Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Thirty-Eight

Cartea lui Daniel - Numărul o sută treizeci și opt

Unveiling Daniel 11: A Prophetic Journey through History

Dezvăluirea capitolului 11 din Daniel: o călătorie profetică prin istorie

Author

Jeff Pippenger

Published

March 15, 2024

Formats

PDF
Word

Verse forty of Daniel chapter eleven, represents one of the most profound verses of God’s Word. The prophetic histories that are represented therein are where the wheels within the wheels of Ezekiel’s vision are brought together. With the time of the end of the Millerite movement in 1798, and also the time of the end of the movement of the third angel in 1989, the internal and external histories of God’s people of the last days are portrayed. Within the verse is the announcement of the approaching judgment which arrived with the first angel in 1798, all the way until the Sunday law of verse forty-one. The verse therefore represents the investigative judgment of God’s church beginning with the dead, through to the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and God spewing Laodicean Adventism out of His mouth.

Versetul patruzeci din capitolul unsprezece al cărții Daniel reprezintă unul dintre cele mai profunde versete ale Cuvântului lui Dumnezeu. Istoriile profetice redate acolo sunt locul în care roțile din roți ale vedeniei lui Ezechiel sunt aduse laolaltă. Odată cu timpul sfârșitului pentru mișcarea millerită în 1798 și, de asemenea, cu timpul sfârșitului pentru mișcarea îngerului al treilea în 1989, sunt înfățișate istoriile interne și externe ale poporului lui Dumnezeu din zilele de pe urmă. În cuprinsul versetului se află vestirea judecății care se apropie, sosită odată cu primul înger în 1798, și întinzându-se până la legea duminicală din versetul patruzeci și unu. Prin urmare, versetul reprezintă judecata de cercetare a bisericii lui Dumnezeu, care începe cu morții și ajunge până la pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii, precum și faptul că Dumnezeu varsă din gura Sa adventismul laodicean.

The history where the papacy received its deadly wound in 1798, until the deadly wound is healed in verse forty-one is represented in the history of the verse. Verse forty-one onward is set within the context of the escalating executive judgments of God, which begin in that verse. In this prophetic sense, verse forty is the end of Daniel chapter eleven, and verses one and two, of the chapter are the beginning. Chapter eleven presents the rebellion of the antichrist, and chapter ten represents the beginning of the Hiddekel River vision, and chapter twelve represents the end. Chapters ten and twelve represent the first and the last, and chapter eleven is the rebellion in the middle.

Istoria în care papalitatea a primit rana de moarte în 1798, până când rana de moarte este vindecată în versetul patruzeci și unu, este redată în istoria versetului. De la versetul patruzeci și unu încolo, totul este așezat în contextul intensificării judecăților executive ale lui Dumnezeu, care încep în acel verset. În acest sens profetic, versetul patruzeci este sfârșitul capitolului unsprezece din Daniel, iar versetele unu și doi ale capitolului sunt începutul. Capitolul unsprezece prezintă răzvrătirea antihristului, iar capitolul zece reprezintă începutul vedeniei de la Râul Hidechel, iar capitolul doisprezece reprezintă sfârșitul. Capitolele zece și doisprezece reprezintă cel dintâi și cel de pe urmă, iar capitolul unsprezece este răzvrătirea din mijloc.

Chapters ten and twelve are the same, for, unlike chapter eleven, they represent Daniel’s experience in relation to the vision, and chapter eleven is the vision. Chapter ten is the first letter of the Hebrew alphabet, chapter eleven is the thirteenth rebellious letter of the Hebrew alphabet, and chapter twelve is the last letter of the alphabet. The Hiddekel River vision is the “Truth.”

Capitolele zece și doisprezece sunt identice, căci, spre deosebire de capitolul unsprezece, ele reprezintă experiența lui Daniel în raport cu viziunea, iar capitolul unsprezece este viziunea. Capitolul zece este întâia literă a alfabetului ebraic, capitolul unsprezece este a treisprezecea literă rebelă a alfabetului ebraic, iar capitolul doisprezece este ultima literă a alfabetului. Viziunea de la râul Hiddekel este „Adevărul”.

In chapter eleven, the beginning illustrates the end, for Christ never changes. The final history represented in verse forty, is the testing time of the image of the beast. That testing time concludes with the mark of the beast, which is represented in verse forty-one. Verses one and two, must therefore address the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, for that period of time is also the period of the formation of the image of the beast.

În capitolul unsprezece, începutul ilustrează sfârșitul, căci Hristos nu se schimbă niciodată. Istoria de pe urmă, reprezentată în versetul patruzeci, este timpul încercării chipului fiarei. Acel timp de încercare se încheie cu semnul fiarei, care este reprezentat în versetul patruzeci și unu. Prin urmare, versetele unu și doi trebuie să trateze timpul pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii, căci acea perioadă de timp este, de asemenea, perioada formării chipului fiarei.

