Article

# Ilie - Numărul Paisprezece

Paralela profetică: de la milleriți la Future for America în duhul lui Ilie

Author

Jeff Pippenger

Published

October 21, 2023

Formats

PDF
Word

La vremea sfârșitului, în 1798, mesajul profetic de la râul Ulai din capitolele opt și nouă ale cărții Daniel a fost desigilat, iar William Miller a fost ridicat în duhul și puterea lui Ilie pentru a vesti apropierea judecății lui Dumnezeu.

> Lui William Miller și colaboratorilor săi li s-a dat să predice avertizarea în America. Această țară a devenit centrul marii mișcări advente. Aici profeția soliei primului înger și-a avut împlinirea cea mai directă. Scrierile lui Miller și ale asociaților săi au fost duse în ținuturi îndepărtate. Peste tot în lume, oriunde pătrunseseră misionarii, a fost trimisă vestea bună a revenirii grabnice a lui Hristos. S-a răspândit departe și larg solia evangheliei veșnice: „Temeți-vă de Dumnezeu și dați-I slavă; căci a venit ceasul judecății Lui.” Tragedia veacurilor, 368.

La vremea sfârșitului, în 1989, mesajul profetic al râului Hiddekel din capitolele zece până la doisprezece ale cărții lui Daniel a fost desigilat, iar Future for America a fost ridicată în duhul și puterea lui Ilie pentru a vesti apropierea judecății lui Dumnezeu.

Mileriții au anunțat deschiderea judecății, iar Future for America anunță închiderea judecății. Cadrul profetic al Mileriților era constituit din cele două puteri pustiitoare: păgânismul, urmat de papalism. Cadrul profetic al Future for America este constituit din cele trei puteri pustiitoare: păgânismul, urmat de papalism și apoi de protestantismul apostat.

Milleriții au început în starea filadelfiană și au trecut în starea laodiceeană. Future for America a început în starea laodiceeană și trece în starea filadelfiană. Pentru milleriți, tranziția de la Filadelfia la Laodiceea a fost în legătură cu moartea lui Ilie și cu mesajul său privitor la jurământul lui Moise. Tranziția mișcării Future for America este în legătură cu moartea și învierea lui Ilie și a lui Moise din Apocalipsa unsprezece.

La deschiderea judecății din 1844, milleriții împliniseră lucrarea lui Ilie pe Muntele Carmel. La încheierea judecății, la legea duminicală, mișcarea Future for America va fi împlinit lucrarea lui Ilie pe Muntele Carmel. În istoria millerită, cele trei repere ale profeției de șaizeci și cinci de ani, care sunt identificate în Isaia, capitolul șapte, versetul opt, au fost repetate atunci când două națiuni au fost unite într-o singură națiune, pentru a stabili cornul protestant al fiarei pământului din Apocalipsa treisprezece. În istoria Future for America, cele trei repere ale acelorași șaizeci și cinci de ani se repetă atunci când două națiuni se unesc pentru a forma cornul republicanismului care vorbește ca un balaur.

Primul dintre acele trei repere din istoria profetică a Future for America a fost timpul sfârșitului, în 1989. Al doilea a fost 11 septembrie 2001, iar al treilea va fi legea duminicală care va veni în curând. În istoria millerită, succesiunea reperelor identificate în Isaia, capitolul șapte, a fost inversată față de succesiunea reperelor din istoria lui Isaia. În istoria Future for America, succesiunea corespunde primei referiri la cei șaizeci și cinci de ani, deși la sfârșit nu mai există niciun element de timp. Începând cu 22 octombrie 1844, orice aplicare a timpului profetic este o amăgire satanică.

Justificarea profetică pentru menținerea succesiunii celor trei repere, așa cum sunt prezentate în Isaia șapte, spre deosebire de ordinea lor inversată în istoria millerită, este parțial întemeiată pe regula primei mențiuni. Ordinea celor șaizeci și cinci de ani este menționată pentru prima dată în Isaia șapte și, deși nu mai există componenta temporală a celor șaizeci și cinci de ani, atunci când împlinirea finală a istoriei profetice reprezentate prin acei ani are loc în mișcarea de la sfârșit, cele trei repere sunt totuși identificate și își păstrează ordinea ca în istoria din Isaia.

