Article

# What is Truth? - Number Five

Ce este Adevărul? - Numărul Cinci

The Comforter

Mângâietorul

Author

Jeff Pippenger

Published

September 11, 2023

Formats

PDF
Word

The prophetic history that has been opened up within the seven thunders identifies the history we are now in. The secret was hidden until the history it represented arrived. It is the time when the Comforter, the Spirit of “truth” reveals the truth that John called the Revelation of Jesus Christ, for Jesus Christ is the Truth. It is not simply that the word “truth” represents the character of God. And it is not simply a revelation of the wonderful linguist, that the Hebrew word “truth” is used in such profound ways throughout the Scriptures. But is also the amazing miracle that when understood becomes the key for opening the prophecies of the book of Revelation, and in so doing it opens the entire Bible. But it is only for those willing to see, hear, and keep those things written therein for the time is at hand.

Istoria profetică dezvăluită în cadrul celor șapte tunete identifică istoria în care ne aflăm acum. Taina a fost ascunsă până când a sosit istoria pe care o reprezenta. Este vremea când Mângâietorul, Duhul „adevărului”, descoperă adevărul pe care Ioan l-a numit Apocalipsa lui Isus Hristos, căci Isus Hristos este Adevărul. Nu este doar faptul că termenul „adevăr” reprezintă caracterul lui Dumnezeu. Și nu este pur și simplu o revelație a minunatului lingvist, și anume că termenul ebraic „adevăr” este folosit în asemenea moduri profunde în întreaga Scriptură. Ci este, de asemenea, uimitoarea minune care, atunci când este înțeleasă, devine cheia pentru deschiderea profețiilor cărții Apocalipsei și, făcând astfel, deschide întreaga Biblie. Dar este numai pentru cei care sunt gata să vadă, să audă și să păzească cele scrise în ea, căci vremea este aproape.

In order for men to recognize the “truth” in such a way to be sanctified by it, requires the presence of the Holy Spirit. Men can intellectually understand the word “truth,” and even be amazed at the significance of it, but the “truth” must be eaten. It must be internalized and made a part of a person’s experience, for the word conveys the creative power of God to those who seek to be transformed into the image of Christ. One of the starting places of my personal investigation of the Hebrew word translated as “truth” was the Hebrew scholars, who also address the amazing nature of the word “truth” and its usage in the Bible. But there is no reason to believe that their intellectual understanding of the word “truth” has led them to Christ.

Pentru ca oamenii să recunoască „adevărul” într-un asemenea mod încât să fie sfințiți prin el, este necesară prezența Duhului Sfânt. Oamenii pot înțelege intelectual cuvântul „adevăr” și chiar să fie uimiți de semnificația lui, dar „adevărul” trebuie mâncat. El trebuie interiorizat și făcut parte din experiența unei persoane, căci cuvântul comunică puterea creatoare a lui Dumnezeu celor care caută să fie transformați după chipul lui Hristos. Unul dintre punctele de plecare ale cercetării mele personale privitoare la cuvântul ebraic tradus prin „adevăr” a fost reprezentat de specialiștii în ebraică, care abordează, de asemenea, natura uimitoare a cuvântului „adevăr” și utilizarea lui în Biblie. Însă nu există niciun temei să credem că înțelegerea lor intelectuală a cuvântului „adevăr” i-a condus la Hristos.

The prophetic fact that the word needs to be eaten with the presence of the Holy Spirit echoes of Sister White’s definition of the “oil” in the parable of the ten virgins, and also her description of the two classes of virgins that are waiting for the Bridegroom.

Realitatea profetică potrivit căreia cuvântul trebuie să fie mâncat în prezența Duhului Sfânt își găsește ecou în definiția pe care Sora White o dă „untdelemnului” din parabola celor zece fecioare, precum și în descrierea ei a celor două clase de fecioare care îl așteaptă pe Mirele.

A symbol most often has more than one meaning, and the meaning is to be defined by the context where the symbol is located. It is not to be defined by the grammatical expert’s definition of the word or by the historical time frame when the word was written. Those two approaches are what the theologians of Adventism have grasped in order to deny the “truth.” A symbol is defined by the context where it is employed. Within the Spirit of Prophecy, the word “oil” in the parable of the ten virgins represents at least a few different things depending on the context of the passage where the “oil” is found. Why does one class of virgins possess the oil and the other not?

De cele mai multe ori, un simbol are mai mult de un sens, iar sensul trebuie definit de contextul în care este plasat simbolul. El nu trebuie definit nici pe baza definiției cuvântului oferite de specialistul în gramatică, nici în funcție de cadrul temporal istoric în care a fost scris cuvântul. La aceste două abordări au recurs teologii Adventismului pentru a nega „adevărul”. Un simbol este definit de contextul în care este întrebuințat. În cadrul Spiritului Profeției, cuvântul „untdelemn” din pilda celor zece fecioare reprezintă cel puțin câteva lucruri diferite, în funcție de contextul pasajului în care se găsește „untdelemnul”. De ce o clasă de fecioare are untdelemnul, iar cealaltă nu?

> “There is a world lying in wickedness, in deception, and delusion, in the very shadow of death,—asleep, asleep. Who are feeling travail of soul to awaken them? What voice can reach them? My mind is carried to the future when the signal will be given, ‘Behold the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him.’ But some will have delayed to obtain the oil for replenishing their lamps, and too late they will find that character, which is represented by the oil, is not transferable. That oil is the righteousness of Christ. It represents character, and character is not transferable. No man can secure it for another. Each must obtain for himself a character purified from every stain of sin.” Bible Echo, May 4, 1896.

> Există o lume zăcând în nelegiuire, în înșelăciune și amăgire, în chiar umbra morții, — adormită, adormită. Cine simte chinul sufletului pentru a-i trezi? Ce glas poate ajunge la ei? Mintea mea este purtată spre viitor, când se va da semnalul: „Iată, Mirele vine; ieșiți-I în întâmpinare.” Dar unii vor fi zăbovit să obțină untdelemnul pentru a-și reumple candelele, și prea târziu vor afla că acel caracter, care este reprezentat de untdelemn, nu este transferabil. Acel untdelemn este neprihănirea lui Hristos. El reprezintă caracterul, iar caracterul nu este transferabil. Nimeni nu-l poate dobândi pentru altul. Fiecare trebuie să-și dobândească pentru sine un caracter curățit de orice pată a păcatului. Bible Echo, 4 mai 1896.

The foolish virgins do not possess the character necessary to succeed in the soon-coming crisis. They lack Christ’s righteousness. But the oil is also a message, and the oil in the parable of the ten virgins in the “last days” is the final warning message represented by the Revelation of Jesus Christ that is to be heard, read and kept.

Fecioarele neînțelepte nu posedă caracterul necesar pentru a face față crizei în curând venitoare. Le lipsește neprihănirea lui Hristos. Dar untdelemnul este, de asemenea, un mesaj, iar untdelemnul din pilda celor zece fecioare, în „zilele de pe urmă”, este mesajul final de avertizare, reprezentat de Apocalipsa lui Isus Hristos, care trebuie să fie auzită, citită și păzită.

> “The anointed ones standing by the Lord of the whole earth, have the position once given to Satan as covering cherub. By the holy beings surrounding his throne, the Lord keeps up a constant communication with the inhabitants of the earth. The golden oil represents the grace with which God keeps the lamps of believers supplied, that they shall not flicker and go out. Were it not that this holy oil is poured from heaven in the messages of God’s Spirit, the agencies of evil would have entire control over men.

