Article

# The Book of Daniel - Number Fifty-Nine

Cartea lui Daniel – Numărul cincizeci și nouă

Unveiling the Final Prophetic Secret: The Climactic Unsealing by the Lion of the Tribe of Judah

Descoperirea tainei profetice celei din urmă: despecetluirea culminantă săvârșită de Leul din seminția lui Iuda

Author

Jeff Pippenger

Published

January 23, 2024

Formats

PDF
Word

Just before the close of probation the final prophetic secret is unsealed by the Lion of the tribe of Judah, and it is the wise who understand the increase of knowledge that is produced by that unsealing. Two witnesses in Revelation cast a light on part of what is unsealed at that time.

Chiar înainte de închiderea timpului de probă, ultimul secret profetic este desigilat de Leul din seminția lui Iuda, iar înțelepții sunt cei care înțeleg sporirea cunoașterii produsă de acea desigilare. Cei doi martori din Apocalipsă aruncă lumină asupra unei părți a ceea ce este desigilat atunci.

> Here is wisdom. Let him that hath understanding count the number of the beast: for it is the number of a man; and his number is Six hundred threescore and six. … And here is the mind which hath wisdom. The seven heads are seven mountains, on which the woman sitteth. Revelation 13:18, 17:9.

> Aici este înțelepciunea. Cine are pricepere să socotească numărul fiarei: căci este un număr de om; și numărul ei este șase sute șaizeci și șase. ... Și aici este mintea care are înțelepciune. Cele șapte capete sunt șapte munți, pe care șade femeia. Apocalipsa 13:18, 17:9.

The “last power that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns,” is the United States. It is the sixth kingdom of Bible prophecy, and the structure of its kingdom is the same structure (image), as was the fifth kingdom of Bible prophecy. It becomes a kingdom of the Church ruling over the State, and then forces the entire earth to accept that very arrangement. The combination of Church and State is fully developed in the United States at the soon-coming Sunday law.

„Ultima putere care urmează să poarte război împotriva bisericii și a legii lui Dumnezeu, a fost simbolizată de o fiară cu coarne ca de miel”, este Statele Unite. Este a șasea împărăție a profeției biblice, iar structura împărăției sale este aceeași structură (imagine) ca aceea a celei de-a cincea împărății a profeției biblice. Ea devine o împărăție în care Biserica stăpânește asupra Statului, apoi constrânge întregul pământ să accepte tocmai această rânduială. Combinația dintre Biserică și Stat se desăvârșește în Statele Unite odată cu iminenta lege duminicală.

> “The ‘image to the beast’ represents that form of apostate Protestantism which will be developed when the Protestant churches shall seek the aid of the civil power for the enforcement of their dogmas. The ‘mark of the beast’ still remains to be defined.” The Great Controversy, 445.

> „Icoana fiarei” reprezintă acea formă de protestantism apostat care se va dezvolta atunci când bisericile protestante vor căuta sprijinul puterii civile pentru impunerea dogmelor lor. „Semnul fiarei” rămâne încă de definit. Tragedia veacurilor, 445.

The image of the beast and the mark of the beast are two different symbols, yet it is at the Sunday law that the image of the beast reaches its full development.

Icoana fiarei și semnul fiarei sunt două simboluri diferite; totuși, odată cu legea duminicală, icoana fiarei își atinge dezvoltarea deplină.

> “The enforcement of Sundaykeeping on the part of Protestant churches is an enforcement of the worship of the papacy—of the beast. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false instead of the true Sabbath are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. But in the very act of enforcing a religious duty by secular power, the churches would themselves form an image to the beast; hence the enforcement of Sundaykeeping in the United States would be an enforcement of the worship of the beast and his image.” The Great Controversy, 448, 449.

> Impunerea păzirii duminicii din partea bisericilor protestante este o impunere a închinării aduse papalității — fiarei. Cei care, înțelegând cerințele poruncii a patra, aleg să păzească sabatul fals în locul Sabatului adevărat, îi aduc astfel omagiu acelei puteri prin care singură este poruncită. Însă chiar prin actul de a impune o datorie religioasă prin puterea seculară, bisericile ar forma ele însele chipul fiarei; de aceea, impunerea păzirii duminicii în Statele Unite ar fi o impunere a închinării fiarei și a chipului ei. The Great Controversy, 448, 449.

At the Sunday law, the Constitution of the United States is fully overthrown and the nation has separated fully from righteousness. Then, under the full control of Satan the United States forces the world to accept the same Church and State system that has just been established in the United States. The world government is the United Nations and the Roman church is the Church that rules over the relationship.

La instituirea legii duminicale, Constituția Statelor Unite este pe deplin desființată, iar națiunea s-a separat pe deplin de neprihănire. Apoi, sub deplina stăpânire a lui Satana, Statele Unite constrâng lumea să accepte același sistem Biserică-Stat care tocmai a fost instituit în Statele Unite. Guvernul mondial îl reprezintă Națiunile Unite, iar Biserica romană este Biserica ce guvernează relația.

> “The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses.” Testimonies, volume 7, 182.