> “The Lord has shown me clearly that the image of the beast will be formed before probation closes; for it is to be the great test for the people of God, by which their eternal destiny will be decided. . ..

> Domnul mi-a arătat limpede că chipul fiarei se va forma înainte ca timpul de probă să se încheie; căci acesta va fi marea încercare pentru poporul lui Dumnezeu, prin care se va hotărî soarta lor veșnică. . ..

> “This is the test that the people of God must have before they are sealed.” Manuscript Releases, volume 15, 15.

> „Aceasta este încercarea la care poporul lui Dumnezeu trebuie să fie supus înainte ca ei să fie pecetluiți.” Manuscript Releases, volumul 15, 15.

There are always two waymarks that identify a time of the end. In the reform movement of Moses, it was Aaron’s birth followed three years later with Moses’ birth. In the reform movement to come out of Babylon and rebuild the temple it was king Darius, followed by king Cyrus. In the reform movement of Christ, it was the birth of John the Baptist, followed in six months by the birth of Christ. In the reform movement of the Millerites it was the death of the papal system in 1798, followed by the death of the pope in 1799. In the reform movement of the third angel, it was president Reagan and president Bush the first, who both represented 1989. In Daniel chapter ten, verse one, we find king Cyrus identified.

Există întotdeauna două repere care identifică un timp al sfârșitului. În mișcarea de reformă a lui Moise, reperele au fost nașterea lui Aaron, urmată după trei ani de nașterea lui Moise. În mișcarea de reformă de ieșire din Babilon și de rezidire a templului, reperele au fost regele Darius, urmat de regele Cirus. În mișcarea de reformă a lui Hristos, reperele au fost nașterea lui Ioan Botezătorul, urmată la șase luni de nașterea lui Hristos. În mișcarea de reformă a mileriților, reperele au fost moartea sistemului papal în 1798, urmată de moartea papei în 1799. În mișcarea de reformă a îngerului al treilea, reperele au fost președintele Reagan și președintele Bush cel dintâi, care amândoi au reprezentat anul 1989. În Daniel, capitolul zece, versetul unu, îl găsim pe regele Cirus identificat.

> In the third year of Cyrus king of Persia a thing was revealed unto Daniel, whose name was called Belteshazzar; and the thing was true, but the time appointed was long: and he understood the thing, and had understanding of the vision. Daniel 10:1.

> În al treilea an al lui Cirus, împăratul Persiei, i s-a descoperit lui Daniel, căruia i se pusese numele Belteșațar, un cuvânt; iar cuvântul era adevărat, dar vremea hotărâtă era lungă; și el a înțeles cuvântul și a avut înțelegere asupra vedeniei. Daniel 10:1.

In the following verses of chapter ten, we see the experience of Daniel represented in advance of Gabriel delivering the vision of prophetic history in chapter eleven. Cyrus marks the time of the end, for previously Cyrus, Darius’ nephew, had been Darius’ general who slew Belshazzar, thus marking the end of the seventy years of captivity, which typified the twelve-hundred and sixty-year captivity of spiritual Israel in spiritual Babylon from 538 unto 1798.

În versetele următoare ale capitolului zece, vedem experiența lui Daniel prezentată înainte ca Gabriel să transmită viziunea istoriei profetice din capitolul unsprezece. Cirus marchează timpul sfârșitului, căci mai înainte Cirus, nepotul lui Darius, fusese generalul acestuia, cel care l-a ucis pe Belșațar, marcând astfel sfârșitul celor șaptezeci de ani de robie, care prefigurau robia de o mie două sute șaizeci de ani a Israelului spiritual în Babilonul spiritual, de la 538 până la 1798.

> “God’s church on earth was as verily in captivity during this long period of relentless persecution as were the children of Israel held captive in Babylon during the period of the exile.” Prophets and Kings, 714.

> „Biserica lui Dumnezeu de pe pământ a fost, în adevăr, în robie pe parcursul acestei îndelungate perioade de persecuție necruțătoare, întocmai cum au fost copiii lui Israel ținuți în robie în Babilon în vremea exilului.” Profeți și regi, 714.

The end of the twelve hundred and sixty years in 1798, marked the time of the end, so the end of the seventy years marked the “time of the end” for that history. Both Darius and Cyrus are represented at the death of Belshazzar and end of the kingdom of Babylon, for as Darius’s general who accomplished the work, Cyrus was representing Darius. When George Bush the first was inaugurated on January 20, 1989, Reagan had been president for the first nineteen days of 1989.

Sfârșitul celor o mie două sute șaizeci de ani în 1798 a marcat timpul sfârșitului, astfel că sfârșitul celor șaptezeci de ani a marcat „timpul sfârșitului” pentru acea istorie. Atât Dariu, cât și Cirus sunt reprezentați la moartea lui Belșațar și la sfârșitul împărăției Babilonului, căci, în calitate de general al lui Dariu, cel care a dus la îndeplinire lucrarea, Cirus îl reprezenta pe Dariu. Când George Bush cel Întâi a fost învestit la 20 ianuarie 1989, Reagan fusese președinte în primele nouăsprezece zile ale anului 1989.

