Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirteen

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea laodiceană - Numărul treisprezece

Number Thirteen

Numărul treisprezece

Author

Jeff Pippenger

Published

December 18, 2025

Formats

PDF
Word

We are currently addressing the prophetic symbol of 1863. We have been focusing our attention on the biblical Kadesh as the symbol on ancient Israel’s rebellion against the “rest” that brought about their death over a period that culminated at Kadesh, thus illustrating the rejection of Jeremiah’s “old paths” in 1863 when the “seven times” of Leviticus twenty-six was rejected.

În prezent abordăm simbolul profetic al anului 1863. Ne-am concentrat atenția asupra Cadeșului biblic ca simbol al răzvrătirii Israelului antic împotriva „odihnei”, răzvrătire care a dus la moartea lor pe parcursul unei perioade care a culminat la Cadeș, ilustrând astfel respingerea „cărărilor cele vechi” ale lui Ieremia în 1863, când „cele șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase au fost respinse.

In pursuing the light associated with Kadesh and 1863, we have been identifying the ten tests that reached to Kadesh. We have identified the first three tests as the test of the manna. Those three steps can be represented as miracles or tests, and the Sabbath rest being the first of the ten tests corresponds to the tenth test, which is identified so clearly by Paul in Hebrews as the “rest.” The ten tests possess an alpha rest and an omega rest.

În urmărirea luminii asociate cu Cadeș și cu 1863, am identificat cele zece încercări care au ajuns până la Cadeș. Am identificat primele trei încercări drept încercarea manei. Acei trei pași pot fi reprezentați fie ca minuni, fie ca încercări, iar odihna Sabatului, fiind prima dintre cele zece încercări, corespunde celei de-a zecea încercări, pe care Pavel o identifică atât de clar în Evrei drept „odihna”. Cele zece încercări au o odihnă alfa și o odihnă omega.

It does not matter how a student of prophecy wishes to define “the rest” that the Hebrews rejected at Kadesh—for prophetically every “rest,” (line upon line) is referring to “the rest and the refreshing” that is the latter rain. Kadesh is a premier symbol of the rejection of the latter rain message and also the latter rain experience, for the sealing which is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand at Kadesh is a settling into the truth both “intellectually and spiritually.”

Nu are importanță modul în care un student al profeției dorește să definească „odihna” pe care evreii au respins-o la Cadeș—căci, în mod profetic, orice „odihnă” (rând după rând) se referă la „odihna și înviorarea” care este ploaia târzie. Cadeș este un simbol de prim rang al respingerii atât a soliei ploii târzii, cât și a experienței ploii târzii, căci pecetluirea care se realizează asupra celor o sută patruzeci și patru de mii la Cadeș este o fixare în adevăr atât din punct de vedere „intelectual”, cât și „spiritual”.

> “Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already; the judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1161.

> De îndată ce poporul lui Dumnezeu va fi pecetluit pe frunțile lor — nu este vreo pecete sau vreun semn care să poată fi văzut, ci o statornicire în adevăr, atât intelectuală, cât și spirituală, astfel încât să nu poată fi clintiți —, de îndată ce poporul lui Dumnezeu va fi pecetluit și pregătit pentru zguduire, ea va veni. Într-adevăr, ea a și început; judecățile lui Dumnezeu sunt acum asupra pământului, pentru a ne da un avertisment, ca să știm ce urmează să vină. Comentariul Biblic Adventist de Ziua a Șaptea, volumul 4, 1161.

To settle “into the truth” “intellectually” represents the acceptance of the methodology of line upon line as the one and only sanctified approach in the study of God’s Word. This narrow approach was confirmed as the correct approach in August of 1840, when “multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement.” The “wonderful impetus,” represents the manifestation of the power of the Holy Spirit that sent the first angel’s message around the world in 1840.

A te statornici „în adevăr” „intelectual” reprezintă acceptarea metodei „rând după rând” ca singura abordare sfințită în studiul Cuvântului lui Dumnezeu. Această abordare îngustă a fost confirmată ca fiind corectă în august 1840, când „mulțimi au fost convinse de corectitudinea principiilor de interpretare profetică adoptate de Miller și de asociații săi, și mișcării advente i s-a dat un impuls minunat.” „Impulsul minunat” reprezintă manifestarea puterii Duhului Sfânt care a trimis solia primului înger în întreaga lume în 1840.

Those who participated in the work representing the “wonderful impetus” were empowered to do that very work by the power of the Holy Spirit. The Holy Spirit only manifested His power among those who had accepted the sacred methodology. The Holy Spirit only manifested His power within those who had accepted the sacred methodology.

Cei care au participat la lucrarea ce reprezenta „minunatul imbold” au fost împuterniciți să săvârșească tocmai acea lucrare prin puterea Duhului Sfânt. Duhul Sfânt și-a manifestat puterea numai în mijlocul celor care acceptaseră metodologia sacră. Duhul Sfânt și-a manifestat puterea numai în lăuntrul celor care acceptaseră metodologia sacră.

Settling into the truth intellectually is the acceptance of the line upon line methodology and the ‘acceptance’ of the line upon line methodology is represented to a Laodicean as the opening of the heart-door for the entrance of the Messenger to Laodicea in the person of the Holy Spirit. The acceptance of the sacred methodology brings the power of the Holy Spirit into the mind of those settling into the truth intellectually. The acceptance of that methodology produces a spirituality that is represented as the combination of Divinity with humanity. The application of the biblical methodology of line upon line, when mixed with faith is represented as settling into the truth intellectually, and the truth (message) which is produced by the methodology, cannot be separated from Jesus, who is the Word. To accept the message of His Word is to accept the Holy Spirit into your mind. Thus, settling into the truth intellectual produces the spiritual experience that receives God’s seal of approval.

Statornicirea în adevăr, la nivel intelectual, constă în acceptarea metodologiei „rând după rând”, iar „acceptarea” metodologiei „rând după rând” este reprezentată pentru un laodicean ca deschiderea ușii inimii pentru intrarea Solului către Laodiceea, în persoana Duhului Sfânt. Acceptarea metodologiei sacre aduce puterea Duhului Sfânt în mintea celor care se statornicesc în adevăr la nivel intelectual. Acceptarea acelei metodologii produce o spiritualitate care este reprezentată ca îmbinarea Divinității cu omenirea. Aplicarea metodologiei biblice „rând după rând”, când este unită cu credința, este reprezentată ca statornicire în adevăr la nivel intelectual, iar adevărul (mesajul) care este produs prin metodologie nu poate fi despărțit de Isus, care este Cuvântul. A primi mesajul Cuvântului Său înseamnă a primi Duhul Sfânt în mintea ta. Astfel, statornicirea în adevăr la nivel intelectual produce experiența spirituală care primește pecetea aprobării lui Dumnezeu.