> „Lumea este plină de furtună, război și dezbinare. Totuși, sub o singură căpetenie — puterea papală — oamenii se vor uni pentru a I se împotrivi lui Dumnezeu în persoana martorilor Săi.” Mărturii, volumul 7, 182.

The system of Church and State that is represented as the image of the beast in prophecy is also a threefold union of the dragon, the beast and the false prophet. The ten kings of Revelation seventeen, that are the seventh head, represent the dragon power.

Sistemul Biserică–Stat care este reprezentat, în profeție, drept icoana fiarei este, de asemenea, o uniune triplă a balaurului, fiarei și proorocului mincinos. Cei zece împărați din Apocalipsa șaptesprezece, care constituie capul al șaptelea, reprezintă puterea balaurului.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> "Regii, cârmuitorii și guvernatorii și-au pus asupra lor stigmatul Antihristului și sunt înfățișați ca balaurul care iese să poarte război împotriva sfinților — a acelora care păzesc poruncile lui Dumnezeu și care au credința lui Isus." Mărturii pentru slujitori, 38.

The “ten kings” represent the United Nations, whose religion is spiritualism, and the religion of the false prophet is apostate Protestantism, and the beast’s religion is Catholicism, which is simply spiritualism covered with a profession of Christianity.

Cei „zece regi” reprezintă Organizația Națiunilor Unite, a cărei religie este spiritismul, iar religia proorocului mincinos este protestantismul apostat, iar religia fiarei este catolicismul, care nu este decât spiritism acoperit cu o mărturisire creștină.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> „Prin decretul care impune instituția papalității, în încălcarea legii lui Dumnezeu, națiunea noastră se va desprinde pe deplin de neprihănire. Când Protestantismul își va întinde mâna peste prăpastie ca să dea mâna cu puterea Romei, când se va întinde peste abis ca să dea mâna cu spiritismul, când, sub influența acestei triple uniri, țara noastră va repudia orice principiu al Constituției sale, ca guvern protestant și republican, și va lua măsuri pentru propagarea minciunilor și amăgirilor papale, atunci vom ști că a sosit vremea lucrării minunate a lui Satana și că sfârșitul este aproape.” Mărturii, volumul 5, 451.

At the Sunday law the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet is accomplished. The United States then forces the world to accept the one-world government of the United Nations, for the world is thrown into a great crisis at the Sunday law, as Islam brings judgment upon the United States for the enforcement of worshipping the sun. Satan then appears to personate Christ and as the United States forces the world to accept the one world combination of church and state, it also forces the world to accept Sunday as the day of rest. The same testing process that has happened in the United States is then brought upon the entire world.

Odată cu legea duminicală se desăvârșește unirea triplă a balaurului, fiarei și proorocului mincinos. Statele Unite forțează atunci lumea să accepte guvernul mondial unic al Organizației Națiunilor Unite, căci lumea este aruncată într-o mare criză odată cu legea duminicală, întrucât Islamul aduce judecată asupra Statelor Unite pentru impunerea închinării la soare. Satana Se arată apoi dându-Se drept Hristos și, în timp ce Statele Unite forțează lumea să accepte uniunea mondială dintre biserică și stat, ele forțează, de asemenea, lumea să accepte duminica drept ziua de odihnă. Același proces de încercare care a avut loc în Statele Unite este apoi adus asupra întregii lumi.

> “Foreign nations will follow the example of the United States. Though she leads out, yet the same crisis will come upon our people in all parts of the world.” Testimonies, volume 6, 395.

> „Națiunile străine vor urma exemplul Statelor Unite. Deși Statele Unite deschid drumul, totuși aceeași criză va veni asupra poporului nostru în toate părțile lumii.” Mărturii, volumul 6, 395.

The principle that national apostasy is followed by national ruin comes upon each country as they accept the day of the sun as the day of worship. The escalating crisis is the “one hour” that the ten kings rule with the pope, the “man of sin”. They agreed to give their seventh kingdom unto the papal authority, because they are led to believe that the moral authority of the papacy is necessary to unify the world against the escalating war against Islam. In 1798, the United Nations had not yet arrived into history.

Principiul potrivit căruia apostazia națională este urmată de ruină națională vine asupra fiecărei țări pe măsură ce aceasta acceptă ziua soarelui ca zi de închinare. Criza aflată în escaladare este "o oră" în care cei zece regi domnesc împreună cu Papa, "omul păcatului". Ei au căzut de acord să dea a șaptea lor împărăție autorității papale, deoarece sunt făcuți să creadă că autoritatea morală a papalității este necesară pentru a uni lumea împotriva războiului în escaladare împotriva Islamului. În 1798, Națiunile Unite nu apăruseră încă în istorie.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. Revelation 17:12–14.

> Iar cele zece coarne pe care le-ai văzut sunt zece împărați, care încă n-au primit împărăție; dar vor primi putere ca împărați, pentru un ceas, împreună cu Fiara. Aceștia au un singur gând și își vor da puterea și tăria Fiarei. Aceștia vor duce război împotriva Mielului, iar Mielul îi va birui: căci El este Domn al domnilor și Împărat al împăraților; și cei care sunt cu El sunt chemați, aleși și credincioși. Apocalipsa 17:12-14.