The vision of the Hiddekel began at the time of the end, in the third year of Cyrus. When Gabriel begins to unfold to Daniel the prophetic history of chapter eleven, he first references the first year of Darius, to establish clearly that the vision of prophetic history that he was about to present to Daniel begins in the last time of the end, in 1989, for all the prophets speak more of the last days than the days in which they lived.

Vedenia de la Hiddekel a început la timpul sfârșitului, în al treilea an al lui Cirus. Când Gabriel începe să-i dezvăluie lui Daniel istoria profetică a capitolului unsprezece, el face mai întâi trimitere la anul întâi al lui Dariu, pentru a stabili limpede că vedenia istoriei profetice pe care urma să i-o prezinte lui Daniel începe în ultima perioadă a timpului sfârșitului, în 1989, căci toți profeții vorbesc mai mult despre zilele de pe urmă decât despre zilele în care au trăit.

> But I will show thee that which is noted in the scripture of truth: and there is none that holdeth with me in these things, but Michael your prince. Also I in the first year of Darius the Mede, even I, stood to confirm and to strengthen him. Daniel 10:21, 11:1.

> Dar îți voi arăta ce este scris în cartea adevărului; nu este nimeni care să stea de partea mea în aceste lucruri, afară de Mihail, căpetenia voastră. De asemenea, eu, în anul dintâi al lui Dariu, Medul, chiar eu, am stat ca să-l întăresc și să-l sprijin. Daniel 10:21, 11:1.

In the first year of Darius, which represents the time of the end in 1989, Gabriel “stood”, thus identifying that at a “time of the end”, an angel arrives. In 1798 the first angel arrived, and in 1989, the third angel arrived. It wasn’t until the message of the third angel was empowered in 2001 that the sealing of the third angel began, but the movement of the third angel arriving in 1989, is represented by Gabriel standing at the time of the end. Gabriel is going to show Daniel “that which is noted in the scripture of truth,” and the vision of the Hiddekel possesses the signature of “Truth,” which Gabriel is about to set forth.

În primul an al lui Darius, care reprezintă timpul sfârșitului în 1989, Gabriel „s-a ridicat”, identificând astfel faptul că la un „timp al sfârșitului” sosește un înger. În 1798 a sosit primul înger, iar în 1989 a sosit al treilea înger. Abia când solia îngerului al treilea a fost împuternicită în 2001 a început pecetluirea celui de-al treilea înger, însă mișcarea îngerului al treilea, care sosește în 1989, este reprezentată de faptul că Gabriel s-a ridicat la timpul sfârșitului. Gabriel urmează să-i arate lui Daniel „ceea ce este consemnat în scriptura adevărului”, iar vedenia de la Hiddekel poartă semnătura „Adevărului”, pe care Gabriel este pe cale să o expună.

In verse fourteen of chapter ten Gabriel had already informed Daniel that what he was addressing in the vision of the Hiddekel was “what would happen to God’s people in the last days.”

În versetul paisprezece din capitolul zece, Gabriel îi făcuse deja cunoscut lui Daniel că ceea ce el trata în vedenia de la Hiddekel era "ce avea să se întâmple cu poporul lui Dumnezeu în zilele de pe urmă".

> Now I am come to make thee understand what shall befall thy people in the latter days: for yet the vision is for many days. Daniel 10:14.

> Acum am venit să te fac să înțelegi ce se va întâmpla cu poporul tău în zilele de pe urmă: căci vedenia este încă pentru multe zile. Daniel 10:14.

Verse two of Daniel chapter eleven represents the knowledge that was unsealed at the time of the end in 1989, and which identifies what “shall befall” God’s people “in the latter days”.

Versetul al doilea din capitolul unsprezece al cărții lui Daniel reprezintă cunoașterea care a fost desigilată la vremea sfârșitului, în 1989, și care identifică ceea ce "se va întâmpla" poporului lui Dumnezeu "în vremurile de pe urmă".

> And now will I show thee the truth. Behold, there shall stand up yet three kings in Persia; and the fourth shall be far richer than they all: and by his strength through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia. Daniel 11:2.

> Și acum îți voi face cunoscut adevărul. Iată, se vor ridica încă trei împărați în Persia; iar al patrulea va fi cu mult mai bogat decât toți; și, prin tăria lui, prin bogățiile lui, îi va stârni pe toți împotriva împărăției Greciei. Daniel 11:2.