> Cei unși care stau alături de Domnul întregului pământ dețin poziția odinioară încredințată lui Satana, ca heruvim ocrotitor. Prin ființele sfinte care înconjoară tronul Său, Domnul menține o comunicare neîntreruptă cu locuitorii pământului. Untdelemnul de aur reprezintă harul cu care Dumnezeu ține candelele credincioșilor alimentate, pentru ca ele să nu pâlpâie și să nu se stingă. Dacă acest untdelemn sfânt n-ar fi turnat din cer prin mesajele Duhului lui Dumnezeu, forțele răului ar avea stăpânire deplină asupra oamenilor.

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked. But if God’s Holy Spirit is asked for, if we plead, as did Moses, ‘Show me thy glory,’ the love of God will be shed abroad in our hearts. Through the golden pipes, the golden oil will be communicated to us. ‘Not by might, nor by power, but by my Spirit, saith the Lord of Hosts.’ By receiving the bright beams of the Sun of Righteousness, God’s children shine as lights in the world.” Review and Herald, July 20, 1897.

> Dumnezeu este dezonorat când nu primim soliile pe care ni le trimite El. Astfel refuzăm untdelemnul auriu pe care El l-ar turna în sufletele noastre, spre a fi împărtășit celor din întuneric. Când va veni chemarea: «Iată, vine Mirele; ieșiți-I în întâmpinare», cei care nu au primit untdelemnul sfânt, care nu au prețuit harul lui Hristos în inimile lor, vor constata, asemenea fecioarelor neînțelepte, că nu sunt gata să-L întâmpine pe Domnul lor. Ei nu au, în ei înșiși, puterea de a obține untdelemnul, iar viețile lor sunt ruinate. Dar dacă cerem Duhul Sfânt al lui Dumnezeu, dacă Îl implorăm, precum a făcut Moise: «Arată-mi slava Ta», dragostea lui Dumnezeu va fi turnată în inimile noastre. Prin țevile de aur, untdelemnul auriu ne va fi împărtășit. «Nu prin tărie, nici prin putere, ci prin Duhul Meu, zice Domnul oștirilor.» Primind razele strălucitoare ale Soarelui Neprihănirii, copiii lui Dumnezeu strălucesc ca lumini în lume. Review and Herald, 20 iulie 1897.

The “oil” is the final message, which once again, is the Revelation of Jesus Christ. In the passage those who wish to have the oil need to plead to God as did Moses in Horeb’s cave. But notice that if we are to “plead, as did Moses” that God would “show” us His “glory,” we must first ask for the Holy Spirit who is the Comforter. If we do, then by angels and the two golden pipes we shall receive of Christ righteousness. We deceive ourselves if we think we can pray and plead for Christ’s character as the traditions and customs of Laodicean Adventism suggests should be done, while at the same time we are refusing the message of the Revelation of Jesus Christ. His righteousness is conveyed to us through the “messages of God’s Spirit,” that are conveyed by the two anointed ones that stand before God’s throne. When we reject his message, we reject His righteousness.

„Untdelemnul” este solia finală, care, încă o dată, este Descoperirea lui Isus Hristos. În pasaj, cei care doresc să aibă untdelemnul trebuie să stăruie la Dumnezeu așa cum a făcut Moise în peștera de la Horeb. Dar observați că, dacă este să „stăruim, așa cum a făcut Moise”, ca Dumnezeu să ne „arate” „slava” Sa, trebuie mai întâi să cerem Duhul Sfânt, care este Mângâietorul. Dacă facem aceasta, atunci, prin îngeri și prin cele două țevi de aur, vom primi din neprihănirea lui Hristos. Ne înșelăm pe noi înșine dacă credem că putem să ne rugăm și să stăruim pentru caracterul lui Hristos, așa cum sugerează tradițiile și obiceiurile Adventismului laodicean că ar trebui făcut, în timp ce, în același timp, respingem solia Descoperirii lui Isus Hristos. Neprihănirea Lui ne este împărtășită prin „soliile Duhului lui Dumnezeu”, care sunt comunicate de cei doi unși care stau înaintea tronului lui Dumnezeu. Când Îi respingem solia, Îi respingem neprihănirea.

> Then answered I, and said unto him, What are these two olive trees upon the right side of the candlestick and upon the left side thereof? And I answered again, and said unto him, What be these two olive branches which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves? And he answered me and said, Knowest thou not what these be? And I said, No, my lord. Then said he, These are the two anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth. Zechariah 4:11–14.

> Atunci am răspuns și i-am zis: Ce sunt acești doi măslini, de-a dreapta sfeșnicului și de-a stânga lui? Și am răspuns iarăși și i-am zis: Ce sunt aceste două ramuri de măslin care, prin cele două țevi de aur, golesc din ele însele untdelemnul auriu? Iar el mi-a răspuns și a zis: Nu știi ce sunt acestea? Eu am zis: Nu, domnul meu. Atunci a zis: Aceștia sunt cei doi unși, care stau lângă Domnul întregului pământ. Zaharia 4:11-14.

The two “anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth,” are also represented as the two witnesses of Revelation eleven.

Cei doi „unși, care stau înaintea Domnului întregului pământ” sunt de asemenea reprezentați drept cei doi martori din Apocalipsa, capitolul unsprezece.

> “Concerning the two witnesses the prophet declares further: ‘These are the two olive trees, and the two candlesticks standing before the God of the earth.’ ‘Thy word,’ said the psalmist, ‘is a lamp unto my feet, and a light unto my path.’ Revelation 11:4; Psalm 119:105. The two witnesses represent the Scriptures of the Old and the New Testament.” The Great Controversy, 267.

> Cu privire la cei doi martori, profetul declară în continuare: „Aceștia sunt cei doi măslini și cele două sfeșnice care stau înaintea Dumnezeului pământului.” „Cuvântul Tău”, a spus psalmistul, „este o candelă pentru picioarele mele și o lumină pe cărarea mea.” Apocalipsa 11:4; Psalmul 119:105. Cei doi martori reprezintă Scripturile Vechiului și ale Noului Testament. Marea Luptă, 267.

Whether we consider Zechariah’s or John’s testimony of the two witnesses, the context of either testimony is the communication process that is the very first truth mentioned in association with the message of the Revelation of Jesus Christ in Revelation chapter one and verse one. From the Father, to the Son, to the angels, to a prophet to the church. The process in which Christ speaks to mankind is a major understanding that He seeks to reveal within the final warning message. This corresponds with the emphasis in the presentation of both the first and third angel’s messages.

Indiferent dacă luăm în considerare mărturia lui Zaharia sau a lui Ioan cu privire la cei doi martori, contextul fiecăreia dintre aceste mărturii este procesul comunicării, care reprezintă chiar primul adevăr menționat în legătură cu mesajul Apocalipsei lui Isus Hristos, în Apocalipsa, capitolul unu, versetul unu. De la Tatăl, la Fiul, la îngeri, la un profet, la biserică. Procesul prin care Hristos vorbește omenirii constituie o înțelegere de importanță majoră pe care El caută să o descopere în cadrul mesajului final de avertizare. Aceasta corespunde accentului pus în prezentarea atât a primului, cât și a celui de-al treilea mesaj îngeresc.

The message of the first angel is represented by William Miller. Miller possesses several prophetic characteristics that must be recognized. He was the “Father” of the movement, which in terms of the Alpha and Omega demands that there would be a son. He represented a movement represented by the name “Millerite,” which is the word for a type of rock. He was used to organize a set of biblical rules of prophetic interpretation. Those rules become a major component of the communication of the messages of God’s Spirit that were either refused or accepted as those of Miller’s generation chose whether to retain their foolish Laodicean condition or to become wise Philadelphians. As the father of the message of the first angel, he typifies a movement that will proclaim the message of the third angel’s message, and that movement’s understanding of the message will be directed by a special set of biblical rules of prophetic interpretation that establish the message of the third angel as soundly as Miller was used to establish the message of the first angel. God never changes, Jesus Christ the same yesterday, today and forever.