As has always been the case with the pope, kings will supply the power for the papacy to carry out the persecution against God’s people, and it is the ten kings that make war with the Lamb, but they are doing so at the bidding of the “man of sin.” The “man of sin” is also the “man” that the seven churches take hold of in Isaiah chapter four.

Așa cum a fost întotdeauna în privința papei, regii vor conferi papalității puterea necesară pentru a duce la îndeplinire persecuția împotriva poporului lui Dumnezeu, iar cei zece regi sunt cei care poartă război împotriva Mielului, însă o fac la porunca „omului fărădelegii”. „Omul fărădelegii” este, de asemenea, „bărbatul” pe care îl apucă cele șapte biserici în capitolul patru din Isaia.

> And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. In that day shall the branch of the Lord be beautiful and glorious, and the fruit of the earth shall be excellent and comely for them that are escaped of Israel. Isaiah 4:1, 2.

> Și în ziua aceea șapte femei se vor prinde de un singur bărbat, zicând: Pâinea noastră o vom mânca și cu veșmintele noastre ne vom îmbrăca; numai să se cheme numele tău asupra noastră, ca să fie ridicată ocara noastră. În ziua aceea odrasla Domnului va fi frumoasă și slăvită, iar rodul pământului va fi ales și plăcut pentru cei izbăviți din Israel. Isaia 4:1, 2.

The “seven women” represent that the papacy (the man of sin), has control over all the churches of the earth, just as he has control over all the nations. The “reproach” that the churches wish to avoid, is the “reproach” of rejecting the demand to worship on Sunday. Faithful Sabbath-keepers will be persecuted for their faithfulness, and Islam will also refuse to observe the day of the sun. The agreement that is arranged by the United States between the papacy and the United Nations is that the moral authority of the man of sin is what is needed to lead the world into accepting the warfare against Islam in order to establish peace upon the earth.

„Cele șapte femei” reprezintă faptul că papalitatea (omul fărădelegii) are control asupra tuturor bisericilor de pe pământ, așa cum are control asupra tuturor națiunilor. „Ocara” pe care bisericile vor să o evite este „ocara” respingerii cerinței de închinare în ziua de duminică. Păzitorii credincioși ai Sabatului vor fi persecutați pentru credincioșia lor, iar Islamul va refuza, de asemenea, să respecte ziua soarelui. Acordul intermediat de Statele Unite între papalitate și Națiunile Unite este acela că autoritatea morală a omului fărădelegii este cea necesară pentru a conduce lumea la acceptarea războiului împotriva Islamului, în vederea instaurării păcii pe pământ.

> But of the times and the seasons, brethren, ye have no need that I write unto you. For yourselves know perfectly that the day of the Lord so cometh as a thief in the night. For when they shall say, Peace and safety; then sudden destruction cometh upon them, as travail upon a woman with child; and they shall not escape. But ye, brethren, are not in darkness, that that day should overtake you as a thief. Ye are all the children of light, and the children of the day: we are not of the night, nor of darkness. 1 Thessalonians 5:1–5.

> Cât despre vremuri și soroace, fraților, n-aveți trebuință să vă scriu. Căci voi înșivă știți pe deplin că ziua Domnului vine ca un hoț în noapte. Când vor zice: „Pace și siguranță!”, atunci pieirea neașteptată vine peste ei, ca durerile facerii peste femeia însărcinată; și nu vor scăpa. Dar voi, fraților, nu sunteți în întuneric, pentru ca ziua aceea să vă surprindă ca un hoț. Voi toți sunteți fii ai luminii și fii ai zilei; noi nu suntem ai nopții, nici ai întunericului. 1 Tesaloniceni 5:1-5.

The “peace and safety” message of Bible prophecy, which is always represented as a false message, is only logical in a period of time when there is no peace and safety. There is no reason to present a “peace and safety” message, when peace and safety exists. Islam removes all peace and safety. The “sudden destruction” associated with the false message is a destruction that escalates, for it is as “a woman” in “travail.” The first birth pang of the third Woe was September 11, 2001.

Mesajul "pace și siguranță" al profeției biblice, care este întotdeauna prezentat ca un mesaj fals, este logic numai într-o perioadă de timp în care nu există pace și siguranță. Nu există niciun motiv să fie prezentat un mesaj de "pace și siguranță" când există pace și siguranță. Islamul înlătură orice pace și siguranță. "Distrugerea năprasnică" asociată cu mesajul fals este o distrugere care se intensifică, căci este ca "o femeie" în "travaliu". Prima durere a nașterii a celui de-al treilea Vai a fost 11 septembrie 2001.

In the prophetic lines of Elijah and John the Baptist the deception of the papal power is illustrated. When Ahab travelled back to Samaria to inform Jezebel that Elijah’s God was the true God, for he had brought down fire out of heaven, Ahab then realized that Jezebel had deceived him concerning her hatred for Elijah. The same hatred and deception was illustrated when Herod promised half of his kingdom at his birthday party to Salome. Salome was Herodias’s daughter, thus Herod was the dragon, Herodias was the papacy and Salome was the false prophet.

