Article

# Future for America and July 18, 2020 - Number Seven

Viitorul Americii și 18 iulie 2020 - Numărul șapte

The Archers

Arcașii

Author

Jeff Pippenger

Published

September 25, 2023

Formats

PDF
Word

We addressed the “burden of the valley of vision” of Isaiah twenty-two in a recent article. There we identified the “valley of vision” as a geographical symbol of the distinction between the Laodiceans and Philadelphians in the “last days.” That which bound the foolish Laodicean virgins into bundles for the fires of destruction were the “archers.” The archers of biblical prophecy represent Islam.

Am abordat „povara văii vedeniei” din Isaia douăzeci și doi într-un articol recent. Acolo am identificat „valea vedeniei” ca simbol geografic al distincției dintre laodiceeni și filadelfieni în „zilele de pe urmă”. Cei care au legat fecioarele laodiceene neînțelepte în snopi pentru focurile nimicirii au fost „arcașii”. Arcașii din profeția biblică reprezintă Islamul.

> And God said unto Abraham, Let it not be grievous in thy sight because of the lad, and because of thy bondwoman; in all that Sarah hath said unto thee, hearken unto her voice; for in Isaac shall thy seed be called. And also of the son of the bondwoman will I make a nation, because he is thy seed. And Abraham rose up early in the morning, and took bread, and a bottle of water, and gave it unto Hagar, putting it on her shoulder, and the child, and sent her away: and she departed, and wandered in the wilderness of Beersheba. And the water was spent in the bottle, and she cast the child under one of the shrubs. And she went, and sat her down over against him a good way off, as it were a bowshot: for she said, Let me not see the death of the child. And she sat over against him, and lift up her voice, and wept. And God heard the voice of the lad; and the angel of God called to Hagar out of heaven, and said unto her, What aileth thee, Hagar? fear not; for God hath heard the voice of the lad where he is. Arise, lift up the lad, and hold him in thine hand; for I will make him a great nation. And God opened her eyes, and she saw a well of water; and she went, and filled the bottle with water, and gave the lad drink. And God was with the lad; and he grew, and dwelt in the wilderness, and became an archer. Genesis 21:12–21.

> Și Dumnezeu i-a zis lui Avraam: Să nu te mâhnească, în ochii tăi, din pricina băiatului și din pricina roabei tale; în tot ce ți-a spus Sara, ascultă-i glasul, căci în Isaac ți se va chema sămânța. Dar și din fiul roabei voi face un neam, pentru că este sămânța ta. Și Avraam s-a sculat dis-de-dimineață, a luat pâine și un burduf cu apă și i le-a dat Agarei, punându-i-le pe umăr; i-a dat și copilul și a lăsat-o să plece. Ea a plecat și a rătăcit prin pustiul Beer-Șeba. Și apa din burduf s-a sfârșit, și l-a așezat pe copil sub unul dintre arbuști. Apoi s-a dus și s-a așezat în fața lui, la o bună depărtare, cam cât o aruncătură de arc; căci zicea: Să nu văd moartea copilului. Și s-a așezat în fața lui și și-a ridicat glasul și a plâns. Și Dumnezeu a auzit glasul băiatului; și Îngerul lui Dumnezeu a chemat-o pe Agar din cer și i-a zis: Ce ai, Agar? Nu te teme, căci Dumnezeu a auzit glasul băiatului acolo unde este. Scoală-te, ridică băiatul și sprijină-l cu mâna ta; căci îl voi face un neam mare. Și Dumnezeu i-a deschis ochii și a văzut o fântână cu apă; și s-a dus, a umplut burduful cu apă și i-a dat băiatului să bea. Și Dumnezeu a fost cu băiatul; el a crescut, a locuit în pustiu și a ajuns arcaș. Geneza 21:12-21.

Ishmael, the son of Hagar was to become the father of the nation of Islam and he was represented as “an archer.” The first mention of Ishmael identifies his role in biblical prophecy.

Ismael, fiul Agarei, avea să devină părintele națiunii Islamului și a fost reprezentat drept „un arcaș”. Prima mențiune a lui Ismael îi identifică rolul în profeția biblică.

