Article

# Rome Establishes the Vision - Number Three

Roma statornicește vedenia - Numărul trei

The United States and the Prophetic Vision: A Call to Deep Biblical Study and Understanding

Statele Unite ale Americii și viziunea profetică: o chemare la un studiu biblic aprofundat și la o înțelegere biblică aprofundată

Author

Jeff Pippenger

Published

July 14, 2024

Formats

PDF
Word

In the previous two articles addressing the private interpretation that claims that the United States has been typified by the “robbers of thy people” who “establish the vision” in Daniel chapter eleven verse fourteen we cited a passage from the pen of Ellen White which stated, “The members of the church will individually be tested and proved.” That proving, testing, sifting process which is represented as the Messenger of the Covenant in Malachi chapter three cleansing the silver and gold is now under way. In Malachi chapter three it identifies a purging.

În precedentele două articole care abordează interpretarea particulară ce susține că Statele Unite au fost prefigurate prin «jefuitorii poporului tău» care «statornicesc vedenia» din Daniel, capitolul unsprezece, versetul paisprezece, am citat un pasaj din condeiul Elenei White, care afirma: «Membrii bisericii vor fi, în mod individual, testați și dovediți.» Acest proces de probare, testare și cernere, care, în Maleahi, capitolul trei, este reprezentat prin Solul Legământului care curăță argintul și aurul, este acum în curs de desfășurare. În Maleahi, capitolul trei, este menționată o purificare.

> And he shall sit as a refiner and purifier of silver: and he shall purify the sons of Levi, and purge them as gold and silver, that they may offer unto the Lord an offering in righteousness. Then shall the offering of Judah and Jerusalem be pleasant unto the Lord, as in the days of old, and as in former years. Malachi 3:3, 4.

> Și El va ședea ca un topitor și lămuritor al argintului; îi va curăți pe fiii lui Levi și îi va lămuri ca pe aur și ca pe argint, pentru ca ei să aducă Domnului o jertfă în dreptate. Atunci jertfa lui Iuda și a Ierusalimului va fi plăcută Domnului, ca în zilele de odinioară și ca în anii de demult. Maleahi 3:3, 4.

Those who hold to the idea that the United States is the symbol which establishes the vision have been unable or unwilling to understand that the message that was unsealed in July of 2023 is what purges the candidates to be among the one hundred and forty-four thousand. In the synagogue at Capernaum the final purging of the one hundred and forty-four thousand was typified.

Cei care susțin ideea că Statele Unite sunt simbolul care stabilește viziunea s-au dovedit incapabili sau nu au fost dispuși să înțeleagă că mesajul care a fost desigilat în iulie 2023 este ceea ce îi curăță pe candidații la numărul celor o sută patruzeci și patru de mii. În sinagoga din Capernaum a fost prefigurată curățirea finală a celor o sută patruzeci și patru de mii.

> “Jesus told them plainly, ‘There are some of you that believe not;’ adding, ‘Therefore said I unto you, that no man can come unto Me, except it were given unto him of My Father.’ He wished them to understand that if they were not drawn to Him it was because their hearts were not open to the Holy Spirit. ‘The natural man receiveth not the things of the Spirit of God: for they are foolishness unto him: neither can he know them, because they are spiritually discerned.’ 1 Corinthians 2:14. It is by faith that the soul beholds the glory of Jesus. This glory is hidden, until, through the Holy Spirit, faith is kindled in the soul.

> Iisus le-a spus deschis: „Sunt unii dintre voi care nu cred”, și a adăugat: „De aceea v-am spus că nimeni nu poate veni la Mine, decât dacă i-a fost dat de Tatăl Meu.” El dorea ca ei să înțeleagă că, dacă nu erau atrași spre El, aceasta se datora faptului că inimile lor nu erau deschise Duhului Sfânt. „Omul firesc nu primește lucrurile Duhului lui Dumnezeu, căci pentru el sunt o nebunie; și nici nu le poate cunoaște, pentru că ele se discern duhovnicește.” 1 Corinteni 2:14. Prin credință, sufletul contemplă slava lui Iisus. Această slavă este ascunsă, până când, prin Duhul Sfânt, credința se aprinde în suflet.

> “By the public rebuke of their unbelief these disciples were still further alienated from Jesus. They were greatly displeased, and wishing to wound the Saviour and gratify the malice of the Pharisees, they turned their backs upon Him, and left Him with disdain. They had made their choice,—had taken the form without the spirit, the husk without the kernel. Their decision was never afterward reversed; for they walked no more with Jesus.

> Prin mustrarea publică a necredinței lor, acești ucenici au fost înstrăinați și mai mult de Isus. Erau foarte nemulțumiți și, dorind să-L rănească pe Mântuitorul și să dea satisfacție răutății fariseilor, I-au întors spatele și L-au părăsit cu dispreț. Își făcuseră alegerea: luaseră forma fără duh, coaja fără miez. Hotărârea lor nu a mai fost niciodată răsturnată; căci n-au mai umblat cu Isus.

> “‘Whose fan is in His hand, and He will throughly purge His floor, and gather His wheat into the garner.’ Matthew 3:12. This was one of the times of purging. By the words of truth, the chaff was being separated from the wheat. Because they were too vain and self-righteous to receive reproof, too world-loving to accept a life of humility, many turned away from Jesus. Many are still doing the same thing. Souls are tested today as were those disciples in the synagogue at Capernaum. When truth is brought home to the heart, they see that their lives are not in accordance with the will of God. They see the need of an entire change in themselves; but they are not willing to take up the self-denying work. Therefore they are angry when their sins are discovered. They go away offended, even as the disciples left Jesus, murmuring, ‘This is an hard saying; who can hear it?’” The Desire of Ages, 392.