În liniile profetice ale lui Ilie și ale lui Ioan Botezătorul este ilustrată înșelăciunea puterii papale. Când Ahab s-a întors la Samaria pentru a o înștiința pe Izabela că Dumnezeul lui Ilie era adevăratul Dumnezeu, căci El făcuse să coboare foc din cer, Ahab a înțeles atunci că Izabela îl înșelase cu privire la ura ei față de Ilie. Aceeași ură și aceeași înșelăciune au fost ilustrate când Irod, la ospățul zilei lui de naștere, i-a promis Salomeei jumătate din împărăția lui. Salomeea era fiica Irodiadei; astfel, Irod era balaurul, Irodiada era papalitatea, iar Salomeea era profetul mincinos.

In the story the deceiving power of Salome’s dance was used to lead Herod (the ten kings) to give half their kingdom over to a church (a woman). The woman (Salome) was under the direction of her mother (Catholicism), and Herod found out too late that the attitude of Herodias towards John was the same as Jezebel’s was towards Elijah. In both cases, the sabbath-keepers must die.

În relatare, puterea înșelătoare a dansului Salomeei a fost folosită pentru a-l determina pe Irod (cei zece regi) să cedeze jumătate din împărăția lor unei biserici (unei femei). Femeia (Salomeea) se afla sub îndrumarea mamei sale (Catolicismul), iar Irod a aflat prea târziu că atitudinea Irodiadei față de Ioan era aceeași ca a Izabelei față de Ilie. În ambele cazuri, păzitorii Sabatului trebuie să moară.

Islam progressively but rapidly removes the peace and safety from planet earth, and in so doing brings mankind together against Islam. Islam’s rapidly escalating warfare represents the argument that is employed to establish the worldwide image of the beast in the last days. The deception that is brought upon the world (the ten kings), is brought by the United States (Salome), and it leads the world to believe they must unite against Islam, but they find out too late, that the arrangement was just a ruse to be used to persecute sabbath-keepers. The deception is part of the reason the ten kings hate the whore, even though when under duress they agreed to give their seventh kingdom unto her.

Islamul înlătură treptat, dar cu rapiditate, pacea și siguranța de pe planeta Pământ și, prin aceasta, unește omenirea împotriva Islamului. Războiul Islamului, care escaladează cu rapiditate, constituie argumentul folosit pentru a institui chipul fiarei la nivel mondial în zilele de pe urmă. Amăgirea care se abate asupra lumii (cei zece regi) este produsă de Statele Unite (Salome) și îi conduce pe aceștia să creadă că trebuie să se unească împotriva Islamului, dar află prea târziu că înțelegerea nu a fost decât un tertip folosit pentru a-i persecuta pe păzitorii Sabatului. Această amăgire este unul dintre motivele pentru care cei zece regi urăsc desfrânata, deși, aflați sub constrângere, au consimțit să-i dea împărăția lor a șaptea.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> Și cele zece coarne pe care le-ai văzut pe fiară, acelea o vor urî pe desfrânată, o vor pustii și o vor lăsa goală, îi vor mânca carnea și o vor arde cu foc. Căci Dumnezeu a pus în inimile lor să împlinească voia Lui, să se învoiască și să dea fiarei împărăția lor, până când se vor împlini cuvintele lui Dumnezeu. Apocalipsa 17:16, 17.

The globalists of the United Nations are not simply the “kings” of the earth, but they are also represented as “merchants”, thus the globalists consist of political and economic powers. The reason the angel that brought the vision of Revelation seventeen and eighteen to John, was to show John the judgment of the great whore of Tyre. Both categories of the globalists mourn the death of the papacy.

Globaliștii Organizației Națiunilor Unite nu sunt pur și simplu „regii” pământului, ci sunt reprezentați și ca „negustori”; așadar, globaliștii sunt alcătuiți din puteri politice și economice. Motivul pentru care îngerul care i-a adus lui Ioan vedenia din Apocalipsa șaptesprezece și optsprezece a făcut aceasta a fost să-i arate lui Ioan judecata marii desfrânate a Tirului. Ambele categorii ale globaliștilor jelesc moartea papalității.

> Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. And the merchants of the earth shall weep and mourn over her; for no man buyeth their merchandise any more. Revelation 18:8–11.

> De aceea, într-o singură zi vor veni plăgile ei: moartea, doliul și foametea; și ea va fi arsă cu desăvârșire în foc, căci puternic este Domnul Dumnezeu, Cel ce o judecă. Iar împărații pământului, care au desfrânat cu ea și au trăit în desfătări împreună cu ea, vor plânge și o vor jeli, când vor vedea fumul arderii ei, stând departe de frica chinului ei și zicând: Vai, vai, cetatea cea mare, Babilonul, cetatea cea puternică! căci într-un ceas a venit judecata ta. Și negustorii pământului vor plânge și se vor tângui pentru ea, fiindcă nimeni nu mai cumpără mărfurile lor. Apocalipsa 18:8-11.

