts. He is also seeking to understand the vision of the internal prophetic message represented by the twenty-three hundred days. After the twenty-one symbolic days of mourning in chapter ten, he is finally represented as understanding both revelations. His understanding is accomplished when the archangel descends, and he is touched three times.

În capitolul zece din Daniel, „rând după rând”, Daniel reprezintă poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă; același popor este, de asemenea, reprezentat în capitolul doi din Daniel ca unul care caută cu stăruință (sub amenințarea morții) să înțeleagă mesajul profetic extern, reprezentat de chipul tainic al fiarelor al lui Nebucadnețar. El caută, de asemenea, să înțeleagă vedenia mesajului profetic intern, reprezentat de cele două mii trei sute de zile. După cele douăzeci și una de zile simbolice de jale din capitolul zece, el este în cele din urmă reprezentat ca înțelegând ambele revelații. Înțelegerea lui se desăvârșește atunci când arhanghelul coboară, iar el este atins de trei ori.

His experience with Michael, the vision of Michael that he alone sees, prepares him to receive the full interpretation of both the internal and external visions of prophecy. That experience is set forth, line upon line, in a very detailed fashion when combined with Ezekiel chapter thirty-seven, Revelation chapter eleven and Isaiah chapter six. The verse in chapter eleven where Gabriel brings the two visions together is verse ten, for there the king of the north proceeds up to the fortress, but no further. The fortress is the nation, or the capital, or the king of Egypt in the verse, as defined by Isaiah in chapter seven.

Experiența lui cu Mihail, vedenia cu Mihail pe care numai el o vede, îl pregătește să primească tâlcuirea deplină atât a vedeniilor interioare, cât și a celor exterioare ale profeției. Acea experiență este expusă, rând peste rând, în chip foarte detaliat, când este corelată cu Ezechiel, capitolul treizeci și șapte, Apocalipsa, capitolul unsprezece și Isaia, capitolul șase. Versetul din capitolul unsprezece în care Gavriil unește cele două vedenii este versetul zece, căci acolo împăratul de la miazănoapte înaintează până la fortăreață, dar nu mai departe. Fortăreața, în verset, reprezintă, potrivit definiției date de Isaia în capitolul șapte, națiunea, sau capitala, sau pe regele Egiptului.

> For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. And the head of Ephraim is Samaria, and the head of Samaria is Remaliah’s son. If ye will not believe, surely ye shall not be established. Isaiah 7:8, 9.

> Capul Siriei este Damascul, iar capul Damascului este Rezin; și într-un răstimp de șaizeci și cinci de ani Efraim va fi zdrobit, încât să nu mai fie un popor. Iar capul lui Efraim este Samaria, iar capul Samariei este fiul lui Remalia. Dacă nu credeți, negreșit nu veți dăinui. Isaia 7:8, 9.

In verse ten, of chapter eleven of Daniel, the king of the north comes up to the border of Egypt, and the verse defines that as the “fortress” of Egypt (the king of the south). Verse ten, can be shown to be representing 1989, when the Soviet Union was swept away by the papacy and its proxy army, the United States. It was the first of three proxy wars, which ultimately becomes World War III at the third proxy war (Panium). The second proxy war is represented by verses eleven and twelve, and is now taking place in the Ukraine, where Russia is representing the king of the south, just as the Soviet Union represented the king of the south in its defeat in 1989.

În versetul zece al capitolului unsprezece din Daniel, împăratul de la miazănoapte ajunge până la hotarul Egiptului, iar versetul definește acest lucru drept „fortăreața” Egiptului (împăratul de la miazăzi). Se poate arăta că versetul zece reprezintă anul 1989, când Uniunea Sovietică a fost măturată de papalitate și de armata sa prin interpuși, Statele Unite. Acesta a fost primul dintre trei războaie prin interpuși, care în cele din urmă devin Al Treilea Război Mondial la al treilea război prin interpuși (Panium). Al doilea război prin interpuși este reprezentat de versetele unsprezece și doisprezece și are loc acum în Ucraina, unde Rusia îl reprezintă pe împăratul de la miazăzi, așa cum Uniunea Sovietică l-a reprezentat pe împăratul de la miazăzi în înfrângerea sa din 1989.