> And the angel of the Lord said unto her, Behold, thou art with child, and shalt bear a son, and shalt call his name Ishmael; because the Lord hath heard thy affliction. And he will be a wild man; his hand will be against every man, and every man’s hand against him; and he shall dwell in the presence of all his brethren. Genesis 16:11, 12.

> Și îngerul Domnului i-a zis: Iată, ai zămislit și vei naște un fiu, și-i vei pune numele Ismael; căci Domnul ți-a auzit suferința. El va fi un om sălbatic; mâna lui va fi împotriva fiecărui om, și mâna fiecărui om împotriva lui; și va locui în fața tuturor fraților săi. Geneza 16:11, 12.

The nation of Islam will “be against every man,” and “every man’s hand” will be “against him.” The word translated as “wild” is the wild Arabian ass, so from the outset of Ishmael as a symbol of prophecy he is associated with the “horse family,” and he will bring every nation of the world together against his nation.

Națiunea Islamului va "fi împotriva fiecărui om", iar "mâna fiecărui om" va fi "împotriva lui". Cuvântul tradus prin "sălbatic" desemnează asinul sălbatic arab, astfel încât, încă de la început, Ismael, ca simbol profetic, este asociat cu "familia cailor", iar el va aduna laolaltă toate națiunile lumii împotriva națiunii sale.

The Millerites identified that the three woes of Revelation nine represent the prophetic history of Islam and in so doing they visually portrayed Islam as a horse on both of the two sacred tables of Habakkuk. Those charts were “directed by the hand of the Lord” and were prophesied of in Habakkuk chapter two. To reject the truth that Islam is represented by the three woes of Revelation chapter eight and verse thirteen is to reject the Spirit of Prophecy and Habakkuk. It is a rejection of both the Bible and the Spirit of Prophecy.

Milleriții au identificat faptul că cele trei vaiuri din Apocalipsa capitolul nouă reprezintă istoria profetică a Islamului și, făcând astfel, au înfățișat în chip vizual Islamul ca un cal pe ambele tăblițe sfinte ale lui Habacuc. Aceste diagrame au fost „călăuzite de mâna Domnului” și au fost profețite în Habacuc, capitolul doi. A respinge adevărul că Islamul este reprezentat de cele trei vaiuri din Apocalipsa, capitolul opt, versetul treisprezece, înseamnă a respinge Spiritul Profetic și pe Habacuc. Este o respingere atât a Bibliei, cât și a Spiritului Profetic.

> And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels, which are yet to sound! Revelation 8:13.

> Și am văzut și am auzit un înger zburând prin mijlocul cerului, zicând cu glas tare: Vai, vai, vai de locuitorii pământului, din pricina celorlalte sunete de trâmbiță ale celor trei îngeri, care încă urmează să trâmbițeze! Apocalipsa 8:13.

To reject truth is to be bound for the fires of destruction, and Adventism began their progressive rejection of truth in 1863. Islam is the issue that brings all the nations of the world together during the third woe. This unity was illustrated on September 11, 2001, which, as the first waymark of the seven thunders, must also represent the last waymark of the seven thunders. The last waymark of the seven thunders in the “last days” is the Sunday law, then the third woe comes quickly. The power that angers the nations is Islam, and in the last days Islam angered the nations on September 11, 2001, but they were simultaneously “held in check.” At that time the latter rain began to sprinkle in advance of the full outpouring that takes place when the bride makes herself ready.

A respinge adevărul înseamnă a fi sortit focurilor pieirii, iar Adventismul și-a început respingerea progresivă a adevărului în 1863. Islamul este factorul care adună laolaltă toate națiunile lumii în timpul celui de-al treilea vai. Această unitate a fost ilustrată la 11 septembrie 2001, care, ca primul reper al celor șapte tunete, trebuie să reprezinte și ultimul reper al celor șapte tunete. Ultimul reper al celor șapte tunete din „zilele de pe urmă” este legea duminicală, apoi al treilea vai vine curând. Puterea care mânie națiunile este Islamul, iar în zilele de pe urmă Islamul a mâniat națiunile la 11 septembrie 2001, dar ele au fost, concomitent, „ținute în frâu”. Atunci ploaia târzie a început să picure, înaintea revărsării depline care are loc când mireasa se pregătește.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> În acel timp, pe când lucrarea mântuirii se încheie, va veni strâmtorare pe pământ, iar neamurile se vor mânia, dar vor fi ținute în frâu, ca să nu împiedice lucrarea celui de-al treilea înger. În acel timp, „ploaia târzie”, sau înviorarea de la fața Domnului, va veni, pentru a da putere glasului cel tare al celui de-al treilea înger și pentru a-i pregăti pe sfinți să poată sta în picioare în perioada când cele șapte plăgi de pe urmă vor fi vărsate. Scrieri timpurii, 85.