Cyrus prefigures the second king since 1989. He is the king of the Medo-Persian Empire, which represents the kingdom of Bible prophecy in the last days that is made up of two horns, represented by the Medes and the Persians. After the second king of the kingdom of the two-horned earth beast at the time of the end in 1989, there would yet be three kings (Clinton, Bush the last, Obama), and then there would be a king that was far richer than they all were. The three kings that followed Bush the first, got wealthy after their presidencies, and only because they had become president. Trump, the fourth that was far richer, and was the wealthiest president ever, did not make his money because he had been president, but primarily through his work in real estate investments, well before he ran for president.

Cirus îl prefigurează pe al doilea împărat de la 1989 încoace. El este împăratul Imperiului medo-persan, care, în profeția biblică pentru zilele de pe urmă, reprezintă împărăția alcătuită din două coarne, reprezentate de mezi și de perși. După al doilea împărat al împărăției fiarei pământești cu două coarne, la timpul sfârșitului, în 1989, aveau să mai urmeze încă trei împărați (Clinton, Bush cel din urmă, Obama), iar apoi avea să fie un împărat care era mult mai bogat decât toți aceia. Cei trei împărați care l-au urmat pe Bush cel dintâi s-au îmbogățit după președințiile lor și numai pentru că ajunseseră președinți. Trump, al patrulea, care era mult mai bogat și a fost cel mai bogat președinte vreodată, nu și-a făcut banii pentru că fusese președinte, ci în principal prin activitatea sa în investiții imobiliare, cu mult înainte de a candida la președinție.

Formerly the richest president in American history, relatively speaking, was the first president of the United States. Prior to Donald Trump, George Washington was the richest president in American history, and he made his money as did Donald Trump, through real estate investments. Both Washington and Trump came to the presidency from non-traditional political backgrounds. Washington was primarily a military leader before becoming president, and Trump was a businessman and television personality, who like unto Washington was without any prior political experience.

În trecut, cel mai bogat președinte din istoria americană, în termeni relativi, a fost primul președinte al Statelor Unite. Înainte de Donald Trump, George Washington a fost cel mai bogat președinte din istoria americană, iar el și-a făcut averea, asemenea lui Donald Trump, prin investiții imobiliare. Atât Washington, cât și Trump au ajuns la președinție venind din contexte politice netradiționale. Washington a fost în primul rând un conducător militar înainte de a deveni președinte, iar Trump a fost om de afaceri și personalitate de televiziune, care, asemenea lui Washington, nu avea nicio experiență politică anterioară.

Both presidents were known for their strong personalities and leadership styles, although they manifested these traits quite differently. Washington was known for his stoic, calm, and confident leadership and unifying presence during the Revolutionary War and the early years of the Republic, while Trump is known for his assertive approach to leadership and governance. Both Washington and Trump were figures of significant controversy, albeit for very different reasons. Washington, while widely revered, faced criticism during his time for various issues, including his views on slavery. Trump’s presidency was marked by numerous controversies, including his use of “mean tweets” on social media, his America-first policy decisions, and his own self-awareness.

Ambii președinți erau cunoscuți pentru personalitățile lor puternice și stilurile lor de conducere, deși au manifestat aceste trăsături în mod destul de diferit. Washington era cunoscut pentru conducerea sa stoică, calmă și încrezătoare și pentru prezența sa unificatoare în timpul Războiului de Independență și în primii ani ai Republicii, în timp ce Trump este cunoscut pentru abordarea sa asertivă în materie de conducere și guvernare. Atât Washington, cât și Trump au fost subiectul unor controverse semnificative, deși din motive foarte diferite. Washington, deși foarte venerat, a înfruntat în vremea sa critici pentru diverse chestiuni, inclusiv cu privire la opiniile sale despre sclavie. Președinția lui Trump a fost marcată de numeroase controverse, inclusiv folosirea de „mean tweets” pe rețelele sociale, deciziile sale de politică „America First” și propria sa conștiință de sine.

The richest and sixth president was to stir up the globalist dragon powers. When we lay the history of verse two of chapter eleven, upon the history of the period of 1776, 1789, and 1798, we find further information addressing the last president of the earth beast, for Jesus illustrates the end with the beginning. The first two periods represented by 1776, and 1789, provide two witnesses that the final president, will be the eighth president, who was of the seven. Trump was the sixth president after Reagan, and as the eighth president, he will be “of the seven”. The final, and eighth president will rule when the United States forms the image “to and of” the beast.

Cel mai bogat și al șaselea președinte avea să stârnească puterile globaliste ale balaurului. Când așezăm istoria versetului doi al capitolului unsprezece peste istoria anilor 1776, 1789 și 1798, găsim informații suplimentare privitoare la ultimul președinte al fiarei pământului, căci Isus ilustrează sfârșitul prin început. Primele două perioade, reprezentate de 1776 și 1789, oferă doi martori că președintele final va fi al optulea președinte, care era dintre cei șapte. Trump a fost al șaselea președinte după Reagan, iar ca al optulea președinte va fi „dintre cei șapte”. Președintele final, al optulea, va domni când Statele Unite vor forma icoana „pentru și a” fiarei.