I have used the expression “cold war” in the past to make the distinction between these three proxy wars and world wars. There is actually genuine warfare taking place in Ukraine, so it is not actually a cold war, but it is a proxy war between the papacy and its allies and Russia. But there is to be a third world war, where virtually every nation will be considered a target.

Am folosit în trecut expresia „război rece” pentru a face distincția dintre aceste trei războaie prin procură și războaiele mondiale. În Ucraina are loc, de fapt, un război veritabil, așadar nu este, în realitate, un război rece, ci un război prin procură între papalitate și aliații ei, pe de o parte, și Rusia, pe de altă parte. Însă urmează să fie un al treilea război mondial, în care practic fiecare națiune va fi considerată o țintă.

> “O that God’s people had a sense of the impending destruction of thousands of cities, now almost given to idolatry! . ..

> O, de-ar avea poporul lui Dumnezeu conștiința nimicirii iminente a mii de cetăți, acum aproape date pradă idolatriei! . ..

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> Nelegiuirea a ajuns aproape la limită. Confuzia umple lumea, iar o mare groază se va abate curând asupra oamenilor. Sfârșitul este foarte aproape. Noi, cei care cunoaștem adevărul, ar trebui să ne pregătim pentru ceea ce urmează în curând să se abată asupra lumii ca o surprindere covârșitoare. Review and Herald, 10 septembrie 1903.

In verses eleven and twelve, Russia, the king of the south, will defeat the papacy’s proxy army, represented by the Nazi regime that is directing the Ukrainian war effort, and that is supported by the previous proxy army of the papacy, the United States. In World War II, the proxy army of the papacy, the king of the north, against Communist Russia was Germany’s Nazi regime, and that proxy army lost, just as it will lose again in the Ukraine in the near future.

În versetele unsprezece și doisprezece, Rusia, împăratul de la miazăzi, va învinge armata prin interpuși a papalității, reprezentată de regimul nazist care conduce efortul de război ucrainean și care este susținut de armata anterioară prin interpuși a papalității, Statele Unite. În al Doilea Război Mondial, armata prin interpuși a papalității, împăratul de la miazănoapte, împotriva Rusiei comuniste a fost regimul nazist al Germaniei, iar acea armată prin interpuși a pierdut, după cum va pierde din nou în Ucraina în viitorul apropiat.

The third proxy war is represented in verses thirteen through fifteen, and was fulfilled in ancient history by the battle of Panium. The third proxy war will be carried out by the United States, the proxy army of the papacy, and the king of the north will prevail in that battle against atheism, as it did in the first proxy war (cold war). In the first and the third proxy war, the king of the north–the papacy–defeats the king of the south (the Soviet Union), and then defeats the United Nations. Its proxy army in those two battles was and will be again, the United States.

Al treilea război prin procură este reprezentat în versetele treisprezece până la cincisprezece și a fost împlinit în istoria antică prin bătălia de la Panium. Al treilea război prin procură va fi dus de Statele Unite, armata prin procură a papalității, iar împăratul de la miazănoapte va birui în acea bătălie împotriva ateismului, așa cum a făcut-o în primul război prin procură (războiul rece). În primul și în al treilea război prin procură, împăratul de la miazănoapte—papalitatea—îl învinge pe împăratul de la miazăzi (Uniunea Sovietică), iar apoi învinge Națiunile Unite. Armata sa prin procură în acele două bătălii a fost și va fi din nou Statele Unite.

After the victory of Putin in the Ukraine, Trump will be reelected as the eighth president, that is of the seven presidents that have reigned in the United States since the first proxy war (cold war) was fulfilled in 1989, which was the time of the end for the reform movement of the third angel. Trump is representing the Republican horn on the earth beast, and he received a deadly wound at the hands of the beast of “woke” atheism in 2020, in fulfillment of the Revelation chapter eleven’s two witnesses being slain in the street.

După victoria lui Putin în Ucraina, Trump va fi reales ca al optulea președinte, adică dintre cei șapte președinți care au domnit în Statele Unite de la împlinirea primului război prin interpuși (războiul rece) în 1989, care a fost vremea sfârșitului pentru mișcarea de reformă a celui de-al treilea înger. Trump reprezintă cornul republican al fiarei care se ridică din pământ și a primit o rană de moarte din mâna fiarei ateismului „woke” în 2020, în împlinirea faptului că cei doi martori din capitolul unsprezece al Apocalipsei au fost uciși pe uliță.