Mesajul primului înger este reprezentat de William Miller. Miller posedă mai multe caracteristici profetice care trebuie recunoscute. El a fost „Tatăl” mișcării, ceea ce, în termenii Alfa și Omega, reclamă un fiu. El a reprezentat o mișcare numită „milerită”, cuvânt care denumește un tip de rocă. El a fost folosit pentru a organiza un set de reguli biblice de interpretare profetică. Acele reguli devin o componentă majoră a comunicării mesajelor Duhului lui Dumnezeu, care au fost fie refuzate, fie acceptate, pe măsură ce cei din generația lui Miller au ales dacă să-și păstreze starea lor laodiceană nechibzuită sau să devină filadelfieni înțelepți. În calitate de „tată” al mesajului primului înger, el prefigurează o mișcare care va proclama mesajul celui de-al treilea înger, iar înțelegerea acelui mesaj de către acea mișcare va fi călăuzită de un set special de reguli biblice de interpretare profetică, care întemeiază mesajul celui de-al treilea înger la fel de temeinic precum Miller a fost folosit pentru a întemeia mesajul primului înger. Dumnezeu nu Se schimbă niciodată, Isus Hristos, același ieri, astăzi și în veci.

> Do not err, my beloved brethren. Every good gift and every perfect gift is from above, and cometh down from the Father of lights, with whom is no variableness, neither shadow of turning. Of his own will begat he us with the word of truth, that we should be a kind of firstfruits of his creatures. James 1:16–18.

> Nu vă înșelați, frații mei preaiubiți. Toată darea cea bună și tot darul desăvârșit sunt de sus, pogorându-se de la Tatăl luminilor, în care nu este schimbare, nici umbră de mutare. El, după voia Sa, ne-a născut prin cuvântul adevărului, ca să fim un fel de pârgă a făpturilor Sale. Iacov 1:16-18.

In the beginning or the end of Adventism, the messages of God’s Spirit which are represented by the oil, are conveyed through the two witnesses. At the beginning with the Millerites the two witnesses were the Old and New Testaments and at the end they are the Bible and the Spirit of Prophecy. This is the reason why John, who most perfectly illustrates the end of God’s people in the last days of the investigative judgment was in the isle of Patmos.

La începutul sau la sfârșitul Adventismului, soliile Duhului lui Dumnezeu, care sunt reprezentate de untdelemn, sunt transmise prin cei doi martori. La început, odată cu mileriții, cei doi martori erau Vechiul și Noul Testament, iar la sfârșit sunt Biblia și Spiritul Profetic. Acesta este motivul pentru care Ioan, care ilustrează în chipul cel mai desăvârșit sfârșitul poporului lui Dumnezeu în zilele de pe urmă ale judecății de cercetare, se afla pe insula Patmos.

> I John, who also am your brother, and companion in tribulation, and in the kingdom and patience of Jesus Christ, was in the isle that is called Patmos, for the word of God, and for the testimony of Jesus Christ. Revelation 1:9.

> Eu, Ioan, care sunt și fratele vostru și părtaș la necaz, la împărăție și la răbdarea lui Iisus Hristos, mă aflam în insula numită Patmos, din pricina Cuvântului lui Dumnezeu și a mărturiei lui Iisus Hristos. Apocalipsa 1:9.

The prophetic setting of Patmos represents that John is being persecuted. He was being persecuted for receiving the messages of God’s spirit that identify the Revelation of Jesus Christ through the Bible and Spirit of Prophecy.

Cadrul profetic al Patmosului semnifică faptul că Ioan este persecutat. El era persecutat pentru că primea mesajele Duhului lui Dumnezeu care identifică Apocalipsa lui Isus Hristos prin Biblie și Spiritul Profeției.

The persecution of God’s “last day” people is also represented in Revelation eleven when the two witnesses are slain in the streets, and everyone celebrates their death. In chapter eleven those two witnesses are Elijah and Moses. They have given their testimony for three and a half years and then they are slain, but they were thereafter resurrected.

Persecuția poporului lui Dumnezeu din „zilele de pe urmă” este de asemenea reprezentată în Apocalipsa, capitolul unsprezece, când cei doi martori sunt uciși pe străzi, iar toată lumea le sărbătorește moartea. În capitolul unsprezece, acei doi martori sunt Ilie și Moise. Ei au depus mărturie timp de trei ani și jumătate, apoi sunt uciși, dar ulterior au fost înviați.

All the prophets speak more of the last days than they do their own history, so if there is ever a book that is speaking of the last days it is the book of Revelation where all the books of the Bible meet and end. There must therefore be a “message” in the last days that is slain, and thereafter resurrected. Revelation eleven illustrated the history of the French Revolution, but it more directly illustrates an attack against the message of the third angel in the last days. The message and the movement that was typified by Miller’s message and movement suffered that attack and died on July 18, 2020. According to Revelation eleven that attack would be carried out by the beast that ascended up out of the bottomless pit.

Toți profeții vorbesc mai mult despre zilele de pe urmă decât despre propria lor istorie, așadar, dacă există vreo carte care vorbește despre zilele de pe urmă, aceea este cartea Apocalipsei, unde toate cărțile Bibliei se întâlnesc și se încheie. Prin urmare, trebuie să existe în zilele de pe urmă un „mesaj” care este ucis și apoi înviat. Apocalipsa, capitolul unsprezece, a ilustrat istoria Revoluției Franceze, dar ilustrează mai direct un atac împotriva mesajului celui de-al treilea înger în zilele de pe urmă. Mesajul și mișcarea care au fost tipificate de mesajul și mișcarea lui Miller au suferit acel atac și au murit la 18 iulie 2020. Potrivit Apocalipsei, capitolul unsprezece, acel atac avea să fie înfăptuit de fiara care s-a ridicat din adâncul fără fund.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. Revelation 11:8, 9.

> Și când își vor sfârși mărturia, fiara care se ridică din adâncul fără fund va face război împotriva lor, îi va birui și îi va ucide. Și trupurile lor moarte vor zăcea pe ulița cetății celei mari, care, în chip duhovnicesc, se numește Sodoma și Egiptul, unde și Domnul nostru a fost răstignit. Apocalipsa 11:8, 9.

Sister White informs us that the “bottomless pit” represents a new manifestation of satanic power.

Sora White ne aduce la cunoștință că „adâncul fără fund” reprezintă o nouă manifestare a puterii satanice.

> “‘When they shall have finished [are finishing] their testimony.’ The period when the two witnesses were to prophesy clothed in sackcloth ended in 1798. As they were approaching the termination of their work in obscurity, war was to be made upon them by the power represented as ‘the beast that ascendeth out of the bottomless pit.’ In many of the nations of Europe the powers that ruled in Church and State had for centuries been controlled by Satan, through the medium of the papacy. But here is brought to view a new manifestation of Satanic power.” The Great Controversy, 268.

> "‘Când își vor fi încheiat [își încheie] mărturia lor.’ Perioada în care cei doi martori aveau să prorocească, îmbrăcați în pânză de sac, s-a încheiat în 1798. Pe măsură ce se apropiau de încheierea lucrării lor în obscuritate, împotriva lor avea să se ducă război din partea puterii reprezentate drept ‘fiara care se ridică din adâncul fără fund.’ În multe dintre națiunile Europei, puterile care dețineau conducerea în Biserică și Stat fuseseră, timp de secole, controlate de Satana, prin intermediul papalității. Dar aici este adusă în vedere o nouă manifestare a puterii satanice." Marea Controversă, 268.

