Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Fourteen

Revelația lui Isus Hristos - Numărul paisprezece

The Seventh Seal

A șaptea pecete

Author

Jeff Pippenger

Published

November 11, 2023

Formats

PDF
Word

The probationary war of angels, that began with Lucifer in the third heaven represented in Revelation chapter twelve, typifies the probationary war of men and angels, that ends in the first heaven. When Satan and his angels were cast out of the third heaven, Satan opened a new battle front in the garden of Eden. As in the war of the third heaven with Lucifer, God also instituted a period of probation for mankind. The war in the first heaven that begins in earnest at the soon-coming Sunday law represents the end of probationary time for mankind.

Războiul din timpul de probă al îngerilor, care a început cu Lucifer în al treilea cer, așa cum este reprezentat în capitolul doisprezece din Apocalipsă, prefigurează războiul din timpul de probă al oamenilor și al îngerilor, care se încheie în primul cer. Când Satana și îngerii lui au fost aruncați afară din al treilea cer, Satana a deschis un nou front de luptă în grădina Edenului. Ca și în războiul din al treilea cer cu Lucifer, Dumnezeu a instituit, de asemenea, o perioadă de probă pentru omenire. Războiul din primul cer, care începe cu adevărat odată cu legea duminicală ce urmează să vină în curând, reprezintă sfârșitul timpului de probă pentru omenire.

In Revelation chapters twelve and thirteen the dragon, the beast and the false prophet are represented. Customarily, those three powers are understood to represent primarily past history of those three powers, but John was told to write the “things that will be,” and the entire book of Revelation speaks of the “last days,” so we are employing the biblical principle that the end is illustrated by the beginning, and applying the symbols of Revelation as present, not past truth.

În Apocalipsa, capitolele doisprezece și treisprezece, balaurul, fiara și proorocul mincinos sunt reprezentați. În mod obișnuit, aceste trei puteri sunt înțelese ca reprezentând în principal istoria trecută a acelor trei puteri, dar lui Ioan i s-a spus să scrie "lucrurile care vor fi", iar întreaga carte a Apocalipsei vorbește despre "zilele de pe urmă"; așadar, apelăm la principiul biblic potrivit căruia sfârșitul este ilustrat prin început și aplicăm simbolurile Apocalipsei ca adevăr prezent, nu ca adevăr al trecutului.

Satan has been identified in both the war he began in the third heaven, and the first battle that he brought to men in the garden of Eden as employing “hypnotism” to convey his corrupted communications in order to accomplish his warfare.

Atât în războiul pe care l-a început în al treilea cer, cât și în prima bătălie pe care a adus-o oamenilor în grădina Edenului, Satan a fost identificat ca recurgând la „hipnotism” pentru a transmite comunicările sale corupte, în vederea ducerii la îndeplinire a războiului său.

> “Satan tempted the first Adam in Eden, and Adam reasoned with the enemy, thus giving him the advantage. Satan exercised his power of hypnotism over Adam and Eve, and this power he strove to exercise over Christ. But after the word of Scripture was quoted, Satan knew that he had no chance of triumphing.

> Satana l-a ispitit pe întâiul Adam în Eden, iar Adam a intrat în discuție cu vrăjmașul, dându-i astfel un avantaj. Satana și-a exercitat puterea hipnotică asupra lui Adam și a Evei, iar această putere a căutat să o exercite asupra lui Hristos. Dar, după ce a fost citat cuvântul Scripturii, Satana a știut că nu avea nicio șansă de a triumfa.

> “Men and women are not to study the science of how to take captive the minds of those who associate with them. This is the science that Satan teaches. We are to resist everything of the kind. We are not to tamper with mesmerism and hypnotism—the science of the one who lost his first estate and was cast out of the heavenly courts.” Mind, Character and Personality, 713.

> „Bărbații și femeile nu trebuie să studieze știința de a înrobi mințile celor care se asociază cu ei. Aceasta este știința pe care Satana o predă. Noi trebuie să ne împotrivim oricărui lucru de acest fel. Nu trebuie să ne atingem de mesmerism și hipnotism – știința celui care și-a pierdut starea dintâi și a fost aruncat afară din curțile cerești.” Minte, caracter și personalitate, 713.

The “science that Satan teaches” has been perfected by the globalist merchants, and is carried out through the “information super highway” in the “last days.” Satan is the father of lies, and the media giants, not only promote falsehoods, but they also screen out truth, they track those they deem as heretics, and they employ the most sophisticated form of hypnotism ever practiced in the history of planet earth. The war that began in the third heaven emphasizes this attribute of Satan’s warfare, in order that the faithful living when the war of the first heaven gets under way might be forewarned by foreknowledge. When we understand that the control center for the worldwide web, and the “information super highway” is managed and controlled in the United States, we have a view of what it means that the United States, calls fire down out of heaven and deceives the entire world. “Fire” in the book of Revelation represents a message.

„Știința pe care o predă Satana” a fost desăvârșită de negustorii globaliști și este pusă în aplicare prin „superautostrada informației” în „zilele din urmă”. Satana este tatăl minciunii, iar giganții din mass-media nu doar promovează neadevăruri, ci și exclud adevărul, îi monitorizează pe cei pe care îi consideră eretici și folosesc cea mai sofisticată formă de hipnoză practicată vreodată în istoria planetei Pământ. Războiul care a început în al treilea cer pune în evidență acest atribut al războiului lui Satana, pentru ca cei credincioși care vor trăi atunci când războiul primului cer va fi declanșat să fie preveniți prin preștiință. Când înțelegem că centrul de control al webului mondial și al „superautostrăzii informației” este administrat și controlat în Statele Unite, avem o imagine a ceea ce înseamnă că Statele Unite fac să coboare foc din cer și înșală întreaga lume. „Focul”, în cartea Apocalipsei, reprezintă un mesaj.