On September 11, 2001 the judgment of the living began, the nations were angered by the attack of Islam against the United States and the latter rain began to fall. Judgment begins with the house of God and the judgment of the house of God ends at the Sunday law crisis, then the judgment of God’s other flock begins. Much is involved with this most important truth, but these truths are well documented in the series, Habakkuk’s Tables. It was important to place these things in the article here before we return to the narrative of Revelation eleven.

La 11 septembrie 2001 a început judecata celor vii, neamurile s-au mâniat din pricina atacului Islamului împotriva Statelor Unite, iar ploaia târzie a început să cadă. Judecata începe de la casa lui Dumnezeu, iar judecata casei lui Dumnezeu se încheie la criza legii duminicale; apoi începe judecata celeilalte turme a lui Dumnezeu. Sunt multe legate de acest adevăr de cea mai mare importanță, dar aceste adevăruri sunt bine documentate în seria "Tabelele lui Habacuc". A fost important să așezăm aceste lucruri în articol aici înainte de a reveni la narațiunea din Apocalipsa capitolul unsprezece.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:13, 14.

> Și în același ceas s-a făcut un mare cutremur, și a zecea parte a cetății a căzut, și în cutremur au fost uciși șapte mii de oameni; iar cei rămași s-au înspăimântat și au dat slavă Dumnezeului cerului. Vaiul al doilea a trecut; și, iată, vaiul al treilea vine degrabă. Apocalipsa 11:13, 14.

The “great earthquake” that marked the overturning of the nation of France in the French Revolution represents the overturning of the United States at the Sunday law. National apostasy is to be followed by national ruin, and when the United States is ruined the entire earth will be shaken to its core, thus the symbol of the “earthquake.” At that point “the third woe cometh quickly.” Islam is identified on the two sacred tables as the first and second woe of Revelation nine, and if the first woe is Islam and the second woe is Islam, then the third woe must be Islam, for upon the testimony of two a thing is established. The United States will be struck again by Islam at the Sunday law.

„Marele cutremur” care a marcat răsturnarea națiunii franceze în Revoluția Franceză reprezintă răsturnarea Statelor Unite la legea duminicală. Apostazia națională va fi urmată de ruină națională, iar când Statele Unite vor fi ruinate, întregul pământ va fi zguduit până în temelii; de aici simbolul „cutremurului”. În acel moment „al treilea vai vine curând”. Islamul este identificat pe cele două table sacre drept primul și al doilea vai din Apocalipsa, capitolul nouă, iar dacă primul vai este Islamul, iar al doilea vai este Islamul, atunci al treilea vai trebuie să fie Islamul, căci prin mărturia a doi se statornicește un lucru. Statele Unite vor fi lovite din nou de Islam la legea duminicală.

Speaking of Ezekiel’s valley of bones Sister White records the following.

Vorbind despre valea oaselor din Ezechiel, Sora White consemnează următoarele.

> “Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> Îngerii țin cele patru vânturi, reprezentate ca un cal mânios care caută să scape din frâu și să se năpustească peste fața întregului pământ, purtând distrugere și moarte în urma sa.

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live. We need to see that the way is narrow, and the gate strait. But as we pass through the strait gate, its wideness is without limit.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> „Să dormim chiar pe marginea însăși a lumii veșnice? Să fim greoi, reci și morți? O, dacă am avea în bisericile noastre Duhul și suflarea lui Dumnezeu suflate în poporul Său, pentru ca ei să stea pe picioarele lor și să trăiască. Trebuie să vedem că calea este îngustă și poarta strâmtă. Dar, pe măsură ce trecem prin poarta cea strâmtă, lărgimea ei este fără limită.” Manuscript Releases, volumul 20, 217.