Kadesh was the final test for ancient Israel. The two classes of wine drinkers in the book of Joel are separated and distinguished from each other based upon the rejection or acceptance of the latter rain message which Joel identifies as “new wine” in contrast with the fermented wine being consumed by the other class. Joel’s “new wine” is Paul’s “rest,” in Hebrews three and four. It is also what Isaiah’s “drunkards of Ephraim” refuse to “hear”—to “whom he said, ‘This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing’: yet they would not hear. But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken.”

Cadeș a fost încercarea finală pentru Israelul antic. Cele două categorii de băutori de vin din cartea lui Ioel sunt separate și deosebite între ele pe baza respingerii sau acceptării soliei ploii târzii, pe care Ioel o identifică drept „vin nou”, în contrast cu vinul fermentat consumat de cealaltă categorie. „Vinul nou” al lui Ioel este „odihna” lui Pavel din Evrei trei și patru. Este, de asemenea, ceea ce „bețivii lui Efraim” din Isaia refuză să „asculte” — „cărora El le-a zis: «Aceasta este odihna prin care îl veți face pe cel ostenit să se odihnească; și aceasta este înviorarea»; dar ei n-au vrut să asculte. Dar cuvântul Domnului a fost pentru ei: poruncă după poruncă, poruncă după poruncă; rând după rând, rând după rând; puțin aici, puțin acolo; pentru ca să meargă, să cadă pe spate, să se sfărâme, să fie prinși în laț și luați.”

We have identified that Aaron’s golden calf rebellion represents ‘two’ of the ten tests that conclude at Kadesh. The division of that test into two tests is in agreement with the testing period of the latter rain that is represented by the “image of the beast test,” which is the test that determines the destiny of God’s people. Revelation thirteen identifies ‘rebellion’ for the number ‘thirteen’ represents rebellion.

Am identificat că răzvrătirea lui Aaron cu vițelul de aur reprezintă 'două' dintre cele zece încercări care se încheie la Cadeș. Împărțirea acelei încercări în două încercări este în acord cu perioada de testare a ploii târzii, care este reprezentată de "testul chipului fiarei", testul care determină destinul poporului lui Dumnezeu. Apocalipsa treisprezece identifică 'răzvrătirea', căci numărul 'treisprezece' reprezintă răzvrătire.

The chapter begins with the papal sea beast, premier symbol of rebellion upon earth as Daniel identifies it as the power that speaks great words against the Most High. That rebellion is followed by the rebellion of the earth beast, the United States, who then forces the entire world to follow their example of rebellion. The pattern for the third rebellion in the chapter is found in the first of the three rebellions, represented as the sea beast, the symbol of the Vatican. In verse eleven the United States speaks as a dragon and thus forms an image to the beast—image of the Vatican. Verse twelve onward the United States forces the world to do the same. Aaron’s rebellion is twofold representing the rebellion of the United States and then the rebellion of the entire world when the world image of the Vatican is enforced.

Capitolul începe cu fiara papală din mare, principalul simbol al răzvrătirii pe pământ, întrucât Daniel o identifică drept puterea care rostește cuvinte mari împotriva Celui Preaînalt. Acea răzvrătire este urmată de răzvrătirea fiarei pământului, adică Statele Unite, care apoi constrâng întreaga lume să le urmeze exemplul de răzvrătire. Tiparul pentru a treia răzvrătire din capitol se găsește în prima dintre cele trei răzvrătiri, reprezentată ca fiara mării, simbolul Vaticanului. În versetul unsprezece, Statele Unite vorbesc ca un balaur și astfel formează un chip al fiarei, chipul Vaticanului. Începând cu versetul doisprezece, Statele Unite constrâng lumea să facă la fel. Răzvrătirea lui Aaron este dublă, reprezentând răzvrătirea Statelor Unite și apoi răzvrătirea întregii lumi, când este impus chipul mondial al Vaticanului.

Aaron’s rebellion identifies both periods, represented as idolatry when Moses was not there, followed by idolatry when Moses was there. Moses had been receiving the Law, and therefore represents the Law of God as the diving point in the rebellion. The test represented by Aaron’s golden image of a calf-beast is the test of 1863.

Răzvrătirea lui Aaron identifică ambele perioade: idolatria în absența lui Moise, urmată de idolatria în prezența lui Moise. Moise primea Legea și, prin urmare, reprezintă Legea lui Dumnezeu drept punct de demarcație în răzvrătire. Testul reprezentat de chipul de aur al unui vițel-fiară, făcut de Aaron, este testul anului 1863.

It is the Sunday law test, representing a dividing line between life and death. It’s the dividing line between the Promised Land or death in the wilderness, the dividing line between the mark of the beast or the seal of God, the dividing line between the fate of Shebna the Laodicean or Eliakim the Philadelphian. The first three tests, represented by the manna symbolize the Sabbath or Sunday controversy, as does the tenth test. The dividing line in Aaron’s golden calf rebellion representing both the fifth and sixth tests—and is the Sunday law.

Este testul legii duminicale, care reprezintă o linie de demarcație între viață și moarte. Este linia de demarcație între Țara Făgăduinței și moartea în pustie, linia de demarcație între semnul fiarei și sigiliul lui Dumnezeu, linia de demarcație între soarta lui Șebna, laodiceanul, și a lui Eliacim, filadelfianul. Primele trei teste, reprezentate de mană, simbolizează controversa dintre Sabat și duminică, la fel ca și al zecelea test. Linia de demarcație în răzvrătirea lui Aaron cu vițelul de aur (care reprezintă atât al cincilea, cât și al șaselea test) este legea duminicală.

The fourth test is the water at Massah, meaning ‘testing’ and ‘Meribah’ meaning the “ensign of Jehovah” and is located in Exodus 17:1–7, where it is directly identified as “testing the Lord”.

Al patrulea test este apa de la Massah, care înseamnă 'testare', și de la Meribah, care înseamnă "stindardul lui Iehova"; el se află în Exodul 17:1-7, unde este identificat în mod direct ca "testarea Domnului".

> And all the congregation of the children of Israel journeyed from the wilderness of Sin, after their journeys, according to the commandment of the Lord, and pitched in Rephidim: and there was no water for the people to drink. Wherefore the people did chide with Moses, and said, Give us water that we may drink. And Moses said unto them, Why chide ye with me? wherefore do ye tempt the Lord? And the people thirsted there for water; and the people murmured against Moses, and said, Wherefore is this that thou hast brought us up out of Egypt, to kill us and our children and our cattle with thirst?