The symbolism of Revelation chapter thirteen, and verse thirteen is drawn from the battle of mount Carmel where the prophets of Baal and the prophets of the groves, were unable to call fire down out of heaven to confirm that Baal and Ashtaroth were true gods. Baal, being a male deity and Ashtaroth a female deity represents the image of the beast, the unholy combination of church and state. They were the prophets of Jezebel, who was in an unholy relationship with Ahab. Those two prophetic witnesses of the image of the beast in the story of Mount Carmel, identify the role of the United States in first forming an image of the papal system in the United States, and thereafter in the world. The “fire” at Carmel was to be the evidence of who the true God really was. It represented a revelation from heaven identifying the true God, and the same issue exists when the United States calls fire down from heaven.

Simbolismul din Apocalipsa, capitolul treisprezece, versetul treisprezece, este preluat din confruntarea de pe Muntele Carmel, unde profeții lui Baal și profeții dumbrăvilor nu au putut să coboare foc din cer pentru a confirma că Baal și Astarte erau dumnezei adevărați. Baal, fiind o divinitate masculină, iar Astarte o divinitate feminină, reprezintă chipul fiarei, îmbinarea nelegiuită dintre Biserică și stat. Ei erau profeții Izabelei, care se afla într-o relație nelegiuită cu Ahab. Acei doi martori profetici ai chipului fiarei din relatarea de pe Muntele Carmel identifică rolul Statelor Unite în a forma mai întâi un chip al sistemului papal în Statele Unite, iar apoi în lume. „Focul” de pe Carmel trebuia să fie dovada identității Dumnezeului celui adevărat. El reprezenta o revelație din cer care Îl identifica pe adevăratul Dumnezeu, iar aceeași problemă se pune atunci când Statele Unite coboară foc din cer.

In the book of Isaiah, the God who identifies the end from the beginning, addresses the very setting of Mount Carmel of old, and also the prophetic setting that is represented when the United States calls down fire out of heaven.

În cartea lui Isaia, Dumnezeul care vestește sfârșitul de la început abordează însăși scena de pe Muntele Carmel din vechime, precum și cadrul profetic care este reprezentat atunci când Statele Unite fac să coboare foc din cer.

> Produce your cause, saith the Lord; bring forth your strong reasons, saith the King of Jacob. Let them bring them forth, and show us what shall happen: let them show the former things, what they be, that we may consider them, and know the latter end of them; or declare us things for to come. Show the things that are to come hereafter, that we may know that ye are gods: yea, do good, or do evil, that we may be dismayed, and behold it together. Behold, ye are of nothing, and your work of nought: an abomination is he that chooseth you. I have raised up one from the north, and he shall come: from the rising of the sun shall he call upon my name: and he shall come upon princes as upon mortar, and as the potter treadeth clay. Who hath declared from the beginning, that we may know? and beforetime, that we may say, He is righteous? yea, there is none that showeth, yea, there is none that declareth, yea, there is none that heareth your words. The first shall say to Zion, Behold, behold them: and I will give to Jerusalem one that bringeth good tidings. Isaiah 41:21–27.

> Aduceți-vă pricina, zice Domnul; aduceți temeiurile voastre tari, zice Împăratul lui Iacov. Să le aducă și să ne arate ce are să se întâmple; să ne arate cele dintâi lucruri, ce sunt ele, ca să le chibzuim și să cunoaștem sfârșitul lor; sau să ne vestească lucruri ce au să vină. Arătați lucrurile ce au să vină după aceea, ca să știm că sunteți dumnezei; da, faceți bine sau faceți rău, ca să ne înspăimântăm și să privim la aceasta împreună. Iată, voi sunteți un nimic, și lucrarea voastră este de nimic; o urâciune este acela care vă alege. Am ridicat pe unul din miazănoapte, și el va veni; de la răsăritul soarelui va chema Numele Meu; și va călca pe voievozi ca pe mortar, și precum olarul calcă lutul. Cine a vestit de la început, ca să știm? și mai dinainte, ca să zicem: El este drept? Da, nimeni nu arată, da, nimeni nu vestește, da, nimeni nu aude cuvintele voastre. Cel dintâi va zice către Sion: Iată-i, iată-i; și voi da Ierusalimului un vestitor de vești bune. Isaia 41:21-27.

In the war of the first heaven that gets under way at the soon-coming Sunday law, the United States, and also Satan himself, will be allowed to “produce” their “cause,” and they will call fire down from heaven in an attempt to prove that the god of Jezebel is the true God. The world will be forced to accept the mark of that god’s day of worship. The fire that is brought down from heaven, through the “information super highway” to all mankind is a work of “nought,” and he that chooses the message conveyed through that medium is an “abomination.”

În războiul din primul cer, care începe odată cu legea duminicală ce vine în curând, Statelor Unite și, de asemenea, însuși Satanei li se va îngădui să-și "producă" "cauza", și vor face să coboare foc din cer în încercarea de a dovedi că dumnezeul Izabelei este adevăratul Dumnezeu. Lumea va fi constrânsă să primească semnul zilei de închinare a acelui dumnezeu. Focul care este coborât din cer, prin "autostrada informației", către întreaga omenire este o lucrare "de nimic", iar cel ce alege mesajul transmis prin acel mijloc este o "urâciune".