The message of the “four winds” that raises the two prophets of Revelation eleven is the message of the angry horse of Bible prophecy, as represented throughout the biblical testimony, but also as visually represented upon the two sacred tables of Habakkuk. The message that brings Elijah and Moses to their feet is the message of the third woe that comes quickly after they are raised to their feet, for when the Sunday law arrives and Islam strikes again Moses and Elijah are lifted up as the ensign to the nations.

Solia „celor patru vânturi”, care îi ridică pe cei doi profeți din Apocalipsa, capitolul unsprezece, este solia calului mânios din profeția biblică, așa cum este reprezentată în întreaga mărturie biblică, dar și așa cum este înfățișată vizual pe cele două table sfinte ale lui Habacuc. Solia care îi ridică pe Ilie și pe Moise în picioare este solia celui de-al treilea vai, care vine curând după ce sunt ridicați în picioare, căci, atunci când vine legea duminicală și Islamul lovește din nou, Moise și Ilie sunt înălțați ca steag pentru neamuri.

The third woe of Islam is also the seventh trumpet. The beginning of the sounding of the seventh trumpet was on October 22, 1844, when the judgment began.

Al treilea vai al Islamului este, totodată, a șaptea trâmbiță. Începerea sunării celei de-a șaptea trâmbițe a avut loc la 22 octombrie 1844, când a început judecata.

> But in the days of the voice of the seventh angel, when he shall begin to sound, the mystery of God should be finished, as he hath declared to his servants the prophets. Revelation 10:7.

> Dar în zilele când se va auzi glasul îngerului al șaptelea, când va începe să sune din trâmbiță, taina lui Dumnezeu se va sfârși, după cum a vestit El robilor Săi, prorocilor. Apocalipsa 10:7.

The “days of the voice of the seventh angel” is the days of the investigative judgment, that began on October 22, 1844. Then the judgment of the dead commenced. Once the third woe comes quickly the sounding of the seventh trumpet is again marked. This sounding is not the beginning of the investigative judgment, but the end of the judgment of the house of God, and the beginning of the judgment of God’s other flock.

„Zilele glasului celui de-al șaptelea înger” reprezintă zilele judecății de cercetare, care a început la 22 octombrie 1844. Atunci a început judecata morților. Odată cu venirea grabnică a celui de-al treilea vai, sunarea celei de-a șaptea trâmbițe este din nou semnalată. Această sunare nu reprezintă începutul judecății de cercetare, ci sfârșitul judecății casei lui Dumnezeu și începutul judecății celeilalte turme a lui Dumnezeu.

> And the seventh angel sounded; and there were great voices in heaven, saying, The kingdoms of this world are become the kingdoms of our Lord, and of his Christ; and he shall reign for ever and ever. And the four and twenty elders, which sat before God on their seats, fell upon their faces, and worshipped God, Saying, We give thee thanks, O Lord God Almighty, which art, and wast, and art to come; because thou hast taken to thee thy great power, and hast reigned. Revelation 11:15–17.

> Și al șaptelea înger a sunat din trâmbiță; și s-au auzit glasuri mari în cer, zicând: Împărățiile lumii acesteia au devenit împărățiile Domnului nostru și ale Hristosului Său; și El va împărăți în vecii vecilor. Iar cei douăzeci și patru de bătrâni, care ședeau înaintea lui Dumnezeu pe tronurile lor, au căzut cu fețele la pământ și s-au închinat lui Dumnezeu, zicând: Îți aducem mulțumiri, Doamne, Dumnezeule Atotputernic, Cel ce ești, Cel ce erai și Cel ce vii, pentru că Ți-ai luat puterea Ta cea mare și ai împărățit. Apocalipsa 11:15-17.

The “mystery of God” is Christ in us, the hope of glory that is finished in the time period when Moses and Elijah stand up and are resurrected through a message from the Word of God that identifies Islam. If the message is received it binds a soul for the heavenly garner, but for those who reject the message it is the message of the archers of Islam that bind them in bundles to be burned in the fires of destruction. The message of the seventh trumpet seals the one hundred and forty-four thousand in advance of them being lifted up as an ensign to bring in God’s other flock. The two resurrected prophets must first be sealed before the world can be warned.