> Și toată adunarea fiilor lui Israel a călătorit din pustia Sin, după popasurile lor, potrivit poruncii Domnului, și a tăbărât la Refidim; și nu era apă ca poporul să bea. De aceea poporul s-a certat cu Moise și a zis: Dă-ne apă, ca să bem. Iar Moise le-a zis: De ce vă certați cu mine? Pentru ce Îl ispitiți pe Domnul? Și acolo poporul a însetat după apă; iar poporul a cârtit împotriva lui Moise și a zis: Pentru ce ne-ai scos din Egipt, ca să ne omori pe noi, pe copiii noștri și pe vitele noastre de sete?

> And Moses cried unto the Lord, saying, What shall I do unto this people? they be almost ready to stone me.

> Și Moise a strigat către Domnul, zicând: Ce să fac eu poporului acestuia? Aproape că sunt gata să mă ucidă cu pietre.

> And the Lord said unto Moses, Go on before the people, and take with thee of the elders of Israel; and thy rod, wherewith thou smotest the river, take in thine hand, and go. Behold, I will stand before thee there upon the rock in Horeb; and thou shalt smite the rock, and there shall come water out of it, that the people may drink. And Moses did so in the sight of the elders of Israel.

> Și Domnul i-a zis lui Moise: Treci înaintea poporului și ia cu tine dintre bătrânii lui Israel; iar toiagul tău, cu care ai lovit râul, ia-l în mână și pornește. Iată, Eu voi sta înaintea ta acolo, pe stânca din Horeb; vei lovi stânca, și va ieși apă din ea, pentru ca poporul să bea. Și Moise a făcut astfel în fața bătrânilor lui Israel.

> And he called the name of the place Massah, and Meribah, because of the chiding of the children of Israel, and because they tempted the Lord, saying, Is the Lord among us, or not? Exodus 17:1–7.

> Și a pus locului numele Massah și Meribah, din pricina certei fiilor lui Israel și pentru că L-au ispitit pe Domnul, zicând: Este oare Domnul în mijlocul nostru sau nu? Exodul 17:1-7.

The testing represented by “Massah,” and the ensign represented by “Meribah” are a prophetic alpha that meets its prophetic omega when Moses strikes the same Rock a second time. This means the fourth of the ten provocations is represented at Kadesh, for the second Kadesh is where Moses strikes the Rock in rebellion. This identifies that Kadesh, as a symbol, includes the test of water which produces an ensign.

Încercarea reprezentată de „Massah” și stindardul reprezentat de „Meribah” constituie o alfa profetică ce își întâlnește omega profetică atunci când Moise lovește aceeași Stâncă a doua oară. Aceasta înseamnă că a patra dintre cele zece provocări este reprezentată la Kadesh, căci al doilea Kadesh este locul unde Moise lovește Stânca în răzvrătire. Aceasta identifică faptul că Kadesh, ca simbol, include testul apei care produce un stindard.

The test of water which produces the ensign is the test of the latter rain message. 1863 was where the ensign was supposed to have been lifted up, but alas; 1863 was only the first Kadesh, and the second Kadesh is at the soon coming Sunday law. Massah and Meribah represent the final test for the one hundred and forty-four thousand just before they are lifted up as an ensign at the Sunday law. It was not the authority of Rome, or the authority of the Jews that arranged the death of Christ. That authority was authorized in the counsel of Heaven ages before the cross. Moses used his rod, the rod anointed by God Himself to strike the Rock— but only one time. That Rock according to inspiration is represented by the messages of 1840 to 1844, which are the old foundational truths that represent the path of the just. In the testing represented by Massah the water that saves, is the water which comes out of the Rock of the old paths. That water tests and produces two classes; one for the mark of the beast and the other for the seal of God, as is represented by the seal of God upon those lifted up as an ensign, as represented by Meribah.

Proba apei care produce stindardul este proba soliei ploii târzii. 1863 a fost momentul când stindardul ar fi trebuit să fie înălțat, dar vai; 1863 a fost doar primul Cadeș, iar al doilea Cadeș este la apropiata lege duminicală. Masa și Meriba reprezintă testul final pentru cei o sută patruzeci și patru de mii, chiar înainte ca ei să fie înălțați ca un stindard la legea duminicală. Nu autoritatea Romei, sau autoritatea iudeilor, a rânduit moartea lui Hristos. Acea autoritate a fost împuternicită în sfatul Cerului cu veacuri înainte de cruce. Moise și-a folosit toiagul, toiagul uns de Însuși Dumnezeu, pentru a lovi Stânca, dar numai o singură dată. Acea Stâncă, potrivit inspirației, este reprezentată de soliile din 1840 până în 1844, care sunt vechile adevăruri de temelie ce reprezintă calea celor drepți. În testarea reprezentată de Masa, apa care mântuiește este apa care iese din Stânca căilor vechi. Acea apă testează și produce două clase; una pentru semnul fiarei și cealaltă pentru sigiliul lui Dumnezeu, după cum este reprezentat de sigiliul lui Dumnezeu asupra celor înălțați ca un stindard, așa cum este reprezentat de Meriba.

The temple was finished before the third decree of Artaxerxes, establishing that the Millerite temple which Christ raised up in 46 years from 1798 unto 1844, was finished before the third angel, represented by the arrival of the third decree. The one hundred and forty-four thousand are sealed just before the Sunday law where they are then lifted up as an ensign offering of the first fruits of Pentecost, as in days of old. Massa and Meribah identify the water test represented by the message of the Midnight Cry in the history of the first and third angels.

Templul a fost încheiat înainte de al treilea decret al lui Artaxerxe, stabilind că templul milerit pe care Hristos l-a ridicat în patruzeci și șase de ani, din 1798 până în 1844, a fost încheiat înaintea celui de-al treilea înger, reprezentat de sosirea celui de-al treilea decret. Cei o sută patruzeci și patru de mii sunt sigilați chiar înaintea legii duminicale, când sunt apoi înălțați ca un stindard, ofrandă a pârgii Cincizecimii, ca odinioară. Masa și Meriba identifică testul apei, reprezentat în istoria primului și a celui de-al treilea înger de solia Strigării de la miezul nopții.

The work of combining Divinity with humanity is also represented as the combining of two temples. It also represented as marriage where a man and a woman, or a female temple and a male temple are joined and become one flesh. Christ erected the Millerite temple for the purpose of leading them into His Heavenly temple where they would find “rest,” represented in the history of 1844 by the seventh-day Sabbath.