In that warfare the one hundred and forty-four thousand, and thereafter the great multitude, will be God’s witnesses in the argument of who is the true God. The messages conveyed from both sides of the war are represented as “fire.” All the nations will be gathered to determine who is the true God, and there will be two classes of witnesses in order to establish the “truth.”

În acel război, cei o sută patruzeci și patru de mii, iar apoi marea mulțime, vor fi martorii lui Dumnezeu în disputa cu privire la cine este Dumnezeul cel adevărat. Mesajele transmise de ambele tabere ale războiului sunt reprezentate drept "foc". Toate neamurile vor fi adunate pentru a stabili cine este Dumnezeul cel adevărat, și vor exista două categorii de martori pentru a stabili "adevărul".

> Let all the nations be gathered together, and let the people be assembled: who among them can declare this, and show us former things? let them bring forth their witnesses, that they may be justified: or let them hear, and say, It is truth. Ye are my witnesses, saith the Lord, and my servant whom I have chosen: that ye may know and believe me, and understand that I am he: before me there was no God formed, neither shall there be after me. I, even I, am the Lord; and beside me there is no saviour. I have declared, and have saved, and I have showed, when there was no strange god among you: therefore ye are my witnesses, saith the Lord, that I am God. Isaiah 43:9–12.

> Să se adune toate neamurile, și popoarele să se strângă: cine dintre ei poate vesti aceasta și să ne arate cele dintâi lucruri? Să-și aducă martorii, ca să fie îndreptățiți; sau să audă și să zică: Adevăr este. Voi sunteți martorii Mei, zice Domnul, și slujitorul Meu pe care l-am ales, ca să știți și să Mă credeți și să înțelegeți că Eu sunt: înainte de Mine n-a fost întocmit niciun Dumnezeu și nici după Mine nu va fi. Eu, Eu sunt Domnul; și afară de Mine nu este mântuitor. Eu am vestit, am mântuit și am arătat, când nu era între voi vreun dumnezeu străin; de aceea voi sunteți martorii Mei, zice Domnul, că Eu sunt Dumnezeu. Isaia 43:9-12.

The final manifestation of Mount Carmel, has witnesses for Satan and witnesses for God. The demonstration is to prove who is the true God, but what are God’s faithful witnesses supposed to bear witness to?

Manifestarea finală a Muntelui Carmel are martori ai Satanei și martori ai lui Dumnezeu. Demonstrația are menirea de a dovedi cine este adevăratul Dumnezeu, dar despre ce sunt chemați să depună mărturie martorii credincioși ai lui Dumnezeu?

> Thus saith the Lord the King of Israel, and his redeemer the Lord of hosts; I am the first, and I am the last; and beside me there is no God. And who, as I, shall call, and shall declare it, and set it in order for me, since I appointed the ancient people? and the things that are coming, and shall come, let them show unto them. Fear ye not, neither be afraid: have not I told thee from that time, and have declared it? ye are even my witnesses. Is there a God beside me? yea, there is no God; I know not any. They that make a graven image are all of them vanity; and their delectable things shall not profit; and they are their own witnesses; they see not, nor know; that they may be ashamed. Isaiah 44:6–9.

> Așa zice Domnul, Împăratul lui Israel, și Răscumpărătorul lui, Domnul oștirilor: Eu sunt Cel dintâi și Eu sunt Cel de pe urmă; și în afară de Mine nu este Dumnezeu. Și cine, ca Mine, va chema, o va vesti și o va așeza în rânduială pentru Mine, de când am rânduit poporul cel din vechime? Iar lucrurile care vin și cele ce vor veni, să le arate lor. Nu vă temeți, nici nu vă înspăimântați: oare nu v-am spus de pe atunci și nu v-am vestit? voi sunteți chiar martorii Mei. Este vreun Dumnezeu în afară de Mine? Nu, nu este alt Dumnezeu; Eu nu cunosc niciunul. Cei ce fac un chip cioplit sunt toți deșertăciune; și lucrurile lor plăcute nu le vor fi de niciun folos; și sunt martori pentru ei înșiși; nu văd și nu cunosc, ca să fie rușinați. Isaia 44:6-9.

The faithful in the final confrontation of Mount Carmel are to witness to the truth that God is the first and the last. He is the God that “appointed the ancient people,” in order to identify the “things that are coming.” God’s witnesses are to present the Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before the final battle of Mount Carmel.

În confruntarea finală de pe Muntele Carmel, credincioșii sunt chemați să mărturisească adevărul că Dumnezeu este Cel dintâi și Cel de pe urmă. El este Dumnezeul care "a rânduit poporul de demult", pentru a arăta "lucrurile care urmează să vină". Martorii lui Dumnezeu sunt chemați să prezinte Apocalipsa lui Isus Hristos, care este desigilată chiar înaintea bătăliei finale de pe Muntele Carmel.

Satan’s Mount Carmel message is represented as fire that comes down out of heaven.

Mesajul lui Satana de pe Muntele Carmel este reprezentat drept foc care se coboară din cer.

> And he doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, Revelation 13:13.

> Și el săvârșește minuni mari, încât face să coboare foc din cer pe pământ, înaintea oamenilor, Apocalipsa 13:13.

