Article

# What is Truth? - Number Four

Ce este Adevărul? - Numărul Patru

Let not Your Heart be Troubled

Să nu se tulbure inima voastră

Author

Jeff Pippenger

Published

September 9, 2023

Formats

PDF
Word

At the beginning of Millerite history in 1798, the vision of the Ulai River in the book of Daniel was unsealed, producing an increase of knowledge that tested and manifested two classes of worshippers. The Ulai vision represents the internal message for God’s people as represented by the seven churches of Revelation chapters two and three. At the end of the prophetic history that began in 1798, at the Exeter camp meeting from August 12–17, 1844, the message of the Midnight Cry was unsealed when the Lion of the tribe of Judah removed His hand from a hidden truth, which produced an increase of knowledge that tested and manifested two classes of worshippers.

La începutul istoriei millerite, în 1798, viziunea de la râul Ulai din cartea lui Daniel a fost desigilată, producând o înmulțire a cunoștinței care a pus la încercare și a scos la iveală două clase de închinători. Viziunea de la râul Ulai reprezintă solia internă pentru poporul lui Dumnezeu, așa cum este acesta reprezentat de cele șapte biserici din capitolele doi și trei ale Apocalipsei. La sfârșitul istoriei profetice care a început în 1798, la adunarea de corturi de la Exeter din 12-17 august 1844, solia Strigării de la miezul nopții a fost desigilată când Leul din seminția lui Iuda și-a luat mâna de pe un adevăr ascuns, ceea ce a produs o înmulțire a cunoștinței care a pus la încercare și a scos la iveală două clase de închinători.

In 1989, when, as described in Daniel eleven, verse forty, the countries representing the former Soviet Union were swept away by the papacy and the United States, the vision of the Hiddekel River in the book of Daniel was unsealed, producing an increase of knowledge that tested and manifested two classes of worshippers. The Hiddekel vision represents the external message of the enemies of God’s people as represented by the seven seals in the book of Revelation. At the end of the prophetic history that began in 1989, beginning in the last couple of weeks of July, 2023, the Lion of the tribe of Judah began the process of unsealing the message of the Midnight Cry by removing His hand from a hidden truth, which is producing an increase of knowledge that is testing and will ultimately manifest two classes of worshippers among God’s people.

În 1989, când, așa cum este descris în Daniel, capitolul unsprezece, versetul patruzeci, țările reprezentând fosta Uniune Sovietică au fost măturate de către papalitate și Statele Unite, viziunea de la râul Hiddekel din cartea lui Daniel a fost dezpecetluită, producând o sporire a cunoștinței care a pus la încercare și a scos la iveală două clase de închinători. Viziunea de la Hiddekel reprezintă mesajul extern al vrăjmașilor poporului lui Dumnezeu, după cum este prezentat prin cele șapte peceți din Cartea Apocalipsei. La încheierea istoriei profetice care a început în 1989, și anume începând din ultimele două săptămâni ale lunii iulie 2023, Leul din seminția lui Iuda a început procesul de dezpecetluire a mesajului Strigătului de la Miezul Nopții, îndepărtându-Și mâna de pe un adevăr ascuns, lucru care produce o sporire a cunoștinței ce pune la încercare și, în cele din urmă, va face să se manifeste două clase de închinători în mijlocul poporului lui Dumnezeu.

In the first verse of John chapter fourteen, Christ encourages the disciples to let not their hearts be troubled.

În versetul întâi al capitolului paisprezece din Ioan, Hristos îi încurajează pe ucenici să nu li se tulbure inimile.

> Let not your heart be troubled: ye believe in God, believe also in me. John 14:1.

> Să nu vi se tulbure inima: credeți în Dumnezeu; credeți și în Mine. Ioan 14:1.

Within hours Christ was arrested and shortly thereafter He was crucified, buried and resurrected. After ascending to the Father, He returned to His disciples.

În câteva ore, Hristos a fost arestat și, la scurt timp după aceea, a fost răstignit, a fost îngropat și a înviat. După ce S-a înălțat la Tatăl, S-a întors la ucenicii Săi.

> And as they thus spake, Jesus himself stood in the midst of them, and saith unto them, Peace be unto you. But they were terrified and affrighted, and supposed that they had seen a spirit. And he said unto them, Why are ye troubled? and why do thoughts arise in your hearts? Luke 24:36–38.

> Și pe când vorbeau astfel, Isus Însuși a stat în mijlocul lor și le-a zis: Pace vouă. Dar ei erau înspăimântați și îngroziți și socoteau că văd un duh. Iar El le-a zis: De ce sunteți tulburați? Și de ce se ridică gânduri în inimile voastre? Luca 24:36-38.

The first disappointment in a reform line occurs when God’s people forget a previously revealed truth. The disciples had forgotten what Jesus had told them less than a week before their fear and disappointment was manifested at the crisis of the cross. The first disappointment is followed by a time of tarrying, which in the parable of the ten virgins is represented by the absence of the Bridegroom. Jesus had directly told the disciples He was going to His Father but would be back. The foreknowledge He had provided the disciples did not prevent them from being overwhelmed by the crisis. In the context of the parable of the ten virgins, a crisis is where character is manifested, but never developed. Jesus had chosen and ordained the disciples, and he told them that very truth before the crisis.

Prima dezamăgire într-o linie de reformă are loc atunci când poporul lui Dumnezeu uită un adevăr revelat anterior. Ucenicii uitaseră ceea ce Isus le spusese cu mai puțin de o săptămână înainte ca teama și dezamăgirea lor să se manifeste în criza crucii. Prima dezamăgire este urmată de un timp de zăbovire, care, în pilda celor zece fecioare, este reprezentat de absența Mirelui. Isus le spusese în mod direct ucenicilor că Se duce la Tatăl Său, dar că Se va întoarce. Cunoașterea dinainte pe care le-o dăduse nu i-a împiedicat să fie copleșiți de criză. În contextul pildei celor zece fecioare, o criză este locul în care caracterul se manifestă, dar nu se dezvoltă niciodată. Isus îi alesese și îi rânduise pe ucenici și le spusese chiar acest adevăr înaintea crizei.

> Ye have not chosen me, but I have chosen you, and ordained you, that ye should go and bring forth fruit, and that your fruit should remain: that whatsoever ye shall ask of the Father in my name, he may give it you. John 15:16.

> Nu voi M-ați ales pe Mine, ci Eu v-am ales pe voi și v-am rânduit, ca să mergeți și să aduceți roadă, și ca roada voastră să rămână: pentru ca orice veți cere de la Tatăl în Numele Meu, El să vă dea. Ioan 15:16.

Yet even though they were chosen, it did not prevent them from being overwhelmed by the crisis.

Totuși, chiar dacă au fost aleși, acest fapt nu i-a împiedicat să fie copleșiți de criză.

> “Character is revealed by a crisis. When the earnest voice proclaimed at midnight, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ the sleeping virgins roused from their slumbers, and it was seen who had made preparation for the event. Both parties were taken unawares, but one was prepared for the emergency, and the other was found without preparation. Character is revealed by circumstances. Emergencies bring out the true metal of character. Some sudden and unlooked-for calamity, bereavement, or crisis, some unexpected sickness or anguish, something that brings the soul face to face with death, will bring out the true inwardness of the character. It will be made manifest whether or not there is any real faith in the promises of the word of God. It will be made manifest whether or not the soul is sustained by grace, whether there is oil in the vessel with the lamp.

> Caracterul este dezvăluit de o criză. Când, la miezul nopții, glasul stăruitor a vestit: „Iată, Mirele vine; ieșiți în întâmpinarea Lui”, fecioarele adormite au fost trezite din somnul lor și s-a văzut cine făcuse pregătiri pentru acest eveniment. Ambele părți au fost prinse pe nepregătite, dar una era pregătită pentru situația de criză, iar cealaltă a fost găsită nepregătită. Caracterul este dezvăluit de împrejurări. Situațiile-limită scot la iveală adevărata tărie a caracterului. Vreo nenorocire bruscă și neprevăzută, un doliu sau o criză, vreo boală neașteptată sau vreo suferință, ceva care aduce sufletul față în față cu moartea, va scoate la iveală adevărata esență lăuntrică a caracterului. Se va face vădit dacă există sau nu vreo credință reală în făgăduințele Cuvântului lui Dumnezeu. Se va face vădit dacă sufletul este sau nu susținut de har, dacă este untdelemn în vas, împreună cu candela.

> “Testing times come to all. How do we conduct ourselves under the test and proving of God? Do our lamps go out? or do we still keep them burning? Are we prepared for every emergency by our connection with Him who is full of grace and truth? The five wise virgins could not impart their character to the five foolish virgins. Character must be formed by us as individuals.” Review and Herald, October 17, 1895.

> Vremuri de încercare vin asupra tuturor. Cum ne purtăm sub încercarea și punerea la încercare a lui Dumnezeu? Ni se sting candelele? Sau le păstrăm încă aprinse? Suntem pregătiți pentru orice eventualitate prin legătura noastră cu Acela care este plin de har și de adevăr? Cele cinci fecioare înțelepte nu au putut împărtăși caracterul lor celor cinci fecioare neînțelepte. Caracterul trebuie format de fiecare în parte. Review and Herald, 17 octombrie 1895.

The Revelation of Jesus Christ that is identified in the first verses of the book of Revelation is the final warning message to the church and thereafter to the world. That revelation is unsealed just before the close of probation by the Lion of the tribe of Judah who has been identified in Revelation chapter five as the only one who is worthy to open the book that was sealed.

Descoperirea lui Isus Hristos, identificată în primele versete ale cărții Apocalipsei, este mesajul final de avertizare adresat Bisericii și, ulterior, lumii. Acea descoperire este dezpecetluită chiar înainte de închiderea timpului de har de către Leul din seminția lui Iuda, care a fost identificat în capitolul cinci al Apocalipsei ca singurul vrednic să deschidă cartea ce fusese pecetluită.

> And one of the elders saith unto me, Weep not: behold, the Lion of the tribe of Juda, the Root of David, hath prevailed to open the book, and to loose the seven seals thereof. Revelation 5:5.