> „A cărui lopată de vânturat este în mâna Sa, și El Își va curăți cu desăvârșire aria și Își va aduna grâul în grânar.” Matei 3:12. Acesta a fost unul dintre momentele de curățire. Prin cuvintele adevărului, pleava era despărțită de grâu. Pentru că erau prea trufași și plini de îndreptățire de sine ca să primească mustrarea, prea iubitori de lume ca să accepte o viață de smerenie, mulți s-au întors de la Isus. Mulți fac încă același lucru. Sufletele sunt puse la încercare și astăzi, la fel cum au fost acei ucenici în sinagoga din Capernaum. Când adevărul ajunge la inimă, ei văd că viețile lor nu sunt în conformitate cu voia lui Dumnezeu. Văd nevoia unei schimbări în întregime în ei înșiși; dar nu sunt dispuși să ia asupra lor lucrarea lepădării de sine. De aceea se mânie când păcatele le sunt descoperite. Pleacă jigniți, întocmai cum ucenicii L-au părăsit pe Isus, murmurând: „Acesta este un cuvânt greu; cine poate să-l asculte?” Dorința veacurilor, 392.

By “words of truth” the gold and silver of Malachi’s illustration of the final temple cleansing of the one hundred and forty-four thousand was represented.

Prin „cuvinte ale adevărului” erau reprezentate aurul și argintul din ilustrarea lui Maleahi a curățirii finale a templului a celor o sută patruzeci și patru de mii.

> Behold, I will send my messenger, and he shall prepare the way before me: and the Lord, whom ye seek, shall suddenly come to his temple, even the messenger of the covenant, whom ye delight in: behold, he shall come, saith the Lord of hosts. But who may abide the day of his coming? and who shall stand when he appeareth? for he is like a refiner’s fire, and like fullers’ soap. Malachi 3:1, 2.

> Iată, voi trimite pe solul Meu, și el va pregăti calea înaintea Mea; și Domnul, pe care Îl căutați, va veni deodată în Templul Său, ba chiar Îngerul legământului, în care găsiți plăcere; iată, vine, zice Domnul oștirilor. Dar cine va putea îndura ziua venirii Lui? și cine va sta în picioare când Se va arăta? Căci El este ca focul topitorului și ca leșia nălbitorilor. Maleahi 3:1, 2.

All the prophets, including Malachi are identifying the last days. In the first of these articles we cited, The 1888 Materials, page 403, where we are informed, “He who rests satisfied with his own present imperfect knowledge of the Scriptures, thinking this sufficient for his salvation, is resting in a fatal deception. There are many who are not thoroughly furnished with Scriptural arguments, that they may be able to discern error, and condemn all the tradition and superstition that has been palmed off as truth.” Those identified in the same passage “are not close Bible students,” who have “not studied to a purpose” the “passages of Scripture” where there exists “differences of opinion.” Those being addressed “do not read the Bible [in order] to appropriate the marrow and fatness to their own souls. They do not feel that it is the voice of God speaking to them. But, if we would understand the way of salvation, if we would see the beams of the Sun of righteousness,” they “must study the Scriptures for a purpose.”

Toți profeții, inclusiv Maleahi, identifică zilele de pe urmă. În primul dintre aceste articole am citat din The 1888 Materials, pagina 403, unde suntem înștiințați: „Cel care se mulțumește cu propria sa cunoaștere prezentă, imperfectă, a Scripturilor, socotind aceasta suficientă pentru mântuirea sa, se odihnește într-o amăgire fatală. Sunt mulți care nu sunt pe deplin înzestrați cu argumente scripturale, astfel încât să poată discerne eroarea și să condamne toată tradiția și superstiția care au fost prezentate drept adevăr.” Cei identificați în același pasaj „nu sunt cercetători atenți ai Bibliei”, care „nu au studiat cu un scop” „pasajele Scripturii” în care există „diferențe de opinie”. Cei vizați „nu citesc Biblia [pentru a]-și însuși, pentru propriile lor suflete, măduva și grăsimea. Nu simt că este glasul lui Dumnezeu care le vorbește. Dar, dacă am vrea să înțelegem calea mântuirii, dacă am vrea să vedem razele Soarelui dreptății”, ei „trebuie să studieze Scripturile cu un scop.”

The first article identified that one of the pieces of their misguided prophetic model is the passage from The Great Controversy, which records, “Romanism in the Old World and apostate Protestantism in the New will pursue a similar course toward those who honor all the divine precepts.” The Great Controversy, 615. Their private interpretation claims this sentence is identifying “Romanism” as past history and “apostate Protestantism” as the modern world. After the grammatical evidence that the application they make on this sentence has been wrested from its correct meaning, they exhibited no public retraction of the false application. In fact they used the very passage to advertise their next zoom meeting. Yet we are informed that “We ought to impress upon all the necessity of inquiring diligently into divine truth, that they may know that they do know what is truth.” There was no effort to retract the false claim, which appears to be evidence that those promoting this false application are not “inquiring diligently” to “know what is truth.”

Primul articol a arătat că una dintre componentele modelului lor profetic rătăcit este pasajul din Tragedia veacurilor, care consemnează: «Romanismul în Lumea Veche și protestantismul apostat în Lumea Nouă vor urma un curs asemănător față de aceia care respectă toate preceptele divine.» Tragedia veacurilor, 615. Interpretarea lor particulară susține că acest enunț identifică «romanismul» drept fapt istoric trecut și «protestantismul apostat» drept lumea modernă. După ce dovezile gramaticale au arătat că aplicarea pe care o dau acestui enunț a fost răstălmăcită față de înțelesul lui corect, ei nu au făcut nicio retractare publică a acestei aplicări false. De fapt, au folosit chiar pasajul pentru a-și promova următoarea întâlnire pe Zoom. Totuși ni se spune că «Se cuvine să le imprimăm tuturor necesitatea de a cerceta cu sârguință adevărul divin, pentru ca ei să știe că știu ce este adevărul.» Nu s-a depus niciun efort de a retracta afirmația falsă, ceea ce pare a fi o dovadă că cei care promovează această aplicare falsă nu «cercetează cu sârguință» pentru a «ști ce este adevărul».