„Taina lui Dumnezeu” este Hristos în noi, nădejdea slavei, care se împlinește în perioada în care Moise și Ilie se ridică și sunt înviați printr-un mesaj din Cuvântul lui Dumnezeu care identifică Islamul. Dacă mesajul este primit, el leagă un suflet pentru grânarul ceresc, dar pentru cei care resping mesajul, este mesajul arcașilor Islamului cel care îi leagă în snopi, ca să fie arși în focurile nimicirii. Mesajul celei de-a șaptea trâmbițe îi pecetluiește pe cei o sută patruzeci și patru de mii înainte ca ei să fie înălțați ca un stindard pentru a aduce cealaltă turmă a lui Dumnezeu. Cei doi proroci înviați trebuie mai întâi să fie pecetluiți, înainte ca lumea să poată fi avertizată.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws. Bible Training School, December 1, 1903.

> Lucrarea Duhului Sfânt este de a convinge lumea de păcat, de neprihănire și de judecată. Lumea nu poate fi avertizată decât văzând pe cei care cred adevărul, sfințiți prin adevăr, acționând pe baza unor principii înalte și sfinte, arătând, într-un sens înalt, elevat, linia de demarcație dintre cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și cei care le calcă în picioare. Sfințirea Duhului marchează deosebirea dintre cei care au pecetea lui Dumnezeu și cei care păzesc o zi de odihnă falsă. Când va veni încercarea, se va arăta în mod clar care este semnul fiarei. Este păzirea duminicii. Cei care, după ce au auzit adevărul, continuă să considere această zi ca fiind sfântă, poartă semnătura omului păcatului, care a socotit să schimbe vremurile și legile. Bible Training School, 1 decembrie 1903.

When the one hundred and forty-four thousand are lifted up as an ensign unto the nations, the nations will be angry. The power that angers the nations in Bible prophecy is Islam. Islam will strike the United States again at the Sunday law.

Când cei o sută patruzeci și patru de mii vor fi înălțați ca un steag pentru neamuri, neamurile se vor mânia. Puterea care stârnește mânia neamurilor în profeția biblică este Islamul. Islamul va lovi din nou Statele Unite la legea duminicală.

> And the nations were angry, and thy wrath is come, and the time of the dead, that they should be judged, and that thou shouldest give reward unto thy servants the prophets, and to the saints, and them that fear thy name, small and great; and shouldest destroy them which destroy the earth. And the temple of God was opened in heaven, and there was seen in his temple the ark of his testament: and there were lightnings, and voices, and thunderings, and an earthquake, and great hail. Revelation 11:18, 19.

> Și neamurile s-au mâniat, și a venit mânia Ta, și timpul celor morți, ca să fie judecați, și ca să dai răsplată robilor Tăi, prorocilor, și sfinților, și celor ce se tem de Numele Tău, mici și mari; și să nimicești pe cei ce nimicesc pământul. Și templul lui Dumnezeu s-a deschis în cer, și s-a văzut în templul Lui chivotul legământului Său; și au fost fulgere, și glasuri, și tunete, și un cutremur, și o grindină mare. Apocalipsa 11:18, 19.

After this series of prophetic events, John presents the church who are to be the ensign.

După această succesiune de evenimente profetice, Ioan prezintă Biserica ce urmează să fie stindardul.

> And there appeared a great wonder in heaven; a woman clothed with the sun, and the moon under her feet, and upon her head a crown of twelve stars. And she being with child cried, travailing in birth, and pained to be delivered. Revelation 12:1.

> Și s-a arătat în cer un mare semn; o femeie înveșmântată cu soarele, cu luna sub picioarele ei și pe capul ei o cunună din douăsprezece stele. Și, fiind însărcinată, striga, chinuindu-se la naștere și suferind să nască. Apocalipsa 12:1.