Lucrarea unirii Divinității cu umanitatea este, de asemenea, reprezentată ca unirea a două temple. Ea este, de asemenea, reprezentată ca o căsătorie în care un bărbat și o femeie, sau un templu feminin și un templu masculin, sunt uniți și devin un singur trup. Hristos a ridicat templul milerit cu scopul de a-i conduce în templul Său ceresc, unde aveau să găsească „odihna”, reprezentată în istoria anului 1844 de Sabatul zilei a șaptea.

When this understanding of Massa and Meribah, as the fourth test, is applied between an opening test which also represents three tests, and which is then followed by the Sunday law of the fifth and sixth tests—you can then see, but only if you are willing to see, that the threefold manna test is the first test, followed by a test that proceeds the third twofold test of Aaron’s golden calf. Massa and Meribah are represented together, for it is only in the second angel’s message that a prophetic “doubling,” is located. The first three tests of the manna are the first angel’s message. The test of Massa and Meribah is the second angel’s message and Aaron’s rebellion is the third angel’s message.

Atunci când această înțelegere despre Massa și Meribah, ca a patra încercare, este plasată între o încercare inițială, care, de asemenea, reprezintă trei încercări, și, apoi, legea duminicală a celei de-a cincea și a celei de-a șasea încercări, poți atunci vedea, dar numai dacă ești dispus să vezi, că încercarea triplă a manei este prima încercare, urmată de o încercare care precede a treia încercare dublă a vițelului de aur al lui Aaron. Massa și Meribah sunt reprezentate împreună, căci doar în solia celui de-al doilea înger se află o „dublare” profetică. Primele trei încercări ale manei sunt solia primului înger. Încercarea de la Massa și Meribah este solia celui de-al doilea înger, iar răzvrătirea lui Aaron este solia celui de-al treilea înger.

The fifth test is the test of Aaron’s golden calf which begins with a manifestation of idolatry when the rebels thought their naked rebellion was concealed from God.

A cincea încercare este încercarea vițelului de aur al lui Aaron, care începe cu o manifestare a idolatriei, când răzvrătiții au socotit că goliciunea răzvrătirii lor era tăinuită dinaintea lui Dumnezeu.

> And when the people saw that Moses delayed to come down out of the mount, the people gathered themselves together unto Aaron, and said unto him, Up, make us gods, which shall go before us; for as for this Moses, the man that brought us up out of the land of Egypt, we wot not what is become of him. And Aaron said unto them, Break off the golden earrings, which are in the ears of your wives, of your sons, and of your daughters, and bring them unto me. And all the people brake off the golden earrings which were in their ears, and brought them unto Aaron. And he received them at their hand, and fashioned it with a graving tool, after he had made it a molten calf: and they said, These be thy gods, O Israel, which brought thee up out of the land of Egypt. And when Aaron saw it, he built an altar before it; and Aaron made proclamation, and said, Tomorrow is a feast to the Lord.

> Și când poporul a văzut că Moise zăbovea să coboare de pe munte, poporul s-a strâns la Aaron și i-a zis: Scoală-te, fă-ne dumnezei care să meargă înaintea noastră; căci, cât despre Moise, omul care ne-a scos din țara Egiptului, nu știm ce s-a întâmplat cu el. Aaron le-a zis: Rupeți cerceii de aur care sunt în urechile soțiilor voastre, ale fiilor voștri și ale fiicelor voastre și aduceți-i la mine. Și tot poporul și-a rupt din urechi cerceii de aur și i-a adus lui Aaron. El i-a primit din mâinile lor și, după ce turnase un vițel, l-a lucrat cu dalta; iar ei au zis: Aceștia sunt dumnezeii tăi, Israele, care te-au scos din țara Egiptului. Când a văzut aceasta, Aaron a zidit un altar înaintea lui; și Aaron a vestit și a zis: Mâine este sărbătoare pentru Domnul.

> And they rose up early on the morrow, and offered burnt offerings, and brought peace offerings; and the people sat down to eat and to drink, and rose up to play. Exodus 32:1–6.

> Și s-au sculat a doua zi dis-de-dimineață și au adus arderi-de-tot și au adus jertfe de pace; iar poporul s-a așezat să mănânce și să bea și s-a sculat să se joace. Exodul 32:1-6.

The sixth test is the second part of the golden calf rebellion, when Moses returns from receiving the Ten Commandments. Moses asks, “Who is on the Lord’s side?” the majority remained passive or aligned with idolaters, manifesting the same rebellion openly in the mediator’s presence.

A șasea încercare este cea de-a doua parte a răzvrătirii vițelului de aur, când Moise se întoarce după primirea Decalogului. Moise întreabă: „Cine este de partea Domnului?” Majoritatea a rămas pasivă sau s-a aliniat cu idolatrii, manifestând aceeași răzvrătire în mod deschis în prezența mijlocitorului.

The fifth and sixth tests clearly typify and align with the Sunday law. Elijah on Mount Carmel asks a similar question as Moses did. Choose this day who you will serve, points to the test of the Sunday law. The symbolism of the image of the beast test points to the Sunday law. The division of the Levites in Aaron’s story and the division of the twelve tribes in the story of Jeroboam’s two golden calves, identify the division of the wise and foolish at the Sunday law. The Laodiceans are the foolish virgins, as testified to by Sister White, and therefore the division of the virgins at the Sunday law is the division of Laodiceans and Philadelphians. The fifth and sixth tests, which are one twofold test, align with the Sunday law, which means they align with 1863, and Kadesh.

Al cincilea și al șaselea test tipifică în mod clar și se aliniază cu legea duminicală. Ilie pe Muntele Carmel adresează o întrebare asemănătoare cu cea a lui Moise: «Alegeți astăzi cui veți sluji», ceea ce indică spre testul legii duminicale. Simbolismul testului chipului fiarei indică spre legea duminicală. Împărțirea leviților din istoria lui Aaron și împărțirea celor douăsprezece seminții din istoria celor doi viței de aur ai lui Ieroboam identifică împărțirea în înțelepți și neînțelepți la legea duminicală. Laodiceenii sunt fecioarele neînțelepte, după cum mărturisește Sora White, și, prin urmare, împărțirea fecioarelor la legea duminicală este împărțirea dintre laodiceeni și filadelfieni. Al cincilea și al șaselea test, care constituie împreună un singur test dublu, se aliniază cu legea duminicală, ceea ce înseamnă că se aliniază cu 1863 și cu Cadeș.