From the beginning of this controversy, we have approached it as if it was more than simply a disagreement between truth and error over who the robbers of thy people represent, and I still hold that position. The articles on the book of Daniel had reached a point by number two hundred where the significance of verses thirteen to fifteen of Daniel eleven had been soundly set forth. The verses represent the history from 1989 unto the soon-coming Sunday law that exists in verse forty of Daniel eleven.

Încă de la începutul acestei controverse, am abordat-o ca și cum ar fi mai mult decât un simplu dezacord între adevăr și eroare cu privire la pe cine îi reprezintă „tâlharii poporului tău”, și încă mențin această poziție. Articolele despre cartea lui Daniel ajunseseră, până la numărul două sute, la un punct în care semnificația versetelor treisprezece până la cincisprezece din Daniel unsprezece fusese expusă în mod temeinic. Versetele reprezintă istoria de la 1989 până la iminenta lege duminicală care este prezentată în versetul patruzeci din Daniel unsprezece.

We have been identifying that history as the hidden history of verse forty. We have also identified that when Sister Whites states “the book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days,” that the hidden history of Daniel chapter eleven verse forty is “that portion of the prophecy of Daniel.” Verses thirteen through fifteen represent the prophetic truth which is unsealed in the last days. Those three verses are therefore also represented as both the “Revelation of Jesus Christ” and the “Seven Thunders” in the book of Revelation that is unsealed just prior to the close of probation. When Sister White refers to that “portion of the book of Daniel,” the passage where the statement is located states:

Am identificat acea istorie ca fiind istoria ascunsă a versetului patruzeci. Am mai identificat că, atunci când Sora White afirmă „cartea care a fost pecetluită nu este Apocalipsa, ci acea parte a profeției lui Daniel care se referă la zilele din urmă”, istoria ascunsă din Daniel, capitolul unsprezece, versetul patruzeci, este „acea parte a profeției lui Daniel”. Versetele treisprezece până la cincisprezece reprezintă adevărul profetic care este desigilat în zilele din urmă. Prin urmare, acele trei versete sunt de asemenea reprezentate atât drept „Descoperirea lui Isus Hristos”, cât și drept „Cele Șapte Tunete” în cartea Apocalipsei, care este desigilată chiar înainte de închiderea timpului de probă. Când Sora White se referă la acea „porțiune a cărții lui Daniel”, pasajul în care se află afirmația spune:

> “Let none think, because they cannot explain the meaning of every symbol in the Revelation, that it is useless for them to search this book in an effort to know the meaning of the truth it contains. The One who revealed these mysteries to John will give to the diligent searcher for truth a foretaste of heavenly things. Those whose hearts are open to the reception of truth will be enabled to understand its teachings, and will be granted the blessing promised to those who ‘hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein.’

> Nimeni să nu creadă că, pentru că nu poate explica sensul fiecărui simbol din Apocalipsa, îi este zadarnic să cerceteze această carte în efortul de a cunoaște înțelesul adevărului pe care îl conține. Cel ce i-a descoperit lui Ioan aceste taine va dărui căutătorului sârguincios al adevărului o pregustare a lucrurilor cerești. Cei ale căror inimi sunt deschise pentru primirea adevărului vor primi putința de a înțelege învățăturile lui și li se va acorda binecuvântarea făgăduită celor care „aud cuvintele acestei profeții și păzesc cele care sunt scrise în ea”.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 584, 585.

> În Apocalipsă toate cărțile Bibliei se întâlnesc și se încheie. Aici se află completarea cărții lui Daniel. Una este profeție; cealaltă, revelație. Cartea care a fost pecetluită nu este Apocalipsa, ci acea parte a profeției lui Daniel referitoare la zilele de pe urmă. Îngerul a poruncit: «Iar tu, Daniele, închide cuvintele și pecetluiește cartea până la vremea sfârșitului.» Daniel 12:4. Faptele Apostolilor, 584, 585.

The word “complement” means to bring to perfection. The portion of the book of Daniel that relates to the last days, which is unsealed at the time of the end, is made perfect when combined, “line upon line” with the “Revelation of Jesus Christ,” and “the Seven Thunders.” Those three representations are the message which is unsealed, and therefore represents the “words of truth” that are employed to “purge” the one hundred and forty four thousand in the final temple cleansing of Malachi, as represented in verses thirteen to fifteen of Daniel eleven. The verse in the middle is the verse where the current controversy is represented, and as such represents the identical controversy that confronted the Millerites in their prophetic history.

Cuvântul „complement” înseamnă a aduce la desăvârșire. Partea din cartea lui Daniel care se referă la zilele de pe urmă, care este desigilată la vremea sfârșitului, este adusă la desăvârșire atunci când este combinată, „rând după rând”, cu „Apocalipsa lui Isus Hristos” și „Cele Șapte Tunete”. Aceste trei reprezentări constituie mesajul care este desigilat și, prin urmare, reprezintă „cuvintele adevărului” care sunt folosite pentru a „curăți” pe cei o sută patruzeci și patru de mii în curățirea finală a templului descrisă de Maleahi, așa cum este reprezentată în versetele treisprezece până la cincisprezece din capitolul unsprezece al cărții Daniel. Versetul din mijloc este versetul în care este reprezentată controversa actuală și, ca atare, reprezintă controversa identică celei cu care s-au confruntat Milleriții în istoria lor profetică.

To claim the “robbers of thy people” in verse fourteen is the United States is a perfect parallel to the Protestants of Millerite history claiming that the robbers represented Antiochus Epiphanes. The controversy will purge the dross from the gold and silver, but the more important issue is that the controversy has been allowed to lead those represented by the Levites of Malachi chapter three to study more deeply than ever before God’s prophetic Word. The “dirt brush Man” of William Miller’s dream is now sweeping the counterfeit coins and jewels out of the room, in advance of His work in reassembling the genuine jewels into a perfect order which shines ten times brighter than the sun.