The president who rules when the image of the beast is formed by the United States, must be the eighth, that is of the seven, as witnessed to by Peyton Randolph, and John Hancock. The papacy is the eighth head that was of the seven, and it received a prophetic deadly wound. To be an image of the papacy, the eighth president that is of the seven, must also have a prophetic identification of being prophetically “wounded” or “killed”.

Președintele care guvernează când icoana fiarei este formată de Statele Unite, trebuie să fie al optulea, cel care este dintre cei șapte, după mărturia lui Peyton Randolph și a lui John Hancock. Papitatea este al optulea cap care a fost dintre cei șapte și a primit o rană de moarte profetică. Pentru a fi o imagine a papalității, al optulea președinte, cel care este dintre cei șapte, trebuie, de asemenea, să fie identificat în mod profetic ca fiind "rănit" sau "ucis" în mod profetic.

The papacy received its deadly wound from a dragon power (France), a dragon power who the papacy had been struggling against since the time when Paul identified that, the mystery of iniquity (the man of sin), did already work at that time. The dragon of paganism was restraining the papacy from taking the throne, which it did in 538.

Papalitatea a primit rana de moarte din partea unei puteri a balaurului (Franța), o putere a balaurului împotriva căreia papalitatea se confrunta încă din vremea când Pavel a arătat că taina fărădelegii (omul păcatului) era deja în lucrare. Balaurul păgânismului împiedica papalitatea să ia tronul, lucru pe care aceasta l-a făcut în 538.

From the beginning of the papacy unto its final demise it struggles against dragon powers. An image of the papacy requires that the image struggles with a dragon power. In Revelation seventeen the papacy, who is the eighth head, that is of the seven heads, is ultimately burned with fire and her flesh is eaten by the ten kings. In both deaths (1798 and the last days), the papal beast is killed by a dragon power. In order for the United States to form an image of the beast, the eighth president would also need to be killed by a dragon power that it was at war with, and the sixth king after the time of the end in 1989, is the king that stirred up all the dragon powers.

De la începutul papalității și până la pieirea sa finală, ea se luptă împotriva puterilor dragonului. Un chip al papalității necesită ca acel chip să se lupte cu o putere a dragonului. În Apocalipsa, capitolul șaptesprezece, papalitatea, care este al optulea cap, adică este din cei șapte, este în cele din urmă arsă cu foc, iar carnea ei este mâncată de cei zece împărați. În ambele morți (1798 și în zilele de pe urmă), fiara papală este ucisă de o putere a dragonului. Pentru ca Statele Unite să formeze un chip al fiarei, cel de-al optulea președinte ar trebui, de asemenea, să fie ucis de o putere a dragonului cu care era în război, iar al șaselea împărat după timpul sfârșitului din 1989 este împăratul care a stârnit toate puterile dragonului.

Ronald Reagan was an apostate Protestant, but George Bush the first, was a classic globalist. One of his famous quotes is where he lied by saying, on August 18, 1988, “And I’m the one who will not raise taxes. My opponent now says he’ll raise them as a last resort, or a third resort. But when a politician talks like that, you know that’s one resort he’ll be checking into. My opponent won’t rule out raising taxes. But I will. And the Congress will push me to raise taxes and I’ll say no. And they’ll push, and I’ll say no, and they’ll push again, and all I can say to them is: read my lips: no new taxes.”

Ronald Reagan a fost un protestant apostat, iar George Bush întâiul a fost un globalist clasic. Unul dintre citatele sale celebre este acela în care a mințit spunând, la 18 august 1988: «Iar eu sunt cel care nu va majora taxele. Adversarul meu spune acum că le va majora ca ultimă soluție sau ca o a treia soluție. Dar când un politician vorbește astfel, știi că aceea este o stațiune în care se va caza. Adversarul meu nu exclude majorarea taxelor. Eu însă o exclud. Și Congresul mă va împinge să majorez taxele și eu voi spune nu. Și vor insista, și eu voi spune nu, și vor insista din nou, iar tot ce pot să le spun este: citiți-mi pe buze: fără taxe noi.»

Other than that public lie, which is an attribute of a representative of the dragon power, his most famous quote was at a joint session of Congress on September 11, 1990, where he said, “Now, we can see a new world coming into view. A world in which there is the very real prospect of a new world order. In the words of Winston Churchill, a ‘world order’ in which ‘the principles of justice and fair play … protect the weak against the strong …’ A world where the United Nations, freed from cold war stalemate, is poised to fulfill the historic vision of its founders.” Bush the senior was a globalist, even if he identified as a Republican.