Here the church that was slain, trampled down, resurrected, and thereafter is taken up into heaven as God’s ensign is shining with the glory of the sun. They are standing upon the moon, representing the shadow of the twelve stars upon their crown. The shadow is the twelve tribes of ancient Israel that typified and reflected the twelve disciples that are the twelve stars in her crown. The beginning of ancient Israel is typifying the end of ancient Israel in the illustration.

Aici, Biserica care a fost ucisă, călcată în picioare, înviată, iar apoi înălțată la cer ca stindard al lui Dumnezeu, strălucește de slava soarelui. Ei stau pe lună, reprezentând umbra celor douăsprezece stele de pe cununa lor. Umbra este reprezentată de cele douăsprezece seminții ale Israelului din vechime, care i-au preînchipuit și i-au reflectat pe cei doisprezece ucenici, care sunt cele douăsprezece stele din cununa ei. Începutul Israelului din vechime preînchipuie sfârșitul Israelului din vechime în ilustrație.

The woman is about to bring forth a child, which identifies the birth of Christ at the end of ancient Israel, but now represents the birth of the Gentiles that come out of Babylon and join the one hundred and forty-four thousand. As soon as Elijah and Moses are lifted up as the ensign, she delivers God’s other flock who will respond to the ensign.

Femeia este pe punctul de a da naștere unui copil, ceea ce marchează nașterea lui Hristos la sfârșitul vechiului Israel, dar acum reprezintă nașterea neamurilor care ies din Babilon și se alătură celor o sută patruzeci și patru de mii. Îndată ce Ilie și Moise sunt ridicați drept stindard, ea aduce pe lume cealaltă turmă a lui Dumnezeu, care va răspunde stindardului.

The “world can only be warned” by seeing the one hundred and forty-four thousand lifted up as an ensign during the crisis that begins at the Sunday law in the United States. Those who come out of Babylon and stand with the one hundred and forty-four thousand are represented as the great multitude. Those two groups located in Revelation seven are represented by Moses and Elijah at the mount of Transfiguration, and God’s triumphant church that is resurrected and lifted up as an ensign come together with God’s other flock that are still then in Babylon during that final time of crisis.

Lumea "poate fi avertizată numai" văzându-i pe cei o sută patruzeci și patru de mii înălțați ca un stindard în timpul crizei care începe odată cu legea duminicală în Statele Unite. Cei care ies din Babilon și stau alături de cei o sută patruzeci și patru de mii sunt reprezentați ca marea gloată. Aceste două grupuri, prezentate în Apocalipsa, capitolul șapte, sunt reprezentate de Moise și Ilie pe muntele Schimbării la Față, iar Biserica triumfătoare a lui Dumnezeu, care este înviată și înălțată ca un stindard, se unește cu cealaltă turmă a lui Dumnezeu, care atunci încă se află în Babilon, în acea vreme de criză finală.

> Hear the word of the Lord, ye that tremble at his word; Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake, said, Let the Lord be glorified: but he shall appear to your joy, and they shall be ashamed. A voice of noise from the city, a voice from the temple, a voice of the Lord that rendereth recompense to his enemies. Before she travailed, she brought forth; before her pain came, she was delivered of a man child. Who hath heard such a thing? who hath seen such things? Shall the earth be made to bring forth in one day? or shall a nation be born at once? for as soon as Zion travailed, she brought forth her children. Shall I bring to the birth, and not cause to bring forth? saith the Lord: shall I cause to bring forth, and shut the womb? saith thy God. Rejoice ye with Jerusalem, and be glad with her, all ye that love her: rejoice for joy with her, all ye that mourn for her: That ye may suck, and be satisfied with the breasts of her consolations; that ye may milk out, and be delighted with the abundance of her glory. For thus saith the Lord, Behold, I will extend peace to her like a river, and the glory of the Gentiles like a flowing stream: then shall ye suck, ye shall be borne upon her sides, and be dandled upon her knees. As one whom his mother comforteth, so will I comfort you; and ye shall be comforted in Jerusalem. And when ye see this, your heart shall rejoice, and your bones shall flourish like an herb: and the hand of the Lord shall be known toward his servants, and his indignation toward his enemies. Isaiah 66:5–14.