> Și unul dintre bătrâni mi-a zis: Nu plânge; iată, Leul din seminția lui Iuda, Rădăcina lui David, a biruit ca să deschidă cartea și să dezlege cele șapte peceți ale ei. Apocalipsa 5:5.

The Lion of the tribe of Judah is also the “root of David,” and He is also “the son of David” and He is also the Lord of David. The connection represented by the Lion of the tribe of Judah identifies that when the Lion of the tribe of Judah seals or unseals a truth, he does so by employing the rule of first mention, that identifies the end of a thing by the beginning of a thing as represented by Jesus as the “root of David.” When a truth is unsealed at ‘a’ time of the end, a purification process is initiated as represented in Daniel twelve.

Leul din seminția lui Iuda este și „rădăcina lui David”, și El este și „fiul lui David”, și El este și Domnul lui David. Legătura reprezentată de Leul din seminția lui Iuda indică faptul că, atunci când Leul din seminția lui Iuda pecetluiește sau dezpecetluiește un adevăr, El face aceasta aplicând regula primei mențiuni, care identifică sfârșitul unui lucru prin începutul acelui lucru, așa cum este reprezentat de Isus ca „rădăcina lui David”. Când un adevăr este dezpecetluit la „un” timp al sfârșitului, este inițiat un proces de purificare, așa cum este reprezentat în Daniel doisprezece.

> “It was the Lion of the tribe of Judah who unsealed the book and gave to John the revelation of what should be in these last days. Daniel stood in his lot to bear his testimony, which was sealed until the time of the end, when the first angel’s message should be proclaimed to our world. These matters are of infinite importance in these last days, but while ‘many shall be purified, and made white, and tried,’ ‘the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand.’” Manuscript Releases, volume 18, 14, 15.

> A fost Leul din seminția lui Iuda Acela care a dezpecetluit cartea și i-a dat lui Ioan revelația cu privire la ceea ce avea să fie în aceste zile de pe urmă. Daniel a stat în sorțul său pentru a-și aduce mărturia, care a fost pecetluită până la vremea sfârșitului, când solia întâiului înger avea să fie proclamată în lumea noastră. Aceste lucruri sunt de o importanță infinită în aceste zile de pe urmă, dar în timp ce „mulți vor fi curățiți, albiți și lămuriți”, „cei răi vor face răul și niciunul dintre cei răi nu va înțelege”. Manuscript Releases, volumul 18, 14, 15.

The work of Jesus as the Lion of the tribe of Judah is of infinite importance, but “none” of the “wicked shall understand” his work or the message that is unsealed.

Lucrarea lui Iisus ca Leul din seminția lui Iuda este de o importanță infinită, dar „niciunul dintre cei răi nu va înțelege” lucrarea Lui sau mesajul care este despecetluit.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> Și el a zis: Du-te pe calea ta, Daniele; căci cuvintele sunt ascunse și pecetluite până la vremea sfârșitului. Mulți vor fi curățiți, albiți și lămuriți; dar cei nelegiuiți vor săvârși nelegiuirea; și niciunul dintre cei nelegiuiți nu va înțelege; iar cei înțelepți vor înțelege. Daniel 12:9, 10.

The testing process is represented by three steps; “purified, made white, and tried.” These three steps represent the three steps of “the everlasting gospel,” which in the first angel’s message is represented as fear God (purified), give him glory (made white) for the hour of His judgment is come (tried). Those three steps are the ‘truth,’ as represented by the first letter, thirteenth letter and last letter of the Hebrew alphabet and when those letters are brought together in that order, the Hebrew word “truth” is created.

Procesul de încercare este reprezentat prin trei pași: „purificat, albit și încercat”. Acești trei pași reprezintă cei trei pași ai „evangheliei veșnice”, care, în solia primului înger, sunt redați astfel: temeți-vă de Dumnezeu (purificat), dați-I slavă (albit), căci a venit ceasul judecății Lui (încercat). Acești trei pași sunt „adevărul”, așa cum este reprezentat de prima literă, a treisprezecea literă și ultima literă ale alfabetului ebraic și, când aceste litere sunt aduse împreună în această ordine, se formează cuvântul ebraic „adevăr”.

Those three steps are the ‘way,’ for God’s way, according to Asaph in Psalms 77:13 is in the sanctuary where in the courtyard a sinner is purified by the shedding of blood. The blood is thereafter taken into the holy place which represents sanctification which is the process of being “made white.”

Acei trei pași sunt „calea”, căci calea lui Dumnezeu, potrivit lui Asaf în Psalmul 77:13, este în sanctuar, unde, în curte, un păcătos este purificat prin vărsarea sângelui. Sângele este apoi dus în Locul Sfânt, care reprezintă sfințirea, care este procesul de a fi „albit”.

> And one of the elders answered, saying unto me, What are these which are arrayed in white robes? and whence came they? And I said unto him, Sir, thou knowest. And he said to me, These are they which came out of great tribulation, and have washed their robes, and made them white in the blood of the Lamb. Revelation 7:13, 14.

> Și unul dintre bătrâni a răspuns, zicându-mi: Cine sunt aceștia îmbrăcați în veșminte albe? Și de unde au venit? Iar eu i-am zis: Domnule, tu știi. Și el mi-a zis: Aceștia sunt cei care au ieșit din strâmtorarea cea mare și și-au spălat veșmintele și le-au albit în sângele Mielului. Apocalipsa 7:13, 14.

The justified and sanctified sinner is then prepared to be “tried” in the judgment represented by the Most Holy Place. Jesus is the “way”, the “truth” and the “life”. The way is the beginning, the truth is the middle and the life is the end. If we are purified by the first step, we are on the way, which is the path of the justified.

Păcătosul îndreptățit și sfințit este apoi pregătit să fie «judecat» în judecata reprezentată de Sfânta Sfintelor. Isus este «Calea», «Adevărul» și «Viața». Calea este începutul, Adevărul este mijlocul, iar Viața este sfârșitul. Dacă suntem curățiți prin primul pas, suntem pe Cale, care este drumul celor îndreptățiți.

> But the path of the just is as the shining light, that shineth more and more unto the perfect day. Proverbs 4:18.

> Dar calea celor drepți este ca lumina strălucitoare, care strălucește tot mai mult până la ziua desăvârșită. Proverbe 4:18.

The second step is the manifestation of righteousness that is accomplished by His truth, for His Word is truth.

Al doilea pas este manifestarea dreptății care se înfăptuiește prin adevărul Său, căci Cuvântul Său este adevăr.

> Sanctify them through thy truth: thy word is truth. John 17:17.

> Sfințește-i întru adevărul Tău: cuvântul Tău este adevărul. Ioan 17:17.

Those justified are represented by step one, the sanctified are represented by step two. The first two steps prepare those who are justified and sanctified to enter into judgment and receive eternal life. Jesus is the way, the truth and the life.

Cei îndreptățiți sunt reprezentați prin prima treaptă, iar cei sfințiți sunt reprezentați prin a doua treaptă. Primele două trepte îi pregătesc pe cei îndreptățiți și sfințiți să intre la judecată și să primească viața veșnică. Iisus este calea, adevărul și viața.

> “Righteousness within is testified to by righteousness without. He who is righteous within is not hard-hearted and unsympathetic, but day by day he grows into the image of Christ, going on from strength to strength. He who is being sanctified by the truth will be self-controlled, and will follow in the footsteps of Christ until grace is lost in glory. The righteousness by which we are justified is imputed; the righteousness by which we are sanctified is imparted. The first is our title to heaven, the second is our fitness for heaven.” Review and Herald, June 4, 1895.

> Neprihănirea din lăuntru este adeverită prin neprihănirea din afară. Cel care este neprihănit în lăuntrul său nu are inima împietrită și nu este lipsit de simpatie, ci, zi de zi, crește după chipul lui Hristos, mergând din putere în putere. Cel care este sfințit prin adevăr va avea stăpânire de sine și va călca pe urmele lui Hristos până când harul se va pierde în slavă. Neprihănirea prin care suntem îndreptățiți este imputată; neprihănirea prin care suntem sfințiți este împărtășită. Cea dintâi este dreptul nostru la cer, cea de-a doua este pregătirea noastră pentru cer. Review and Herald, 4 iunie 1895.

John chapter fourteen through chapter seventeen repeatedly addresses the issues of the disciple’s reaction when Christ leaves them to go to His Father. He promises to return, and he understood, (though the disciples did not), that the soon-coming crisis would produce a profound disappointment. Woven into the four chapters is the identification and definition of the Holy Spirit as the “Comforter.” The Holy Spirit is identified four times as the “Comforter” in the gospel of John, and once in first John, but there the word is translated as “advocate.” It is located nowhere else in the New Testament.

Capitolele paisprezece până la șaptesprezece din Evanghelia după Ioan abordează în mod repetat chestiunile legate de reacția ucenicilor când Hristos îi părăsește pentru a merge la Tatăl Său. El promite să revină și înțelegea (deși ucenicii nu) că criza iminentă avea să producă o dezamăgire profundă. Țesute în aceste patru capitole sunt identificarea și definirea Duhului Sfânt drept „Mângâietorul”. Duhul Sfânt este identificat de patru ori drept „Mângâietorul” în Evanghelia după Ioan și o dată în Întâia epistolă a lui Ioan, dar acolo cuvântul este tradus drept „apărător”. Acest termen nu se mai întâlnește nicăieri altundeva în Noul Testament.

The Old Testament has a Hebrew word that has been translated as “comforter” in Ecclesiastes four verse one and in Lamentations chapter one verses nine and sixteen. All three of those references identify that oppressors have oppressed God’s people and they have no comforter to support them in the distress and disappointment they find themselves in.

Vechiul Testament conține un termen ebraic care a fost tradus prin „mângâietor” în Eclesiastul patru, versetul unu, și în Plângerile lui Ieremia, capitolul întâi, versetele nouă și șaisprezece. Toate cele trei referințe arată că asupritorii i-au asuprit pe poporul lui Dumnezeu și că acesta nu are un mângâietor care să-l sprijine în strâmtorarea și dezamăgirea în care se află.