Chapters thirty-two and thirty-three of Exodus are fulfilled on the very same day, just hours apart, and that day typifies 1863 and Kadesh. In chapter thirty-three Moses asks to see God’s glory. Therefore, we see Moses in the fifth and sixth provocations being transformed into the one hundred and forty-four thousand. That same Moses is also at Kadesh striking the Rock a second time, thus representing a class that are crushed by the Rock which they refused to fall upon. That Rock is a message, and there are therefore two symbols of Moses at Kadesh, one manifesting God’s glory and the other rejecting the Rock.

Capitolele treizeci și doi și treizeci și trei din Exod se împlinesc în aceeași zi, despărțite doar de câteva ore, iar acea zi tipifică anul 1863 și Cadeș. În capitolul treizeci și trei, Moise cere să vadă slava lui Dumnezeu. Prin urmare, îl vedem pe Moise, în a cincea și a șasea provocare, transformându-se în cei o sută patruzeci și patru de mii. Același Moise se află, de asemenea, la Cadeș, lovind Stânca pentru a doua oară, reprezentând astfel o clasă care este zdrobită de Stânca asupra căreia a refuzat să cadă. Acea Stâncă este un mesaj și, prin urmare, există două simboluri ale lui Moise la Cadeș: unul manifestând slava lui Dumnezeu, iar celălalt respingând Stânca.

> “Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> Cei ce stau ca străjeri ai lui Dumnezeu pe zidurile Sionului să fie oameni care pot vedea pericolele ce stau înaintea poporului — oameni care știu să deosebească între adevăr și eroare, între neprihănire și nelegiuire.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given.” Review and Herald, April 14, 1903.

> „Avertizarea a venit: Nu trebuie îngăduit să pătrundă nimic care să clatine temelia credinței pe care am zidit de atunci încoace, de când a venit solia în 1842, 1843 și 1844. Am fost în această solie, iar de atunci am stat înaintea lumii, păstrând credincioșie față de lumina pe care Dumnezeu ne-a dat-o. Nu intenționăm să ne mutăm picioarele de pe platforma pe care au fost așezate când, zi de zi, Îl căutam pe Domnul prin rugăciune stăruitoare, cerând lumină. Credeți că aș putea să renunț la lumina pe care Dumnezeu mi-a dat-o? Ea trebuie să fie precum Stânca Veacurilor. Ea m-a călăuzit de când mi-a fost dată.” Review and Herald, 14 aprilie 1903.

One of the symbols of ‘Moses at Kadesh’ strikes the Rock with a rod, a symbol of authority. The first time it was God’s authority and the second time it was man’s authority. The class represented by Moses at the second Kadesh are represented as the drunkards of Ephraim, who use their theological authority (rod) to attack the message of the latter rain, which is the message of the old paths of 1840 to 1844.

Unul dintre simbolurile episodului „Moise la Cadeș” este lovirea Stâncii cu un toiag, simbol al autorității. Întâia oară a fost autoritatea lui Dumnezeu, iar a doua oară a fost autoritatea omului. Clasa reprezentată de Moise la al doilea Cadeș este înfățișată drept bețivii lui Efraim, care își folosesc autoritatea teologică (toiagul) pentru a ataca solia ploii târzii, care este solia cărărilor vechi din 1840 până în 1844.

> “All the messages given from 1840–1844 are to be made forcible now, for there are many people who have lost their bearings. The messages are to go to all the churches.

> Toate soliile date între anii 1840 și 1844 trebuie să fie prezentate cu putere acum, căci sunt mulți oameni care și-au pierdut orientarea. Soliile trebuie să fie duse la toate bisericile.

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> Hristos a spus: «Fericiți sunt ochii voștri, pentru că văd; și urechile voastre, pentru că aud. Căci adevărat vă spun: mulți proroci și oameni drepți au dorit să vadă acele lucruri pe care le vedeți și nu le-au văzut; și să audă acele lucruri pe care le auziți și nu le-au auzit» [Matei 13:16, 17]. Fericiți sunt ochii care au văzut lucrurile văzute în 1843 și 1844.

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.” Manuscript Releases, volume 21, 437.

> Solia a fost dată. Și nu trebuie să existe nicio întârziere în repetarea soliei, căci semnele vremurilor se împlinesc; lucrarea de încheiere trebuie împlinită. O mare lucrare va fi împlinită într-un timp scurt. Curând va fi dată, prin rânduirea lui Dumnezeu, o solie care se va amplifica până va deveni strigătul cel mare. Atunci Daniel va sta la sorțul lui, ca să-și dea mărturia.

The first test of manna is three tests. The last of the ten tests is the test of the third angel. Both first and last represent “rest” as a symbol of the test. The first test is three tests, representing the first angel that is followed by the second angel, but the fourth test, where the sealing and lifting up as an ensign, is represented by Massa and Meribah. The third angel, represented by the fifth and sixth tests, is the third test, which followed the second test of Massa and Meribah, and the first test of manna.

Prima încercare, cea a manei, constă din trei încercări. Cea din urmă dintre cele zece încercări este încercarea celui de-al treilea înger. Atât prima, cât și ultima reprezintă „odihna” ca simbol al încercării. Prima încercare constă din trei încercări, reprezentând pe primul înger, urmat de al doilea înger, însă a patra încercare, în care au loc pecetluirea și înălțarea ca un stindard, este reprezentată de Massa și Meribah. Îngerul al treilea, reprezentat de a cincea și a șasea încercare, este a treia încercare, care a urmat după a doua încercare, cea de la Massa și Meribah, și după prima încercare, cea a manei.

The provocation at Taberah set forth in Numbers 11:1–3 is the seventh test. The verses that introduce the fiery trial of faith represented by “Taberah,” which means ‘a burning place’ are preceded with verses identifying the movement of God’s people through the wilderness. The impatience manifested in chapter ten is contrasted with the one hundred and forty-four thousand who follow the Lamb whithersoever He goeth. These are those who have the patience of the saints, but ancient Israel was manifesting impatience in chapter ten that leads to their fiery ordeal in chapter eleven.

Provocarea de la Taberah, prezentată în Numeri 11:1–3, este a șaptea încercare. Versetele care introduc încercarea de foc a credinței, reprezentată de „Taberah”, care înseamnă „un loc al arderii”, sunt precedate de versete care descriu deplasarea poporului lui Dumnezeu prin pustie. Nerăbdarea manifestată în capitolul zece este pusă în contrast cu cei o sută patruzeci și patru de mii care urmează Mielul oriunde merge El. Aceștia sunt cei care au răbdarea sfinților, dar Israelul din vechime manifesta nerăbdare în capitolul zece, ceea ce duce la încercarea lor de foc din capitolul unsprezece.