There are three powers identified in the book of Revelation that come from the bottomless pit, the first mentioned is Islam in Revelation chapter nine verse two, the second is atheism of the French Revolution in chapter eleven verse eight and the third is modern Rome in chapter seventeen verse eight. The “new manifestation” in the last days that will not only attack the movement typified by the Millerite movement, but also attack the world is the counterfeit awakening of the counterfeit Midnight Cry known as “Woke-ism.” Woke-ism represents a “new manifestation of satanic power” which is upheld by the current Jesuit antichrist and is promoted through the merchants, the political leaders of the United Nations, the liberal representatives in the fallen churches of Protestantism in the United States, and the Democratic party in conjunction with the RINO-Republicans who either promote or permit the promotion of all the variations of the deviant lifestyles of the homosexual community as represented in chapter eleven as “Sodom.” These three powers are what lead the world to Armageddon, and they are also represented by “Egypt,” the symbol of atheism and worldliness. Set within the anarchy of the French Revolution, which is another element of these three powers that make up what Sister White calls the “evil confederacy,” either directly promote or allow Woke-ism. Woke-ism is the satanic counterfeit of the awakening of the ten virgins. We have more to discuss on these lines, but we need first to address the aftermath of the murder in the street that was accomplished on July 18, 2020.

În cartea Apocalipsei sunt identificate trei puteri care vin din adâncul fără fund: prima menționată este islamul, în Apocalipsa, capitolul nouă, versetul doi; a doua este ateismul Revoluției Franceze, în capitolul unsprezece, versetul opt; iar a treia este Roma modernă, în capitolul șaptesprezece, versetul opt. „Noua manifestare” din zilele din urmă, care nu doar va ataca mișcarea prefigurată de mișcarea millerită, ci va ataca și lumea, este trezirea contrafăcută a Strigătului de la miezul nopții contrafăcut, cunoscută sub numele de „Woke-ism”. Woke-ismul reprezintă o „nouă manifestare a puterii satanice”, pe care actualul antihrist iezuit o susține și care este promovată prin negustori, prin liderii politici ai Națiunilor Unite, prin reprezentanții liberali din bisericile căzute ale protestantismului din Statele Unite și prin Partidul Democrat, în conjuncție cu republicanii RINO, care fie promovează, fie permit promovarea tuturor variațiilor stilurilor de viață deviante ale comunității homosexuale, așa cum este reprezentată în capitolul unsprezece ca „Sodoma”. Aceste trei puteri sunt cele care conduc lumea la Armaghedon și sunt, de asemenea, reprezentate prin „Egipt”, simbolul ateismului și al lumescului. În contextul anarhiei Revoluției Franceze, care constituie un alt element al acestor trei puteri ce alcătuiesc ceea ce Sora White numește „confederația rea”, ele fie promovează în mod direct, fie îngăduie Woke-ismul. Woke-ismul este contrafacerea satanică a trezirii celor zece fecioare. Mai avem de discutat pe această linie, dar mai întâi trebuie să abordăm urmările crimei din stradă săvârșite la 18 iulie 2020.

And also, dear Reader, please understand I have no support to offer to the Republican party. There is no political persuasion that I have any confidence in. It is simply the prophetic dynamics that exist in the United States, the United Nations and the Papacy that I am pointing out. Those dynamics will be more specifically addressed when we begin to directly address the two horns that parallel each other from 1798 until the Sunday law.

Și, de asemenea, stimate cititor, vă rog să înțelegeți că nu am niciun sprijin de oferit Partidului Republican. Nu am încredere în nicio orientare politică. Eu nu fac decât să scot în evidență dinamicile profetice care există în Statele Unite, în Organizația Națiunilor Unite și în Papalitate. Aceste dinamici vor fi tratate mai specific atunci când vom începe să abordăm în mod direct cele două coarne care merg în paralel una cu cealaltă din 1798 până la legea duminicală.

The satanic Woke-ism that represents a counterfeit Midnight Cry precedes the actual Midnight Cry and before the time of the genuine Midnight Cry, those that have been slain in the streets will ultimately evolve into either a foolish or wise virgin. The period of time when the binding off of our characters into either the bundle destined for the fire of destruction or as the bundle for the heavenly garner is now here.

Woke-ismul satanic, care reprezintă un Strigăt de la miezul nopții contrafăcut, precede Strigătul de la miezul nopții propriu-zis, iar înainte de timpul Strigătului de la miezul nopții autentic, cei ce au fost uciși pe străzi se vor transforma, în cele din urmă, fie în fecioare neînțelepte, fie în fecioare înțelepte. Perioada de timp în care are loc legarea caracterelor noastre, fie în snopul destinat focului nimicirii, fie în snopul pentru grânarul ceresc, a sosit acum.

Sister White identifies that in the tarrying time the foolish virgins of the Millerite history reacted to the testing disappointment differently than the wise virgins, thus suggesting that by the tarrying time their characters were already settled. But Jeremiah’s testimony informs us that we can choose to return to God and He will not only return to us, but He will make us a fenced brazen wall against the wicked and the terrible as we are used as his mouth piece in the ensuing crisis. It is at that prophetic point that Jesus promises to comfort us. This is the significance of John’s four chapters that are set within our current history.

Sora White identifică faptul că, în timpul de întârziere, fecioarele neînțelepte din istoria millerită au reacționat la dezamăgirea care i-a pus la încercare diferit de fecioarele înțelepte, sugerând astfel că, până la timpul de întârziere, caracterele lor erau deja statornicite. Dar mărturia lui Ieremia ne informează că putem alege să ne întoarcem la Dumnezeu, iar El nu numai că Se va întoarce la noi, ci va face din noi un zid de aramă întărit împotriva celor răi și a celor înfricoșători, în timp ce suntem folosiți ca gura Sa în criza care urmează. Este în acel punct profetic când Isus promite să ne mângâie. Aceasta este semnificația celor patru capitole ale lui Ioan care sunt așezate în cadrul istoriei noastre actuale.

The oil is the Holy Spirit, it is character and it is the messages of God’s Spirit. God’s Spirit is the “Comforter.” As God so loved the world that He gave His only-begotten Son, and as Jesus sacrificed His godly being to willingly accept the humanity he had created as part of Himself for eternity, so too the Holy Spirit that is given in this period of time will abide with us forever.

Untdelemnul este Duhul Sfânt, caracter și mesajele Duhului lui Dumnezeu. Duhul lui Dumnezeu este "Mângâietorul." După cum Dumnezeu a iubit atât de mult lumea, încât a dat pe Fiul Său Cel Unul-Născut, și după cum Isus Și-a jertfit ființa Sa dumnezeiască pentru a primi de bunăvoie umanitatea pe care o crease ca parte din Sine, pentru veșnicie, tot astfel și Duhul Sfânt, care este dat în această perioadă de timp, va rămâne cu noi în veac.

> If ye love me, keep my commandments. And I will pray the Father, and he shall give you another Comforter, that he may abide with you forever; Even the Spirit of truth; whom the world cannot receive, because it seeth him not, neither knoweth him: but ye know him; for he dwelleth with you, and shall be in you. I will not leave you comfortless: I will come to you. John 14:15–18.

> Dacă Mă iubiți, păziți poruncile Mele. Și Eu voi ruga pe Tatăl, iar El vă va da un alt Mângâietor, ca să rămână cu voi în veac; adică Duhul adevărului, pe care lumea nu-L poate primi, pentru că nu-L vede, nici nu-L cunoaște; dar voi Îl cunoașteți, căci rămâne cu voi și va fi în voi. Nu vă voi lăsa orfani: voi veni la voi. Ioan 14:15-18.