The identification of the Holy Spirit as the “Comforter” is placed in the passage that Jesus is seeking to prepare the disciples for the great disappointment that lies just hours ahead. In that context He emphasizes that even in His absence the Holy Spirit will be present to provide them with comfort. In identifying the Holy Spirit in the context of the Comforter, Jesus specifies the characteristics of the work that the Comforter will accomplish.

Identificarea Duhului Sfânt drept „Mângâietorul” apare în pasajul în care Isus urmărește să-i pregătească pe ucenici pentru marea dezamăgire care îi așteaptă peste numai câteva ore. În acest context, El subliniază că, chiar și în absența Sa, Duhul Sfânt va fi prezent pentru a le oferi mângâiere. Atunci când Îl identifică pe Duhul Sfânt drept Mângâietorul, Isus precizează caracteristicile lucrării pe care Mângâietorul o va îndeplini.

Jesus’ repeated references of His departure and return, places that very subject at the top of the list in terms of the primary theme of the passage.

Referirile repetate ale lui Isus la plecarea și întoarcerea Sa plasează tocmai acest subiect pe primul loc în ceea ce privește tema principală a pasajului.

John 14:2–4, 18, 19, 28, 16:5–7, 10, 28, 17:11–13 are verses that directly address the tarrying time in the parable of the ten virgins. Included with the previous verses is the following passage that through repetition emphasizes the tarrying time, for “the Lord does not repeat things that are of no great consequence.”

Ioan 14:2-4, 18, 19, 28; 16:5-7, 10, 28; 17:11-13 sunt versete care se referă în mod direct la timpul zăbovirii din pilda celor zece fecioare. Împreună cu versetele anterioare este inclus următorul pasaj, care, prin repetiție, accentuează timpul zăbovirii, căci "Domnul nu repetă lucruri care nu sunt de mare consecință."

> A little while, and ye shall not see me: and again, a little while, and ye shall see me, because I go to the Father. Then said some of his disciples among themselves, What is this that he saith unto us, A little while, and ye shall not see me: and again, a little while, and ye shall see me: and, Because I go to the Father? They said therefore, What is this that he saith, A little while? we cannot tell what he saith. Now Jesus knew that they were desirous to ask him, and said unto them, Do ye inquire among yourselves of that I said, A little while, and ye shall not see me: and again, a little while, and ye shall see me? Verily, verily, I say unto you, That ye shall weep and lament, but the world shall rejoice: and ye shall be sorrowful, but your sorrow shall be turned into joy. A woman when she is in travail hath sorrow, because her hour is come: but as soon as she is delivered of the child, she remembereth no more the anguish, for joy that a man is born into the world. And ye now therefore have sorrow: but I will see you again, and your heart shall rejoice, and your joy no man taketh from you. John 16:16–22.

> Încă puțină vreme și nu Mă veți mai vedea; și iarăși, după puțină vreme, Mă veți vedea, pentru că Mă duc la Tatăl. Atunci unii dintre ucenicii Săi au zis între ei: Ce înseamnă ceea ce ne spune: „Încă puțină vreme și nu Mă veți mai vedea; și iarăși, după puțină vreme, Mă veți vedea”; și: „Pentru că Mă duc la Tatăl”? Ziceau deci: Ce înseamnă acest „puțină vreme” de care vorbește? Nu înțelegem ce spune. Iar Iisus, știind că doreau să-L întrebe, le-a zis: Despre aceasta vă întrebați între voi, că am spus: „Încă puțină vreme și nu Mă veți mai vedea; și iarăși, după puțină vreme, Mă veți vedea”? Adevărat, adevărat vă spun: voi veți plânge și vă veți tângui, iar lumea se va bucura; vă veți întrista, dar întristarea voastră se va preface în bucurie. Femeia, când este în durerile nașterii, are întristare, pentru că i-a sosit ceasul; dar, după ce a născut copilul, nu-și mai aduce aminte de chin, de bucurie că s-a născut un om în lume. Așadar și voi acum aveți întristare; dar vă voi vedea iarăși și inima voastră se va bucura, și nimeni nu vi-o va lua. Ioan 16:16-22.

At least twenty-one verses in chapter fourteen through chapter seventeen identify the period of time in which the disciples would need to wait for Christ to return. That period of time would begin at Christ’s death and continue until His return from His Father. The time they were to wait for His return symbolizes the tarrying time in the parable of the ten virgins. As with Luke’s account of the disciples of Emmaus, the disappointment of the cross is prophetically typifying the beginning of the tarrying time that follows the first disappointment.

Cel puțin douăzeci și una de versete din capitolul paisprezece până în capitolul șaptesprezece identifică perioada de timp în care ucenicii trebuiau să aștepte revenirea lui Hristos. Acea perioadă ar începe odată cu moartea lui Hristos și ar continua până la revenirea Sa de la Tatăl Său. Timpul în care trebuiau să aștepte revenirea Sa simbolizează timpul zăbovirii din pilda celor zece fecioare. Ca și în relatarea lui Luca despre ucenicii de la Emaus, dezamăgirea crucii tipifică profetic începutul timpului zăbovirii care urmează după prima dezamăgire.

In the first passage of the first book of the Bible we find the creation story and we recognize the three persons of the heavenly trio. In the first passage of the last book of the Bible we find the three persons of the heavenly trio. In the four chapters we are considering we find the three persons of the heavenly trio. Recognizing this fact allows us to lay John’s four chapters over the prophetic line of Genesis chapter one verse one through to chapter two verse three and over Revelation chapter one verses one through eleven.

În primul pasaj din prima carte a Bibliei găsim relatarea creației și îi recunoaștem pe cele trei persoane ale trioului ceresc. În primul pasaj din ultima carte a Bibliei găsim cele trei persoane ale trioului ceresc. În cele patru capitole pe care le avem în vedere găsim cele trei persoane ale trioului ceresc. Recunoașterea acestui fapt ne permite să suprapunem cele patru capitole din Ioan peste linia profetică din Geneza capitolul unu, versetul unu, până la capitolul doi, versetul trei, și peste Apocalipsa capitolul unu, versetele unu până la unsprezece.

In the passage Jesus says to Thomas that if a person has seen Jesus, they have seen the Father. The passage also identifies that Christ is the one who comforted the disciples by his presence, but that when he leaves, He would send “another” “comforter.” The Holy Spirit is the comforter, but Christ was also the comforter.

În pasaj, Isus îi spune lui Toma că, dacă cineva L-a văzut pe El, L-a văzut pe Tatăl. Pasajul mai arată că Hristos este Cel care i-a mângâiat pe ucenici prin prezența Sa, iar atunci când avea să plece, El urma să trimită un "alt" "Mângâietor". Duhul Sfânt este Mângâietorul, dar Hristos a fost, de asemenea, Mângâietorul.

> If ye had known me, ye should have known my Father also: and from henceforth ye know him, and have seen him. Philip saith unto him, Lord, show us the Father, and it sufficeth us. Jesus saith unto him, Have I been so long time with you, and yet hast thou not known me, Philip? he that hath seen me hath seen the Father; and how sayest thou then, Show us the Father? John 14:7–9.

> Dacă M-ați fi cunoscut pe Mine, L-ați fi cunoscut și pe Tatăl Meu; iar de acum Îl cunoașteți și L-ați văzut. Filip I-a zis: Doamne, arată-ni-L pe Tatăl, și ne este de ajuns. Iisus i-a zis: De atâta vreme sunt cu voi și încă nu M-ai cunoscut, Filipe? Cine M-a văzut pe Mine L-a văzut pe Tatăl; și cum de spui tu atunci: Arată-ni-L pe Tatăl? Ioan 14:7-9.

Thomas represents those in Adventism that refuse to see the testimony of the relationship of the heavenly trio, in spite of the fact that they probably have read the testimonies which uphold that truth over and over.

Toma îi reprezintă pe cei din Adventism care refuză să vadă mărturia despre relația din cadrul trioului ceresc, în pofida faptului că, probabil, au citit în repetate rânduri mărturiile care susțin acel adevăr.

> And I will pray the Father, and he shall give you another Comforter, that he may abide with you forever; Even the Spirit of truth; whom the world cannot receive, because it seeth him not, neither knoweth him: but ye know him; for he dwelleth with you, and shall be in you. I will not leave you comfortless: I will come to you. Yet a little while, and the world seeth me no more; but ye see me: because I live, ye shall live also. John 14:16–19.

> Și Eu voi ruga pe Tatăl, iar El vă va da un alt Mângâietor, ca să rămână cu voi în veac: Duhul Adevărului, pe care lumea nu-L poate primi, pentru că nu-L vede, nici nu-L cunoaște; dar voi Îl cunoașteți, pentru că rămâne cu voi și va fi în voi. Nu vă voi lăsa orfani; voi veni la voi. Încă puțină vreme, și lumea nu Mă va mai vedea; dar voi Mă veți vedea, pentru că Eu trăiesc, voi veți trăi și voi. Ioan 14:16-19.

If we have seen Jesus, we have seen the Father. Jesus is the “Comforter” and the Holy Spirit is “another Comforter.” If we have seen Jesus, we have seen the Father and we have seen the Comforter. Of the five times the word comforter is used in the Bible, they are all employed by the apostle John. In the fifth reference the word is translated as “advocate.”

Dacă L-am văzut pe Isus, L-am văzut pe Tatăl. Isus este „Mângâietorul”, iar Duhul Sfânt este „un alt Mângâietor”. Dacă L-am văzut pe Isus, L-am văzut pe Tatăl și L-am văzut pe Mângâietorul. Dintre cele cinci dăți când cuvântul „mângâietor” este folosit în Biblie, toate apar la apostolul Ioan. În a cincea referință, cuvântul este tradus ca „avocat”.

> My little children, these things write I unto you, that ye sin not. And if any man sin, we have an advocate with the Father, Jesus Christ the righteous. 1 John 2:1.

> Copiii mei, vă scriu aceste lucruri, ca să nu păcătuiți. Și dacă păcătuiește cineva, avem la Tatăl un Mijlocitor: pe Isus Hristos, Cel drept. 1 Ioan 2:1.