The verse is describing the miracles that the United States accomplishes through the modern science of hypnotism that is conveyed to mankind on “the information super highway.” But the verse is also speaking to the appearance of Satan himself when he personates Christ.

Versetul descrie minunile pe care Statele Unite le săvârșesc prin intermediul științei moderne a hipnotismului, care este transmisă omenirii pe „autostrada informației”. Dar versetul vorbește, de asemenea, despre apariția lui Satana însuși, când se dă drept Hristos.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> Îngerul care se unește în proclamarea soliei celui de-al treilea înger va lumina întregul pământ cu slava lui. Aici este prevestită o lucrare de întindere mondială și de o putere neobișnuită. Mișcarea adventă din 1840–1844 a fost o manifestare glorioasă a puterii lui Dumnezeu; solia primului înger a fost dusă la fiecare stație misionară din lume, iar în unele țări s-a înregistrat cel mai mare interes religios cunoscut în vreo țară de la Reforma secolului al șaisprezecelea încoace; dar acestea urmează să fie întrecute de puternica mișcare în cadrul ultimei avertizări a celui de-al treilea înger.

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> Lucrarea va fi asemănătoare celei din Ziua Cincizecimii. Așa cum "ploaia timpurie" a fost dată, în revărsarea Duhului Sfânt la începutul vestirii Evangheliei, pentru a face să răsară sămânța de preț, tot astfel "ploaia târzie" va fi dată la încheierea ei, pentru coacerea secerișului. "Atunci vom cunoaște, dacă vom stărui să-L cunoaștem pe Domnul: ieșirea Lui este pregătită ca dimineața; și El va veni la noi ca ploaia, ca ploaia târzie și timpurie peste pământ." Osea 6:3. "Bucurați-vă așadar, fii ai Sionului, și veseliți-vă în Domnul, Dumnezeul vostru: căci El v-a dat ploaia timpurie cu măsură și va face să cadă pentru voi ploaia, ploaia timpurie și ploaia târzie." Ioel 2:23. "În zilele de pe urmă, zice Dumnezeu, voi turna din Duhul Meu peste orice făptură." "Și se va întâmpla că oricine va chema Numele Domnului va fi mântuit." Faptele Apostolilor 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.

> Marea lucrare a Evangheliei nu se va încheia cu o manifestare mai mică a puterii lui Dumnezeu decât cea care i-a marcat începutul. Profețiile care s-au împlinit prin revărsarea ploii timpurii la deschiderea Evangheliei urmează să se împlinească din nou în ploaia târzie, la încheierea ei. Iată „vremurile de înviorare” spre care privea înainte apostolul Petru, când a zis: „Pocăiți-vă deci și întoarceți-vă, ca să vi se șteargă păcatele, când vor veni de la fața Domnului vremurile de înviorare; și El va trimite pe Isus.” Faptele 3:19, 20.

> “Servants of God, with their faces lighted up and shining with holy consecration, will hasten from place to place to proclaim the message from heaven. By thousands of voices, all over the earth, the warning will be given. Miracles will be wrought, the sick will be healed, and signs and wonders will follow the believers. Satan also works, with lying wonders, even bringing down fire from heaven in the sight of men. Revelation 13:13. Thus the inhabitants of the earth will be brought to take their stand.” The Great Controversy, 611, 612.

> "Slujitorii lui Dumnezeu, cu fețele luminate și strălucind de consacrare sfântă, se vor grăbi din loc în loc pentru a proclama solia din cer. Prin mii de voci, pe tot cuprinsul pământului, avertizarea va fi dată. Se vor săvârși minuni, bolnavii vor fi vindecați, iar semne și minuni îi vor însoți pe credincioși. De asemenea, Satana va lucra, cu minuni mincinoase, chiar făcând să coboare foc din cer înaintea oamenilor. Apocalipsa 13:13. Astfel, locuitorii pământului vor fi aduși să ia poziție." Marea Controversă, 611, 612.

When we reach the time when Satan calls fire down out of heaven, “the inhabitants of earth will be brought to take their stand.” In that time, God’s witness “will hasten from place to place to proclaim the message from heaven. By thousands of voices, all over the earth, the warning will be given.” The work God’s witnesses accomplish “will be similar to that of the Day of Pentecost,” when the “angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory.” At Pentecost, fire was the symbol of the outpouring of the Holy Spirit, and fire is also the symbol of the outpouring of Satan’s unholy spirit.

Când vom ajunge la vremea când Satana va face să coboare foc din cer, „locuitorii pământului vor fi aduși să ia poziție.” În acel timp, martorul lui Dumnezeu „se va grăbi din loc în loc pentru a proclama solia din cer. Prin mii de glasuri, pretutindeni pe pământ, avertizarea va fi dată.” Lucrarea pe care o vor împlini martorii lui Dumnezeu „va fi asemănătoare cu aceea din Ziua Cincizecimii”, când „îngerul care se unește în proclamarea soliei celui de-al treilea înger urmează să lumineze întreg pământul cu slava lui.” La Cincizecime, focul a fost simbolul revărsării Duhului Sfânt, iar focul este, de asemenea, simbolul revărsării duhului necurat al lui Satana.