This sacrifice of the Spirit in choosing to abide with human beings forever, parallels the sacrifice of the other two persons of the heavenly trio. Perhaps as significant as the sacrifice of the Spirit in His willingness to live within each of the redeemed for eternity is that the arrival of the “Comforter” in this particular history identifies when God’s people are sealed for eternity.

Acest sacrificiu al Duhului, constând în alegerea Sa de a locui împreună cu ființele umane pentru veșnicie, este în paralel cu sacrificiul celorlalte două Persoane ale trio-ului ceresc. Poate la fel de semnificativ ca sacrificiul Duhului, în disponibilitatea Sa de a locui în fiecare dintre răscumpărați pentru veșnicie, este faptul că sosirea "Mângâietorului" în această istorie particulară indică momentul în care poporul lui Dumnezeu este pecetluit pentru veșnicie.

> And grieve not the holy Spirit of God, whereby ye are sealed unto the day of redemption. Ephesians 4:30.

> Și nu întristați pe Duhul Sfânt al lui Dumnezeu, prin care ați fost pecetluiți pentru ziua răscumpărării. Efeseni 4:30.

In the history where the promise of the Comforter is perfectly fulfilled, which is the history of the one hundred and forty-four thousand the Spirit will “abide” in us “forever.” Every Christian that met the requirements of the gospel received the Holy Spirit and was therefore “sealed unto the day of redemption,” but that sealing simply points forward to the time when the one hundred and forty-four thousand are to be sealed during this current history. In Ephesians those that are sealed unto the day of redemption are contrasted with those who “grieve” the “Holy Spirit.” They grieve the Holy Spirit by refusing to accept the communications of God’s Spirit, and thus refuse the golden oil. When Christ promises to send us the “Comforter” “the Spirit of truth” in this period of disappointment, He is promising to place His seal upon us, and His seal represents the keeping of His commandments, particularly the Sabbath commandment, which is the day that John received the revelation and which is the issue that is about to confront the world.

În istoria în care făgăduința Mângâietorului este împlinită în chip desăvârșit, care este istoria celor o sută patruzeci și patru de mii, Duhul va "rămâne" în noi "în veac". Orice creștin care a împlinit cerințele Evangheliei a primit Duhul Sfânt și a fost, prin urmare, "pecetluit pentru ziua răscumpărării", dar acea pecetluire indică pur și simplu înainte spre timpul când cei o sută patruzeci și patru de mii urmează să fie pecetluiți în această istorie prezentă. În Efeseni, cei care sunt pecetluiți pentru ziua răscumpărării sunt puși în contrast cu cei care "întristează" "Duhul Sfânt". Ei întristează Duhul Sfânt refuzând să primească comunicările Duhului lui Dumnezeu și, astfel, resping untdelemnul auriu. Atunci când Hristos promite să ne trimită "Mângâietorul", "Duhul adevărului", în această perioadă de dezamăgire, El promite să așeze pecetea Sa asupra noastră, iar pecetea Sa reprezintă păzirea poruncilor Sale, în mod deosebit porunca Sabatului, care este ziua în care Ioan a primit revelația și care este problema ce urmează să confrunte lumea.

The sealing of the wise virgins is accomplished before the test of the Sunday law, for it is there that the characters of both the wise and foolish will be manifested, and character is never developed in a crisis, it is simply manifested. The sealing represents, among other things a transformation from the mind of a Laodicean into the mind of a Philadelphian. The problem is that for that transformation to be accomplished, the first test for each of us is to genuinely understand that heretofore we have been Laodiceans, for as Laodiceans our primary spiritual attitude is that everything is alright, when everything is actually all wrong. That attitude must be set aside, it is one of the vile things that must be separated from the precious.

Pecetluirea fecioarelor înțelepte se înfăptuiește înaintea testului legii duminicale, căci atunci se vor manifesta caracterele atât ale celor înțelepte, cât și ale celor neînțelepte, iar caracterul nu se formează niciodată într-o criză, ci doar se manifestă. Pecetluirea reprezintă, între altele, o transformare de la mintea unui laodicean la mintea unui filadelfian. Problema este că, pentru ca acea transformare să se împlinească, primul test pentru fiecare dintre noi este să înțelegem cu adevărat că până acum am fost laodiceeni, căci, ca laodiceeni, atitudinea noastră spirituală principală este că totul este în regulă, când, în realitate, totul este cu totul în neregulă. Acea atitudine trebuie lepădată; ea se numără printre lucrurile josnice care trebuie despărțite de cele de preț.

> “Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already; the judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1161.

> Îndată ce poporul lui Dumnezeu va fi pecetluit pe frunte — nu este vorba de vreo pecete sau vreun semn care să poată fi văzut, ci de o statornicire în adevăr, atât intelectuală, cât și spirituală, astfel încât să nu poată fi clintiți — îndată ce poporul lui Dumnezeu va fi pecetluit și pregătit pentru zguduire, ea va veni. Într-adevăr, ea a și început; judecățile lui Dumnezeu sunt acum asupra țării, spre a ne da avertizare, ca să știm ce urmează să vină. Comentariul Biblic Adventist de Ziua a Șaptea, volumul 4, 1161.

The “Comforter” that Jesus promises to His disciples who comforts them in the time of disappointment guides His people into all truth, and it is through a “settling into the truth” that we are sealed. The “truth” which God’s people are to settle into at this point is the “truth” that is unsealed just before probation closes, for the “time is at hand.” That truth is the structure of the hidden history of the seven thunders, and that hidden history identifies the history where the Revelation of Jesus Christ is opened up. The hidden history of the seven thunders will be fulfilled at the very time that “truth” represented as the hidden history is unsealed. The unsealing of the “truth” is what seals those who receives the message that has been previously sealed.

"Mângâietorul" pe care Isus îl promite ucenicilor Săi, Cel care îi mângâie în vremea dezamăgirii, îi călăuzește pe poporul Său în tot adevărul, iar prin "așezarea în adevăr" suntem pecetluiți. "Adevărul" în care poporul lui Dumnezeu trebuie să se așeze în acest moment este "adevărul" care este desigilat chiar înainte ca perioada de probă să se încheie, căci "vremea este aproape". Acel adevăr este structura istoriei ascunse a celor șapte tunete, iar acea istorie ascunsă identifică istoria în care Revelația lui Isus Hristos este deschisă. Istoria ascunsă a celor șapte tunete se va împlini chiar în vremea când "adevărul" reprezentat drept istorie ascunsă este desigilat. Desigilarea "adevărului" este ceea ce îi pecetluiește pe cei care primesc mesajul care fusese pecetluit mai înainte.

God’s people are sealed in their foreheads in advance of the shaking of the angry nations that occurs at the Sunday law, thus initiating national ruin. The Revelation of Jesus Christ is the “sayings of the prophecy of” the book of Revelation that are no longer to be sealed, for the time is at hand. It is the truth that now is to be read, heard and most importantly to be kept, if we are to be blessed.

Poporul lui Dumnezeu este pecetluit pe frunțile sale înaintea zguduirii neamurilor mâniate, care are loc odată cu legea duminicală, inițiind astfel ruina națională. Descoperirea lui Isus Hristos reprezintă "cuvintele profeției din" cartea Apocalipsei, care nu mai trebuie pecetluite, căci vremea este aproape. Acesta este adevărul care acum trebuie citit, auzit și, mai presus de toate, păzit, dacă este să fim binecuvântați.