O a doua justificare pentru păstrarea ordinii inițiale a reperelor constă în relația istoriei milerite, în care s-au împlinit cei șaizeci și cinci de ani, și în continuitatea pe care mișcarea milerită o are cu mișcarea Future for America. Istoria milerită a fost începutul, iar Future for America este încheierea.

Mișcarea milleriților s-a încheiat în 1863, când Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea a fost organizată în mod legal. În acel moment, mesagerul Ilie care sosise la vremea sfârșitului în 1798, când vedenia râului Ulai a fost desigilată, a fost redus la tăcere și pecetluit. În 1989, la vremea sfârșitului, când vedenia râului Hiddekel a fost desigilată, mesagerul Ilie a revenit.

Un al treilea temei pentru menținerea succesiunii originale a reperelor se găsește în linia profeției care privește fiara pământului și cele două coarne ale ei. În istoria millerită, două națiuni s-au unit pentru a forma cornul protestantismului. În istoria Future for America, cele două coarne ale protestantismului apostat și ale republicanismului apostat se vor uni pentru a forma o singură națiune care este un „chip al” fiarei și, de asemenea, un „chip pentru” fiară. Cele două națiuni care se reunesc în istoria de încheiere pentru a forma cornul unic al bisericii și al statului ating acea împlinire la legea duminicală.

Când icoana fiarei este pe deplin dezvoltată, încheierea ei este atestată prin capacitatea sa de a adopta legea duminicală. Dezvoltarea acelei icoane este un proces în timp, însă semnul fiarei este un moment în timp. Timpul dezvoltării icoanei este reprezentat de cei patruzeci și șase de ani în care templul a fost ridicat, între 1798 și 1844. Cornul republican ridică un templu religios-politic în perioada în care icoana fiarei este în curs de dezvoltare.

Dezvoltarea chipului fiarei a început în mod profetic la 11 septembrie 2001. Acea criză a marcat apariția Patriot Act, care a marcat trecerea, în dreptul constituțional, de la premisa dreptului englez la premisa dreptului roman. Dreptul englez se întemeiază pe principiul că o persoană este nevinovată până la dovedirea vinovăției, iar dreptul roman se întemeiază pe principiul că o persoană este vinovată până la dovedirea nevinovăției.

Templul politic care este înălțat de la 11 septembrie 2001 până la legea duminicală este de asemenea ilustrat prin formarea chipului fiarei. Timpul profetic nu mai este aplicabil, astfel că cei patruzeci și șase de ani în care cornul protestantismului a înălțat templul spiritual ilustrează o perioadă, nu un punct în timp, în care cornul republicanismului își înalță templul religios-politic.

Există trei justificări principale pentru aplicarea aceleiași succesiuni de trei repere la cei șaizeci și cinci de ani reprezentați în Isaia 7; mai întâi, regula primei mențiuni; 742 î.Hr., 723 î.Hr. și 677 î.Hr., deci nouăsprezece ani urmați de patruzeci și șase de ani. În istoria millerită a fost invers; 1798, 1844 și 1863, deci patruzeci și șase de ani urmați de nouăsprezece ani.

A doua justificare constă în continuitatea mesajului despre rolul și lucrarea lui Ilie. Ilie a sosit la timpul sfârșitului în 1798, când cartea lui Daniel a fost desigilată (Daniel 8:14), apoi a ajuns la confruntarea de pe Muntele Carmel între 1840 și 1844, iar în 1863 a fost atunci pecetluit prin teologia obiceiului și tradiției. Ilie a sosit din nou la timpul sfârșitului în 1989, când cartea lui Daniel a fost desigilată. El a călătorit profetic până la 11 septembrie 2001, unde începe confruntarea de pe Muntele Carmel, numai pentru a se încheia la iminenta lege duminicală. Continuitatea rolului și lucrării lui Ilie susține succesiunea reperelor identificate în Isaia 7.