> Ascultați cuvântul Domnului, voi, cei ce vă cutremurați de cuvântul Lui: Frații voștri, care vă urau, care v-au alungat din pricina Numelui Meu, au zis: Să fie Domnul preamărit! Dar El Se va arăta spre bucuria voastră, iar ei vor fi rușinați. Un glas de vuiet din cetate, un glas din Templu, glasul Domnului care dă răsplată vrăjmașilor Săi. Înainte de a fi în durerile nașterii, a născut; înainte de a veni durerea asupra ei, a dat naștere unui prunc de parte bărbătească. Cine a auzit așa ceva? Cine a văzut asemenea lucruri? Se va face oare pământul să dea naștere într-o singură zi? Sau se va naște un neam dintr-odată? Căci, de îndată ce Sionul a fost în durerile nașterii, și-a născut copiii. Oare Eu să aduc la sorocul nașterii și să nu fac să nască? zice Domnul. Oare Eu să fac să nască și să închid pântecele? zice Dumnezeul tău. Bucurați-vă împreună cu Ierusalimul și veseliți-vă cu ea, toți cei ce o iubiți; bucurați-vă cu ea de bucurie, toți cei ce plângeți pentru ea, ca să sugeți și să vă săturați din sânii mângâierilor ei; ca să mulgeți și să vă desfătați de prisosința slavei ei. Căci așa zice Domnul: Iată, voi întinde către ea pacea ca un râu și slava neamurilor ca un pârâu care se revarsă; atunci veți suge, veți fi purtați pe brațele ei și veți fi legănați pe genunchii ei. Cum mângâie o mamă pe fiul ei, așa vă voi mângâia și Eu; și veți fi mângâiați în Ierusalim. Când veți vedea acestea, inima voastră se va bucura, și oasele voastre vor odrăsli ca iarba; și se va face cunoscută mâna Domnului față de slujitorii Săi, iar mânia Lui față de vrăjmașii Săi. Isaia 66:5-14.

Those that are born when they ascend to heaven are those who have been cast out by their brethren that hated them. Their brethren that hated them and rejoiced in their death, are those who say they are Jews, but are not. They are those of the synagogue of Satan that will prophetically worship at the feet of the ensign that consists of the “outcasts of Israel.”

Cei care se nasc atunci când se înalță la cer sunt aceia care au fost izgoniți de frații lor care i-au urât. Frații lor care i-au urât și s-au bucurat de moartea lor sunt cei care spun că sunt iudei, dar nu sunt. Aceștia sunt cei din sinagoga Satanei, care se vor închina, potrivit profeției, la picioarele stindardului alcătuit din „izgoniții lui Israel”.

> And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:12.

> Și El va ridica un stindard pentru neamuri, îi va strânge pe cei izgoniți ai lui Israel și îi va aduna laolaltă pe cei risipiți ai lui Iuda din cele patru colțuri ale pământului. Isaia 11:12.

> “You think that those who worship before the saints’ feet (Revelation 3:9) will at last be saved. Here I must differ with you; for God showed me that this class were professed Adventists, who had fallen away, and ‘crucified to themselves the Son of God afresh, and put him to an open shame.’ And in the ‘hour of temptation,’ which is yet to come, to show out everyone’s true character, they will know that they are forever lost, and overwhelmed with anguish of spirit, they will bow at the saints’ feet.” Word to the Little Flock, 12.

> "Crezi că aceia care se închină înaintea picioarelor sfinților (Apocalipsa 3:9) vor fi, în cele din urmă, mântuiți. Aici trebuie să fiu de altă părere decât tine; căci Dumnezeu mi-a arătat că această clasă era alcătuită din adventiști de profesiune, care căzuseră de la credință și 'L-au răstignit din nou pentru ei înșiși pe Fiul lui Dumnezeu și L-au expus rușinii publice.' Iar în 'ceasul ispitei', care încă urmează să vină, spre a scoate la iveală caracterul adevărat al fiecăruia, ei vor ști că sunt pierduți pentru totdeauna și, copleșiți de chinul sufletului, se vor pleca la picioarele sfinților." Cuvânt către mica turmă, 12.

He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches.

Cine are urechi, să audă ceea ce Duhul zice bisericilor.

Back to Articles