Article

# Panium - Number Seven

Panium - Numărul Șapte

Daniel 11 Unveiled: Prophetic Lines from 1989 to the Sunday Law

Daniel 11 dezvăluit: linii profetice din 1989 până la Legea duminicală

Author

Jeff Pippenger

Published

March 15, 2025

Formats

PDF
Word

We are working on bringing all the lines of Daniel eleven together in connection with the hidden history of verse forty that represents 1989 unto the Sunday law in the United States. Our calling as students of prophecy is to rightly divide the word of truth.

Lucrăm la aducerea laolaltă a tuturor liniilor din Daniel 11, în legătură cu istoria ascunsă a versetului 40, care reprezintă perioada de la 1989 până la legea duminicală în Statele Unite. Chemarea noastră, ca studenți ai profeției, este să împărțim drept cuvântul adevărului.

> Study to show thyself approved unto God, a workman that needeth not to be ashamed, rightly dividing the word of truth. 2 Timothy 2:15.

> Silește-te să te înfățișezi înaintea lui Dumnezeu ca unul încercat, un lucrător care nu are de ce să se rușineze, împărțind drept cuvântul adevărului. 2 Timotei 2:15.

Daniel chapter eleven can be divided into ten prophetic lines. Verses one through four represent one prophetic line. Verse five through nine represents a second line. Verse ten represents a third line. Verses eleven and twelve represent the fourth line. The fifth line is verses thirteen through fifteen. The sixth line is verses sixteen through twenty-two. The seventh line is verses twenty-three and twenty-four. Verse twenty-four through verse thirty-one is the eighth line. Verse thirty-one through forty is the ninth line, and the tenth and final line are verses forty through forty-five. These ten lines are to be brought together line upon line.

Capitolul unsprezece din Cartea lui Daniel poate fi împărțit în zece linii profetice. Versetele 1 până la 4 reprezintă o linie profetică. Versetele 5 până la 9 reprezintă a doua linie. Versetul 10 reprezintă a treia linie. Versetele 11 și 12 reprezintă a patra linie. A cincea linie este alcătuită din versetele 13 până la 15. A șasea linie este alcătuită din versetele 16 până la 22. A șaptea linie este alcătuită din versetele 23 și 24. A opta linie este alcătuită din versetele 24 până la 31. A noua linie este alcătuită din versetele 31 până la 40, iar a zecea și ultima linie este alcătuită din versetele 40 până la 45. Aceste zece linii trebuie aduse laolaltă, linie după linie.

> Whom shall he teach knowledge? and whom shall he make to understand doctrine? them that are weaned from the milk, and drawn from the breasts.

> Pe cine va el învăța cunoștința? Și pe cine va el face să înțeleagă învățătura? Pe cei înțărcați de la lapte și desprinși de la sân.

> For precept must be upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little:

> Căci trebuie să fie poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând peste rând, rând peste rând; puțin aici și puțin acolo:

> For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear.

> Căci prin buze bâlbâitoare și printr-o altă limbă va vorbi acestui popor. Cărora le-a zis: Aceasta este odihna prin care puteți da odihnă celui ostenit; și aceasta este înviorarea; totuși ei n-au voit să asculte.

> But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Isaiah 28:9–13.

> Dar Cuvântul Domnului le-a fost: poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând după rând, rând după rând; puțin aici, puțin acolo; pentru ca ei să meargă, să cadă pe spate, să fie zdrobiți, să fie prinși în cursă și luați. Isaia 28:9-13.

Each of the ten prophetic lines are of course interrelated, but within each line a specific theme can be recognized. Though each line has a primary theme, the lines possess more than a singular testimony. I intend to identify each of the themes in the ten lines.

Cele zece linii profetice sunt, desigur, interconectate, dar în cadrul fiecăreia poate fi recunoscută o temă specifică. Deși fiecare linie are o temă principală, liniile poartă mai mult decât o singură mărturie. Intenționez să identific fiecare dintre temele celor zece linii.

## First Line

Prima linie

> Also I in the first year of Darius the Mede, even I, stood to confirm and to strengthen him. And now will I shew thee the truth. Behold, there shall stand up yet three kings in Persia; and the fourth shall be far richer than they all: and by his strength through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia. And a mighty king shall stand up, that shall rule with great dominion, and do according to his will. And when he shall stand up, his kingdom shall be broken, and shall be divided toward the four winds of heaven; and not to his posterity, nor according to his dominion which he ruled: for his kingdom shall be plucked up, even for others beside those. Daniel 11:1–4.