A susține că „jefuitorii poporului tău” din versetul paisprezece sunt Statele Unite ale Americii constituie un paralelism perfect cu susținerea protestanților din istoria millerită potrivit căreia jefuitorii îl reprezentau pe Antioh Epifanes. Controversa va curăți zgura din aur și argint, dar aspectul mai important este că s-a îngăduit ca ea să-i conducă pe cei reprezentați de Leviții din capitolul trei al cărții Maleahi să studieze Cuvântul profetic al lui Dumnezeu mai adânc ca niciodată. „Omul cu mătura de gunoi” din visul lui William Miller mătură acum din încăpere monedele și nestematele contrafăcute, înaintea lucrării Sale de reașezare a nestematelor autentice într-o rânduială desăvârșită care strălucește de zece ori mai tare decât soarele.

The controversy was allowed to take place to accomplish that very work, for we have been informed that, “God will arouse His people; if other means fail, heresies will come in among them, which will sift them, separating the chaff from the wheat. The Lord calls upon all who believe His word to awake out of sleep. Precious light has come, appropriate for this time. It is Bible truth, showing the perils that are right upon us. This light should lead us to a diligent study of the Scriptures and a most critical examination of the positions which we hold. God would have all the bearings and positions of truth thoroughly and perseveringly searched, with prayer and fasting. Believers are not to rest in suppositions and ill-defined ideas of what constitutes truth.”

Controversa a fost îngăduită să aibă loc pentru a împlini chiar acea lucrare, căci ni s-a făcut cunoscut că: „Dumnezeu Își va trezi poporul; dacă alte mijloace vor da greș, erezii vor intra în mijlocul lor și îi vor cerne, despărțind pleava de grâu. Domnul îi cheamă pe toți cei ce cred Cuvântul Său să se trezească din somn. O lumină prețioasă a venit, potrivită pentru timpul acesta. Este adevăr biblic, arătând primejdiile care sunt chiar asupra noastră. Această lumină ar trebui să ne conducă la un studiu sârguincios al Scripturilor și la o examinare cât se poate de critică a pozițiilor pe care le susținem. Dumnezeu dorește ca toate implicațiile și pozițiile adevărului să fie cercetate temeinic și stăruitor, cu rugăciune și post. Credincioșii nu trebuie să se mulțumească cu supoziții și idei vag definite cu privire la ceea ce constituie adevărul.”

The “heresies” He allows and employs to arouse His sleeping saints are “old controversies.”

„Ereziile” pe care El le îngăduie și le întrebuințează spre a-Și trezi sfinții Săi care dorm sunt „controverse vechi”.

> “In history and prophecy the Word of God portrays the long continued conflict between truth and error. That conflict is yet in progress. Those things which have been, will be repeated. Old controversies will be revived, and new theories will be continually arising. But God’s people, who in their belief and fulfillment of prophecy have acted a part in the proclamation of the first, second, and third angels’ messages, know where they stand. They have an experience that is more precious than fine gold. They are to stand firm as a rock, holding the beginning of their confidence steadfast unto the end.” Selected Message, book 2, 109.

> În istorie și în profeție, Cuvântul lui Dumnezeu descrie conflictul îndelungat dintre adevăr și eroare. Acest conflict este încă în desfășurare. Lucrurile care au fost se vor repeta. Controversele vechi vor fi reînviate, iar teorii noi vor lua naștere neîncetat. Însă poporul lui Dumnezeu, care, în credința sa și în împlinirea profeției, a avut un rol în proclamarea primei, a doua și a treia solii îngerești, știe unde stă. Ei au o experiență mai prețioasă decât aurul curat. Ei trebuie să rămână neclintiți ca o stâncă, ținând neclintit până la sfârșit începutul încrederii lor. Mesaj ales, cartea 2, 109.

The controversy over the “robbers of thy people” is an old controversy from the Millerite history, which is the “beginning of their confidence” that they are told to hold “steadfast to the end.” The “beginning of” the one hundred and forty-four thousand’s “confidence” is the foundational truths which are represented upon the 1843 and 1850 pioneer charts.

Controversa privitoare la „jefuitorii poporului tău” este una veche, din istoria millerită, care este „începutul încrederii lor” pe care li se spune să o păstreze „neclintită până la sfârșit”. „Începutul” „încrederii” celor o sută patruzeci și patru de mii îl constituie adevărurile fundamentale reprezentate pe hărțile pionierilor din 1843 și 1850.

> “The enemy is seeking to divert the minds of our brethren and sisters from the work of preparing a people to stand in these last days. His sophistries are designed to lead minds away from the perils and duties of the hour. They estimate as nothing the light that Christ came from heaven to give John for his people. They teach that the scenes just before us are not of sufficient importance to receive special attention. They make of no effect the truth of heavenly origin, and rob the people of God of their past experience, giving them instead a false science.

> Vrăjmașul caută să abată mințile fraților noștri și ale surorilor noastre de la lucrarea pregătirii unui popor în stare să rămână în picioare în aceste zile din urmă. Sofismele lui sunt menite să îndepărteze mințile de la primejdiile și datoriile vremii. Ei socotesc drept nimic lumina pe care Hristos a venit din cer să i-o dea lui Ioan pentru poporul Său. Ei învață că scenele aflate chiar înaintea noastră nu sunt de o importanță suficientă pentru a primi o atenție deosebită. Zadarnicesc adevărul de origine cerească și jefuiesc poporul lui Dumnezeu de experiența lui din trecut, dându-i în schimb o știință falsă.

> “‘Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein.’

> 'Așa zice Domnul: Stați în drumuri, uitați-vă și întrebați care sunt cărările cele vechi, unde este calea cea bună, și umblați pe ea.'

> “Let none seek to tear away the foundations of our faith,—the foundations that were laid at the beginning of our work, by prayerful study of the Word and by revelation. Upon these foundations we have been building for the last fifty years. Men may suppose that they have found a new way, and that they can lay a stronger foundation than that which has been laid. But this is a great deception. Other foundation can no man lay than that which has been laid.