The merchants and the kings both stand afar off and cry “alas, alas.” The word “alas” in the Greek is translated as “woe” in chapter eight of Revelation.

Atât negustorii, cât și împărații stau departe și strigă: «vai, vai». Cuvântul redat aici prin «vai» corespunde în greacă aceluia care este tradus prin «vai» în capitolul opt al Apocalipsei.

> And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels, which are yet to sound! Revelation 8:13.

> Și am văzut și am auzit un înger zburând prin mijlocul cerului, zicând cu glas tare: Vai, vai, vai de locuitorii pământului, din pricina celorlalte sunete de trâmbiță ale celor trei îngeri, care încă urmează să trâmbițeze! Apocalipsa 8:13.

The three Woes represent the fifth, sixth and seventh Trumpets, and they are symbols of Islam. The kings, merchants and shipmasters all cry out “alas, alas” three times in chapter eighteen.

Cele trei Vai reprezintă Trâmbițele a cincea, a șasea și a șaptea și sunt simboluri ale Islamului. Regii, negustorii și căpitanii corăbiilor strigă cu toții "vai, vai" de trei ori în capitolul optsprezece.

> And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. … The merchants of these things, which were made rich by her, shall stand afar off for the fear of her torment, weeping and wailing, And saying, Alas, alas, that great city, that was clothed in fine linen, and purple, and scarlet, and decked with gold, and precious stones, and pearls! For in one hour so great riches is come to nought. And every shipmaster, and all the company in ships, and sailors, and as many as trade by sea, stood afar off, And cried when they saw the smoke of her burning, saying, What city is like unto this great city! And they cast dust on their heads, and cried, weeping and wailing, saying, Alas, alas, that great city, wherein were made rich all that had ships in the sea by reason of her costliness! for in one hour is she made desolate. Revelation 18:9-10, 15–19.

> Și împărații pământului, care au desfrânat și au trăit în desfătare cu ea, o vor plânge și se vor tângui pentru ea, când vor vedea fumul arderii ei, stând departe de frica chinului ei, zicând: Vai, vai, cetatea cea mare Babilonul, cetatea cea puternică! căci într-un ceas a venit judecata ta. ... Negustorii acestor lucruri, care s-au îmbogățit prin ea, vor sta departe, de frica chinului ei, plângând și tânguindu-se, și zicând: Vai, vai, cetatea cea mare, care era îmbrăcată în in subțire, în purpură și în stacojiu, și împodobită cu aur și cu pietre prețioase și cu mărgăritare! Căci într-un ceas atâta bogăție a fost nimicită. Și orice cârmaci, toată obștea celor din corăbii, și marinarii, și toți câți fac negoț pe mare, au stat departe și au strigat, văzând fumul arderii ei, zicând: Care cetate este asemenea acestei cetăți mari! Și își aruncau țărână pe capete și strigau, plângând și tânguindu-se, zicând: Vai, vai, cetatea cea mare, în care s-au îmbogățit toți cei ce aveau corăbii pe mare, din pricina luxului ei! căci într-un ceas a fost pustiită. Apocalipsa 18:9-10, 15-19.

The “hour” that the judgment of the papacy is accomplished, is the “hour” of Revelation eleven, that is the “hour of the great earthquake,” and it represents the Sunday law time period that begins at the Sunday law in the United States and continues until Michael stands up and human probation closes. The globalists that hated the whore, but still agreed to give their kingdom unto her for one hour, not only repeat “woe, woe” (alas, alas), three times, but they ask the question, “What city is like unto this great city?” They also asked that question in the book of Ezekiel.

„Ceasul” în care se împlinește judecata papalității este „ceasul” din Apocalipsa, capitolul unsprezece, adică „ceasul marelui cutremur”, și reprezintă perioada legii duminicale, care începe odată cu legea duminicală în Statele Unite și continuă până când Mihail se ridică și timpul de probă al omenirii se închide. Globaliștii care au urât-o pe desfrânată, dar totuși au fost de acord să-i dea împărăția lor pentru un ceas, nu numai că repetă de trei ori „vai, vai” (vai, vai), ci pun și întrebarea: „Ce cetate este asemenea acestei cetăți mari?” Au pus aceeași întrebare și în cartea lui Ezechiel.

> And shall cause their voice to be heard against thee, and shall cry bitterly, and shall cast up dust upon their heads, they shall wallow themselves in the ashes: And they shall make themselves utterly bald for thee, and gird them with sackcloth, and they shall weep for thee with bitterness of heart and bitter wailing. And in their wailing they shall take up a lamentation for thee, and lament over thee, saying, What city is like Tyrus, like the destroyed in the midst of the sea? When thy wares went forth out of the seas, thou filledst many people; thou didst enrich the kings of the earth with the multitude of thy riches and of thy merchandise. In the time when thou shalt be broken by the seas in the depths of the waters thy merchandise and all thy company in the midst of thee shall fall. All the inhabitants of the isles shall be astonished at thee, and their kings shall be sore afraid, they shall be troubled in their countenance. The merchants among the people shall hiss at thee; thou shalt be a terror, and never shalt be any more. Ezekiel 27:30–36.