If any man sin, we have a Comforter, Jesus Christ the righteous. An advocate is one who intercedes in behalf of the sinner. Paul identifies Jesus’ work as our advocate.

Dacă un om păcătuiește, avem un Mângâietor: Isus Hristos, Cel Drept. Un apărător este acela care mijlocește în favoarea păcătosului. Pavel identifică lucrarea lui Isus ca apărător al nostru.

> Who is he that condemneth? It is Christ that died, yea rather, that is risen again, who is even at the right hand of God, who also maketh intercession for us. Romans 8:34.

> Cine este acela care osândește? Hristos este Cel ce a murit; ba, mai mult, a și înviat; El este de-a dreapta lui Dumnezeu și, de asemenea, mijlocește pentru noi. Romani 8:34.

Jesus is the sinner’s advocate, which includes that He is the comforter. In the same chapter Paul had previously identified that the Holy Spirit also makes intercession for us.

Isus este apărătorul păcătosului, ceea ce implică faptul că El este Mângâietorul. În același capitol, Pavel arătase mai înainte că și Duhul Sfânt mijlocește pentru noi.

> Likewise the Spirit also helpeth our infirmities: for we know not what we should pray for as we ought: but the Spirit itself maketh intercession for us with groanings which cannot be uttered. And he that searcheth the hearts knoweth what is the mind of the Spirit, because he maketh intercession for the saints according to the will of God. Romans 8:26, 27.

> Tot astfel, și Duhul ne ajută în slăbiciunile noastre: căci noi nu știm pentru ce să ne rugăm cum se cuvine, dar însuși Duhul mijlocește pentru noi cu suspine negrăite. Iar Cel ce cercetează inimile știe care este gândul Duhului, pentru că El mijlocește pentru sfinți după voia lui Dumnezeu. Romani 8:26, 27.

Jesus and the Holy Spirit are both identified as the Comforter, and therefore they are both advocates that make intercession for us. The three persons of the heavenly trio are all represented in the passage of John we are considering, and when brought together with the first testimony of the first book of the Bible and the first testimony of the last book of the Bible the light concerning the relationship and work of the three persons of the godhead is magnified.

Isus și Duhul Sfânt sunt amândoi identificați drept Mângâietorul și, prin urmare, amândoi sunt apărători care mijlocesc pentru noi. Cele trei Persoane ale trioului ceresc sunt toate reprezentate în pasajul din Ioan pe care îl avem în vedere, iar când sunt aduse împreună cu prima mărturie a primei cărți a Bibliei și cu prima mărturie a ultimei cărți a Bibliei, lumina privitoare la relația și lucrarea celor trei Persoane ale Dumnezeirii este mărită.

> “The Father cannot be described by the things of earth. The Father is all the fullness of the Godhead bodily, and is invisible to mortal sight. The Son is all the fullness of the Godhead manifested. The word of God declares Him to be ‘the express image of His person.’ ‘God so loved the world that He gave His only begotten Son, that whosoever believeth in Him should not perish, but have everlasting life.’ Here is shown the personality of the Father.

> Tatăl nu poate fi descris prin cele pământești. Tatăl este toată plinătatea Dumnezeirii, trupește, și este invizibil ochiului muritor. Fiul este toată plinătatea Dumnezeirii manifestată. Cuvântul lui Dumnezeu Îl declară a fi „întipărirea Ființei Lui”. „Fiindcă atât de mult a iubit Dumnezeu lumea, că L-a dat pe singurul Său Fiu născut, pentru ca oricine crede în El să nu piară, ci să aibă viață veșnică.” Aici este arătată personalitatea Tatălui.

> “The Comforter that Christ promised to send after He ascended to heaven, is the Spirit in all the fullness of the Godhead, making manifest the power of divine grace to all who receive and believe in Christ as a personal Saviour. There are three living persons of the heavenly trio. In the name of these three powers,—the Father, the Son, and the Holy Ghost, those who receive Christ by living faith are baptized, and these powers will cooperate with the obedient subjects of heaven in their efforts to live the new life in Christ.

> Mângâietorul pe care Hristos a făgăduit să-L trimită după ce S-a înălțat la cer este Duhul în toată plinătatea Dumnezeirii, care face cunoscută puterea harului divin tuturor celor ce Îl primesc și cred în Hristos ca Mântuitor personal. Există trei Persoane vii ale Trioului Ceresc. În numele acestor trei Puteri — Tatăl, Fiul și Duhul Sfânt — sunt botezați cei care Îl primesc pe Hristos prin credință vie, iar aceste Puteri vor coopera cu supușii ascultători ai cerului în eforturile lor de a trăi viața cea nouă în Hristos.

> “What is the sinner to do?—Believe in Christ. He is Christ’s property, bought with the blood of the Son of God. Through test and trial the Saviour redeemed human beings from the slavery of sin. What then must we do to be saved from sin?—Believe on the Lord Jesus Christ as the sin-pardoning Saviour. He who confesses his sin and humbles his heart will receive forgiveness. Jesus is the sin-pardoning Saviour as well as the only begotten Son of the infinite God. The pardoned sinner is reconciled to God through Jesus Christ our Deliverer from sin. Keeping in the path of holiness, he is a subject of the grace of God. There is brought to him full salvation, joy, and peace, and the true wisdom that comes from God.

> Ce are de făcut păcătosul? — Să creadă în Hristos. El aparține lui Hristos, fiind cumpărat cu sângele Fiului lui Dumnezeu. Prin încercare și suferință, Mântuitorul a răscumpărat ființele omenești din robia păcatului. Ce trebuie deci să facem ca să fim mântuiți de păcat? — Să credem în Domnul Isus Hristos ca Mântuitor care iartă păcatele. Cel ce își mărturisește păcatul și își smerește inima va primi iertare. Isus este Mântuitorul care iartă păcatele, precum și Fiul unul-născut al lui Dumnezeu cel infinit. Păcătosul iertat este împăcat cu Dumnezeu prin Isus Hristos, Izbăvitorul nostru din păcat. Rămânând pe calea sfințeniei, el este un subiect al harului lui Dumnezeu. Îi sunt aduse mântuirea deplină, bucuria și pacea și înțelepciunea adevărată care vine de la Dumnezeu.

> “Faith in the atoning blood of Jesus Christ is the assurance of pardon. Christ can cleanse away all sin. Simple reliance on that power day by day will give the human agent keen wisdom to discern what will keep the soul in these last days from the bondage of sin. By faith and prayer, through the knowledge of Christ, he is to work out his own salvation.

> Credința în sângele ispășitor al lui Isus Hristos este asigurarea iertării. Hristos poate curăța de orice păcat. Încrederea simplă, zi de zi, în acea putere îi va da agentului omenesc o înțelepciune pătrunzătoare pentru a discerne ceea ce va păstra sufletul, în aceste zile din urmă, de robia păcatului. Prin credință și rugăciune, prin cunoașterea lui Hristos, el trebuie să-și lucreze propria mântuire.

> “The Holy Spirit recognizes and guides us into all truth. God has given His only begotten Son, that whosoever believeth in Him should not perish but have everlasting life. Christ is the sinner’s Saviour. Christ’s death has redeemed the sinner. This is our only hope. If we make a full surrender of self, and practice the virtues of Christ, we shall gain the prize of eternal life.

> Duhul Sfânt cunoaște și ne călăuzește în tot adevărul. Dumnezeu L-a dat pe Fiul Său cel Unul-Născut, pentru ca oricine crede în El să nu piară, ci să aibă viață veșnică. Hristos este Mântuitorul păcătosului. Moartea lui Hristos l-a răscumpărat pe păcătos. Aceasta este singura noastră nădejde. Dacă facem o predare deplină de sine și practicăm virtuțile lui Hristos, vom câștiga premiul vieții veșnice.

> “‘He that believeth in the Son, hath the Father also.’ He who has continual faith in the Father and the Son has the Spirit also. The Holy Spirit is his comforter, and he never departs from the truth.” Bible Training School, March 1, 1906.

> „Cel ce crede în Fiul are și pe Tatăl.” Cel ce are credință necontenită în Tatăl și în Fiul are și Duhul. Duhul Sfânt îi este Mângâietorul și nu Se abate niciodată de la adevăr. Bible Training School, 1 martie 1906.

Beyond the added light of the work and relationship of the heavenly trio, the identification of the heavenly trio in the passage provides a witness that these four chapters are to be aligned with the message that is now being unsealed by the Lion of the tribe of Judah.

Dincolo de lumina suplimentară a lucrării și relației trioului ceresc, identificarea trioului ceresc în pasaj constituie o mărturie că aceste patru capitole trebuie să fie aliniate cu mesajul care este acum desigilat de Leul din seminția lui Iuda.

The witness in the story of the disciples of Emmaus, represents three testimonies that identify that the disappointment and tarrying times that followed the cross represents the disappointment and tarrying time that follows the first disappointment. There is another witness that upholds that the history represented in John’s four chapters represents the circumstances of the first disappointment.

Mărturia din istoria ucenicilor de la Emaus cuprinde trei mărturii care identifică faptul că dezamăgirea și timpurile de zăbovire de după cruce reprezintă dezamăgirea și timpul de zăbovire care urmează după prima dezamăgire. Există o altă mărturie care susține că istoria reprezentată în cele patru capitole ale lui Ioan reprezintă circumstanțele primei dezamăgiri.

The final verse of the creation story that is the first truth mentioned in God’s Word ends with three words, and each of those words begin with one of the three letters that create the word truth, and they do so in the correct order. The creation story in Genesis begins with the words, “In the beginning” and it ends with the three words “God created and made.”

Versetul final al relatării creației, care constituie primul adevăr menționat în Cuvântul lui Dumnezeu, se încheie cu trei cuvinte, iar fiecare dintre aceste cuvinte începe cu una dintre cele trei litere care alcătuiesc cuvântul „adevăr”, în ordinea corectă. Relatarea creației din Geneza începe cu cuvintele „La început” și se încheie cu cele trei cuvinte „Dumnezeu a creat și a făcut.”