Future for America represents the true Protestant horn during the identical history, and in 2020, Future for America received a deadly wound at the hands of the beast of “woke” atheism. In 2023, twenty-two years after 2001, Michael descended to begin the process represented by Ezekiel, John, Daniel and Isaiah of resurrecting a mighty army that will be lifted up as an ensign at the soon coming Sunday law.

Future for America reprezintă adevăratul corn protestant în istoria identică, iar în 2020, Future for America a primit o rană de moarte din partea fiarei ateismului „woke”. În 2023, la douăzeci și doi de ani după 2001, Mihail a coborât pentru a începe procesul, reprezentat de Ezechiel, Ioan, Daniel și Isaia, al învierii unei oști puternice, care va fi înălțată ca un stindard la apropiata lege duminicală.

In 1856, the Philadelphian Millerite movement transitioned into the Laodicean Millerite movement, and there and then rejected the increased knowledge of the seven times, and then fully finalized their rebellion in 1863. The Millerites transitioned from the condition represented by the sixth church of Philadelphia, unto the experience of the seventh church, and that turning point aligns with the history of 2023, when the Laodicean movement of Future for America transitions from the experience of the seventh church, back to the experience of the sixth church of Philadelphia. In this prophetic application, the true Protestant horn, as with the Republican horn, becomes the eighth, that was of the seven.

În 1856, mișcarea millerită filadelfiană a trecut în mișcarea millerită laodiceană și, chiar atunci și acolo, a respins cunoștința sporită cu privire la cele șapte vremi, iar apoi și-a desăvârșit pe deplin răzvrătirea în 1863. Milleriții au trecut din starea reprezentată de a șasea biserică, Filadelfia, la experiența celei de-a șaptea biserici, iar acel punct de cotitură se aliniază cu istoria anului 2023, când mișcarea laodiceană Future for America trece de la experiența celei de-a șaptea biserici înapoi la experiența celei de-a șasea biserici, Filadelfia. În această aplicare profetică, cornul protestant adevărat, asemenea cornului republican, devine al optulea, care era dintre cei șapte.

The key to recognizing that the Ukrainian war is the second proxy war, is the “fortress” of verse ten, and verse seven. In verse seven, which represented the papacy receiving its deadly wound in 1798, the king of the south entered into the “fortress,” of the king of the north, and this was fulfilled by Napoleon’s general walking into the Vatican and taking the pope captive. The king of the south had entered into the fortress. In verse ten the king of the north, representing the papacy and its proxy army the United States, swept away the structure of the Soviet Union, but it left the “fortress” standing. The “fortress” was the head, the capital—it was Russia.

Cheia pentru a recunoaște faptul că războiul din Ucraina este al doilea război prin interpuși o constituie „fortăreața” din versetul zece și din versetul șapte. În versetul șapte, care reprezenta papalitatea primindu-și rana de moarte în 1798, împăratul de la miazăzi a intrat în „fortăreața” împăratului de la miazănoapte, iar aceasta s-a împlinit atunci când generalul lui Napoleon a intrat în Vatican și l-a luat captiv pe papă. Împăratul de la miazăzi intrase în fortăreață. În versetul zece, împăratul de la miazănoapte, reprezentând papalitatea și armata ei prin interpuși, Statele Unite, a măturat structura Uniunii Sovietice, dar a lăsat „fortăreața” în picioare. „Fortăreața” era capul, capitala — era Rusia.

But the “head,” or fortress, can only be established upon two or three witnesses by employing Isaiah chapter seven, verses seven and eight. Isaiah seven, verse eight and nine, was the primary point of reference for Hiram Edson’s series of articles on the “seven times” that were published in 1856. The two verses that establish that Russia is the fortress that prevails in the current Ukrainian war, are also the two verses that establish the starting point for both “seven times,” against the northern and southern kingdoms of Israel. Verse ten of chapter eleven identifies the external vision, which Sister White teaches is based upon the rise and fall of kingdoms.