> Judas saith unto him, not Iscariot, Lord, how is it that thou wilt manifest thyself unto us, and not unto the world? Jesus answered and said unto him, If a man love me, he will keep my words: and my Father will love him, and we will come unto him, and make our abode with him. He that loveth me not keepeth not my sayings: and the word which ye hear is not mine, but the Father’s which sent me. These things have I spoken unto you, being yet present with you. But the Comforter, which is the Holy Ghost, whom the Father will send in my name, he shall teach you all things, and bring all things to your remembrance, whatsoever I have said unto you. John 14:22–26.

> Iuda, nu Iscarioteanul, I-a zis: Doamne, cum se face că Te vei arăta nouă și nu lumii? Isus i-a răspuns și i-a zis: Dacă cineva Mă iubește, va păzi cuvintele Mele; și Tatăl Meu îl va iubi, și vom veni la el și ne vom face locuința împreună cu el. Cine nu Mă iubește nu păzește cuvintele Mele; iar cuvântul pe care îl auziți nu este al Meu, ci al Tatălui care M-a trimis. Aceste lucruri vi le-am spus câtă vreme mai sunt cu voi. Dar Mângâietorul, Duhul Sfânt, pe care Tatăl Îl va trimite în Numele Meu, El vă va învăța toate lucrurile și vă va aduce aminte de toate câte v-am spus Eu. Ioan 14:22-26.

For those who keep the message that is being unsealed, the promise is that the Comforter will “teach” us “all things” “whatsoever” Jesus has said “unto you.” This is the promise that was fulfilled to the disciples of Emmaus and thereafter the eleven disciples. When Christ removed his hand from “holden” the Emmaus disciples’ eyes and thereafter “opened” the eleven disciples’ “understanding” so they could fully “understand the scriptures,” He was recording a promise for those living in the “last days” who will return from their disappointment, repent of their Laodicean condition and accept the “truth.” The “Comforter” in the “last days” will “bring all things to” our “remembrance” as he teaches us “all things.” Just as significant as bringing past truths to our remembrance as He teaches us all things, He will also “show us things to come.”

Pentru cei care păstrează mesajul care se desigilează, promisiunea este că Mângâietorul ne va „învăța” „toate lucrurile”, „orice” a spus Isus „vouă”. Aceasta este promisiunea care a fost împlinită ucenicilor din Emaus și, după aceea, celor unsprezece ucenici. Când Hristos Și-a luat mâna de pe ochii „ținuți” ai ucenicilor din Emaus și, după aceea, le-a „deschis” „mintea” celor unsprezece ucenici, astfel încât să poată pe deplin „înțelege Scripturile”, El consemna o promisiune pentru cei care trăiesc în „zilele din urmă”, care se vor întoarce din dezamăgirea lor, se vor pocăi de starea lor laodiceană și vor primi „adevărul”. „Mângâietorul” în „zilele din urmă” va „aduce toate lucrurile la” „aducerea-aminte” a noastră, pe măsură ce El ne învață „toate lucrurile”. La fel de semnificativ precum aducerea în aducere-aminte a adevărurilor trecute, pe măsură ce El ne învață toate lucrurile, El ne va de asemenea „arăta lucrurile care au să vină”.

> Nevertheless I tell you the truth; It is expedient for you that I go away: for if I go not away, the Comforter will not come unto you; but if I depart, I will send him unto you. And when he is come, he will reprove the world of sin, and of righteousness, and of judgment: Of sin, because they believe not on me; Of righteousness, because I go to my Father, and ye see me no more; Of judgment, because the prince of this world is judged. I have yet many things to say unto you, but ye cannot bear them now. Howbeit when he, the Spirit of truth, is come, he will guide you into all truth: for he shall not speak of himself; but whatsoever he shall hear, that shall he speak: and he will show you things to come. He shall glorify me: for he shall receive of mine, and shall show it unto you. John 16:7–14.

> Totuși vă spun adevărul: vă este de folos să Mă duc; căci dacă nu Mă duc, Mângâietorul nu va veni la voi; iar dacă Mă duc, vi-L voi trimite. Și când va veni, El va vădi lumea de păcat, de dreptate și de judecată: de păcat, fiindcă ei nu cred în Mine; de dreptate, fiindcă Mă duc la Tatăl Meu și nu Mă veți mai vedea; de judecată, fiindcă stăpânitorul acestei lumi este judecat. Mai am încă multe să vă spun, dar acum nu le puteți purta. Însă când va veni El, Duhul adevărului, vă va călăuzi în tot adevărul; căci El nu va vorbi de la Sine, ci tot ceea ce va auzi, aceea va vorbi; și vă va arăta cele ce urmează să vină. El Mă va slăvi, pentru că va lua din ale Mele și vi le va arăta. Ioan 16:7-14.

At this time the Comforter shall “guide” us into “truth,” “teach us all things,” including “things to come,” for at this time Jesus still has “many things to say unto” us. Those things whether they be things from our “remembrance,” “things to come” or the many “things” he has “yet” to say unto us is what seals us for the coming crisis. It does so, for his truth represents his creative power. He seals us in advance of the coming crisis, for He intends that we should be forewarned of the greatest period of persecution against His people that ever takes place in sacred history. That persecution specifically identifies that the words and actions which we have done in the past will be remembered and used against us as Christ’s words were twisted against him. Never-the-less we are to present the message as a witness against their rebellion as represented by Ezekiel and Christ.

În acest timp Mângâietorul ne va "călăuzi" în "adevăr", "ne va învăța toate lucrurile", inclusiv "lucrurile care au să vină", căci în acest timp Isus încă are "multe lucruri de spus" nouă. Acele lucruri, fie că sunt din "aducerea-aminte" a noastră, "lucruri care au să vină" sau multele "lucruri" pe care El "încă" are să ni le spună, sunt cele care ne pecetluiesc pentru criza ce vine. Aceasta se întâmplă, căci adevărul Său reprezintă puterea Sa creatoare. El ne pecetluiește înaintea crizei ce vine, fiindcă El intenționează ca noi să fim preveniți cu privire la cea mai mare perioadă de persecuție împotriva poporului Său care va avea loc vreodată în istoria sacră. Acea persecuție arată în mod specific că vor fi ținute minte cuvintele pe care le-am rostit și faptele pe care le-am săvârșit în trecut și vor fi folosite împotriva noastră, așa cum cuvintele lui Hristos au fost răstălmăcite împotriva Lui. Cu toate acestea, noi trebuie să prezentăm mesajul ca o mărturie împotriva răzvrătirii lor, așa cum este reprezentat de Ezechiel și de Hristos.

> Remember the word that I said unto you, The servant is not greater than his lord. If they have persecuted me, they will also persecute you; if they have kept my saying, they will keep yours also. But all these things will they do unto you for my name’s sake, because they know not him that sent me. If I had not come and spoken unto them, they had not had sin: but now they have no cloak for their sin. He that hateth me hateth my Father also. If I had not done among them the works which none other man did, they had not had sin: but now have they both seen and hated both me and my Father. But this cometh to pass, that the word might be fulfilled that is written in their law, They hated me without a cause. But when the Comforter is come, whom I will send unto you from the Father, even the Spirit of truth, which proceedeth from the Father, he shall testify of me. John 15:20–26.