After John represents the one hundred and forty-four thousand and the great multitude in Revelation chapter seven, he identifies the opening of the seventh and final seal. The final or seventh seal represents the unsealing of the Revelation of Jesus Christ, and the only prophecy in the book of Revelation that was to be unsealed just before probation closes. The seventh seal, the seven thunders and the Revelation of Jesus Christ are all symbols of the same truth, that is opened up just before probation closes. The Revelation of Jesus Christ emphasizes Christ’s character and creative power as the Alpha and Omega. The seven thunders identify the history where the one hundred and forty-four thousand are sealed, and the seventh seal identifies the outpouring of the Holy Spirit during the history when the two witnesses are resurrected and receive the creative power of the “truth” of God, that is conveyed from the Father, to the Son, to Gabriel, to the prophet unto those who choose to read, hear and keep the power contained therein.

După ce Ioan îi prezintă pe cei o sută patruzeci și patru de mii și marea mulțime în capitolul șapte din Apocalipsa, el identifică deschiderea celui de-al șaptelea și ultimului sigiliu. Ultimul, sau al șaptelea, sigiliu reprezintă desigilarea Descoperirii lui Isus Hristos și este singura profeție din cartea Apocalipsei care urma să fie desigilată chiar înainte ca timpul de probă să se închidă. Al șaptelea sigiliu, cele șapte tunete și Descoperirea lui Isus Hristos sunt toate simboluri ale aceluiași adevăr, care este descoperit chiar înainte de închiderea timpului de probă. Descoperirea lui Isus Hristos pune accentul pe caracterul și puterea creatoare ale lui Hristos, în calitate de Alfa și Omega. Cele șapte tunete identifică istoria în care cei o sută patruzeci și patru de mii sunt pecetluiți, iar al șaptelea sigiliu identifică revărsarea Duhului Sfânt în cadrul istoriei în care cei doi martori sunt înviați și primesc puterea creatoare a „adevărului” lui Dumnezeu, care este transmisă de la Tatăl, la Fiul, la Gabriel, la profet, până la cei care aleg să citească, să audă și să păzească puterea cuprinsă în acesta.

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. And I saw the seven angels which stood before God; and to them were given seven trumpets. And another angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand. And the angel took the censer, and filled it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake. Revelation 8:1–5.

> Și când a deschis pecetea a șaptea, s-a făcut tăcere în cer cam o jumătate de ceas. Și am văzut pe cei șapte îngeri care stăteau înaintea lui Dumnezeu; și li s-au dat șapte trâmbițe. Și un alt înger a venit și a stat la altar, având o cădelniță de aur; și i s-a dat multă tămâie, ca s-o aducă, împreună cu rugăciunile tuturor sfinților, pe altarul de aur care era înaintea tronului. Și fumul tămâiei, care se înălța împreună cu rugăciunile sfinților, s-a suit înaintea lui Dumnezeu din mâna îngerului. Și îngerul a luat cădelnița și a umplut-o cu foc de pe altar, și l-a aruncat pe pământ; și au fost glasuri, și tunete, și fulgere, și un cutremur de pământ. Apocalipsa 8:1–5.

In the verses, “seven angels” “stood before God” with “seven trumpets.” Those seven trumpet angels have been correctly understood customarily to represent God’s judgments against Rome for the enforcement of Sunday worship. Pagan Rome, under Constantine, passed the first Sunday law in the year 321, and by the year 330, his empire was divided into east and west. From that point on the first four trumpets began to sound, and they represented the historical forces which were brought against his empire, and which by the year 476, left the city of Rome where it never again had another Roman ruling over the city, which was the symbol of Rome’s strength and glory. When the papacy passed the Sunday law at the Council of Orleans in the year 538, Mohammed was raised up to bring judgment against the Roman church, as represented by the fifth and sixth trumpets, which were also the first and second woe, and represented Islam. As correct as the traditional understanding of those trumpets are, they are defined in the passage where they are presented in Revelation nine as “plagues.”

În versete, „șapte îngeri” „stăteau înaintea lui Dumnezeu” având „șapte trâmbițe”. Acei șapte îngeri ai trâmbițelor au fost în mod obișnuit corect înțeleși ca reprezentând judecățile lui Dumnezeu împotriva Romei pentru impunerea închinării duminicale. Roma păgână, sub Constantin, a promulgat prima lege duminicală în anul 321, iar până în 330 imperiul său a fost împărțit în Răsărit și Apus. Din acel moment au început să sune primele patru trâmbițe, iar ele reprezentau forțele istorice aduse împotriva imperiului său și care, până în anul 476, au adus orașul Roma în situația de a nu mai avea vreodată un alt roman stăpânind peste el, orașul fiind simbolul puterii și gloriei Romei. Când papalitatea a adoptat legea duminicală la Sinodul de la Orléans în anul 538, Mahomed a fost ridicat pentru a aduce judecată împotriva Bisericii romane, așa cum este reprezentat de a cincea și a șasea trâmbiță, care au fost, de asemenea, întâiul și al doilea vai, și reprezentau Islamul. Oricât de corectă ar fi înțelegerea tradițională a acelor trâmbițe, ele sunt definite în pasajul în care sunt prezentate, în Apocalipsa 9, ca „plăgi”.

> And the rest of the men which were not killed by these plagues yet repented not of the works of their hands, that they should not worship devils, and idols of gold, and silver, and brass, and stone, and of wood: which neither can see, nor hear, nor walk: Neither repented they of their murders, nor of their sorceries, nor of their fornication, nor of their thefts. Revelation 9:20, 21.