Dar „capul”, sau fortăreața, poate fi stabilit doar pe temeiul a doi sau trei martori, recurgând la Isaia, capitolul șapte, versetele șapte și opt. Versetele opt și nouă din Isaia șapte au constituit punctul principal de referință pentru seria de articole a lui Hiram Edson despre «cele șapte vremuri», publicată în 1856. Cele două versete care stabilesc că Rusia este fortăreața care biruie în actualul război din Ucraina sunt, de asemenea, cele două versete care stabilesc punctul de început pentru ambele «șapte vremuri», împotriva împărățiilor de nord și de sud ale Israelului. Versetul zece al capitolului unsprezece identifică viziunea externă, pe care Sora White învață că se întemeiază pe ridicarea și căderea împărățiilor.

> “From the rise and fall of nations as made plain in the books of Daniel and the Revelation, we need to learn how worthless is mere outward and worldly glory. Babylon, with all its power and magnificence, the like of which our world has never since beheld,—power and magnificence which to the people of that day seemed so stable and enduring,—how completely has it passed away! As ‘the flower of the grass,’ it has perished. James 1:10. So perished the Medo-Persian kingdom, and the kingdoms of Grecia and Rome. And so perishes all that has not God for its foundation. Only that which is bound up with His purpose, and expresses His character, can endure. His principles are the only steadfast things our world knows.” Prophets and Kings, 548.

> Din înălțarea și căderea națiunilor, așa cum este arătat limpede în cărțile lui Daniel și Apocalipsa, trebuie să învățăm cât de fără valoare este slava pur exterioară și lumească. Babilonul, cu toată puterea și măreția sa, cum lumea noastră nu a mai văzut de atunci încoace — putere și măreție care oamenilor acelui timp le păreau atât de statornice și trainice — cât de deplin a trecut! Ca „floarea ierbii”, a pierit. Iacov 1:10. Tot astfel a pierit împărăția medo-persană și împărățiile Greciei și ale Romei. Și tot astfel piere tot ceea ce nu-L are pe Dumnezeu drept temelie. Numai ceea ce este legat de scopul Său și exprimă caracterul Său poate dăinui. Principiile Sale sunt singurele lucruri statornice pe care le cunoaște lumea noastră. Profeți și regi, 548.

The three proxy wars are “made plain in the books of Daniel and the Revelation,” and the key to this truth is the “fortress” of verse ten, of Daniel eleven. But verse ten also addresses the internal vision, for the starting point for both “seven times,” is also identified in Isaiah chapter seven verses eight and nine. The external and internal cannot be separated, and the two periods of twenty-five hundred and twenty years are also Ezekiel’s two sticks, which when joined together, represent the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which is the combination of Divinity with humanity.

Cele trei războaie prin interpuși sunt „făcute clare în cărțile lui Daniel și Apocalipsa”, iar cheia acestui adevăr este „fortăreața” din versetul zece al lui Daniel unsprezece. Însă versetul zece se referă și la viziunea internă, căci punctul de plecare pentru ambele perioade de „șapte vremi” este de asemenea identificat în Isaia capitolul șapte, versetele opt și nouă. Exteriorul și interiorul nu pot fi separate, iar cele două perioade de două mii cinci sute douăzeci de ani sunt și cele două toiege ale lui Ezechiel, care, atunci când sunt unite, reprezintă sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii, care este unirea Dumnezeirii cu omenirea.

Daniel’s experience with the causative “marah” vision represents the line of prophecy where Michael descends and resurrects His last-day people. That resurrection represents the steps that Christ accomplishes to combine His Divinity with His last day people’s humanity. It is accomplished by the joining of the Divine mind with the human mind so that they have one mind, and it is accomplished in the throne room, in the Most Holy Place, which is the “fortress” that Sister White identifies as the “citadel” (fortress) of the soul.

Experiența lui Daniel cu viziunea cauzală „marah” reprezintă linia profetică în care Mihail coboară și înviază poporul Său din zilele de pe urmă. Acea înviere reprezintă pașii pe care Hristos îi împlinește pentru a uni Dumnezeirea Sa cu umanitatea poporului Său din zilele de pe urmă. Aceasta se realizează prin unirea minții divine cu mintea omenească, astfel încât ele să aibă o singură minte, și se realizează în sala tronului, în Locul Preasfânt, care este „fortăreața” pe care Sora White o identifică drept „citadela” (fortăreața) sufletului.