> Își vor face auzit glasul împotriva ta și vor striga amarnic; vor arunca țărână pe capetele lor, se vor tăvăli în cenușă. Și își vor rade cu desăvârșire capul pentru tine, se vor încinge cu sac și vor plânge pentru tine cu amărăciune de inimă și cu vaiet amarnic. Iar în vaietul lor vor ridica pentru tine o cântare de jale și te vor plânge, zicând: Ce cetate este ca Tirul, ca cea nimicită în mijlocul mării? Când mărfurile tale ieșeau din mări, umpleai multe popoare; îmbogățeai pe împărații pământului cu mulțimea bogățiilor tale și a negoțului tău. În vremea când vei fi sfărâmată de mări, în adâncurile apelor, marfa ta și toată obștea ta din mijlocul tău vor cădea. Toți locuitorii ostroavelor se vor uimi de tine, iar împărații lor vor fi cuprinși de groază; li se va tulbura fața. Negustorii dintre popoare vor șuiera asupra ta; vei ajunge o groază și nu vei mai fi niciodată. Ezechiel 27:30-36.

Ezekiel identifies the city as “Tyrus,” who is “destroyed in the midst of the sea?” Isaiah, speaking of the whore of Tyre (Tyrus), who is also the great whore of Revelation, who is the Catholic church, and also identifies her as the crowning city.

Ezechiel identifică cetatea drept „Tir”, care este „distrusă în mijlocul mării”. Isaia, vorbind despre desfrânata din Tir (Tyrus), care este totodată marea desfrânată din Apocalipsă, adică Biserica Catolică, o identifică, de asemenea, drept cetatea încununată.

> Is this your joyous city, whose antiquity is of ancient days? her own feet shall carry her afar off to sojourn. Who hath taken this counsel against Tyre, the crowning city, whose merchants are princes, whose traffickers are the honourable of the earth? The Lord of hosts hath purposed it, to stain the pride of all glory, and to bring into contempt all the honourable of the earth. Isaiah 23:7–9.

> Aceasta este oare cetatea voastră plină de veselie, a cărei vechime este din zile străvechi? Însăși picioarele ei o vor purta departe, ca să locuiască ca străină. Cine a hotărât aceasta împotriva Tirului, dătătoarea de cununi, ale cărei negustori sunt voievozi, ai cărei neguțători sunt cei de cinste ai pământului? Domnul oștirilor a hotărât aceasta, ca să păteze mândria oricărei slave și să aducă în dispreț pe toți cei de cinste ai pământului. Isaia 23:7-9.

The papacy is the “crowning city,” for it is she that claims to sit as a queen over the threefold union.

Papalitatea este „cetatea încununării”, căci ea este cea care pretinde că șade ca regină deasupra unirii întreite.

> How much she hath glorified herself, and lived deliciously, so much torment and sorrow give her: for she saith in her heart, I sit a queen, and am no widow, and shall see no sorrow. Revelation 18:7.

> Pe cât s-a slăvit pe sine și a trăit în desfătări, pe atât dați-i chin și tânguire: căci zice în inima ei: „Șed ca o împărăteasă, nu sunt văduvă și nu voi vedea nicidecum tânguire.” Apocalipsa 18:7.

Ezekiel said the whore’s judgment is accomplished in the “midst of the sea,” in his lamentation for Tyrus.

Ezechiel a spus, în cântarea sa de jale pentru Tir, că judecata desfrânatei este săvârșită în "mijlocul mării".

> The word of the Lord came again unto me, saying, Now, thou son of man, take up a lamentation for Tyrus. … The ships of Tarshish did sing of thee in thy market: and thou wast replenished, and made very glorious in the midst of the seas. Thy rowers have brought thee into great waters: the east wind hath broken thee in the midst of the seas. Ezekiel 27:1, 2, 25, 26.

> Cuvântul Domnului a venit iarăși la mine, zicând: Acum, tu, fiul omului, ridică o cântare de jale pentru Tir. ... Corăbiile din Tarșiș cântau despre tine în negoțul tău; și ai fost îmbelșugată și făcută foarte slăvită în mijlocul mărilor. Vâslașii tăi te-au adus în ape mari; vântul de răsărit te-a sfărâmat în mijlocul mărilor. Ezechiel 27:1, 2, 25, 26.

It is the “east wind” that brings judgment upon the whore of Tyre, the crowning city, and the “east wind” is a symbol of Islam. The warfare brought against Islam by the ten kings is what destroys the papacy of the last days. The realization of the ten kings that they have been deceived also produces fear in their hearts.

Este „vântul de răsărit” cel care aduce judecata asupra desfrânatei Tirului, cetatea încoronării, iar „vântul de răsărit” este un simbol al Islamului. Războiul pe care cei zece împărați îl poartă împotriva Islamului este cel care distruge papalitatea din zilele de pe urmă. Faptul că cei zece împărați își dau seama că au fost înșelați produce, de asemenea, teamă în inimile lor.