The first letter of those three words when combined create the word truth. The creation story starts with the “beginning” and ends with the word symbolically represented by the letters that represent the Alpha and Omega. So too, in the opening passage of the last book of the Bible Jesus is twice identified as the Alpha and Omega, the beginning and ending, the first and the last. Those three letters which represent the Alpha and Omega provide still another witness that the passage in John must be brought together with the prophetic line at the beginning of Genesis and the prophetic line at the beginning of Revelation. That testimony is recognized within the description of the work of the Comforter. The work of the Comforter is the three-step work represented by those same three Hebrew letters. The signature of Alpha and Omega allows us to place these four chapters in the context of the message of the Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before probation closes.

Primele litere ale acelor trei cuvinte, puse împreună, alcătuiesc cuvântul „adevăr”. Relatarea creației începe cu „începutul” și se încheie cu cuvântul simbolic redat prin literele ce desemnează Alfa și Omega. Tot astfel, în pasajul de deschidere al ultimei cărți a Bibliei, Isus este de două ori identificat drept Alfa și Omega, începutul și sfârșitul, Cel dintâi și Cel de pe urmă. Acele trei litere care reprezintă Alfa și Omega oferă încă o mărturie că pasajul din Ioan trebuie pus laolaltă cu linia profetică de la începutul Genezei și cu linia profetică de la începutul Apocalipsei. Acea mărturie este recunoscută în descrierea lucrării Mângâietorului. Lucrarea Mângâietorului este lucrarea în trei etape reprezentată de aceleași trei litere ebraice. Semnătura Alfa și Omega ne permite să așezăm aceste patru capitole în contextul mesajului Apocalipsei lui Isus Hristos, care este desigilat chiar înainte de închiderea timpului de probă.

The seven thunders represent four specific waymarks (points in time) and three specific periods of time that begin with the waymark of the descent of an angel that is to lighten the earth with His glory. That waymark was a point in time. The second waymark (point in time) is the first disappointment, that ushers in the period of the tarrying time. The tarrying time leads to the third waymark (point in time) where a truth is unsealed and that produces a movement. The movement concludes at the fourth waymark (point in time) represented as judgment. Those four waymarks and the three periods of time each represent a thunder, totaling seven thunders. They also represent a four-three combination.

Cele șapte tunete reprezintă patru repere specifice (momente în timp) și trei perioade specifice de timp care încep cu reperul coborârii unui înger care urmează să lumineze pământul cu slava Sa. Acel reper a fost un moment în timp. Al doilea reper (moment în timp) este prima dezamăgire, care inaugurează perioada timpului de întârziere. Timpul de întârziere conduce la al treilea reper (moment în timp), unde un adevăr este desigilat, ceea ce produce o mișcare. Mișcarea se încheie la al patrulea reper (moment în timp), reprezentat ca judecată. Acele patru repere și cele trei perioade de timp reprezintă fiecare câte un tunet, însumând șapte tunete. Ele reprezintă, de asemenea, o combinație patru-trei.

In earlier articles we have identified that the pioneer understanding of the seven churches, the seven seals and the seven trumpets acknowledge a ‘four-three combination.’ The first four churches, seals and trumpets are distinct from the last three churches, seals and trumpets. The seven thunders represent four waymarks, but within those four waymarks are three periods of time. The divine combination of ‘four and three’ that in the book of Revelation is established upon three witnesses (churches, seals and trumpets), and those witnesses testify to the validity of the ‘four and three’ combination of the book of Revelation’s seven thunders.

În articole anterioare am arătat că înțelegerea pionierilor cu privire la cele șapte biserici, cele șapte peceți și cele șapte trâmbițe recunoaște o 'combinație patru-trei'. Primele patru biserici, peceți și trâmbițe sunt distincte de ultimele trei biserici, peceți și trâmbițe. Cele șapte tunete reprezintă patru repere, dar în cadrul acelor patru repere există trei perioade de timp. În cartea Apocalipsei, combinația divină 'patru și trei' este întemeiată pe trei martori (bisericile, pecețile și trâmbițele), iar acești martori mărturisesc validitatea combinației 'patru și trei' a celor șapte tunete ale cărții Apocalipsei.

Yet embedded within the line of history represented by the seven thunders is another hidden and distinct line of prophecy that possesses three waymarks that are distinct from the symbol represented as seven thunders. Therefore, when we consider the prophetic relation of the seven thunders with the hidden history that is now being unsealed, we find that the seven thunders present four waymarks (points in time) and the hidden history presents three waymarks (points in time.) Like unto the churches, seals, trumpets and thunders the hidden history represents three waymarks that are connected with the four waymarks of the seven thunders. The hidden history also possesses a three-four combination.

Totuși, în cadrul liniei istoriei reprezentate de cele șapte tunete este cuprinsă o altă linie ascunsă și distinctă a profeției, care posedă trei repere, distincte de simbolul reprezentat prin cele șapte tunete. Prin urmare, când luăm în considerare relația profetică dintre cele șapte tunete și istoria ascunsă care este acum desigilată, constatăm că cele șapte tunete prezintă patru repere (momente în timp), iar istoria ascunsă prezintă trei repere (momente în timp). Asemenea bisericilor, peceților, trâmbițelor și tunetelor, istoria ascunsă reprezintă trei repere care sunt legate de cele patru repere ale celor șapte tunete. Istoria ascunsă posedă, de asemenea, o combinație trei-patru.

In the hidden history which is embedded within the seven thunders, there are three distinct waymarks that are each a ‘point in time,’ and the first and last of those three waymarks represent a disappointment. There is a distinct ‘period of time’ between the first and second waymarks and a distinct ‘period of time’ between the second and third points in time. The word “disappointment” evolved from the concept of a missed appointment and carries with its definition the emphasis of a point in time. Midnight is also a specific time. The hidden history is portrayed by three points in time separated by two periods of time; the tarrying time and the seventh month movement.

În istoria ascunsă care este încorporată în cadrul celor șapte tunete, există trei repere distincte, fiecare fiind un „moment în timp”, iar primul și ultimul dintre aceste trei repere reprezintă o dezamăgire. Există o „perioadă de timp” distinctă între primul și al doilea reper și o „perioadă de timp” distinctă între al doilea și al treilea punct în timp. Cuvântul „disappointment” a evoluat din conceptul unei întâlniri ratate și poartă, prin însăși definiția sa, accentul pe un punct în timp. Miezul nopții este, de asemenea, un moment precis. Istoria ascunsă este reprezentată prin trei puncte în timp, despărțite de două perioade de timp: timpul zăbovirii și mișcarea din luna a șaptea.

The first waymark of the hidden history identifies a disappointment and the last waymark also identifies a disappointment. Therefore, from the first disappointment on unto the last disappointment is a hidden line of prophecy that possesses the same three steps as do all reform lines. It also possesses the signature of Alpha and Omega, for the three letters that create “truth” correspond to the three waymarks that begin and end with a disappointment. That hidden history within the seven thunders is the truth that the Lion of the tribe of Judah is currently unsealing.

Prima bornă a istoriei ascunse identifică o dezamăgire, iar ultima bornă identifică, de asemenea, o dezamăgire. Prin urmare, de la prima dezamăgire până la ultima se întinde o linie ascunsă a profeției, care are aceiași trei pași precum toate liniile de reformă. Ea poartă, de asemenea, semnătura lui Alfa și Omega, căci cele trei litere care alcătuiesc „adevăr” corespund celor trei borne care încep și se încheie cu o dezamăgire. Acea istorie ascunsă din cadrul celor șapte tunete este adevărul pe care Leul din seminția lui Iuda îl desigilează în prezent.

The passage in John we are considering is introduced in the previous chapter with the Last Supper, emphasizing that the message of these four chapters is to be eaten. Those four chapters end with the walk to Gethsemane. The narrative takes place in the movement from the eating until the crisis of the cross begins. Prophetically the setting of the four chapters defines the last message that is to be eaten before the judgment. The message that leads to judgment closing, is the message that is unsealed in the book of Revelation, just before judgment closes.

Pericopa din Evanghelia după Ioan pe care o avem în vedere este introdusă în capitolul anterior prin Cina cea de Taină, subliniind că mesajul acestor patru capitole trebuie mâncat. Aceste patru capitole se încheie cu drumul spre Ghetsimani. Narațiunea se desfășoară pe parcursul trecerii de la actul mâncării până la începutul crizei crucii. În mod profetic, cadrul acestor patru capitole definește ultimul mesaj care trebuie mâncat înainte de judecată. Mesajul care conduce la închiderea judecății este mesajul desigilat în cartea Apocalipsei, chiar înainte ca judecata să se închidă.

The disciples and Jesus are at the point in prophetic history where they are being informed of the tarrying time. In Millerite history the Lord removed His hand to produce the understanding of the message of the Midnight Cry, but the understanding that produced the message of Samuel Snow also informed the Millerites that they were in the tarrying time of the ten virgins. The disciples had just eaten the Last Supper and as they were digesting the message Christ explained the tarrying time in John’s four chapters.

Ucenicii și Isus se află în punctul istoriei profetice în care li se face cunoscut timpul zăbovirii. În istoria milerită, Domnul Și-a retras mâna pentru a aduce înțelegerea soliei Strigătului de la miezul nopții, însă înțelegerea care a dat naștere soliei lui Samuel Snow i-a înștiințat de asemenea pe mileriți că se aflau în timpul zăbovirii din parabola celor zece fecioare. Ucenicii tocmai mâncaseră Cina cea de Taină și, pe când asimilau solia, Hristos a explicat timpul zăbovirii în cele patru capitole din Ioan.

Samuel Snow’s understanding can be documented as a series of articles, that developed the final understanding represented as the Midnight Cry message. As his message was developing, he also presented the message at a series of camp meetings. The series of articles leading to the camp meetings ultimately brought him to the Exeter camp meeting, which lasted six days. Prophetically the message of the Midnight Cry is progressively developed over a period of time. The four chapters in John take place in the prophetic history where the message is being developed.