> And they departed from the mount of the Lord three days’ journey: and the ark of the covenant of the Lord went before them in the three days’ journey, to search out a resting place for them. And the cloud of the Lord was upon them by day, when they went out of the camp. And it came to pass, when the ark set forward, that Moses said, Rise up, Lord, and let thine enemies be scattered; and let them that hate thee flee before thee. And when it rested, he said, Return, O Lord, unto the many thousands of Israel. Numbers 10:33–36.

> Și au plecat de la muntele Domnului, cale de trei zile; iar chivotul legământului Domnului mergea înaintea lor, în călătoria de trei zile, ca să le caute un loc de popas. Iar norul Domnului era peste ei ziua, când ieșeau din tabără. Și s-a întâmplat că, atunci când pornea chivotul, Moise zicea: „Scoală-Te, Doamne, și să se risipească vrăjmașii Tăi; și să fugă dinaintea Ta cei ce Te urăsc.” Iar când se oprea, el zicea: „Întoarce-Te, Doamne, la multele mii ale lui Israel.” Numeri 10:33-36.

The next verse introduces the rebellion of Taberah.

Versetul următor prezintă răzvrătirea de la Taberah.

> And when the people complained, it displeased the Lord: and the Lord heard it; and his anger was kindled; and the fire of the Lord burnt among them, and consumed them that were in the uttermost parts of the camp. And the people cried unto Moses; and when Moses prayed unto the Lord, the fire was quenched. And he called the name of the place Taberah: because the fire of the Lord burnt among them. Numbers 11:1–3.

> Și când poporul a cârtit, lucrul acesta a fost rău înaintea Domnului; și Domnul a auzit; și mânia Lui s-a aprins; și focul Domnului a ars între ei și i-a mistuit pe cei ce se aflau la marginile cele mai îndepărtate ale taberei. Iar poporul a strigat către Moise; și când Moise s-a rugat Domnului, focul s-a stins. Și a numit locul acela Taberah, pentru că focul Domnului a ars între ei. Numeri 11:1-3.

The provocation which followed the manifestation of fire, was the longing for flesh food and is the eighth test. This is located in Numbers 11:4–34. The complaining in Taberah represents a corrupted higher nature, a lack of patience, and the rebellion of the lust for the fleshpots of Egypt represents the lower nature. The fire represents purification by fire of the Messenger of the Covenant in Malachi chapter three, for prophetically Taberah means a burning place and the burning place in God’s prophetic Word is located in Malachi three where fire produces an impatient class destined to be purged and a patient class who are purified as an offering that is lifted up.

Provocarea care a urmat manifestării focului a fost pofta de carne și constituie a opta încercare. Aceasta este consemnată în Numeri 11:4-34. Cârtirea din Taberah reprezintă o fire superioară coruptă, o lipsă de răbdare, iar răzvrătirea poftei după oalele cu carne ale Egiptului reprezintă firea inferioară. Focul reprezintă curățirea prin foc, înfăptuită de Solul Legământului, în Maleahi, capitolul trei, căci, în mod profetic, Taberah înseamnă un loc al arderii, iar locul arderii în Cuvântul profetic al lui Dumnezeu se află în Maleahi trei, unde focul produce o clasă nerăbdătoare, sortită epurării, și o clasă răbdătoare, care este curățită ca o jertfă înălțată.

Those represented by Moses in the twofold test of Taberah’s higher and lower nature are the one hundred and forty-four thousand who have settled into the truth both intellectually and also spiritually. The intellect identifies the higher nature and spiritually represents the combination of Divinity with humanity. Divinity can only be combined with humanity when the lower nature is crucified and dead. To be settled into the truth intellectually and spiritually represents the experience of the being sealed. The fires of Taberah represent the final separation of wheat and tares in the work of Christ raising the temple of the one hundred and forty-four thousand.

Cei reprezentați de Moise în încercarea dublă a naturii superioare și a celei inferioare de la Taberah sunt cei o sută patruzeci și patru de mii, care s-au statornicit în adevăr atât intelectual, cât și spiritual. Intelectul identifică natura superioară și, în plan spiritual, reprezintă unirea Dumnezeirii cu umanitatea. Dumnezeirea poate fi unită cu umanitatea numai când natura inferioară este răstignită și moartă. A fi statornicit în adevăr, intelectual și spiritual, reprezintă experiența pecetluirii. Focurile de la Taberah reprezintă separarea finală a grâului de neghină în lucrarea lui Hristos de a ridica templul celor o sută patruzeci și patru de mii.

The ninth test is the rebellion of Miriam and Aaron found in Numbers 12. The provocation was not unlike the provocation of Korah, Dathan and Abiram or Minneapolis, in 1888. The issue was not simply the rejection of God’s message, but the rejection of God’s choice of leadership.

A noua încercare este răzvrătirea lui Miriam și a lui Aaron, consemnată în Numeri 12. Provocarea nu a fost cu mult diferită de provocarea lui Core, Datan și Abiram sau de cea de la Minneapolis, în 1888. Problema nu era pur și simplu respingerea mesajului lui Dumnezeu, ci respingerea alegerii lui Dumnezeu pentru conducere.

The condemnation of leaders who reject not only the message, but also the messenger precedes the tenth test. The leadership manifest as apostates just before the Sunday law, which is the tenth test. The Sunday law aligns with the cross, and on the way to the cross, which is the Sunday law, the leadership chose Barabbas, a false Christ, for “bar” means ‘son of’ an “abba” means ‘father.’ Approaching the cross (the Sunday law) or Kadesh, the leadership manifests full blown apostasy choosing a counterfeit Christ and also expressing directly to the civil authorities that they have no king, but Caesar.

Condamnarea conducătorilor care resping nu doar mesajul, ci și pe mesager precede cea de-a zecea probă. Conducerea se manifestă ca apostată chiar înainte de legea duminicală, care este cea de-a zecea probă. Legea duminicală se aliniază cu crucea, iar pe drumul spre cruce, care este legea duminicală, conducerea l-a ales pe Baraba, un Hristos fals, căci „bar” înseamnă „fiul”, iar „abba” înseamnă „tată”. Apropiindu-se de cruce (legea duminicală) sau de Cadeș, conducerea își manifestă apostazia deplină, alegând un Hristos contrafăcut și, de asemenea, exprimând în mod direct autorităților civile că nu au alt împărat decât Cezarul.