> Beautiful for situation, the joy of the whole earth, is mount Zion, on the sides of the north, the city of the great King. God is known in her palaces for a refuge. For, lo, the kings were assembled, they passed by together. They saw it, and so they marvelled; they were troubled, and hasted away. Fear took hold upon them there, and pain, as of a woman in travail. Thou breakest the ships of Tarshish with an east wind. As we have heard, so have we seen in the city of the Lord of hosts, in the city of our God: God will establish it forever. Selah. Psalms 48:2–8.

> Frumoasă prin așezare, bucuria întregului pământ, este muntele Sionului, pe coastele miazănoaptei, cetatea Marelui Împărat. Dumnezeu este cunoscut în palatele ei drept adăpost. Căci, iată, împărații s-au adunat, au trecut împreună. Au văzut-o și s-au minunat; s-au tulburat și au plecat în grabă. I-a cuprins acolo groaza și durerea, ca a unei femei în durerile nașterii. Tu sfărâmi corăbiile Tarsisului cu un vânt de la răsărit. Așa cum am auzit, așa am și văzut, în cetatea Domnului oștirilor, în cetatea Dumnezeului nostru: Dumnezeu o va întemeia în veci. Selah. Psalmul 48:2-8.

The globalists looked upon the kingdom of God, as represented by the city of Jerusalem, but chose “that great city” Babylon as their head. When God judges that great city, they cry and lament as they recognize that they are lost, for the great city they chose is broken in the midst of the sea, by the warfare brought upon them by Islam (the east wind). And the warfare is a progressively escalating warfare, for it is as a woman in travail.

Globaliștii au privit către Împărăția lui Dumnezeu, așa cum era reprezentată de cetatea Ierusalimului, dar au ales "acea cetate mare", Babilonul, drept cap al lor. Când Dumnezeu judecă acea cetate mare, ei plâng și se tânguiesc, pe măsură ce își dau seama că sunt pierduți, căci cetatea cea mare pe care au ales-o este sfărâmată în mijlocul mării, de războiul adus asupra lor de Islam (vântul de răsărit). Iar războiul este unul care escaladează progresiv, căci este ca o femeie în durerile nașterii.

The kingdom of God that they have persecuted for the papacy is represented in Daniel chapter two, where we are informed that in “the days of these [globalist] kings,” God will set up His eternal kingdom.

Împărăția lui Dumnezeu, pe care ei au prigonit-o în interesul papalității, este reprezentată în capitolul al doilea din Daniel, unde ni se face cunoscut că, în „zilele acestor [globalist] împărați”, Dumnezeu va întemeia împărăția Sa veșnică.

> And in the days of these kings shall the God of heaven set up a kingdom, which shall never be destroyed: and the kingdom shall not be left to other people, but it shall break in pieces and consume all these kingdoms, and it shall stand for ever. Daniel 2:44.

> Și în zilele acestor împărați, Dumnezeul cerurilor va ridica o împărăție care nu va fi nimicită niciodată; și împărăția aceasta nu va fi lăsată altor popoare, ci va sfărâma și va mistui toate aceste împărății, iar ea va dăinui în veci. Daniel 2:44.

The Millerites believed that they were living in the “days of these kings,” but the ten kings of Revelation seventeen had not yet come into history, indeed, they are just coming into view now. The Millerites were correct, but their vision was limited. The kingdom of God that is set up in the days of the kings of Revelation seventeen and eighteen, is the time period of the latter rain.

Milleriții credeau că trăiesc în „zilele acestor împărați”, dar cei zece împărați din Apocalipsa, capitolul șaptesprezece, nu intraseră încă în istorie; de fapt, abia acum încep să iasă la iveală. Milleriții aveau dreptate, însă viziunea lor era limitată. Împărăția lui Dumnezeu care se instaurează în zilele împăraților din Apocalipsa, capitolele șaptesprezece și optsprezece, este perioada ploii târzii.

> “I saw that all things are intensely looking and stretching their thoughts on the impending crisis before them. The sins of Israel must go to judgment beforehand. Every sin must be confessed at the sanctuary, then the work will move. It must be done now. The remnant in the time of trouble will cry, My God, My God, why hast Thou forsaken me?

> Am văzut că toate privesc cu încordare și își ațintesc cugetele asupra crizei iminente care stă înaintea lor. Păcatele lui Israel trebuie să fie aduse la judecată mai înainte. Fiecare păcat trebuie mărturisit la sanctuar; atunci lucrarea va înainta. Aceasta trebuie făcută acum. Rămășița, în timpul strâmtorării, va striga: Dumnezeul Meu, Dumnezeul Meu, pentru ce M-ai părăsit?

> “The latter rain is coming on those that are pure—all then will receive it as formerly.

> Ploaia târzie vine peste cei curați — atunci toți o vor primi precum odinioară.