> Nimeni să nu caute să smulgă temeliile credinței noastre—temeliile care au fost așezate la începutul lucrării noastre, prin studiu rugăciunos al Cuvântului și prin revelație. Pe aceste temelii am zidit în ultimii cincizeci de ani. Oamenii pot presupune că au găsit o cale nouă și că pot pune o temelie mai puternică decât cea care a fost așezată. Dar aceasta este o mare amăgire. Nimeni nu poate pune o altă temelie decât cea care a fost pusă.

> “In the past many have undertaken the building of a new faith, the establishment of new principles. But how long did their building stand?—It soon fell; for it was not founded upon the Rock.

> În trecut, mulți au întreprins zidirea unei credințe noi, statornicirea unor principii noi. Dar câtă vreme a stat în picioare zidirea lor? — S-a prăbușit curând; căci nu era întemeiată pe Stânca.

> “Did not the first disciples have to meet the sayings of men? Did they not have to listen to false theories, and then, having done all, to stand firm, saying, ‘Other foundation can no man lay than that is laid’?

> Nu au trebuit oare ucenicii dintâi să înfrunte spusele oamenilor? Nu au trebuit ei să asculte teorii false și apoi, după ce au făcut totul, să rămână neclintiți, zicând: „Altă temelie nimeni nu poate pune decât cea care este pusă”?

> “So we are to hold the beginning of our confidence steadfast unto the end. Words of power have been sent by God and by Christ to this people, bringing them out from the world, point by point, into the clear light of present truth. With lips touched with holy fire, God’s servants have proclaimed the message. The divine utterance has set its seal to the genuineness of the truth proclaimed.” Review and Herald, March 3, 1904.

> „Așadar, să ținem neclintit, până la sfârșit, începutul încrederii noastre. Cuvinte de putere au fost trimise de Dumnezeu și de Hristos acestui popor, ca să-l scoată din lume, punct cu punct, și să-l aducă în lumina limpede a adevărului prezent. Cu buze atinse de foc sfânt, slujitorii lui Dumnezeu au proclamat solia. Rostirea divină și-a pus pecetea asupra autenticității adevărului proclamat.” Review and Herald, 3 martie 1904.

Jeremiah’s “old paths,” are the “foundations that were laid at the beginning of our work.” Those truths were founded “upon the Rock,” and in the Millerite history those foundational truths were the “present truth” message that was proclaimed in 1842, 1843 and 1844.

„Căile vechi” ale lui Ieremia sunt „temeliile care au fost așezate la începutul lucrării noastre”. Acele adevăruri au fost întemeiate „pe Stâncă”, iar în istoria milerită acele adevăruri fundamentale au constituit solia „adevărului prezent” care a fost proclamată în 1842, 1843 și 1844.

> “May God help you to receive the words that I have spoken. Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> Dumnezeu să vă ajute să primiți cuvintele pe care le-am rostit. Fie ca cei care stau ca străjeri ai lui Dumnezeu pe zidurile Sionului să fie oameni care pot vedea primejdiile dinaintea poporului — oameni care pot deosebi între adevăr și eroare, între neprihănire și nelegiuire.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given. Brethren and sisters, God lives and reigns and works today. His hand is on the wheel, and in his providence he is turning the wheel in accordance with his own will. Let not men fasten themselves to documents, saying what they will do, and what they will not do. Let them fasten themselves to the Lord God of heaven. Then the light of heaven will shine into the soul-temple, and we shall see the salvation of God.” Review and Herald, April 14, 1903.

> „A sosit avertizarea: Nu trebuie îngăduit să pătrundă nimic care să tulbure temelia credinței pe care clădim neîntrerupt de când a venit solia în 1842, 1843 și 1844. Am făcut parte din această solie, și de atunci am stat înaintea lumii, cu credincioșie față de lumina pe care Dumnezeu ne-a dat-o. Nu avem de gând să ne retragem de pe platforma pe care au fost așezate picioarele noastre, pe când, zi de zi, Îl căutam pe Domnul cu rugăciuni stăruitoare, căutând lumină. Credeți că aș putea renunța la lumina pe care mi-a dat-o Dumnezeu? Ea trebuie să fie ca Stânca Veacurilor. Ea m-a călăuzit din clipa în care mi-a fost dată. Fraților și surorilor, Dumnezeu trăiește, împărățește și lucrează astăzi. Mâna Sa este pe roată, iar în providența Sa El învârte roata potrivit voii Sale. Să nu se lege oamenii de documente, spunând ce vor face și ce nu vor face. Să se alipească de Domnul Dumnezeu al cerului. Atunci lumina cerului va străluci în templul sufletului și vom vedea mântuirea lui Dumnezeu.” Review and Herald, 14 aprilie 1903.

The message that was proclaimed “in 1842, 1843, and 1844” is the message represented upon the 1843 pioneer chart. In May of 1842, three hundred 1843 charts were printed. Ellen White and the pioneers all gave testimony that the chart was a fulfillment of Habakkuk chapter two’s command to write the vision and make it plain upon tables. In that very history there were three hundred Millerite preachers, and SDA historians testify to the fact that they all employed the 1843 chart.

Solia care a fost proclamată „în 1842, 1843 și 1844” este solia reprezentată pe diagrama pionierilor din 1843. În luna mai a anului 1842, au fost tipărite trei sute de diagrame din 1843. Ellen White și pionierii au dat cu toții mărturie că diagrama a fost o împlinire a poruncii din capitolul doi al lui Habacuc de a scrie vedenia și de a o face lămurită pe table. În însăși acea perioadă istorică erau trei sute de predicatori mileriți, iar istoricii adventiști de ziua a șaptea dau mărturie că toți au utilizat diagrama din 1843.

What would possess a person to claim that the pioneer identification of Rome as the robbers of thy people, as represented upon the chart, is erroneous? What would possess someone to receive that claim? Yet, what possesses those of us that claim to accept the pioneer understanding that Rome is symbolized with the expression, “robbers of thy people,” and yet in reality not be able to defend that understanding for themselves?