The seventh, eighth and ninth test are identifying the sealing process, but the illustration is of the foolish virgins. The tenth of those tests was the first rebellion of Kadesh, typifying 1863. From 1846 the Hebrews were brought to Sinai to receive the Law. The two tables of the Ten Commandments are the symbol of God’s covenant relationship to ancient literal Israel, and the two tables of Habakkuk are the symbol of modern spiritual Israel’s covenant relationship. The second table was set forth in 1850, and just as ancient Israel vowed to keep the Law, by 1856 a final test was brought, as typified by spies visiting the Promised Land. The majority opinion that was reached over the seven years from 1856 unto 1863 was that the Laodicean wilderness is where they wished to die.

A șaptea, a opta și a noua încercare identifică procesul pecetluirii, dar ilustrarea este cea a fecioarelor neînțelepte. A zecea dintre aceste încercări a fost prima răzvrătire de la Cadeș, tipificând 1863. Din 1846, evreii au fost aduși la Sinai pentru a primi Legea. Cele două table ale Decalogului sunt simbolul relației de legământ a lui Dumnezeu cu vechiul Israel literal, iar cele două table ale lui Habacuc sunt simbolul relației de legământ a Israelului spiritual modern. A doua tablă a fost prezentată în 1850 și, întocmai cum Israelul din vechime a făgăduit să păzească Legea, până în 1856 a fost adusă o încercare finală, așa cum a fost tipificată de iscoadele care au cercetat Țara Făgăduită. Opinia majoritară la care s-a ajuns de-a lungul celor șapte ani, din 1856 până în 1863, a fost că pustia laodiceană este locul în care doreau să moară.

The period of 1844 to 1863 is typified by the period that begins with baptism at the Red Sea which ended with another baptism at the Jordan River, in the identical location which Jesus would become the Christ, when He was later baptized by John. The baptism at the Red Sea identified a covenant relationship with ancient Israel. That relationship began with a marriage that simultaneously instigated a ten-step testing process. They were then brought to Sinai and promised to keep His law, but didn’t, and then failed the tenth and final test at the first rebellion of Kadesh. After the forty years, and the second and greater rebellion at Kadesh they entered the Promised Land by being baptized into the Jordan River.

Perioada 1844–1863 este prefigurată de perioada care începe cu botezul la Marea Roșie și se încheie cu un alt botez la râul Iordan, în același loc în care, mai târziu, Isus avea să devină Hristos, când a fost botezat de Ioan. Botezul la Marea Roșie a consfințit o relație de legământ cu Israelul antic. Acea relație a început cu o căsătorie care, concomitent, a declanșat un proces de testare în zece etape. Au fost apoi aduși la Sinai și au făgăduit să păzească Legea Sa, dar nu au făcut-o, iar la prima răzvrătire de la Cadeș au căzut la cea de-a zecea și ultimă probă. După cei patruzeci de ani și după a doua, mai mare, răzvrătire de la Cadeș, au intrat în Țara Promisă prin botezul în râul Iordan.

All the waymarks of baptism are tied together with the covenant. The history of the omega and second Kadesh, align with the history of the first an alpha Kadesh. Moses’ omega rebellion was far greater than the rebellion of an entire nation in the alpha rebellion of Kadesh. The omega is always greater. Both rebellions together represent the rebellion of Isaiah’s learned and unlearned who refuse to enter into the rest of the latter rain message.

Toate reperele botezului sunt strâns unite prin legământ. Istoria omega și a celui de-al doilea Cadeș se aliniază cu istoria primului Cadeș, un Cadeș alfa. Răzvrătirea omega a lui Moise a fost mult mai mare decât răzvrătirea unei întregi națiuni în cadrul răzvrătirii alfa de la Cadeș. Omega este întotdeauna mai mare. Ambele răzvrătiri, luate împreună, reprezintă răzvrătirea învățaților și neînvățaților lui Isaia, care refuză să intre în odihna mesajului ploii târzii.

Three baptisms (Red Sea, Jordan River and Jordan River), the first of Moses and the last of Christ, thus Moses is the alpha and Christ the omega. The letter between the first and the twenty-second letters of the Hebrew alphabet, the thirteenth letter, when attached and following the first letter that is then attached to the last and twenty-second letter creates the Hebrew word “truth.” The middle baptism was the Jordan River and Kadesh. The first baptism at the Red Sea, was followed by the baptism at the Jordan. But the first baptism at the Jordan was put off for forty years until the second visit to Kadesh and the actual baptism of the Jordan. The third baptism, representing the time of visitation for the Jews had arrived as Christ began His work of confirming the covenant for one week in fulfillment of Daniel nine and verse twenty-seven and it was the hour of judgment for ancient Israel.

Trei botezuri (Marea Roșie, Iordanul și Iordanul), cel dintâi al lui Moise, iar cel de pe urmă al lui Hristos; astfel, Moise este alfa, iar Hristos omega. Litera situată între prima și a douăzeci și doua literă a alfabetului ebraic, a treisprezecea literă, când este alipită după prima literă, iar apoi este adăugată ultima, a douăzeci și doua literă, formează cuvântul ebraic „adevăr”. Botezul din mijloc a fost Iordanul și Cadeș. Primul botez, la Marea Roșie, a fost urmat de botezul la Iordan. Însă primul botez la Iordan a fost amânat timp de patruzeci de ani, până la a doua vizită la Cadeș și la botezul propriu-zis al Iordanului. Al treilea botez, reprezentând timpul cercetării pentru iudei, sosise odată ce Hristos Își începea lucrarea de întărire a legământului pentru o săptămână, în împlinirea lui Daniel nouă, versetul douăzeci și șapte, și era ceasul judecății pentru Israelul antic.

The first baptism at the Red Sea is the first angel’s message, and the two visits to Kadesh represent a “doubling”, for the first visit to Kadesh and the Jordan River is where the rebellion of God’s covenant people is represented and at the second Kadesh the rebellion of the leadership is manifested. Kadesh and the two visits represent a doubling of the second angel’s message where two classes are manifested, and both classes are represented with citizens and also leadership. The baptism of Christ is the third angel’s message when the wheat and tares are separated as was ancient Israel from the Christian bride Christ married in the hour of ancient Israel’s judgment.

Primul botez, la Marea Roșie, este mesajul primului înger, iar cele două opriri la Cadeș reprezintă o „dublare”, căci la prima oprire la Cadeș și la Iordan este reprezentată răzvrătirea poporului legământului lui Dumnezeu, iar la a doua oprire la Cadeș se manifestă răzvrătirea conducerii. Cadeș și cele două opriri reprezintă o dublare a mesajului celui de-al doilea înger, în care se manifestă două clase, iar ambele clase sunt reprezentate atât între cetățeni, cât și în conducere. Botezul lui Hristos este mesajul celui de-al treilea înger, când grâul și neghina sunt despărțite, după cum a fost despărțit Israelul din vechime de mireasa creștină cu care Hristos S-a căsătorit în ceasul judecății Israelului din vechime.