Contextul celor două coarne ale fiarei de pe pământ arată că amândouă coarnele trec de la două puteri la una singură, una la începutul, iar cealaltă la sfârșitul celei de-a șasea împărății din profeția biblică. Când cele două toiage, fie ale începutului, fie ale sfârșitului, sunt adunate și îmbinate laolaltă într-un singur neam, acest neam este reprezentat ca zidind fie un templu spiritual la început, fie, la sfârșit, un templu spiritual religios‑politic. Templul contrafăcut este o imagine a templului papal, în care papa șade în templul lui Dumnezeu, proclamându-se pe sine Dumnezeu.

Când Statele Unite vor vorbi ca un balaur în momentul legii duminicale, vor împlini tocmai acel chip, căci vor fi construit un templu contrafăcut în care biserica și statul sunt uniți într-un singur toiag, iar biserica va deține controlul asupra relației.

În Isaia, capitolul șapte, profetul Isaia și-a luat fiul pentru a-i proclama regelui Ahaz mesajul, lângă apeductul iazului de sus, lângă câmpul înălbitorului.

> Atunci Domnul i-a zis lui Isaia: Ieși acum în întâmpinarea lui Ahaz, tu și Shearjashub, fiul tău, la capătul canalului iazului de sus, pe drumul câmpului nălbitorului. Isaia 7:3.

Cuvântul "shearjashub" înseamnă "o rămășiță se va întoarce." Rămășița mișcării timpurii a milleriților a revenit în mișcarea Future for America în 1989. Isaia și fiul său reprezintă un început și un sfârșit, prin relația lor de tată și fiu. Ei transmit duhul lui Ilie, care avea să întoarcă inimile părinților spre copii și inimile copiilor spre părinți. Isaia proclama un mesaj de tip Ilie regelui nelegiuit Ahaz. Între alte fapte nelegiuite, Ahaz este cunoscut pentru că a închis serviciile sanctuarului și a ridicat în locul lor o copie a unui templu asirian.

> Ahaz era de douăzeci de ani când a început să domnească și a domnit șaisprezece ani la Ierusalim; și nu a făcut ce este drept înaintea Domnului Dumnezeului său, cum făcuse David, tatăl său. Ci a umblat pe calea regilor lui Israel; ba chiar și-a trecut pe fiul său prin foc, după urâciunile păgânilor pe care Domnul îi izgonise dinaintea copiilor lui Israel. Și a adus jertfe și a ars tămâie pe înălțimi, pe dealuri și sub orice copac verde. Atunci Rezin, regele Siriei, și Pekah, fiul lui Remaliah, regele lui Israel, s-au suit împotriva Ierusalimului pentru război; l-au asediat pe Ahaz, dar nu l-au putut birui. În vremea aceea Rezin, regele Siriei, a recucerit Elat pentru Siria și i-a izgonit pe iudei din Elat; și sirienii au venit la Elat și au locuit acolo până în ziua de azi. Așadar Ahaz a trimis soli la Tiglathpileser, regele Asiriei, zicând: Sunt slujitorul tău și fiul tău; suie-te și scapă-mă din mâna regelui Siriei și din mâna regelui lui Israel, care s-au ridicat împotriva mea. Și Ahaz a luat argintul și aurul care se găseau în casa Domnului și în vistieriile casei regelui și le-a trimis ca dar regelui Asiriei. Iar regele Asiriei l-a ascultat; căci regele Asiriei s-a suit împotriva Damascului, l-a luat, a dus poporul lui în robie la Kir și l-a ucis pe Rezin. Și regele Ahaz s-a dus la Damasc să-l întâmpine pe Tiglathpileser, regele Asiriei, și a văzut un altar care era la Damasc; iar regele Ahaz i-a trimis preotului Urijah modelul altarului și planul lui, potrivit cu toată lucrătura lui. Și preotul Urijah a zidit un altar după tot ceea ce trimisese regele Ahaz din Damasc; astfel preotul Urijah l-a făcut înainte ca regele Ahaz să vină din Damasc. Și când regele a venit din Damasc și a văzut altarul, regele s-a apropiat de altar și a adus jertfă pe el. Și a ars arderea lui de tot și jertfa lui de mâncare, a turnat jertfa de băutură și a stropit sângele jertfelor lui de pace pe altar. Și a mutat și altarul de aramă care era înaintea Domnului, din partea din față a casei, dintre altar și casa Domnului, și l-a pus la miazănoapte de altar. Și regele Ahaz a poruncit preotului Urijah, zicând: Pe altarul cel mare să arzi arderea de tot de dimineață și jertfa de mâncare de seară, și arderea de tot a regelui și jertfa lui de mâncare, împreună cu arderea de tot a întregului popor al țării, și jertfa lor de mâncare și jertfele lor de băutură; și să stropești pe el tot sângele arderii de tot și tot sângele jertfei; iar altarul de aramă să-mi fie pentru a întreba prin el. Așa a făcut preotul Urijah, potrivit cu tot ceea ce a poruncit regele Ahaz. Și regele Ahaz a tăiat marginile soclurilor și a îndepărtat ligheanul de pe ele; a dat jos marea de pe boii de aramă care erau sub ea și a așezat-o pe un pavaj de pietre. Și acoperământul pentru sabat pe care îl zidiseră în casă, precum și intrarea regelui cea de afară, le-a mutat din casa Domnului, din pricina regelui Asiriei. 2 Împărați 16:2-18.