Înțelegerea lui Samuel Snow poate fi documentată printr-o serie de articole, care au dezvoltat înțelegerea finală, reprezentată prin mesajul Strigării de la miezul nopții. Pe măsură ce mesajul său se dezvolta, el a prezentat, de asemenea, acest mesaj într-o serie de adunări de tabără. Seria de articole care a condus la adunările de tabără l-a adus în cele din urmă la adunarea de tabără de la Exeter, care a durat șase zile. Din punct de vedere profetic, mesajul Strigării de la miezul nopții este dezvoltat progresiv de-a lungul unei perioade de timp. Cele patru capitole din Evanghelia după Ioan se desfășoară în istoria profetică în care mesajul este dezvoltat.

In John’s four chapters we have the work of the Holy Spirit defined as three steps; conviction of sin, righteousness and judgment. These three steps are also the three waymarks of the hidden history embedded within the seven thunders.

În cele patru capitole ale lui Ioan, lucrarea Duhului Sfânt este definită în trei etape: convingerea cu privire la păcat, la neprihănire și la judecată. Aceste trei etape sunt, de asemenea, cele trei repere ale istoriei ascunse înscrise în cele șapte tunete.

> Nevertheless I tell you the truth; It is expedient for you that I go away: for if I go not away, the Comforter will not come unto you; but if I depart, I will send him unto you. And when he is come, he will reprove the world of sin, and of righteousness, and of judgment: Of sin, because they believe not on me; Of righteousness, because I go to my Father, and ye see me no more; Of judgment, because the prince of this world is judged. I have yet many things to say unto you, but ye cannot bear them now. Howbeit when he, the Spirit of truth, is come, he will guide you into all truth: for he shall not speak of himself; but whatsoever he shall hear, that shall he speak: and he will show you things to come. He shall glorify me: for he shall receive of mine, and shall show it unto you. John 16:7–14.

> Totuși vă spun adevărul: vă este de folos să Mă duc; căci dacă nu Mă duc, Mângâietorul nu va veni la voi; iar dacă Mă duc, vi-L voi trimite. Și când va veni, El va vădi lumea de păcat, de dreptate și de judecată: de păcat, fiindcă ei nu cred în Mine; de dreptate, fiindcă Mă duc la Tatăl Meu și nu Mă veți mai vedea; de judecată, fiindcă stăpânitorul acestei lumi este judecat. Mai am încă multe să vă spun, dar acum nu le puteți purta. Însă când va veni El, Duhul adevărului, vă va călăuzi în tot adevărul; căci El nu va vorbi de la Sine, ci tot ceea ce va auzi, aceea va vorbi; și vă va arăta cele ce urmează să vină. El Mă va slăvi, pentru că va lua din ale Mele și vi le va arăta. Ioan 16:7-14.

In Millerite history, Jesus did not return to end the tarrying time at the Midnight Cry. He removed His hand, and poured out or sent the Holy Spirit. The Holy Spirit represented as the Comforter, came to dispel the disappointment. He came to provide comfort to those who have been chosen, but who were perplexed by the disappointment of a failed prediction.

În istoria millerită, Isus nu S-a întors pentru a pune capăt timpului de întârziere la Strigătul de la miezul nopții. El Și-a retras mâna și a revărsat sau a trimis Duhul Sfânt. Duhul Sfânt, reprezentat drept Mângâietorul, a venit să risipească dezamăgirea. El a venit să aducă mângâiere celor aleși, dar care erau nedumeriți de dezamăgirea unei predicții eșuate.

We have previously pointed out that the apostle John, Ezekiel and Jeremiah all are illustrated eating the little book that is sweet as honey in the mouth. There is a purposeful distinction between those three prophets, that is often missed.

Am subliniat anterior că apostolul Ioan, Ezechiel și Ieremia sunt cu toții înfățișați mâncând cărticica ce este dulce ca mierea în gură. Există o distincție intenționată între acești trei profeți, adesea trecută cu vederea.

Ezekiel is used to illustrate those who ate the little book, and are given a message to take to God’s apostate church. Ezekiel represents that the book that is eaten identifies the work that is then to be accomplished. He represents the message given to the former chosen people of God. His message is what binds the former chosen people into bundles destined for the fire. In John’s four chapters Jesus identifies the purpose of Ezekiel’s work.

Ezechiel este folosit pentru a ilustra pe cei care au mâncat cărticica și cărora li se dă un mesaj pe care să-l ducă bisericii apostate a lui Dumnezeu. Ezechiel arată că cartea care este mâncată identifică lucrarea care urmează să fie împlinită. El reprezintă mesajul dat fostului popor ales al lui Dumnezeu. Mesajul său este cel care adună fostul popor ales în mănunchiuri sortite focului. În cele patru capitole ale lui Ioan, Isus identifică scopul lucrării lui Ezechiel.

> Remember the word that I said unto you, The servant is not greater than his lord. If they have persecuted me, they will also persecute you; if they have kept my saying, they will keep yours also. But all these things will they do unto you for my name’s sake, because they know not him that sent me. If I had not come and spoken unto them, they had not had sin: but now they have no cloak for their sin. He that hateth me hateth my Father also. If I had not done among them the works which none other man did, they had not had sin: but now have they both seen and hated both me and my Father. But this cometh to pass, that the word might be fulfilled that is written in their law, They hated me without a cause. But when the Comforter is come, whom I will send unto you from the Father, even the Spirit of truth, which proceedeth from the Father, he shall testify of me. John 15:20–26.

> Aduceți-vă aminte de cuvântul pe care vi l-am spus: robul nu este mai mare decât stăpânul său. Dacă pe Mine M-au prigonit, și pe voi vă vor prigoni; dacă au păzit cuvântul Meu, și pe al vostru îl vor păzi. Dar toate acestea vi le vor face din pricina Numelui Meu, pentru că nu-L cunosc pe Cel ce M-a trimis. Dacă n-aș fi venit și nu le-aș fi vorbit, n-ar fi avut păcat; dar acum n-au acoperământ pentru păcatul lor. Cel ce Mă urăște pe Mine Îl urăște și pe Tatăl Meu. Dacă n-aș fi făcut între ei lucrările pe care nimeni altul nu le-a făcut, n-ar fi avut păcat; dar acum le-au și văzut și au urât și pe Mine, și pe Tatăl Meu. Dar aceasta s-a întâmplat ca să se împlinească cuvântul scris în legea lor: M-au urât fără temei. Iar când va veni Mângâietorul, pe care vi-L voi trimite de la Tatăl, Duhul adevărului, care purcede de la Tatăl, Acela va mărturisi despre Mine. Ioan 15:20-26.

Ezekiel’s work, that began when he ate the book represents the presentation of a message that will be rejected, but the rejection is the evidence that they hate God and have fully filled their cup of probationary time.

Lucrarea lui Ezechiel, care a început când a mâncat cartea, reprezintă prezentarea unui mesaj care va fi respins, dar respingerea este dovada că Îl urăsc pe Dumnezeu și că și-au umplut pe deplin cupa timpului lor de probă.

> And he said unto me, Son of man, I send thee to the children of Israel, to a rebellious nation that hath rebelled against me: they and their fathers have transgressed against me, even unto this very day. For they are impudent children and stiffhearted. I do send thee unto them; and thou shalt say unto them, Thus saith the Lord God. And they, whether they will hear, or whether they will forbear, (for they are a rebellious house,) yet shall know that there hath been a prophet among them. Ezekiel 2:3–5.

> Și mi-a zis: Fiul omului, te trimit la fiii lui Israel, la un neam răzvrătit care s-a răzvrătit împotriva Mea; ei și părinții lor au păcătuit împotriva Mea până în ziua aceasta. Căci sunt fii nerușinați și cu inima împietrită. Te trimit la ei; și le vei spune: Așa zice Domnul Dumnezeu. Iar ei, fie că vor asculta, fie că nu vor asculta (căci sunt o casă răzvrătită), vor ști totuși că un proroc a fost în mijlocul lor. Ezechiel 2:3-5.

Ezekiel’s work was as a witness against the former covenant people, as was Christ with the quibbling Jews and thus Ezekiel’s message is the final warning message that binds the former covenant people as tares as a bundle, destined for the fire of destruction.

Lucrarea lui Ezechiel a fost o mărturie împotriva fostului popor al legământului, așa cum a fost și Hristos față de iudeii cârtitori, și astfel mesajul lui Ezechiel este ultimul mesaj de avertizare care îi leagă pe cei din fostul popor al legământului, ca pe neghină, în snopi, sortiți focului nimicirii.

> “I then saw the third angel. Said my accompanying angel, ‘Fearful is his work. Awful is his mission. He is the angel that is to select the wheat from the tares, and seal, or bind, the wheat for the heavenly garner. These things should engross the whole mind, the whole attention.’” Early Writings, 118.

> Atunci am văzut pe al treilea înger. A spus îngerul meu însoțitor: „Înfricoșătoare este lucrarea lui. Cutremurătoare este misiunea lui. El este îngerul care urmează să despartă grâul de neghină și să pecetluiască, sau să lege, grâul pentru grânarul ceresc. Aceste lucruri ar trebui să absoarbă întreaga minte, întreaga atenție.” Scrieri timpurii, 118.

The work represented with the eating of the little book begins when the mighty angel descends with a little book in his hand. In the first angel’s history that took place on August 11, 1840 and in the history of the third angel it took place on September 11, 2001. Both those dates represent fulfillments of prophecies associated with either Islam of the second woe or Islam of the third woe respectively. That is why Isaiah in chapter twenty-two, when describing the crisis in the valley of vision for the Philadelphians and the Laodiceans identifies that the Laodiceans, which were the chosen people of Protestantism in 1840 and Adventism who were the chosen people in 2001 were “bound by the archers.” The archers of Bible prophecy are Islam, and when the vision of Islam was fulfilled in 1840 and in 2001, the former chosen people rejected the prophecy of Islam as presented by those represented by Ezekiel. They were there and then bound as tares. The work of Ezekiel was to remove the “cloak” covering “their sin,” which is represented by Jesus as hatred for God.