În afara acelei minciuni publice, care este un atribut al unui reprezentant al puterii balaurului, cel mai celebru citat al său a fost rostit într-o sesiune comună a Congresului, la 11 septembrie 1990, când a spus: „Acum, putem vedea o lume nouă ivindu-se la orizont. O lume în care există perspectiva cât se poate de reală a unei noi ordini mondiale. În cuvintele lui Winston Churchill, o «ordine mondială» în care «principiile dreptății și ale jocului cinstit ... îi protejează pe cei slabi împotriva celor puternici ...». O lume în care Organizația Națiunilor Unite, eliberată de impasul Războiului Rece, este pregătită să împlinească viziunea istorică a întemeietorilor săi.” Bush senior era un globalist, chiar dacă se identifica drept republican.

Bill Clinton was the first president to hold his inauguration ceremony at the Lincoln Memorial, which means he turned his back to Lincoln and faced the obelisk of Washington’s monument, an obelisk that is internally filled with symbols of Freemasonry. Both the obelisk and the symbols of Freemasonry he chose to face as he falsely swore his allegiance to the Constitution, represented not only that he had turned his back upon the anti-slavery symbol of the Lincoln Memorial, but Clintons’ chosen historic positioning, agrees with his acceptance speech, where he praised a professor whom he had studied under in the Jesuit University that he had attended.

Bill Clinton a fost primul președinte care și-a ținut ceremonia de inaugurare la Memorialul Lincoln, ceea ce înseamnă că i-a întors spatele lui Lincoln și s-a orientat către obeliscul Monumentului Washington, un obelisc care, în interior, este încărcat de simboluri ale Francmasoneriei. Atât obeliscul, cât și simbolurile Francmasoneriei spre care a ales să privească în timp ce jura în mod mincinos credință Constituției nu reprezentau doar faptul că își întorsese spatele simbolului anti-sclavie întruchipat de Memorialul Lincoln, ci poziționarea istorică aleasă de Clinton este consonantă cu discursul său de acceptare, în care a lăudat un profesor sub îndrumarea căruia studiase la universitatea iezuită pe care o frecventase.

That professor, Carroll Quigley, wrote the book: Tragedy and Hope: A History of the World in Our Time, which was published in 1966, and is correctly and widely understood to represent “the Bible for globalist ideas”. As the Koran is to Islam, and as Morals and Dogma of the Ancient and Accepted Scottish Rite of Freemasonry, written by Albert Pike, and published in 1871, is considered the most comprehensive exposition of the esoteric teachings of Freemasonry; or as The Book of Mormon is to the Latter Day Saints, Quigley’s book is the Bible of globalist philosophy. Most would have known if Clinton praised Mohammed of the Koran, or if he praised Joseph Smith of The Book of Mormon, and some would have known who Albert Pike was, but few knew that Clinton’s praise of Quigley was consistent with his own globalist agenda, and his rejection of the principles represented by Abraham Lincoln.

Acel profesor, Carroll Quigley, a scris cartea Tragedy and Hope: A History of the World in Our Time, care a fost publicată în 1966 și este în mod corect și pe scară largă înțeleasă ca reprezentând „Biblia ideilor globaliste”. Așa cum Coranul este pentru islam, și așa cum Morals and Dogma of the Ancient and Accepted Scottish Rite of Freemasonry, scrisă de Albert Pike și publicată în 1871, este considerată cea mai cuprinzătoare expunere a învățăturilor ezoterice ale francmasoneriei; sau așa cum The Book of Mormon este pentru Sfinții din Zilele din Urmă, cartea lui Quigley este Biblia filosofiei globaliste. Cei mai mulți ar fi știut dacă Clinton l-ar fi lăudat pe Mahomed al Coranului, sau dacă l-ar fi lăudat pe Joseph Smith din The Book of Mormon, iar unii ar fi știut cine a fost Albert Pike, însă puțini au știut că lauda lui Clinton la adresa lui Quigley era în concordanță cu propria sa agendă globalistă și cu respingerea de către Clinton a principiilor reprezentate de Abraham Lincoln.

In the speech, Clinton said: “As a teenager, I heard John Kennedy’s summons to citizenship. And then, as a student at Georgetown, I heard that call clarified by a professor named Carroll Quigley, who said to us that America was the greatest nation in history because our people have always believed in two things: that tomorrow can be better than today and that every one of us has a personal moral responsibility to make it so.” Carroll Quigley’s idea on how to “make America great again”, was for the United States to surrender its national sovereignty to the United Nations. Clinton was a Democrat, globalist, representative of the dragon.

În discursul său, Clinton a spus: "În adolescență, am auzit chemarea la cetățenie a lui John Kennedy. Apoi, ca student la Georgetown, am auzit acea chemare clarificată de un profesor pe nume Carroll Quigley, care ne-a spus că America era cea mai mare națiune din istorie, pentru că poporul nostru a crezut întotdeauna în două lucruri: că ziua de mâine poate fi mai bună decât cea de azi și că fiecare dintre noi are o responsabilitate morală personală de a o face să fie așa." Ideea lui Carroll Quigley despre cum să „facem din nou America măreață” era ca Statele Unite să-și cedeze suveranitatea națională Organizației Națiunilor Unite. Clinton era democrat, globalist, reprezentant al balaurului.