The period of 1844 to 1863 is the Red Sea to the first rebellion at Kadesh. 1844 is the Red Sea crossing, 1846 is the manna, symbol of the Sabbath test which the Whites passed in 1846 when they were married. In 1849 the Lord stretched forth his hand a second time to gather His people. He had gathered them during the first angel’s message when the first of Habakkuk’s tables arrived in history, and the second table was designed for the same purpose.

Perioada 1844–1863 corespunde drumului de la Marea Roșie până la prima răzvrătire de la Cadeș. 1844 este trecerea Mării Roșii, 1846 este mana, simbol al testului Sabatului, pe care soții White l-au trecut în 1846, când s-au căsătorit. În 1849, Domnul Și-a întins mâna a doua oară ca să-Și adune poporul Său. Îi adunase în timpul soliei primului înger, când prima dintre tablele lui Habacuc a intrat în istorie, iar a doua tablă era destinată aceluiași scop.

The omega 1850 table was to gather and test, for that is what the alpha 1843 table did. The first angel had a table, and the third angel also had a table, for the first is the alpha and the third is the omega. The “two tables” are waymarks of the first and third angel’s—not the second. The prophetic period of the “tables” begins with a table with error and ends with a table with no error. The history between the two tables is the history of the second angel, where the chart is set aside until 1850.

Planșa omega din 1850 avea menirea de a aduna și a pune la încercare, căci aceasta a făcut planșa alfa din 1843. Primul înger a avut o planșă, iar al treilea înger a avut, de asemenea, o planșă, căci primul este alfa, iar al treilea este omega. „Cele două planșe” sunt repere ale primului și ale celui de-al treilea înger — nu ale celui de-al doilea. Perioada profetică a „planșelor” începe cu o planșă cu o eroare și se încheie cu o planșă fără eroare. Istoria dintre cele două planșe este istoria celui de-al doilea înger, în care planșa este pusă deoparte până în 1850.

After the year 1843 ended on April 19, 1844, the 1843 chart was set aside for it then erroneously predicted the year 1843. From April 19, 1844 unto 1850 there is no Habakkuk’s table. In the history of the second angel, there was no chart and—Babylon fell. The alpha is a table the omega is a table and the middle is the fall of Babylon; a symbol of rebellion which is associated with the period when there was no table. The historical period of Habakkuk’s tables bears the signature of truth.

După ce anul 1843 s-a încheiat la 19 aprilie 1844, diagrama din 1843 a fost pusă deoparte, căci ea prezisese în mod eronat anul 1843. Din 19 aprilie 1844 până în 1850 nu există nicio tăbliță a lui Habacuc. În istoria celui de-al doilea înger, nu a existat nicio diagramă și — Babilonul a căzut. Alfa este o tăbliță, omega este o tăbliță, iar mijlocul este căderea Babilonului; un simbol al răzvrătirii, care este asociat cu perioada în care nu a existat nicio tăbliță. Perioada istorică a tăblițelor lui Habacuc poartă semnătura adevărului.

1850 was typified by Sinai and the giving of the Law. That event was commemorated with Pentecost, when two wave loaves were lifted up. The process of lifting up the wave loaves is represented by the printing and promotion of the table in May of 1842, and the history of 1849 when the second chart was prepared and 1850 when it was available. The period is represented in the line of Christ as the fifty days from His resurrection unto Pentecost, a period divided into forty days followed by ten.

1850 a fost prefigurat de Sinai și de darea Legii. Acel eveniment era comemorat prin Cincizecime, când două pâini legănate erau ridicate. Procesul ridicării pâinilor legănate este reprezentat de tipărirea și promovarea tabloului în mai 1842 și de istoria anului 1849, când a fost pregătit al doilea tablou, și a anului 1850, când acesta a fost disponibil. Perioada este reprezentată, pe linia lui Hristos, ca cele cincizeci de zile de la învierea Sa până la Cincizecime, o perioadă împărțită în patruzeci de zile urmate de zece.

In 1849 Christ was stretching forth his hand a second time, and in 1850 Habakkuk’s second table was available and the testing process leading to Kadesh moved forward. In 1856 the last of ancient Israel’s ten tests arrived when new light on Miller’s foundational prophetic revelation was published in the movement’s periodical. For twenty-five hundred and twenty prophetic days, from 1856 unto 1863, the spies went in to search the land. In 1863 they chose a new leader to take them back to Egypt.

În 1849, Hristos Își întindea mâna pentru a doua oară, iar în 1850 a doua tablă a lui Habacuc era disponibilă și procesul de încercare care ducea la Cadeș înainta. În 1856 a sosit ultima dintre cele zece încercări ale Vechiului Israel, când o lumină nouă cu privire la revelația profetică fundamentală a lui Miller a fost publicată în periodicul mișcării. Timp de două mii cinci sute douăzeci de zile profetice, din 1856 până în 1863, iscoadele au intrat să iscodească țara. În 1863, ei au ales un nou conducător care să-i ducă înapoi în Egipt.

We will continue these truths in the next article.

Vom continua expunerea acestor adevăruri în articolul următor.

> “In a vision given me at Bordoville, Vermont, December 10, 1871, I was shown that the position of my husband has been a very difficult one. A pressure of care and labor has been upon him. His brethren in the ministry have not had these burdens to bear, and they have not appreciated his labors. The constant pressure upon him has taxed him mentally and physically. I was shown that his relation to the people of God was similar, in some respects, to that of Moses to Israel. There were murmurers against Moses, when in adverse circumstances, and there have been murmurers against him.” Testimonies, volume 3, 85.

> Într-o viziune care mi-a fost dată la Bordoville, Vermont, la 10 decembrie 1871, mi s-a arătat că poziția soțului meu a fost una foarte dificilă. Asupra lui a apăsat o povară de griji și de muncă. Frații săi din lucrare nu au avut de purtat aceste poveri și nu i-au apreciat ostenelile. Presiunea necontenită asupra lui l-a solicitat atât mental, cât și fizic. Mi s-a arătat că relația lui cu poporul lui Dumnezeu era, în anumite privințe, asemănătoare cu cea a lui Moise față de Israel. Au fost cârtitori împotriva lui Moise, când se aflau în împrejurări potrivnice, și au fost cârtitori împotriva lui. Mărturii, volumul 3, 85.

Back to Articles