Ce l-ar determina pe un om să afirme că identificarea pionierilor a Romei drept „jefuitorii poporului tău”, așa cum este reprezentată pe planșă, este eronată? Ce l-ar determina pe cineva să dea crezare acelei afirmații? Și totuși, ce îi determină pe unii dintre noi, care pretind că acceptă înțelegerea pionierilor potrivit căreia Roma este simbolizată prin expresia „jefuitorii poporului tău”, dar care, în realitate, nu sunt în stare să apere acea înțelegere pentru ei înșiși?

In the first article we cited the following passage:

În primul articol am citat următorul pasaj:

> “Whatever may be man’s intellectual advancement, let him not for a moment think that there is no need of thorough and continuous searching of the Scriptures for greater light. As a people we are called individually to be students of prophecy. We must watch with earnestness that we may discern any ray of light which God shall present to us.” Testimonies, volume 5, 708.

> „Oricare ar fi progresul intelectual al omului, să nu creadă nici pentru o clipă că nu este nevoie de o cercetare temeinică și continuă a Scripturilor pentru o lumină mai mare. Ca popor, suntem chemați, fiecare în parte, să fim studenți ai profeției. Trebuie să veghem cu stăruință, pentru a putea discerne orice rază de lumină pe care Dumnezeu ni-o va prezenta.” Testimonies, volumul 5, 708.

I claim the “light which God” is now presenting “to us” is that we have not fully awakened to our responsibility to personally understand the first fifteen verses of Daniel eleven, and that we have not understood that verses thirteen to fifteen of that same chapter represent the truths that accomplish the final purging and sealing of the one hundred and forty-four thousand. If there were no heresies introduced in this very history it would provide evidence that we are wide awake. But this controversy proves otherwise.

Afirm că „lumina pe care Dumnezeu” ne-o prezintă acum „nouă” constă în faptul că nu ne-am trezit pe deplin la responsabilitatea noastră de a înțelege în mod personal primele cincisprezece versete din Daniel, capitolul unsprezece, și că nu am înțeles că versetele treisprezece până la cincisprezece din același capitol reprezintă adevărurile care înfăptuiesc purificarea finală și pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii. Dacă în chiar această istorie nu s-ar introduce nicio erezie, aceasta ar constitui dovada că suntem pe deplin treziți. Dar această controversă dovedește contrariul.

> “The fact that there is no controversy or agitation among God’s people should not be regarded as conclusive evidence that they are holding fast to sound doctrine. There is reason to fear that they may not be clearly discriminating between truth and error. When no new questions are started by investigation of the Scriptures, when no difference of opinion arises which will set men to searching the Bible for themselves to make sure that they have the truth, there will be many now, as in ancient times, who will hold to tradition and worship they know not what. . ..

> Faptul că nu există controversă sau tulburare în rândul poporului lui Dumnezeu nu ar trebui privit ca dovadă concludentă că ei rămân statornici în învățătura sănătoasă. Există motive de temere că nu discearnă limpede între adevăr și eroare. Când cercetarea Scripturilor nu ridică întrebări noi, când nu se ivește nicio deosebire de opinie care să-i determine pe oameni să cerceteze personal Biblia, pentru a se asigura că au adevărul, vor fi mulți acum, ca în vremurile de demult, care se vor ține de tradiție și se vor închina la ceea ce nu cunosc. . ..

> “God will arouse His people; if other means fail, heresies will come in among them, which will sift them, separating the chaff from the wheat. The Lord calls upon all who believe His word to awake out of sleep. Precious light has come, appropriate for this time. It is Bible truth, showing the perils that are right upon us. This light should lead us to a diligent study of the Scriptures and a most critical examination of the positions which we hold. God would have all the bearings and positions of truth thoroughly and perseveringly searched, with prayer and fasting. Believers are not to rest in suppositions and ill-defined ideas of what constitutes truth. Their faith must be firmly founded upon the word of God so that when the testing time shall come and they are brought before councils to answer for their faith they may be able to give a reason for the hope that is in them, with meekness and fear.

> Dumnezeu Își va trezi poporul; dacă alte mijloace dau greș, ereziile vor pătrunde în mijlocul lui și îl vor cerne, despărțind grâul de pleavă. Domnul îi cheamă pe toți cei ce cred Cuvântul Său să se trezească din somn. A venit o lumină prețioasă, potrivită pentru timpul acesta. Este adevăr biblic, care arată primejdiile ce stau chiar asupra noastră. Această lumină ar trebui să ne conducă la un studiu sârguincios al Scripturilor și la o examinare cât se poate de critică a pozițiilor pe care le susținem. Dumnezeu dorește ca toate implicațiile și pozițiile adevărului să fie cercetate temeinic și stăruitor, cu rugăciune și post. Credincioșii nu trebuie să se rezeme pe supoziții și pe idei neclare cu privire la ceea ce constituie adevărul. Credința lor trebuie să fie întemeiată ferm pe Cuvântul lui Dumnezeu, pentru ca, atunci când va veni timpul încercării și vor fi aduși înaintea consiliilor ca să răspundă pentru credința lor, să poată da socoteală de nădejdea care este în ei, cu blândețe și cu teamă.

> “Agitate, agitate, agitate. The subjects which we present to the world must be to us a living reality. It is important that in defending the doctrines which we consider fundamental articles of faith we should never allow ourselves to employ arguments that are not wholly sound.” Testimonies, volume 5, 708.

> „Agitați, agitați, agitați. Subiectele pe care le prezentăm lumii trebuie să fie pentru noi o realitate vie. Este important ca, în apărarea doctrinelor pe care le considerăm articole fundamentale ale credinței, să nu ne îngăduim niciodată să recurgem la argumente care nu sunt pe deplin întemeiate.” Mărturii, volumul 5, 708.