> Aduceți-vă aminte de cuvântul pe care vi l-am spus: robul nu este mai mare decât stăpânul său. Dacă pe Mine M-au prigonit, și pe voi vă vor prigoni; dacă au păzit cuvântul Meu, și pe al vostru îl vor păzi. Dar toate acestea vi le vor face din pricina Numelui Meu, pentru că nu-L cunosc pe Cel ce M-a trimis. Dacă n-aș fi venit și nu le-aș fi vorbit, n-ar fi avut păcat; dar acum n-au acoperământ pentru păcatul lor. Cel ce Mă urăște pe Mine Îl urăște și pe Tatăl Meu. Dacă n-aș fi făcut între ei lucrările pe care nimeni altul nu le-a făcut, n-ar fi avut păcat; dar acum le-au și văzut și au urât și pe Mine, și pe Tatăl Meu. Dar aceasta s-a întâmplat ca să se împlinească cuvântul scris în legea lor: M-au urât fără temei. Iar când va veni Mângâietorul, pe care vi-L voi trimite de la Tatăl, Duhul adevărului, care purcede de la Tatăl, Acela va mărturisi despre Mine. Ioan 15:20-26.

The “Spirit of truth” who is the “Comforter” will “testify of” Christ, who is the “truth.” And the “truth” is the Alpha and Omega, the first and the last, the beginning and the ending. The hidden history of the seven thunders that is now being unsealed is the sealing message of the one hundred and forty-four thousand. In the aftermath of July 18, 2020 Jeremiah provides an example that we may choose to return to Him that first loved us. In accomplishing that work of returning we have the responsibility of separating the precious from the vile. If we work out our salvation, with fear and trembling and accomplish that work we will be sealed and immediately enter into the greatest crisis of earth’s history. We will also have the privilege of experiencing the history that prophets, kings and righteous men have desired to see.

„Duhul adevărului”, care este „Mângâietorul”, va „mărturisi despre” Hristos, care este „adevărul”. Iar „adevărul” este Alfa și Omega, Cel dintâi și Cel de pe urmă, începutul și sfârșitul. Istoria ascunsă a celor șapte tunete, care acum este desigilată, este solia pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii. În urma zilei de 18 iulie 2020, Ieremia oferă un exemplu prin care putem alege să ne întoarcem la Cel ce ne-a iubit întâi. În împlinirea acelei lucrări a întoarcerii avem responsabilitatea de a deosebi ce este de preț de ce este de nimic. Dacă ne ducem mântuirea până la capăt, cu frică și cu tremur, și împlinim acea lucrare, vom fi pecetluiți și vom intra îndată în cea mai mare criză din istoria pământului. Vom avea, de asemenea, privilegiul de a trăi istoria pe care prorocii, împărații și oamenii drepți au dorit s-o vadă.

Those that take up that work and return “will walk in the light proceeding from the throne of God,” and by “means of the angels there will be constant communication between heaven and earth,” which is the communication process identified in the opening verse of the book of Revelation.

Cei care își asumă acea lucrare și se întorc "vor umbla în lumina care purcede din tronul lui Dumnezeu", iar prin "mijlocirea îngerilor va exista o comunicare neîntreruptă între cer și pământ", acesta fiind procesul de comunicare identificat în versetul de deschidere al Cărții Apocalipsei.

> “Not all in this world have taken sides with the enemy against God. Not all have become disloyal. There are a faithful few who are true to God; for John writes: ‘Here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’ Revelation 14:12. Soon the battle will be waged fiercely between those who serve God and those who serve Him not. Soon everything that can be shaken will be shaken, that those things that cannot be shaken may remain.

> Nu toți din lumea aceasta s-au situat de partea vrăjmașului împotriva lui Dumnezeu. Nu toți au devenit neloiali. Există câțiva credincioși care Îi sunt adevărați lui Dumnezeu; căci Ioan scrie: «Aici sunt cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și credința lui Isus». Apocalipsa 14:12. Curând lupta se va da cu înverșunare între cei care Îi slujesc lui Dumnezeu și cei care nu-I slujesc. Curând tot ceea ce poate fi zguduit va fi zguduit, pentru ca acele lucruri care nu pot fi zguduite să rămână.

> “Satan is a diligent Bible student. He knows that his time is short, and he seeks at every point to counterwork the work of the Lord upon this earth. It is impossible to give any idea of the experience of the people of God who shall be alive upon the earth when celestial glory and a repetition of the persecutions of the past are blended. They will walk in the light proceeding from the throne of God. By means of the angels there will be constant communication between heaven and earth. And Satan, surrounded by evil angels, and claiming to be God, will work miracles of all kinds, to deceive, if possible, the very elect. God’s people will not find their safety in working miracles, for Satan will counterfeit the miracles that will be wrought. God’s tried and tested people will find their power in the sign spoken of in Exodus 31:12–18. They are to take their stand on the living word: ‘It is written.’ This is the only foundation upon which they can stand securely. Those who have broken their covenant with God will in that day be without God and without hope.

> Satana este un sârguincios cercetător al Bibliei. El știe că timpul lui este scurt și caută în orice privință să contracareze lucrarea Domnului pe acest pământ. Este imposibil să se dea vreo idee despre experiența poporului lui Dumnezeu care va fi în viață pe pământ când slava cerească se va îmbina cu o repetare a persecuțiilor din trecut. Ei vor umbla în lumina care purcede din tronul lui Dumnezeu. Prin mijlocirea îngerilor va exista o comunicare neîntreruptă între cer și pământ. Iar Satana, înconjurat de îngeri răi și pretinzând că este Dumnezeu, va face minuni de tot felul, ca să înșele, dacă ar fi cu putință, chiar pe cei aleși. Poporul lui Dumnezeu nu-și va afla siguranța în săvârșirea minunilor, căci Satana va contraface minunile care vor fi săvârșite. Poporul lui Dumnezeu, încercat și dovedit, își va găsi puterea în semnul despre care se vorbește în Exodul 31:12-18. Ei trebuie să se întemeieze pe Cuvântul cel viu: «Este scris.» Aceasta este singura temelie pe care pot sta în siguranță. Aceia care și-au călcat legământul cu Dumnezeu vor fi în ziua aceea fără Dumnezeu și fără nădejde.

> “The worshipers of God will be especially distinguished by their regard for the fourth commandment, since this is the sign of God’s creative power and the witness to His claim upon man’s reverence and homage. The wicked will be distinguished by their efforts to tear down the Creator’s memorial and to exalt the institution of Rome. In the issue of the conflict all Christendom will be divided into two great classes, those who keep the commandments of God and the faith of Jesus, and those who worship the beast and his image, and receive his mark. Although church and state will unite their power to compel all, ‘both small and great, rich and poor, free and bond,’ to receive the mark of the beast, yet the people of God will not receive it. Revelation 13:16. The prophet of Patmos beholds ‘them that had gotten the victory over the beast, and over his image, and over his mark, and over the number of his name, stand on the sea of glass, having the harps of God,’ and singing the song of Moses and the Lamb. Revelation 15:2.

> Închinătorii lui Dumnezeu se vor distinge în mod special prin păzirea poruncii a patra, întrucât aceasta este semnul puterii creatoare a lui Dumnezeu și mărturia dreptului Său la reverența și omagiul omului. Cei nelegiuiți se vor caracteriza prin eforturile lor de a desființa memorialul Creatorului și de a înălța instituția Romei. În deznodământul conflictului, întreaga creștinătate va fi împărțită în două mari clase: cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și credința lui Isus și cei care se închină fiarei și icoanei ei și primesc semnul ei. Deși biserica și statul își vor uni puterea pentru a-i constrânge pe toți, „pe cei mici și pe cei mari, pe cei bogați și pe cei săraci, pe cei slobozi și pe cei robi”, să primească semnul fiarei, totuși poporul lui Dumnezeu nu-l va primi. Apocalipsa 13:16. Proorocul din Patmos îi vede pe „cei ce au biruit fiara și icoana ei, și semnul ei, și numărul numelui ei, stând pe marea de sticlă, având harpele lui Dumnezeu”, și cântând cântarea lui Moise și a Mielului. Apocalipsa 15:2.