> Iar ceilalți oameni, care nu au fost uciși de aceste urgii, tot nu s-au pocăit de faptele mâinilor lor, ca să nu se închine demonilor și idolilor de aur, de argint, de aramă, de piatră și de lemn, care nici nu pot vedea, nici nu pot auzi, nici nu pot umbla. Nici de uciderile lor nu s-au pocăit, nici de vrăjitoriile lor, nici de desfrânările lor, nici de furturile lor. Apocalipsa 9:20, 21.

The perfect and final fulfillment of the seven trumpets is the seven last plagues of Revelation chapter sixteen. Even a casual survey of the prophetic characteristics of the seven trumpets of Revelation chapter nine demonstrates they possess parallel characteristics of the seven last plagues. The opening of the seventh seal takes place in the history when probation is about to close and the wrath of God, as represented by the seven last plagues, is about to be poured out.

Împlinirea desăvârșită și finală a celor șapte trâmbițe este reprezentată de cele șapte plăgi de pe urmă din Apocalipsa, capitolul al șaisprezecelea. Chiar și o cercetare sumară a caracteristicilor profetice ale celor șapte trâmbițe din Apocalipsa, capitolul al nouălea, demonstrează că ele prezintă caracteristici paralele cu cele ale celor șapte plăgi de pe urmă. Deschiderea celei de-a șaptea peceți are loc în acea perioadă a istoriei când timpul de har este pe punctul de a se încheia, iar mânia lui Dumnezeu, reprezentată de cele șapte plăgi de pe urmă, este pe punctul de a fi turnată.

When Christ, as the Lion of the tribe of Judah, “opened the seventh seal” an angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand.” The outpouring of the Holy Spirit on Pentecost was preceded by the unified prayer of the believers that were assembled in Jerusalem.

Când Hristos, ca Leul din seminția lui Iuda, „a deschis pecetea a șaptea”, un înger a venit și a stat la altar, având o cădelniță de aur; și i s-a dat tămâie multă, ca s-o aducă împreună cu rugăciunile tuturor sfinților pe altarul de aur care era înaintea scaunului de domnie. Și fumul tămâiei, care venea împreună cu rugăciunile sfinților, s-a înălțat înaintea lui Dumnezeu din mâna îngerului.” Revărsarea Duhului Sfânt la Cincizecime a fost precedată de rugăciunea unită a credincioșilor care erau adunați în Ierusalim.

> “A revival of true godliness among us is the greatest and most urgent of all our needs. To seek this should be our first work. There must be earnest effort to obtain the blessing of the Lord, not because God is not willing to bestow His blessing upon us, but because we are unprepared to receive it. Our heavenly Father is more willing to give His Holy Spirit to them that ask Him, than are earthly parents to give good gifts to their children. But it is our work, by confession, humiliation, repentance, and earnest prayer, to fulfill the conditions upon which God has promised to grant us His blessing. A revival need be expected only in answer to prayer.” Selected Messages, book 1, 121.

> „O redeșteptare a adevăratei evlavii între noi este cea mai mare și mai urgentă dintre toate nevoile noastre. A urmări aceasta ar trebui să fie lucrarea noastră cea dintâi. Trebuie depus un efort stăruitor pentru a dobândi binecuvântarea Domnului, nu pentru că Dumnezeu nu ar fi dispus să reverse binecuvântarea Sa asupra noastră, ci pentru că nu suntem pregătiți s-o primim. Tatăl nostru ceresc este mai dispus să dea Duhul Său Sfânt celor ce Îi cer, decât sunt părinții pământești să dea daruri bune copiilor lor. Dar este lucrarea noastră, prin mărturisire, smerire, pocăință și rugăciune stăruitoare, să împlinim condițiile în temeiul cărora Dumnezeu a făgăduit să ne acorde binecuvântarea Sa. O redeșteptare nu trebuie așteptată decât ca răspuns la rugăciune.” Mesaje alese, cartea 1, 121.

The opening of the seventh seal is identifying the sealing of the one hundred and forty-four thousand. The sealing is initiated by prayer, but not simply by the activity of prayer, but by a specific prayer. The specific prayer is identified in the book of Daniel, which is of course, also the book of Revelation.

Deschiderea celui de-al șaptelea sigiliu identifică pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii. Pecetluirea este inițiată prin rugăciune, însă nu pur și simplu prin actul rugăciunii, ci printr-o rugăciune specifică. Rugăciunea specifică este identificată în cartea lui Daniel, care este, desigur, și cartea Apocalipsei.

John in the Revelation and Daniel in his book, represent the one hundred and forty-four thousand in the “last days.” In the “last days” those who are to be God’s witnesses during the battle of the first heaven will bear witness to the prophecy that is unsealed just before probation closes. This is represented as the seventh seal in the verses we are now considering. The prayers that come to the angel with the “golden censer” are represented by Daniel’s prayer in chapter nine of his book. That prayer is a specific prayer, which was outlined by Moses in connection with the prophecy of the “seven times.” The prayer is two-fold, and Daniel places the context of his two-fold prayer in the terms of “the curse” and “the oath” of Moses. The books of Daniel and Revelation are the same book, and the same lines of prophecy that are in the book of Daniel are taken up in the book of Revelation.