As we move forward in this consideration of the robbers of God’s people we will demonstrate that the argument upon verse fourteen of Daniel eleven between the Protestants and the Millerites is identical to the argument between the new and private interpretation that the United States, and not Rome, establishes the vision. The position that The Great Controversy uses the expression, “old world” to identify past history is a “supposition and ill-defined idea” and it is an illustration of an “argument that is not wholly sound.”

Pe măsură ce înaintăm în această analiză a jefuitorilor poporului lui Dumnezeu, vom demonstra că disputa asupra versetului paisprezece din Daniel unsprezece dintre protestanți și milleriți este identică cu disputa dintre noua și particulara interpretare potrivit căreia Statele Unite, și nu Roma, stabilesc vedenia. Poziția potrivit căreia The Great Controversy folosește expresia "old world" pentru a desemna istoria trecută este o "presupunere și o idee vag definită" și este o ilustrare a unui "argument care nu este întru totul temeinic".

Those who have used the passage to uphold their supposition that the Millerites were incorrect in identifying Rome as the robbers of thy people, should fulfill their Christian obligation and publicly retract their claim, for it is unsustainable grammatically and historically. For those sitting on the side-lines of this controversy, you are responsible to rightly divide the word of truth, for you have been called to be an individual who is a student of prophecy, not a follower of a man’s idea.

Cei care au folosit pasajul pentru a-și susține supoziția că Milleriții au fost în eroare când au identificat Roma drept jefuitorii poporului tău ar trebui să-și împlinească datoria creștină și să-și retracteze public afirmația, căci ea este nesustenabilă atât din punct de vedere gramatical, cât și istoric. Iar voi, care stați pe marginea acestei controverse, sunteți responsabili să împărțiți drept Cuvântul adevărului, căci ați fost chemați să fiți cercetători ai profeției, nu adepți ai ideii unui om.

Men wrest the Scriptures to their own destruction.

Oamenii răstălmăcesc Scripturile spre propria lor pierzare.

> And account that the longsuffering of our Lord is salvation; even as our beloved brother Paul also according to the wisdom given unto him hath written unto you; As also in all his epistles, speaking in them of these things; in which are some things hard to be understood, which they that are unlearned and unstable wrest, as they do also the other scriptures, unto their own destruction. Ye therefore, beloved, seeing ye know these things before, beware lest ye also, being led away with the error of the wicked, fall from your own stedfastness. But grow in grace, and in the knowledge of our Lord and Saviour Jesus Christ. To him be glory both now and forever. Amen. 2 Peter 3:15–18.

> Și socotiți că îndelunga răbdare a Domnului nostru este mântuire; după cum și fratele nostru preaiubit Pavel, potrivit înțelepciunii care i-a fost dată, v-a scris; ca și în toate epistolele lui, vorbind în ele despre aceste lucruri; în care sunt unele lucruri greu de înțeles, pe care cei neînvățați și nestatornici le răstălmăcesc, ca și pe celelalte Scripturi, spre propria lor pierzare. Voi așadar, preaiubiților, știind acestea dinainte, păziți-vă, ca nu cumva, duși în rătăcire de greșeala celor nelegiuiți, să cădeți din statornicia voastră. Ci creșteți în har și în cunoașterea Domnului și Mântuitorului nostru Iisus Hristos. A Lui să fie slava atât acum, cât și în veci. Amin. 2 Petru 3:15-18.

Peter states that it is the “unlearned and unstable” who “wrest” the Scriptures “unto their own destruction.” In agreement with that fact is Sister White’s repeated warnings to us to study for ourselves. If we are not fulfilling our responsibility to be students of prophecy, we are determining our own destruction.

Petru afirmă că „cei neștiutori și nestatornici” sunt aceia care „răstălmăcesc” Scripturile „spre propria lor pierzare”. În acord cu acest fapt sunt avertizările repetate ale Sorei White către noi de a studia pentru noi înșine. Dacă nu ne împlinim responsabilitatea de a fi cercetători ai profeției, ne condamnăm singuri la propria pierzare.

It is the robbers of thy people who establish the vision, and Solomon identifies that where there is no vision the people perish.

Tâlharii poporului tău sunt cei care întăresc vedenia, iar Solomon constată că, unde nu este vedenie, poporul piere.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Când nu este descoperire, poporul piere; dar cel ce păzește Legea este fericit. Proverbe 29:18.

One of the definitions of “perish” is to be made naked. Where there is an incorrect understanding of the vision, it is based upon the fact that the symbol that establishes the vision is not understood, or incorrectly understood. To be among those who perish in Solomon’s warning is to secure the nakedness represented by the Laodiceans who are spewed out of the mouth of the Lord at the soon coming Sunday law. Why would we accept an idea that misrepresents the clear meaning of Sister White’s comments upon the old and new world, and that rejects the Millerite identification that it is Rome who establishes the vision, which was directly represented upon the 1843 chart, which represents the foundational truths of Adventism, and which is Christ, the Rock of Ages that is represented by all sacred illustration of the foundations?

Una dintre definițiile lui „a pieri” este a fi dezgolit. Acolo unde există o înțelegere greșită a vedeniei, aceasta se bazează pe faptul că simbolul care stabilește vedenia nu este înțeles, sau este înțeles greșit. A fi între aceia care pier, potrivit avertizării lui Solomon, înseamnă a-și asigura dezgoliciunea reprezentată de laodiceenii care sunt vărsați afară din gura Domnului, odată cu iminenta lege duminicală. De ce am accepta o idee care denaturează înțelesul limpede al comentariilor Sorei White cu privire la Lumea Veche și Lumea Nouă și care respinge identificarea milerită potrivit căreia Roma este cea care stabilește vedenia, lucru reprezentat în mod direct pe diagrama din 1843, care reprezintă adevărurile fundamentale ale Adventismului, temeliile fiind Hristos, Stânca veacurilor, pe care Îl reprezintă toate ilustrațiile sacre ale temeliilor?

> “But every building erected on other foundation than God’s word will fall. He who, like the Jews in Christ’s day, builds on the foundation of human ideas and opinions, of forms and ceremonies of man’s invention, or on any works that he can do independently of the grace of Christ, is erecting his structure of character upon the shifting sand. The fierce tempests of temptation will sweep away the sandy foundation and leave his house a wreck on the shores of time.