Lucrarea reprezentată prin mâncarea cărticicii începe atunci când îngerul puternic coboară având în mână o cărticică. În istoria primului înger, aceasta a avut loc la 11 august 1840, iar în istoria celui de‑al treilea înger, la 11 septembrie 2001. Ambele date reprezintă împliniri ale profețiilor asociate, respectiv, cu Islamul celui de‑al doilea „vai” și cu Islamul celui de‑al treilea „vai”. De aceea Isaia, în capitolul douăzeci și doi, când descrie criza din valea vedeniei pentru Filadelfieni și Laodiceeni, identifică faptul că laodiceenii, care erau poporul ales al protestantismului în 1840, și adventiștii, care erau poporul ales în 2001, au fost „legați de arcași”. Arcașii din profeția biblică sunt Islamul, iar atunci când viziunea cu privire la Islam s‑a împlinit în 1840 și în 2001, fostul popor ales a respins profeția despre Islam, așa cum a fost prezentată de cei reprezentați de Ezechiel. Atunci și acolo au fost legați ca neghină. Lucrarea lui Ezechiel a fost să înlăture „mantia” care acoperea „păcatul lor”, păcat pe care Isus îl reprezintă drept ură față de Dumnezeu.

> The burden of the valley of vision. What aileth thee now, that thou art wholly gone up to the housetops? Thou that art full of stirs, a tumultuous city, a joyous city: thy slain men are not slain with the sword, nor dead in battle. All thy rulers are fled together, they are bound by the archers: all that are found in thee are bound together, which have fled from far. Isaiah 22:1–3.

> Prorocia asupra Văii Vedeniei. Ce ai acum, de te-ai suit cu totul pe acoperișuri? Tu, care ești plină de zarvă, cetate tumultuoasă, cetate veselă: ucișii tăi nu sunt uciși de sabie, nici morți în luptă. Toți cârmuitorii tăi au fugit laolaltă, sunt legați de arcași; toți cei ce se află în tine sunt legați laolaltă, ei care fugiseră de departe. Isaia 22:1-3.

> And God was with the lad [Ishmael]; and he grew, and dwelt in the wilderness, and became an archer. Genesis 21:20.

> Și Dumnezeu a fost cu băiatul [Ishmael]; și el a crescut, a locuit în pustiu și a devenit arcaș. Geneza 21:20.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Când nu este descoperire, poporul piere; dar cel ce păzește Legea este fericit. Proverbe 29:18.

Jeremiah represents those that ate the book when the mighty angel descended that was to lighten the earth with his glory, but who experienced the disappointment of the failed prediction of 1843. Jeremiah considers prophetically if God had lied. That reference connects Jeremiah with Habakkuk two.

Ieremia îi reprezintă pe aceia care au mâncat cartea când a coborât îngerul cel puternic, menit să lumineze pământul cu slava sa, dar care au trăit dezamăgirea predicției eșuate din 1843. Ieremia se întreabă profetic dacă Dumnezeu mințise. Acea referință îl pune în legătură pe Ieremia cu Habacuc 2.

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. And the Lord answered me, and said, Write the vision, and make it plain upon tables, that he may run that readeth it. For the vision is yet for an appointed time, but at the end it shall speak, and not lie: though it tarry, wait for it; because it will surely come, it will not tarry. Behold, his soul which is lifted up is not upright in him: but the just shall live by his faith. Habakkuk 2:1–4.

> Voi sta la straja mea, mă voi așeza pe turn și voi veghea să văd ce îmi va spune și ce voi răspunde când voi fi mustrat. Și Domnul mi-a răspuns și a zis: Scrie vedenia și fă-o deslușită pe tăblițe, ca să alerge cel ce o va citi. Căci vedenia este încă pentru un timp hotărât; dar la sfârșit va vorbi și nu va minți: chiar dacă zăbovește, așteapt-o; pentru că negreșit va veni, nu va întârzia. Iată, sufletul lui, care se îngâmfă, nu este drept în el; dar cel drept va trăi prin credința lui. Habacuc 2:1-4.

John was used to symbolize those who experienced the sweetness and the bitter disappointment, representing the entire history of August 11, 1840 until October 22, 1844.

Ioan a fost folosit pentru a-i simboliza pe cei care au experimentat dulceața și dezamăgirea amară, reprezentând întreaga istorie dintre 11 august 1840 și 22 octombrie 1844.

> And I went unto the angel, and said unto him, Give me the little book. And he said unto me, Take it, and eat it up; and it shall make thy belly bitter, but it shall be in thy mouth sweet as honey. And I took the little book out of the angel’s hand, and ate it up; and it was in my mouth sweet as honey: and as soon as I had eaten it, my belly was bitter. Revelation 10:9, 10.

> Și m-am dus la înger și i-am zis: Dă-mi cărticica. El mi-a zis: Ia-o și mănânc-o; ea îți va amărî pântecele, dar în gura ta va fi dulce ca mierea. Am luat cărticica din mâna îngerului și am mâncat-o; și în gura mea a fost dulce ca mierea, iar îndată ce am mâncat-o, pântecele mi s-a amărât. Apocalipsa 10:9, 10.

Ezekiel represents the work of presenting the prophetic message that binds off the former chosen people that was initiated when the angel descended on August 11, 1840 and September 11, 2001.

Ezechiel reprezintă lucrarea de prezentare a soliei profetice care pecetluiește pe fostul popor ales, lucrare ce a fost inițiată când îngerul s-a pogorât la 11 august 1840 și la 11 septembrie 2001.

> But thou, son of man, hear what I say unto thee; Be not thou rebellious like that rebellious house: open thy mouth, and eat that I give thee. And when I looked, behold, an hand was sent unto me; and, lo, a roll of a book was therein; And he spread it before me; and it was written within and without: and there was written therein lamentations, and mourning, and woe. Moreover he said unto me, Son of man, eat that thou findest; eat this roll, and go speak unto the house of Israel. So I opened my mouth, and he caused me to eat that roll. And he said unto me, Son of man, cause thy belly to eat, and fill thy bowels with this roll that I give thee. Then did I eat it; and it was in my mouth as honey for sweetness. Ezekiel 2:8–3:3.

> Iar tu, fiul omului, ascultă ce-ți spun; nu fi tu răzvrătit ca acea casă răzvrătită: deschide-ți gura și mănâncă ceea ce îți dau. Și când m-am uitat, iată, o mână a fost trimisă către mine; și, iată, în ea era un sul de carte; și l-a desfășurat înaintea mea; și era scris pe dinăuntru și pe dinafară; și erau scrise în el plângeri, tânguiri și vaiete. Apoi mi-a zis: Fiul omului, mănâncă ceea ce găsești; mănâncă sulul acesta și du-te, vorbește casei lui Israel. Atunci mi-am deschis gura, și m-a făcut să mănânc sulul acela. Și mi-a zis: Fiul omului, fă-ți pântecele să mănânce și umple-ți măruntaiele cu sulul acesta pe care ți-l dau. Atunci l-am mâncat; și în gura mea era ca mierea de dulce. Ezechiel 2:8-3:3.

Jeremiah represents the history of August 11, 1840 until just before the Midnight Cry.

Ieremia reprezintă istoria de la 11 august 1840 până chiar înainte de Strigarea de la miezul nopții.

> Thy words were found, and I did eat them; and thy word was unto me the joy and rejoicing of mine heart: for I am called by thy name, O Lord God of hosts. I sat not in the assembly of the mockers, nor rejoiced; I sat alone because of thy hand: for thou hast filled me with indignation. Why is my pain perpetual, and my wound incurable, which refuseth to be healed? wilt thou be altogether unto me as a liar, and as waters that fail? Therefore thus saith the Lord, If thou return, then will I bring thee again, and thou shalt stand before me: and if thou take forth the precious from the vile, thou shalt be as my mouth: let them return unto thee; but return not thou unto them. And I will make thee unto this people a fenced brazen wall: and they shall fight against thee, but they shall not prevail against thee: for I am with thee to save thee and to deliver thee, saith the Lord. And I will deliver thee out of the hand of the wicked, and I will redeem thee out of the hand of the terrible. Jeremiah 15:16–21.

> Când am găsit cuvintele Tale, le-am mâncat; iar Cuvântul Tău mi-a fost bucuria și veselia inimii mele: căci sunt chemat după Numele Tău, Doamne, Dumnezeul oștirilor. N-am șezut în adunarea batjocoritorilor, nici nu m-am veselit; am stat singur din pricina Mâinii Tale, căci m-ai umplut de indignare. Pentru ce este durerea mea necurmată, și rana mea nevindecabilă, care nu se lasă vindecată? Vei fi Tu cu totul pentru mine ca un mincinos și ca niște ape care seacă? De aceea, așa zice Domnul: Dacă te vei întoarce, atunci te voi aduce iarăși, și vei sta înaintea Mea; iar dacă vei scoate ce este de preț din ceea ce este josnic, vei fi ca gura Mea: ei să se întoarcă la tine, dar tu să nu te întorci la ei. Și te voi face pentru poporul acesta un zid de aramă întărit; și vor lupta împotriva ta, dar nu te vor birui, căci Eu sunt cu tine ca să te mântuiesc și să te izbăvesc, zice Domnul. Și te voi izbăvi din mâna celor răi, și te voi răscumpăra din mâna celor năpraznici. Ieremia 15:16-21.

Jeremiah represents our current history and message. The current message is the Midnight Cry message that is being progressively developed at the point when God’s people represented by Jeremiah have been “filled” with “indignation” thinking their “pain” was to be “perpetual” and their “wound incurable,” a wound that was never to be healed. They have separated from the “assembly of mockers.” They no longer “rejoice” as they had when they first had eaten the book and it had been the “rejoicing of” their “heart.”

Ieremia reprezintă istoria și mesajul nostru actual. Mesajul actual este mesajul Strigării de la miezul nopții, care este dezvoltat progresiv în momentul în care poporul lui Dumnezeu, reprezentat de Ieremia, a fost "umplut" de "indignare", socotind că "durerea" lor avea să fie "perpetuă" și "rana de nevindecat", o rană care nu avea să fie niciodată vindecată. S-au despărțit de "adunarea batjocoritorilor". Ei nu se mai "bucură" ca atunci când, pentru întâia oară, mâncaseră cartea și aceasta fusese "bucuria" "inimii" lor.