Ioan, în Apocalipsă, și Daniel, în cartea sa, îi reprezintă pe cei o sută patruzeci și patru de mii în „zilele de pe urmă”. În „zilele de pe urmă”, aceia care urmează să fie martorii lui Dumnezeu în timpul bătăliei din primul cer vor mărturisi cu privire la profeția care este dezpecetluită chiar înainte ca timpul de probă să se închidă. Aceasta este reprezentată ca pecetea a șaptea în versetele pe care le avem acum în vedere. Rugăciunile care ajung la îngerul cu „cădelnița de aur” sunt reprezentate de rugăciunea lui Daniel din capitolul nouă al cărții sale. Acea rugăciune este una specifică, expusă de Moise în legătură cu profeția „de șapte ori”. Rugăciunea este dublă, iar Daniel așază cadrul rugăciunii sale duble în termenii „blestemului” și „jurământului” lui Moise. Cărțile lui Daniel și Apocalipsa sunt aceeași carte, iar aceleași linii de profeție care se află în cartea lui Daniel sunt reluate în cartea Apocalipsei.

The prayer that brings about the outpouring of holy fire in the movement of the mighty angel of Revelation eighteen, is Daniel’s prayer of the “seven times.” It is the prayer that brought the angel Gabriel down from heaven to explain the prophecies to Daniel. At the conclusion of his prayer, which covers the first twenty verses of Daniel nine, Gabriel came down about the time of the evening oblation. The prayers that ascend that the angel with the golden censer receives are prayers that ascend as the sun is setting, in the evening of “the last days.”

Rugăciunea care aduce revărsarea focului sfânt în mișcarea îngerului puternic din Apocalipsa optsprezece este rugăciunea lui Daniel a «celor șapte vremi». Este rugăciunea care l-a făcut pe îngerul Gabriel să coboare din cer pentru a-i explica lui Daniel profețiile. La încheierea rugăciunii sale, care cuprinde primele douăzeci de versete din Daniel, capitolul nouă, Gabriel a coborât cam pe la vremea jertfei de seară. Rugăciunile care se înalță și pe care le primește îngerul cu cădelnița de aur sunt rugăciuni care se înalță la apusul soarelui, în seara «zilelor de pe urmă».

> And whiles I was speaking, and praying, and confessing my sin and the sin of my people Israel, and presenting my supplication before the Lord my God for the holy mountain of my God; Yea, whiles I was speaking in prayer, even the man Gabriel, whom I had seen in the vision at the beginning, being caused to fly swiftly, touched me about the time of the evening oblation. Daniel 9:20, 21.

> Și pe când vorbeam și mă rugam și îmi mărturiseam păcatul meu și păcatul poporului meu Israel și înfățișam rugămintea mea înaintea Domnului Dumnezeului meu pentru muntele cel sfânt al Dumnezeului meu; da, pe când vorbeam în rugăciune, bărbatul Gabriel, pe care îl văzusem în vedenie la început, zburând iute, m-a atins pe la vremea jertfei de seară. Daniel 9:20, 21.

Daniel’s prayer was a confession of not only his sins, but also the sins of God’s people. His prayer is the blueprint of the prayer of repentance connected with the “seven times” of Leviticus twenty-six.

Rugăciunea lui Daniel a fost o mărturisire nu doar a păcatelor lui, ci și a păcatelor poporului lui Dumnezeu. Rugăciunea lui este tiparul pentru rugăciunea de pocăință în legătură cu „de șapte ori” din Leviticul douăzeci și șase.

> And they that are left of you shall pine away in their iniquity in your enemies’ lands; and also in the iniquities of their fathers shall they pine away with them. If they shall confess their iniquity, and the iniquity of their fathers, with their trespass which they trespassed against me, and that also they have walked contrary unto me; And that I also have walked contrary unto them, and have brought them into the land of their enemies; if then their uncircumcised hearts be humbled, and they then accept of the punishment of their iniquity: Then will I remember my covenant with Jacob, and also my covenant with Isaac, and also my covenant with Abraham will I remember; and I will remember the land. Leviticus 26:39–42.

> Iar cei ce vor mai rămâne dintre voi se vor topi în nelegiuirea lor în țările vrăjmașilor voștri; și, de asemenea, pentru nelegiuirile părinților lor, împreună cu ale lor, se vor topi. Dacă își vor mărturisi nelegiuirea lor și nelegiuirea părinților lor, împreună cu necredincioșia prin care Mi-au fost necredincioși, și că, de asemenea, au umblat împotriva Mea; și că și Eu am umblat împotriva lor și i-am adus în țara vrăjmașilor lor; dacă atunci inimile lor netăiate împrejur se vor smeri, și atunci vor primi pedeapsa nelegiuirii lor: Atunci Îmi voi aduce aminte de legământul Meu cu Iacov, și, de asemenea, de legământul Meu cu Isaac, și de legământul Meu cu Avraam Îmi voi aduce aminte; și Îmi voi aduce aminte de țară. Leviticul 26:39-42.

After Moses sets forth the punishment associated with the “seven times,” which he calls the “quarrel of” God’s “covenant,” he identifies what God’s people are to do if and when they become aware that they are slaves in the enemy’s land, such as Daniel was. They needed, as Daniel represented, to confess their sins, and also the sins of their fathers.

După ce Moise expune pedeapsa asociată cu „de șapte ori”, pe care o numește „cearta legământului” lui Dumnezeu, el precizează ce trebuie să facă poporul lui Dumnezeu dacă și când ajung să-și dea seama că sunt robi în țara vrăjmașului, așa cum a fost Daniel. Trebuiau, așa cum a reprezentat Daniel, să-și mărturisească păcatele, precum și păcatele părinților lor.