Împăratul Asiriei îl reprezintă pe împăratul de la miazănoapte, care este un simbol al papalității. Împăratul nelegiuit Ahaz era conducătorul literal al lui Iuda, țara glorioasă în sens literal. Când Isaia și fiul său s-au întâlnit cu el la apeductul iazului de sus, lângă ogorul nălbitorului, cu mesajul că o rămășiță se va întoarce, împăratul nelegiuit se afla în criza unui război civil între nord și sud. În acea criză, el a respins mesajul oferit de Dumnezeu prin profetul Isaia și a apelat la împăratul literal de la miazănoapte pentru ocrotire.

Contextul din Isaia 7 înfățișează un conducător al țării slăvite spirituale care, în vreme de război civil, se adresează papalității pentru o alianță, în loc să se adreseze lui Dumnezeu. Răzvrătirea lui Ahaz împotriva lui Dumnezeu este reprezentată prin faptul că el îl vizitează pe împăratul de la miazănoapte, alcătuiește un model al templului zeului împăratului de la miazănoapte și trimite modelul templului către marele preot din Ierusalim, care apoi a ridicat o copie a templului contrafăcut în incinta sacră a sanctuarului lui Dumnezeu. Împăratul nelegiuit Ahaz reprezintă statul, iar cooperarea marelui preot reprezintă unirea dintre biserică și stat.

Acea răzvrătire literală reprezintă răzvrătirea conducătorului țării glorioase spirituale, care reproduce serviciul de închinare al papalității (împăratul de la miazănoapte) și suprimă adevărata închinare din sanctuarul lui Dumnezeu. Răzvrătirea lui Ahaz reprezintă conducerea Statelor Unite, care ridică un templu contrafăcut în țara glorioasă, care este o copie a templului împăratului de la miazănoapte.

Contextul profetic din Isaia șapte reprezintă primii șaizeci și cinci de ani ai fiarei pământului și, în mod mai direct, perioada de încheiere a acesteia. Din contextul profetic din Isaia șapte se poate dobândi multă lumină, dar, în acest punct, folosim pur și simplu principiul potrivit căruia Hristos ilustrează sfârșitul unui lucru prin începutul acelui lucru. Aici facem această aplicație, nu atât pentru a aprofunda implicațiile contextului istoric din Isaia șapte. Identificăm faptul că, atunci când cornul republicanismului apostat se unește cu cornul protestantismului apostat, aceasta este o reprezentare a edificării unui templu contrafăcut.

Ridicarea templului contrafăcut, după modelul templului împăratului de la miazănoapte, reprezintă perioada în care se formează icoana fiarei și constituie marea încercare pentru poporul lui Dumnezeu, prin care destinul lor veșnic va fi hotărât.

> Domnul mi-a arătat limpede că chipul fiarei se va forma înainte ca timpul de har să se încheie; căci el urmează să fie marea încercare pentru poporul lui Dumnezeu, prin care li se va hotărî soarta veșnică.