In the throne room God’s last-day people receive the mind of Christ and are then seated with Christ in heavenly places. The heavenly place where Christ is seated is the fortress or the head of the temple. The body temple has a lower nature, which is the flesh, or the body. It also has a higher nature, which is the mind. In verse ten of Daniel chapter eleven, the key that marks the fortress of the external vision, also marks the fortress of the internal vision, and in doing so it identifies the history where the horns of Republicanism and of Protestantism transition into the image of the beast (Republicanism), or the image of God (true Protestantism). Both horns then become the eighth that is of the seven.

În sala tronului, poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă primește mintea lui Hristos și este apoi așezat împreună cu Hristos în locurile cerești. Locul ceresc în care este așezat Hristos este cetățuia sau capul templului. Templul trupului are o natură inferioară, care este carnea, sau trupul. Are, de asemenea, o natură superioară, care este mintea. În versetul zece din capitolul unsprezece al cărții Daniel, cheia care marchează cetățuia viziunii externe marchează, de asemenea, cetățuia viziunii interne și, astfel, identifică istoria în care coarnele republicanismului și ale protestantismului se transformă în chipul fiarei (republicanismul) sau în chipul lui Dumnezeu (adevăratul protestantism). Amândouă coarnele devin apoi al optulea, care este dintre cei șapte.

The true horn of Protestantism is then the Philadelphian horn that is Ezekiel’s mighty army, and Isaiah’s ensign that is lifted up in the warfare against the image of the beast, first in the United States and then in the world. Daniel eleven, verse ten, identifies the point in sacred history that the joining of the sticks begins. The Ukrainian war began in 2014, but it was not until 2022 that Russia began to invade the Ukraine. In 2023, twenty-two years after 2001, Michael began His work of resurrecting those who had suffered their first disappointment in fulfillment of the parable of the ten virgins in 2020. He first raised up a “voice” which is now crying in the wilderness. In July 2023, that voice began to cry, and it was the same voice that was raised up at the beginning of the reform movement of the third angel in 1989, for Jesus always illustrates the ending with the beginning.

Așadar, adevăratul corn al protestantismului este cornul filadelfian, care este oastea puternică a lui Ezechiel și steagul lui Isaia, ridicat în războiul împotriva chipului fiarei, mai întâi în Statele Unite și apoi în lume. Daniel 11, versetul 10, identifică punctul din istoria sacră în care începe unirea toiegelor. Războiul din Ucraina a început în 2014, dar abia în 2022 Rusia a început să invadeze Ucraina. În 2023, la douăzeci și doi de ani după 2001, Mihail a început lucrarea Sa de înviere a acelora care suferiseră prima lor dezamăgire, în împlinirea pildei celor zece fecioare în 2020. El a ridicat mai întâi un „glas”, care acum strigă în pustie. În iulie 2023, acel glas a început să strige și era același glas care a fost ridicat la începutul mișcării de reformă a îngerului al treilea în 1989, căci Isus ilustrează întotdeauna sfârșitul prin început.

The “voice” crying in the wilderness began to sound by presenting Revelation chapter one, where the combination of Divinity with humanity is represented as the Revelation of Jesus Christ, a revelation that is opened up just before probation closes. Daniel experienced that revelation in chapter ten, with the “causative” vision. The combination of Divinity with humanity in the first verses of Revelation represents the most important truth, based upon the rule of first mention. The combination of Divinity with humanity, which is the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished by the Word of God. That Word is given from the Father to the Son, who gives it to His angel, who then gives the message to a human representative. The first two steps are represented by the Divinity. Those two steps possess the distinction that the second step of divinity represents the Divinity that created all things. The next two steps are represented by God’s creatures. The first step is an unfallen angel, and the second manifestation of God’s creation was the one that had been given the power to recreate after his own kind. That fourth step, representing humanity, was then to take the message and send it to the churches, that the churches might “read and hear” those things which were written therein.