When this specific prayer is offered by those called to be the one hundred and forty-four thousand, the angel with the golden censer will take “the censer, and” fill “it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” The holy fire that represents the message of “truth” in contrast with the counterfeit message of “fire”, that the United States and Satan call down out of heaven, takes place in the hour of the “earthquake” that is the Sunday law.

Când această rugăciune specifică este înălțată de cei chemați să fie cei o sută patruzeci și patru de mii, îngerul cu cădelnița de aur va lua "cădelnița, și" o va umple "cu foc de pe altar și o va arunca pe pământ: și au fost glasuri, și tunete, și fulgere, și un cutremur." Focul sfânt care reprezintă mesajul "adevărului", în contrast cu mesajul contrafăcut al "focului", pe care Statele Unite și Satana îl coboară din cer, are loc în ceasul "cutremurului", care este legea duminicală.

In the book of Zechariah, we are informed that Zerubbabel laid both the foundation and the headstone of the temple in the history of the rebuilding of the temple and Jerusalem after the return from the slavery that Daniel was part of.

În cartea lui Zaharia suntem înștiințați că Zorobabel a așezat atât temelia, cât și piatra din vârf a templului, în istoria reconstrucției templului și a Ierusalimului, după întoarcerea din robia în care s-a aflat și Daniel.

> Then he answered and spake unto me, saying, This is the word of the Lord unto Zerubbabel, saying, Not by might, nor by power, but by my spirit, saith the Lord of hosts. Who art thou, O great mountain? before Zerubbabel thou shalt become a plain: and he shall bring forth the headstone thereof with shoutings, crying, Grace, grace unto it. Moreover the word of the Lord came unto me, saying, The hands of Zerubbabel have laid the foundation of this house; his hands shall also finish it; and thou shalt know that the Lord of hosts hath sent me unto you. For who hath despised the day of small things? for they shall rejoice, and shall see the plummet in the hand of Zerubbabel with those seven; they are the eyes of the Lord, which run to and fro through the whole earth. Zechariah 4:6–10.

> Atunci el a răspuns și mi-a vorbit, zicând: Acesta este cuvântul Domnului către Zorobabel: Nu prin tărie, nici prin putere, ci prin Duhul Meu, zice Domnul oștirilor. Cine ești tu, munte mare? Înaintea lui Zorobabel te vei preface în câmpie; și el va pune piatra de încheiere cu strigăte, strigând: Har, har peste ea. Apoi a venit la mine cuvântul Domnului, zicând: Mâinile lui Zorobabel au pus temelia acestei case; mâinile lui o vor și isprăvi; și vei ști că Domnul oștirilor m-a trimis la voi. Căci cine a disprețuit ziua lucrurilor mici? Căci se vor bucura și vor vedea firul cu plumb în mâna lui Zorobabel; acei șapte sunt ochii Domnului, care cutreieră pe tot pământul. Zaharia 4:6-10.

Zerubbabel means “offspring of Babylon”, and is a symbol of the second angel’s message, which when combined with the message of the Midnight Cry, laid the “foundation” in the beginning movement of Adventism. Zerubbabel also represents the repetition of the second angel’s message in the ending movement of Adventism in the movement of Future for America, when the “headstone” is placed.

Zorobabel înseamnă "vlăstar al Babilonului" și este un simbol al soliei celui de-al doilea înger, care, atunci când este unită cu solia Strigătului de la Miezul Nopții, a așezat "temelia" în mișcarea de început a Adventismului. Zorobabel reprezintă, de asemenea, repetarea soliei celui de-al doilea înger în mișcarea de încheiere a Adventismului, în mișcarea Future for America, când este așezată "piatra de încheiere".

The world rejoiced over the two witnesses that had been slain in the valley of dead bones in the street that is the “information super highway.” When those two witnesses were brought back to life the world feared, and the heavens rejoiced. Zechariah, like all prophets, is identifying the “last days” when God’s people rejoice. Zechariah informs us that they rejoice at the resurrection of the two witnesses, when they see “those seven.” “Those seven” is the same Hebrew word translated as “seven times” in Leviticus twenty-six. The movement of the first angel placed the foundation stone of Moses’ seven times, and that “truth” is also to be the headstone of the movement of the third angel, in spite of its rejection in 1863.

Lumea s-a bucurat pe seama celor doi martori care fuseseră uciși în valea oaselor moarte, pe strada care este "superautostrada informației". Când acei doi martori au fost readuși la viață, lumea s-a înfricoșat, iar cerurile s-au bucurat. Zaharia, ca toți profeții, identifică "zilele de pe urmă" în care poporul lui Dumnezeu se bucură. Zaharia ne înștiințează că ei se bucură de învierea celor doi martori, când îi văd pe "acei șapte". "Acei șapte" este același cuvânt ebraic tradus prin "de șapte ori" în Leviticul douăzeci și șase. Mișcarea primului înger a așezat piatra de temelie a profeției "de șapte ori" a lui Moise, iar acel "adevăr" urmează să fie și piatra de vârf a mișcării celui de-al treilea înger, în pofida respingerii lui în 1863.

When it is recognized and fulfilled, and acted upon with the appropriate two-fold prayer, the true fire will be cast to the earth, as it was at Pentecost.

Când va fi recunoscut și împlinit și când, prin rugăciunea dublă cuvenită, se va trece la faptă, focul cel adevărat va fi aruncat pe pământ, precum a fost la Cincizecime.

We will continue to address the opening of the seventh seal in the next article.

Vom continua să abordăm deschiderea celei de-a șaptea peceții în articolul următor.

Back to Articles