> “When the four angels let go, Christ will set up His kingdom. None receive the latter rain but those who are doing all they can. Christ would help us. All could be overcomers by the grace of God, through the blood of Jesus. All heaven is interested in the work. Angels are interested.” Spalding and Magan, 3.

> Când cei patru îngeri vor slobozi, Hristos Își va întemeia împărăția. Nimeni nu primește ploaia târzie decât cei care fac tot ce le stă în putință. Hristos ne-ar ajuta. Toți ar putea fi biruitori prin harul lui Dumnezeu, prin sângele lui Isus. Întregul cer este interesat de lucrare. Îngerii sunt interesați. Spalding and Magan, 3.

In the time of the latter rain, when the angels release the four winds, which in the “days of these kings,” Christ sets up His kingdom. The latter rain is progressive, and began to sprinkle on September 11, 2001, when the third Woe arrived into history, but the angering of the nations was immediately restrained. It continues to escalate in intensity, until the Sunday law in the United States, when it brings about national ruin. That escalating judgment then continues as every other nation follows the example of the United States, and therefore suffers the same judgments. It escalates until the close of probation. It progresses as a woman in travail.

În vremea ploii târzii, când îngerii dau drumul celor patru vânturi, fapt care are loc „în zilele acestor împărați”, Hristos Își întemeiază Împărăția. Ploaia târzie este progresivă și a început să stropească la 11 septembrie 2001, când al treilea Vai a intrat în istorie, dar mânierea neamurilor a fost de îndată zăgăzuită. Aceasta continuă să escaladeze în intensitate până la legea duminicală din Statele Unite, când aduce ruină națională. Acea judecată aflată în escaladare continuă apoi pe măsură ce fiecare altă națiune urmează exemplul Statelor Unite și, prin urmare, suferă aceleași judecăți. Ea escaladează până la închiderea timpului de probă. Progresează ca o femeie în durerile nașterii.

We will continue the consideration of the eighth being of the seven in the next article.

În articolul următor vom continua considerarea celui de-al optulea, care este dintre cei şapte.

> “Just as long as those who profess the truth are serving Satan, his hellish shadow will cut off their views of God and heaven. They will be as those who have lost their first love. They cannot view eternal realities. That which God has prepared for us is represented in Zechariah, chapters 3 and 4, and 4:12–14: ‘And I answered again, and said unto him, What be these two olive branches which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves? And he answered me and said, Knowest thou not what these be? And I said, No, my Lord. Then said he, These are the two anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth.’

> Atât timp cât cei care mărturisesc adevărul Îi slujesc lui Satana, umbra lui infernală le va întuneca privirea spre Dumnezeu și spre cer. Vor fi ca aceia care și-au pierdut dragostea dintâi. Nu pot contempla realitățile veșnice. Ceea ce Dumnezeu a pregătit pentru noi este reprezentat în Zaharia, capitolele 3 și 4, și 4:12-14: "Și am răspuns iarăși și i-am zis: Ce sunt aceste două ramuri de măslin care, prin cele două țevi de aur, își varsă din ele însele untdelemnul de aur? Iar el mi-a răspuns și a zis: Nu știi ce sunt acestea? Și am zis: Nu, domnul meu. Atunci el a zis: Aceștia sunt cei doi unși care stau înaintea Domnului întregului pământ."

> “The Lord is full of resources. He has no lack of facilities. It is because of our lack of faith, our earthliness, our cheap talk, our unbelief, manifested in our conversation, that dark shadows gather about us. Christ is not revealed in word or character as the One altogether lovely, and the chiefest among ten thousand. When the soul is content to lift itself up unto vanity, the Spirit of the Lord can do little for it. Our shortsighted vision beholds the shadow, but cannot see the glory beyond. Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> Domnul este bogat în resurse. El nu duce lipsă de mijloace. Din pricina lipsei noastre de credință, a firii noastre pământești, a vorbirii noastre ieftine, a necredinței noastre, manifestate în convorbirea noastră, se adună umbre întunecoase în jurul nostru. Hristos nu este făcut cunoscut, nici prin cuvânt, nici prin caracter, ca fiind Cel cu totul plăcut și deosebit dintre zece mii. Când sufletul se mulțumește să se înalțe întru deșertăciune, Duhul Domnului poate face puțin pentru el. Privirea noastră mioapă vede umbra, dar nu poate vedea slava de dincolo. Îngerii țin cele patru vânturi, reprezentate ca un cal mânios care caută să se dezlănțuie și să năvălească peste fața întregului pământ, aducând cu sine nimicire și moarte în drumul său.

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live. We need to see that the way is narrow, and the gate strait. But as we pass through the strait gate, its wideness is without limit.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> „Să dormim oare chiar pe marginea lumii veșnice? Să fim greoi, reci și morți? O, de am avea în bisericile noastre Duhul și suflarea lui Dumnezeu suflate în poporul Său, ca ei să stea pe picioarele lor și să trăiască. Avem nevoie să vedem că calea este îngustă și poarta strâmtă. Dar, pe măsură ce trecem prin poarta cea strâmtă, lărgimea ei este fără limită.” Manuscript Releases, volumul 20, 217.

Back to Articles