> Însă orice edificiu ridicat pe o altă temelie decât Cuvântul lui Dumnezeu va cădea. Cel care, asemenea iudeilor din zilele lui Hristos, zidește pe temelia ideilor și opiniilor omenești, a formelor și ceremoniilor de invenție omenească, sau pe orice fapte pe care le poate săvârși independent de harul lui Hristos, își înalță edificiul caracterului pe nisipul mișcător. Năpraznicele vijelii ale ispitei vor spulbera temelia nisipoasă și îi vor lăsa casa o ruină pe țărmurile timpului.

> “‘“Therefore thus saith the Lord God, … Judgment also will I lay to the line, and righteousness to the plummet: and the hail shall sweep away the refuge of lies, and the waters shall overflow the hiding place.’ Isaiah 28:16, 17.

> '"De aceea, așa zice Domnul Dumnezeu, ... Voi pune de asemenea judecata ca fir de măsură, iar dreptatea ca plumb: și grindina va mătura adăpostul minciunilor, iar apele vor năvăli peste locul de ascunziș.' Isaia 28:16, 17.

> “But today mercy pleads with the sinner. ‘As I live, saith the Lord God, I have no pleasure in the death of the wicked; but that the wicked turn from his way and live: turn ye, turn ye from your evil ways; for why will ye die?’ Ezekiel 33:11. The voice that speaks to the impenitent today is the voice of Him who in heart anguish exclaimed as He beheld the city of His love: ‘O Jerusalem, Jerusalem, which killeth the prophets, and stoneth them that are sent unto her! how often would I have gathered thy children together, even as a hen gathereth her own brood under her wings, and ye would not! Behold, your house is left unto you desolate.’ Luke 13:34, 35 , R.V. In Jerusalem, Jesus beheld a symbol of the world that had rejected and despised His grace. He was weeping, O stubborn heart, for you! Even when Jesus’ tears were shed upon the mount, Jerusalem might yet have repented, and escaped her doom. For a little space the Gift of heaven still waited her acceptance. So, O heart, to you Christ is still speaking in accents of love: ‘Behold, I stand at the door, and knock: if any man hear My voice, and open the door, I will come in to him, and will sup with him, and he with Me.’ ‘Now is the accepted time; behold, now is the day of salvation.’ Revelation 3:20; 2 Corinthians 6:2.

> Dar astăzi îndurarea stăruie pe lângă păcătos. „Pe viața Mea, zice Domnul Dumnezeu, nu am plăcere în moartea celui rău, ci ca cel rău să se întoarcă de la calea lui și să trăiască; întoarceți-vă, întoarceți-vă de la căile voastre rele; căci pentru ce vreți să muriți?” Ezechiel 33:11. Glasul care astăzi se adresează celui nepocăit este glasul Aceluia care, în chinul inimii, a exclamat, privind cetatea iubirii Sale: „O, Ierusalime, Ierusalime, care omori pe profeți și ucizi cu pietre pe cei trimiși la tine! De câte ori am vrut să-ți adun copiii, cum își adună găina puii sub aripile sale, și n-ați vrut! Iată, casa voastră vi se lasă pustie.” Luca 13:34, 35, R.V. În Ierusalim, Isus a văzut un simbol al lumii care respinsese și disprețuise harul Său. El plângea, o, inimă împietrită, pentru tine! Chiar și când lacrimile lui Isus se vărsau pe munte, Ierusalimul încă s-ar mai fi putut pocăi și ar fi putut scăpa de osânda sa. Pentru puțină vreme, Darul cerului încă aștepta să fie primit de ea. Așadar, o, inimă, către tine Hristos încă îți vorbește în accente de iubire: „Iată, Eu stau la ușă și bat; dacă aude cineva glasul Meu și deschide ușa, voi intra la el și voi cina cu el, și el cu Mine.” „Acum este vremea potrivită; iată, acum este ziua mântuirii.” Apocalipsa 3:20; 2 Corinteni 6:2.

> “You who are resting your hope on self are building on the sand. But it is not yet too late to escape the impending ruin. Before the tempest breaks, flee to the sure foundation. ‘Thus saith the Lord God, Behold, I lay in Zion for a foundation a stone, a tried stone, a precious cornerstone, of sure foundation: he that believeth shall not make haste.’ ‘Look unto Me, and be ye saved, all the ends of the earth: for I am God, and there is none else.’ ‘Fear thou not; for I am with thee: be not dismayed; for I am thy God: I will strengthen thee; yea, I will help thee; yea, I will uphold thee with the right hand of My righteousness.’ ‘Ye shall not be ashamed nor confounded world without end.’ Isaiah 28:16, R.V.; 45:22; 41:10; 45:17.” Thoughts from the Mount of Blessing, 150–152.

> Voi care vă sprijiniți nădejdea pe voi înșivă, zidiți pe nisip. Dar încă nu este prea târziu să scăpați de ruina iminentă. Înainte ca furtuna să se dezlănțuie, fugiți la temelia sigură. ‘Așa zice Domnul Dumnezeu: Iată, pun în Sion, ca temelie, o piatră, o piatră încercată, o piatră unghiulară prețioasă, de temelie sigură; cel ce crede nu se va grăbi.’ ‘Întoarceți-vă spre Mine și fiți mântuiți, toate marginile pământului; căci Eu sunt Dumnezeu și nu este altul.’ ‘Nu te teme, căci Eu sunt cu tine; nu te înspăimânta, căci Eu sunt Dumnezeul tău; Eu te voi întări; da, te voi ajuta; da, te voi sprijini cu dreapta dreptății Mele.’ ‘Nu veți fi rușinați, nici dați de rușine, în veci de veci.’ Isaia 28:16, R.V.; 45:22; 41:10; 45:17. Cugetări de pe Muntele Fericirilor, 150-152.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

Back to Articles