> “Fearful tests and trials await the people of God. The spirit of war is stirring the nations from one end of the earth to the other. But in the midst of the time of trouble that is coming,—a time of trouble such as has not been since there was a nation,—God’s chosen people will stand unmoved. Satan and his host cannot destroy them, for angels that excel in strength will protect them.” Testimonies, volume 9, 15–17.

> "Încercări și probe înfricoșătoare îl așteaptă pe poporul lui Dumnezeu. Duhul războiului stârnește neamurile de la un capăt al pământului la celălalt. Dar în mijlocul timpului de strâmtorare care vine — un timp de strâmtorare cum n-a mai fost de când sunt neamuri — poporul ales al lui Dumnezeu va sta neclintit. Satana și oștirea lui nu-i pot nimici, căci îngeri tari în putere îi vor ocroti." Mărturii, volumul 9, 15-17.

It is worthwhile to recognize that this passage is the ending of a chapter that begins on page eleven of Testimonies volume nine, which can be recognized as representing nine-eleven. It is worthwhile to take note that the title is about the coming Bridegroom, and also to the charts of Habakkuk which is where Paul derived the verse he wrote in the book of Hebrews. The beginning of the chapter is marking the history that began on September 11, 2001, the two tables of the covenant of prophecy that was entered into at the beginning of Adventism, and that the title is the last crisis, which identifies the last Midnight Cry. The end of the chapter is in complete agreement with the beginning, for both the beginning and end address the final crisis.

Este demn de remarcat că acest pasaj este încheierea unui capitol care începe la pagina unsprezece din Mărturii, volumul nouă, ceea ce poate fi recunoscut ca reprezentând nouă–unsprezece. Este, de asemenea, demn de observat atât titlul despre Mirele care vine, cât și tăblițele lui Habacuc, din care Pavel a derivat versetul pe care l-a scris în Epistola către Evrei. Începutul capitolului marchează istoria care a început la 11 septembrie 2001, cele două tăblițe ale legământului profetic încheiat la începutul adventismului și faptul că titlul este ultima criză, care identifică ultima Strigare de la miezul nopții. Sfârșitul capitolului este în deplin acord cu începutul, întrucât atât începutul, cât și sfârșitul abordează criza finală.

> “Section 1—For the Coming of the King

> Secțiunea 1 — Pentru venirea Regelui

> “Yet a little while, and He that shall come will come, and will not tarry.’ Hebrews 10:37.

> "Încă puțină vreme, și Cel ce are să vină va veni și nu va zăbovi." Evrei 10:37.

> “The Last Crisis

> Criza finală

> “We are living in the time of the end. The fast-fulfilling signs of the times declare that the coming of Christ is near at hand. The days in which we live are solemn and important. The Spirit of God is gradually but surely being withdrawn from the earth. Plagues and judgments are already falling upon the despisers of the grace of God. The calamities by land and sea, the unsettled state of society, the alarms of war, are portentous. They forecast approaching events of the greatest magnitude.” Testimonies, volume 9, 11.

> „Trăim în timpul sfârșitului. Semnele timpului, care se împlinesc cu repeziciune, declară că venirea lui Hristos este aproape. Zilele în care trăim sunt solemne și importante. Duhul lui Dumnezeu este retras treptat, dar sigur, de pe pământ. Plăgi și judecăți cad deja asupra celor ce disprețuiesc harul lui Dumnezeu. Calamitățile de pe uscat și de pe mare, starea tulbure a societății, alarmele de război, sunt prevestitoare. Ele prevestesc evenimente de cea mai mare amploare care se apropie.” Mărturii, volumul 9, 11.

If we return and accept the high calling of being God’s “mouth” as represented by Jeremiah, we will very soon participate in the greatest ingathering of sacred history.

Dacă ne întoarcem și acceptăm înalta chemare de a fi „gura” lui Dumnezeu, așa cum o reprezintă Ieremia, vom participa foarte curând la cea mai mare strângere a roadelor din istoria sacră.

> “He spoke to them also words of hope and courage. ‘Let not your heart be troubled,’ He said; ‘ye believe in God, believe also in Me. In My Father’s house are many mansions: if it were not so, I would have told you. I go to prepare a place for you. And if I go and prepare a place for you, I will come again, and receive you unto Myself; that where I am, there ye may be also. And whither I go ye know, and the way ye know.’ John 14:1–4. For your sake I came into the world; for you I have been working. When I go away I shall still work earnestly for you. I came to the world to reveal Myself to you, that you might believe. I go to My Father and yours to co-operate with Him in your behalf.

> El le-a rostit de asemenea cuvinte de nădejde și de curaj. «Să nu vi se tulbure inima», a zis El; «Credeți în Dumnezeu; credeți și în Mine. În casa Tatălui Meu sunt multe locașuri; dacă n-ar fi așa, v-aș fi spus. Mă duc să vă pregătesc un loc. Și dacă Mă voi duce și vă voi pregăti un loc, Mă voi întoarce și vă voi primi la Mine, pentru ca acolo unde sunt Eu să fiți și voi. Și știți unde Mă duc și știți și calea.» Ioan 14:1-4. Pentru voi am venit în lume; pentru voi am lucrat. Când Mă voi duce, voi lucra în continuare cu stăruință pentru voi. Am venit în lume ca să Mă descopăr vouă, pentru ca voi să credeți. Mă duc la Tatăl Meu și al vostru, ca să lucrez împreună cu El în favoarea voastră.

> “‘Verily, verily, I say unto you, He that believeth on Me, the works that I do shall he do also; and greater works than these shall he do; because I go unto My Father.’ John 14:12. By this, Christ did not mean that the disciples would make more exalted exertions than He had made, but that their work would have greater magnitude. He did not refer merely to miracle working, but to all that would take place under the agency of the Holy Spirit. ‘When the Comforter is come,’ He said, ‘whom I will send unto you from the Father, even the Spirit of truth, which proceedeth from the Father, He shall testify of Me: and ye also shall bear witness, because ye have been with Me from the beginning.’ John 15:26, 27.

> „Adevărat, adevărat vă spun: cine crede în Mine va face și el lucrările pe care le fac Eu; ba încă va face și mai mari decât acestea, pentru că Eu Mă duc la Tatăl Meu.” Ioan 14:12. Prin aceasta, Hristos nu a vrut să spună că ucenicii aveau să depună strădanii mai înalte decât a depus El, ci că lucrarea lor avea să fie de o mai mare anvergură. El nu S-a referit doar la săvârșirea de minuni, ci la tot ceea ce avea să se petreacă prin lucrarea Duhului Sfânt. „Când va veni Mângâietorul,” a zis El, „pe care vi-L voi trimite de la Tatăl, adică Duhul adevărului, care purcede de la Tatăl, Acela va mărturisi despre Mine; și voi de asemenea veți mărturisi, pentru că ați fost cu Mine de la început.” Ioan 15:26, 27.

> “Wonderfully were these words fulfilled. After the descent of the Holy Spirit, the disciples were so filled with love for Him and for those for whom He died, that hearts were melted by the words they spoke and the prayers they offered. They spoke in the power of the Spirit; and under the influence of that power, thousands were converted.” Acts of the Apostles, 21, 22.

> În chip minunat s-au împlinit aceste cuvinte. După pogorârea Duhului Sfânt, ucenicii erau atât de plini de dragoste față de El și față de aceia pentru care El a murit, încât inimile se topeau la cuvintele pe care le rosteau și la rugăciunile pe care le înălțau. Ei vorbeau în puterea Duhului; iar sub influența acelei puteri, mii s-au convertit. Faptele apostolilor, 21, 22.

Back to Articles