„glasul” care strigă în pustie a început să răsune prin prezentarea capitolului întâi din Apocalipsa, unde unirea Dumnezeirii cu omenirea este reprezentată ca fiind Descoperirea lui Isus Hristos, o descoperire care este deschisă chiar înainte ca timpul de probă să se încheie. Daniel a trăit acea descoperire în capitolul zece, prin vedenia „cauzativă”. Unirea Dumnezeirii cu omenirea în primele versete din Apocalipsa reprezintă cel mai important adevăr, pe baza regulii primei menționări. Unirea Dumnezeirii cu omenirea, care este sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii, se realizează prin Cuvântul lui Dumnezeu. Acel Cuvânt este dat de la Tatăl Fiului, care îl dă îngerului Său, care apoi dă solia unui reprezentant omenesc. Primele două trepte sunt reprezentate de Dumnezeire. Aceste două trepte posedă distincția că a doua treaptă a Dumnezeirii reprezintă Dumnezeirea care a creat toate lucrurile. Următoarele două trepte sunt reprezentate de făpturile lui Dumnezeu. Prima treaptă este un înger necăzut, iar a doua manifestare a creației lui Dumnezeu a fost aceea căreia i se dăduse puterea de a re-crea după felul său. Acea a patra treaptă, reprezentând omenirea, urma apoi să ia solia și s-o trimită bisericilor, pentru ca bisericile să „citească și să audă” lucrurile care erau scrise în ea.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to show unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein: for the time is at hand. John to the seven churches which are in Asia: Grace be unto you, and peace, from him which is, and which was, and which is to come; and from the seven Spirits which are before his throne; And from Jesus Christ, who is the faithful witness, and the first begotten of the dead, and the prince of the kings of the earth. Unto him that loved us, and washed us from our sins in his own blood, And hath made us kings and priests unto God and his Father; to him be glory and dominion for ever and ever. Amen. Behold, he cometh with clouds; and every eye shall see him, and they also which pierced him: and all kindreds of the earth shall wail because of him. Even so, Amen. I am Alpha and Omega, the beginning and the ending, saith the Lord, which is, and which was, and which is to come, the Almighty. I John, who also am your brother, and companion in tribulation, and in the kingdom and patience of Jesus Christ, was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ. I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet, Saying, I am Alpha and Omega, the first and the last: and, What thou seest, write in a book, and send it unto the seven churches which are in Asia; unto Ephesus, and unto Smyrna, and unto Pergamos, and unto Thyatira, and unto Sardis, and unto Philadelphia, and unto Laodicea. Revelation 1:1–11.

> Descoperirea lui Isus Hristos, pe care Dumnezeu i-a dat-o, ca să le arate robilor Săi lucrurile care trebuie să se întâmple în curând; și a trimis-o și a făcut-o cunoscută, prin îngerul Său, robului Său Ioan; care a dat mărturie despre Cuvântul lui Dumnezeu și despre mărturia lui Isus Hristos, și despre toate câte a văzut. Fericit este cel ce citește și cei ce aud cuvintele acestei profeții și păzesc cele scrise în ea, căci vremea este aproape. Ioan către cele șapte biserici care sunt în Asia: Har vouă și pace de la Cel ce este, Cel ce era și Cel ce vine; și de la cele șapte Duhuri care sunt înaintea tronului Său; și de la Isus Hristos, Martorul credincios, Întâiul-născut dintre cei morți și Cârmuitorul împăraților pământului. Aceluia care ne-a iubit și ne-a spălat de păcatele noastre în însuși sângele Său, și ne-a făcut împărați și preoți pentru Dumnezeu, Tatăl Său; a Lui fie slava și stăpânirea în vecii vecilor. Amin. Iată, El vine cu norii; și orice ochi Îl va vedea, și cei ce L-au străpuns; și toate semințiile pământului se vor jeli din pricina Lui. Da, Amin. Eu sunt Alfa și Omega, începutul și sfârșitul, zice Domnul, Cel ce este, Cel ce era și Cel ce vine, Cel Atotputernic. Eu, Ioan, care sunt și fratele vostru și părtaș cu voi la necaz, la împărăție și la răbdarea lui Isus Hristos, mă aflam în insula numită Patmos, din pricina Cuvântului lui Dumnezeu și a mărturiei lui Isus Hristos. Eram în Duhul în ziua Domnului și am auzit înapoia mea un glas mare, ca de trâmbiță, zicând: Eu sunt Alfa și Omega, Cel dintâi și Cel de pe urmă; și: Ce vezi, scrie într-o carte și trimite-o celor șapte biserici care sunt în Asia: către Efes, și către Smirna, și către Pergam, și către Tiatira, și către Sardes, și către Filadelfia, și către Laodiceea. Apocalipsa 1:1-11.

Back to Articles