“Like father, like son”, George Bush the last, was a globalist, and just as was his father, a globalist who professed to be Republican. The apple does not fall far from the tree. The Bible raises the rhetorical question, “Can two walk together, except they be agreed?” One simply needs to track the many enterprises that Bush the last, accomplished together with Bill and Hillary Clinton to see who Bush the last agreed with.

„Ca tatăl, așa fiul”, George Bush cel din urmă a fost un globalist și, așa cum era și tatăl său, un globalist care se declara republican. Așchia nu sare departe de trunchi. Biblia pune întrebarea retorică: „Pot doi să umble împreună, dacă nu s-au învoit?” Este suficient să urmărim numeroasele inițiative pe care Bush cel din urmă le-a dus la bun sfârșit împreună cu Bill și Hillary Clinton, pentru a vedea cu cine s-a învoit Bush cel din urmă.

Barack Hussein Obama made a statement about fundamentally transforming the United States during a campaign rally shortly before he was elected as President. On October 30, 2008, in Columbia, Missouri, Obama said: “We are five days away from fundamentally transforming the United States of America.” The statement was part of Obama’s broader message of “hope and change”, which was a central theme of his 2008 presidential campaign, emphasizing his commitment to significant policy reforms and a different direction for the country. The direction he turned the country was into the dragon policies of globalism, anti-white, pro-abortion, anti-carbon fuels, anti-America pro-globalism, Diversity, Equity, Inclusion, the false history of Critical Race Theory, and on and on. Obama was not simply a community organizer; he was and still is a representative of the dragon power’s globalist agenda.

Barack Hussein Obama a formulat, în cadrul unui miting electoral desfășurat cu puțin înainte de a fi ales președinte, o declarație privind transformarea din temelii a Statelor Unite. La 30 octombrie 2008, în Columbia, Missouri, Obama a spus: „Suntem la cinci zile distanță de transformarea din temelii a Statelor Unite ale Americii.” Această declarație făcea parte din mesajul mai amplu al lui Obama de „speranță și schimbare”, care a constituit tema centrală a campaniei sale prezidențiale din 2008, subliniind angajamentul său față de reforme semnificative de politică publică și față de o direcție diferită pentru țară. Direcția în care a orientat țara a fost spre politicile dragonului: globalism, anti-albi, pro-avort, împotriva combustibililor pe bază de carbon, antiamericane, pro-globalism, Diversitate, Echitate, Incluziune, falsa istorie a Teoriei Critice a Rasei, și așa mai departe. Obama nu a fost pur și simplu un organizator comunitar; el a fost și continuă să fie un reprezentant al agendei globaliste a puterii dragonului.

Trump however, unlike a typical modern politician, kept more promises than all the other seven presidents in the period beginning in 1989, combined. He was committed to making America great again, and in so attempting, he stirred up the globalist powers that be, not only in the United States, but in the entire world.

Trump însă, spre deosebire de un politician modern tipic, și-a respectat mai multe promisiuni decât ceilalți șapte președinți din perioada începută în 1989, luați împreună. S-a angajat să facă din nou America măreață și, în această încercare, a stârnit puterile globaliste existente, nu numai în Statele Unite, ci în întreaga lume.

Joe Biden has no evidence whatsoever that he is anything other than another globalist.

Joe Biden nu deține nicio dovadă de niciun fel că este altceva decât un alt globalist.

The beast of Catholicism waged a long-drawn-out war with the dragon powers, and the president that is reigning when the United States forms an image of the papacy, will, of prophetic necessity, be in a struggle with the dragon powers. None of the living presidents, other than Donald Trump, would wage war with the dragon powers, for the Democrats are openly globalist (dragons), and George Bush the last, was, as his father was (a professed Republican, that is actually a globalist dragon), for Jesus always illustrates the last with the first.

Fiara catolicismului a purtat un război de lungă durată cu puterile balaurului, iar președintele care se află în exercițiul funcției în momentul în care Statele Unite formează un chip al papalității va fi, prin necesitate profetică, într-o confruntare cu puterile balaurului. Niciunul dintre președinții în viață, în afară de Donald Trump, nu ar purta război cu puterile balaurului, căci Democrații sunt în mod deschis globaliști (balauri), iar George Bush, cel din urmă, a fost, așa cum a fost și tatăl său (un republican declarat, care, de fapt, este un balaur globalist), căci Isus ilustrează întotdeauna pe cel de pe urmă prin cel dintâi.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> “A great crisis awaits the people of God. A crisis awaits the world. The most momentous struggle of all the ages is just before us. Events which for more than forty years we have upon the authority of the prophetic word declared to be impending are now taking place before our eyes. Already the question of an amendment to the Constitution restricting liberty of conscience has been urged upon the legislators of the nation. The question of enforcing Sunday observance has become one of national interest and importance. We well know what the result of this movement will be. But are we ready for the issue? Have we faithfully discharged the duty which God has committed to us of giving the people warning of the danger before them?