But there is counsel for those in that condition. “If thou return” and also “if thou take forth the precious from the vile” then God will return unto them. In the Hebrew “will I bring thee again” in the passage means, God will return unto them, if they return unto Him.

Dar există sfat pentru cei aflați în acea stare. „Dacă te întorci” și, de asemenea, „dacă scoți ce este de preț din ce este netrebnic”, atunci Dumnezeu Se va întoarce către ei. În ebraică, „te voi aduce iarăși” din pasaj înseamnă că Dumnezeu Se va întoarce către ei, dacă ei se întorc la El.

> Submit yourselves therefore to God. Resist the devil, and he will flee from you. Draw nigh to God, and he will draw nigh to you. Cleanse your hands, ye sinners; and purify your hearts, ye double minded. Be afflicted, and mourn, and weep: let your laughter be turned to mourning, and your joy to heaviness. Humble yourselves in the sight of the Lord, and he shall lift you up. James 4:7–10.

> Supuneți-vă, așadar, lui Dumnezeu. Împotriviți-vă diavolului, și el va fugi de la voi. Apropiați-vă de Dumnezeu, și El Se va apropia de voi. Curățiți-vă mâinile, păcătoșilor; și curățiți-vă inimile, voi cei cu inima împărțită. Întristați-vă, tânguiți-vă și plângeți: râsul vostru să se prefacă în jale, iar bucuria voastră în mâhnire. Smeriți-vă înaintea Domnului, și El vă va înălța. Iacov 4:7-10.

If they will draw nigh unto God, He will draw nigh unto them. If they will do these things, then they will “stand before” the Lord and they will be God’s “mouth.” Further he instructs Jeremiah (us) that he will make His people a “fenced brazen wall” for the “wicked” and thereafter the “terrible” are going to bring a war against those represented by Jeremiah. The “wicked” are Daniel’s representation of Matthew’s foolish virgins. The “terrible” represents the three-fold union of modern Babylon during the Sunday law crisis.

Dacă se vor apropia de Dumnezeu, El Se va apropia de ei. Dacă vor face aceste lucruri, atunci vor "sta înaintea" Domnului și vor fi "gura" lui Dumnezeu. În continuare, El îl instruiește pe Ieremia (pe noi) că va face din poporul Său un "zid de aramă întărit" pentru "cei răi", iar apoi "cei groaznici" vor porni un război împotriva celor reprezentați de Ieremia. "Cei răi" sunt, la Daniel, reprezentarea fecioarelor neînțelepte din Matei. "Cei groaznici" reprezintă tripla unire a Babilonului modern în timpul crizei legii duminicale.

The three prophets’ testimonies all address the same history, but they address three different aspects of the same history. Jeremiah represents those who have just experienced the first disappointment, but have not yet reached the waymark of the Midnight Cry. This is where we have been since July 18, 2020. The question is whether we will return. If we do, we will “speak” for the Lord at the very time the United States “speaks” as a dragon.

Mărturiile celor trei profeți se referă toate la aceeași istorie, dar abordează trei aspecte diferite ale aceleiași istorii. Ieremia îi reprezintă pe cei care tocmai au trecut prin prima dezamăgire, dar nu au ajuns încă la borna de hotar a Strigătului de la miezul nopții. Aceasta este situația în care ne aflăm din 18 iulie 2020. Întrebarea este dacă ne vom întoarce. Dacă ne vom întoarce, vom „vorbi” pentru Domnul chiar atunci când Statele Unite „vorbesc” ca un balaur.

The history Jeremiah is illustrating is our current history and it is the history represented by the three hidden waymarks within the seven thunders. It is also the history where the passage in John is prophetically set, for the emphasis of the four chapters in John is the work of the Holy Spirit in comforting Jeremiah who is questioning whether he has believed a lie, and whether the message that tasted so sweet was actually failed waters.

Istoria pe care Ieremia o ilustrează este istoria noastră actuală și este istoria reprezentată de cele trei repere ascunse din cadrul celor șapte tunete. Este, de asemenea, istoria în care pasajul din Ioan este plasat profetic, căci accentul celor patru capitole din Ioan este lucrarea Duhului Sfânt de a-l mângâia pe Ieremia, care se întreabă dacă nu cumva a crezut o minciună și dacă mesajul care i-a fost atât de dulce la gust nu era, de fapt, ape care seacă.

Jeremiah therefore represents the history from September 11, 2001 onward to July 18, 2020 when the tarrying time began as represented by three and a half symbolic days after. When I say “symbolic” I am not referring to a time prediction. I am saying that July 18, 2020 is when the two witnesses, the Bible and the Spirit of Prophecy were slain and their dead bodies were left in the street for three and a half days in Revelation eleven.

Ieremia reprezintă, așadar, istoria de la 11 septembrie 2001 până la 18 iulie 2020, când a început timpul întârzierii, reprezentat apoi prin trei zile și jumătate simbolice. Când spun „simbolice”, nu mă refer la o prezicere temporală. Spun că 18 iulie 2020 este data la care cei doi martori, Biblia și Spiritul Profetic, au fost uciși, iar trupurile lor moarte au fost lăsate pe stradă timp de trei zile și jumătate, în Apocalipsa unsprezece.

> And I will give power unto my two witnesses, and they shall prophesy a thousand two hundred and threescore days, clothed in sackcloth. These are the two olive trees, and the two candlesticks standing before the God of the earth. And if any man will hurt them, fire proceedeth out of their mouth, and devoureth their enemies: and if any man will hurt them, he must in this manner be killed. These have power to shut heaven, that it rain not in the days of their prophecy: and have power over waters to turn them to blood, and to smite the earth with all plagues, as often as they will. And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. Revelation 11:3–10.

> Și voi da putere celor doi martori ai Mei, și vor proroci o mie două sute șaizeci de zile, îmbrăcați în haine de sac. Aceștia sunt cei doi măslini și cele două sfeșnice care stau înaintea Dumnezeului pământului. Și dacă cineva voiește să le facă rău, un foc iese din gura lor și le mistuie vrăjmașii; și dacă cineva voiește să le facă rău, trebuie ucis în felul acesta. Aceștia au putere să închidă cerul, ca să nu plouă în zilele prorociei lor; și au putere peste ape să le prefacă în sânge și să lovească pământul cu tot felul de plăgi, ori de câte ori vor voi. Iar când își vor fi sfârșit mărturia, fiara care se ridică din Adâncul fără fund se va război cu ei, îi va birui și îi va omorî. Și trupurile lor moarte vor zăcea pe ulița cetății celei mari, care, duhovnicește, se cheamă Sodoma și Egipt, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Și din popoare, seminții, limbi și neamuri vor vedea trupurile lor moarte trei zile și jumătate și nu vor îngădui ca trupurile lor moarte să fie puse în morminte. Și cei ce locuiesc pe pământ se vor bucura de ei, se vor veseli și își vor trimite daruri unii altora, pentru că acești doi proroci i-au chinuit pe cei ce locuiau pe pământ. Apocalipsa 11:3-10.

The witness presented by Jeremiah’s condition is located after the disappointment, but before the Midnight Cry. Jeremiah needed to return before he could be the voice of the message of the Midnight Cry. This is our condition today. It is also the historical setting of the four chapters in John that we are considering, and it is also the history represented by the hidden history within the seven thunders.

Mărturia prezentată de starea lui Ieremia se situează după dezamăgire, dar înainte de Strigarea de la miezul nopții. Ieremia trebuia să se întoarcă înainte de a putea fi glasul mesajului Strigării de la miezul nopții. Aceasta este starea noastră astăzi. Este, de asemenea, cadrul istoric al celor patru capitole din Evanghelia după Ioan pe care le avem în vedere și este totodată istoria reprezentată de istoria ascunsă din cadrul celor șapte tunete.

If we consider the light connected with the “Comforter” in John’s four-chapter testimony, we find abundant evidence to recognize the narrative is about July 18, 2020, the disappointment and tarrying time, the message of the Midnight Cry which is unsealed, and the coming judgment of the Sunday law. The chapters are building upon the prophetic structure of the hidden history.

Dacă luăm în considerare lumina asociată cu „Mângâietorul” în mărturia în patru capitole a lui Ioan, găsim dovezi abundente pentru a recunoaște că narațiunea privește 18 iulie 2020, dezamăgirea și timpul de zăbovire, mesajul Strigătului de la miezul nopții, care este desigilat, și judecata care vine, a legii duminicale. Capitolele se clădesc pe structura profetică a istoriei ascunse.

If we are to be as God’s mouth in the soon coming crisis our work now is to “take forth the precious from the vile,” or as James identifies the same work, we are to “cleanse” our “hands, ye sinners; and purify your hearts, ye double minded. Be afflicted, and mourn, and weep: let your laughter be turned to mourning, and your joy to heaviness. Humble yourselves in the sight of the Lord, and he shall lift you up” as an ensign in the very near future.

Dacă este să fim ca gura lui Dumnezeu în criza iminentă, lucrarea noastră acum este să "scoatem ce este prețios din ce este josnic", sau, după cum Iacov identifică aceeași lucrare, să ne 'curățim' "mâinile, voi păcătoșilor; și să vă curățiți inimile, voi cu inima împărțită. Fiți mâhniți, tânguiți-vă și plângeți: râsul vostru să se prefacă în jale, iar bucuria voastră în mâhnire. Smeriți-vă înaintea Domnului, și El vă va înălța" ca un stindard în viitorul foarte apropiat.

> And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:12.

> Și El va ridica un stindard pentru neamuri, îi va strânge pe cei izgoniți ai lui Israel și îi va aduna laolaltă pe cei risipiți ai lui Iuda din cele patru colțuri ale pământului. Isaia 11:12.

We will bring our consideration of these four chapters to a conclusion in the next article.

Vom încheia considerarea acestor patru capitole în articolul următor.

Back to Articles