> „Aceasta este încercarea prin care trebuie să treacă poporul lui Dumnezeu înainte de a primi pecetea. Toți cei care și-au dovedit credincioșia față de Dumnezeu prin păzirea Legii Sale și prin refuzul de a accepta un sabat fals, se vor alinia sub stindardul Domnului Dumnezeu Iehova și vor primi pecetea Dumnezeului celui viu. Cei care cedează adevărul de origine cerească și acceptă sabatul duminical vor primi semnul fiarei” Comentariul biblic adventist de ziua a șaptea, volumul 7, 976.

Adventiștii de Ziua a Șaptea, care sunt „poporul lui Dumnezeu” laodicean, au „o mare probă” care are loc înainte de închiderea timpului de probă. Aceasta este „proba” pe care trebuie s-o treacă „înainte de a fi pecetluiți”. Pecetea lui Dumnezeu și închiderea timpului de probă au loc odată cu legea duminicală. Formarea chipului fiarei are loc într-o perioadă care conduce către și culminează în legea duminicală. Chipul fiarei și formarea lui reprezintă un adevăr care va hotărî destinul nostru veșnic. Formarea acelui chip a fost ilustrată ca împreunarea a două bucăți de lemn pentru a forma o singură națiune. Împreunarea celor două bucăți de lemn are loc la începutul istoriei Statelor Unite și apoi din nou la sfârșitul ei. La început, au fost împreunate două bucăți de lemn pentru a stabili cornul protestant, iar la sfârșit sunt împreunate două bucăți de lemn pentru a stabili cornul republican.

În istoria de început dintre 1798 și 1844, templul cornului protestant a fost înălțat. Nouăsprezece ani mai târziu, primul președinte republican al cornului republican a grăit ca un miel și, procedând astfel, a început procesul de eliberare a sclavilor, dar aceasta l-a costat viața. Mielul lui Dumnezeu a murit pe cruce pentru a elibera omenirea din robia păcatului, dar aceasta L-a costat viața. Crucea este Proclamația de Emancipare. În istoria în care cornul republican îi elibera pe sclavi, cornul protestant a respins profeția cu privire la sclavie. În istoria legii duminicale, când cornul republican reinstaurează sclavia spirituală, cornul protestant va proclama mesajul care îi eliberează pe captivi.

Ultimul președinte al cornului republican al fiarei care se ridică din pământ va vorbi ca un balaur, iar când va face aceasta, adevăratul corn protestant va fi înălțat ca un stindard. Acest lucru este prefigurat în cele două coarne ale Imperiului medo-persan, în sens literal și spiritual. Imperiul medo-persan literal a fost a doua împărăție a profeției biblice, iar a șasea împărăție a profeției biblice este Imperiul medo-persan spiritual. În cartea lui Daniel, berbecul Medo-Persiei avea două coarne, la fel ca Statele Unite, dar al doilea corn s-a ridicat la urmă.

> Atunci mi-am ridicat ochii şi am văzut; şi iată, stătea înaintea râului un berbec care avea două coarne; şi cele două coarne erau înalte; dar unul era mai înalt decât celălalt, iar cel mai înalt s-a ridicat la urmă. Daniel 8:3.

În istoria profetică a fiarei care se ridică din pământ și a celor două coarne ale ei, cornul protestant a fost identificat mai întâi, dar, în loc să se înalțe și să-și încheie lucrarea, s-a retras în pustia orbirii laodiceene. În timpul în care cornul republican vorbește ca un balaur și adoptă legea duminicală iminentă, adevăratul corn protestant va fi, în cele din urmă, înălțat ca un stindard. Numai acei Adventiști de Ziua a Șaptea laodiceeni care recunosc testul reprezentat de formarea chipului fiarei vor primi sigiliul lui Dumnezeu la închiderea timpului de probă. Mesajul care identifică acest proces de testare este acum în curs de a fi desigilat pentru oricine dorește să beneficieze de el.

> Și Ilie s-a apropiat de tot poporul și a zis: Până când veți șovăi între două păreri? Dacă Domnul este Dumnezeu, urmați-L; iar dacă Baal, urmați-l. Iar poporul nu i-a răspuns niciun cuvânt. 1 Regi 18:21.

Back to Articles