> O mare criză stă înaintea poporului lui Dumnezeu. O criză stă înaintea lumii. Cea mai însemnată luptă din toate veacurile se află chiar înaintea noastră. Evenimente pe care, de mai bine de patruzeci de ani, pe temeiul cuvântului profetic, le-am declarat ca fiind iminente, se petrec acum sub ochii noștri. Deja problema unui amendament la Constituție, care să restrângă libertatea de conștiință, a fost pusă în fața legiuitorilor națiunii. Chestiunea impunerii păzirii duminicii a devenit una de interes și importanță națională. Știm prea bine care va fi rezultatul acestei mișcări. Dar suntem noi pregătiți pentru această confruntare? Ne-am împlinit cu credincioșie datoria pe care Dumnezeu ne-a încredințat-o de a avertiza poporul cu privire la primejdia care stă înaintea lui?

> “There are many, even of those engaged in this movement for Sunday enforcement, who are blinded to the results which will follow this action. They do not see that they are striking directly against religious liberty. There are many who have never understood the claims of the Bible Sabbath and the false foundation upon which the Sunday institution rests. Any movement in favor of religious legislation is really an act of concession to the papacy, which for so many ages has steadily warred against liberty of conscience. Sunday observance owes its existence as a so-called Christian institution to ‘the mystery of iniquity;’ and its enforcement will be a virtual recognition of the principles which are the very cornerstone of Romanism. When our nation shall so abjure the principles of its government as to enact a Sunday law, Protestantism will in this act join hands with popery; it will be nothing else than giving life to the tyranny which has long been eagerly watching its opportunity to spring again into active despotism.

> Sunt mulți, chiar dintre cei implicați în această mișcare pentru impunerea păzirii Duminicii, care sunt orbiți cu privire la urmările pe care le va avea acest demers. Nu văd că lovesc direct în libertatea religioasă. Sunt mulți care nu au înțeles niciodată cerințele Sabatului biblic și temelia falsă pe care se sprijină instituția Duminicii. Orice mișcare în favoarea legislației religioase este, în realitate, un act de concesie făcut papalității, care, de atâtea veacuri, a purtat neîncetat război împotriva libertății de conștiință. Păzirea Duminicii își datorează existența, ca așa-numită instituție creștină, „tainei fărădelegii”; iar impunerea ei va fi o recunoaștere implicită a principiilor care sunt însăși piatra unghiulară a romanismului. Când națiunea noastră va abjura într-atât principiile guvernării sale, încât să adopte o lege duminicală, Protestantismul, prin acest act, își va da mâna cu papismul; nu va fi nimic altceva decât a da viață tiraniei care, de multă vreme, pândește cu nerăbdare prilejul de a izbucni din nou într-un despotism activ.

> “The National Reform movement, exercising the power of religious legislation, will, when fully developed, manifest the same intolerance and oppression that have prevailed in past ages. Human councils then assumed the prerogatives of Deity, crushing under their despotic power liberty of conscience; and imprisonment, exile, and death followed for those who opposed their dictates. If popery or its principles shall again be legislated into power, the fires of persecution will be rekindled against those who will not sacrifice conscience and the truth in deference to popular errors. This evil is on the point of realization.

> Mișcarea Reformei Naționale, exercitând puterea legiferării religioase, va manifesta, când va fi pe deplin dezvoltată, aceeași intoleranță și asuprire care au predominat în veacurile trecute. Atunci consiliile omenești și-au arogat prerogativele Dumnezeirii, zdrobind sub puterea lor despotică libertatea de conștiință; iar întemnițarea, exilul și moartea au urmat pentru cei care s-au împotrivit dictatelor lor. Dacă papalitatea sau principiile ei vor fi din nou învestite cu putere prin legiferare, focurile persecuției vor fi reaprinse împotriva celor care nu vor jertfi conștiința și adevărul din deferență față de erorile populare. Acest rău este pe punctul de a se realiza.

> “When God has given us light showing the dangers before us, how can we stand clear in His sight if we neglect to put forth every effort in our power to bring it before the people? Can we be content to leave them to meet this momentous issue unwarned?” Testimonies, volume 5, 711, 712.

> „Când Dumnezeu ne-a dat lumină care ne descoperă pericolele ce ne stau înainte, cum putem sta fără vină înaintea privirii Sale dacă neglijăm să facem tot ce ne stă în putință pentru a o aduce înaintea poporului? Putem fi mulțumiți să-i lăsăm să înfrunte această chestiune de o importanță capitală neavertizați?” Mărturii, volumul 5, 711, 712.

Back to Articles