> Și eu, în anul întâi al lui Dariu Medul, chiar eu, am stat ca să-l întăresc și să-l sprijin. Iar acum îți voi arăta adevărul. Iată, se vor ridica încă trei împărați în Persia; iar al patrulea va fi cu mult mai bogat decât toți: și, prin tăria bogățiilor sale, îi va stârni pe toți împotriva împărăției Greciei. Și se va ridica un împărat puternic, care va domni cu mare stăpânire și va face după voia sa. Iar când se va ridica, împărăția lui va fi sfărâmată și va fi împărțită spre cele patru vânturi ale cerului; și nu va reveni urmașilor lui, nici după întinderea stăpânirii cu care a domnit; căci împărăția lui va fi dezrădăcinată și va fi pentru alții, în afară de aceia. Daniel 11:1-4.

The first year of Darius marks the end of seventy years, thus identifying a prophetic time of the end. By verse three Alexander the Great establishes his worldwide kingdom, and by verse four his kingdom was to be plucked up and divided unto the four winds. Using Darius as the time of the end in 1989 allows us to count the kings represented in verse two. When Gabriel states in verse one, “Also in the first year of Darius” he is following up on what he informed Daniel at the beginning of the vision, which began in chapter ten.

Anul dintâi al lui Dariu marchează sfârșitul celor șaptezeci de ani, identificând astfel un timp profetic al sfârșitului. La versetul trei, Alexandru cel Mare își întemeiază împărăția sa mondială, iar la versetul patru împărăția lui urma să fie dezrădăcinată și împărțită către cele patru vânturi. Folosirea lui Dariu drept timp al sfârșitului în 1989 ne permite să numărăm împărații reprezentați în versetul doi. Când Gabriel afirmă în versetul unu, "Și în anul dintâi al lui Dariu", el reia ceea ce i-a făcut cunoscut lui Daniel la începutul viziunii, începută în capitolul zece.

> In the third year of Cyrus king of Persia a thing was revealed unto Daniel, whose name was called Belteshazzar; and the thing was true, but the time appointed was long: and he understood the thing, and had understanding of the vision. Daniel 10:1.

> În al treilea an al lui Cirus, împăratul Persiei, i s-a descoperit lui Daniel, căruia i se pusese numele Belteșațar, un cuvânt; iar cuvântul era adevărat, dar vremea hotărâtă era lungă; și el a înțeles cuvântul și a avut înțelegere asupra vedeniei. Daniel 10:1.

The waymark that represents a “time of the end” contains two symbols. The “time of the end” for Moses’ prophetic line was Aaron’s birth, followed three years later with the birth of Moses. Aaron and Moses are the twofold symbol of the “time of the end” in their history and typify the birth of John the Baptist and Jesus six months thereafter. The “time of the end” in 1798 marked the capture of the pope of Rome who thereafter died in captivity in 1799. From “the first year of Darius the Mede” unto “the third year of Cyrus king of Persia”; Darius and Cyrus represent thee “time of the end” in 1989, for all the prophets are speaking more about the last days than the days in which they lived.

Piatra de hotar care reprezintă un „timp al sfârșitului” conține două simboluri. „Timpul sfârșitului” pentru linia profetică a lui Moise a fost nașterea lui Aaron, urmată, trei ani mai târziu, de nașterea lui Moise. Aaron și Moise sunt simbolul dublu al „timpului sfârșitului” în istoria lor și tipifică nașterea lui Ioan Botezătorul, iar șase luni mai târziu pe cea a lui Isus. „Timpul sfârșitului” în 1798 a marcat arestarea papei de la Roma, care ulterior a murit în captivitate în 1799. De la „anul întâi al lui Dariu Medul” până la „anul al treilea al lui Cirus, regele Persiei”; Dariu și Cirus reprezintă „timpul sfârșitului” în 1989, căci toți profeții vorbesc mai mult despre zilele de pe urmă decât despre zilele în care au trăit.

> Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come. 1 Corinthians 10:11.

> Acum, toate aceste lucruri li s-au întâmplat ca pilde; iar ele au fost scrise spre avertizarea noastră, peste care au venit sfârșiturile veacurilor. 1 Corinteni 10:11

Darius and Cyrus represent Ronald Reagan and George Bush senior in 1989. Both were presidents that year. Verse one of chapter eleven places the vision in the third year of Cyrus, which would represent George Bush the senior who followed Reagan as Cyrus followed Darius. Verse two states that three kings would yet stand up and the fourth is far richer than them all. The final “time of the end” in chapter eleven begins in 1989 and identifies that after George Bush senior three kings would yet stand up, thus identifying the three presidents that followed Bush senior. Those three kings were Bill Clinton, George Bush junior, Barak Obama and then the richest president, Donald Trump would “by his strength” and “through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia”.

Dariu și Cir îi reprezintă pe Ronald Reagan și pe George Bush senior în 1989. Amândoi au fost președinți în acel an. Versetul întâi din capitolul unsprezece așază vedenia în anul al treilea al lui Cir, ceea ce ar reprezenta pe George Bush senior, care i-a urmat lui Reagan, așa cum Cir i-a urmat lui Dariu. Versetul doi afirmă că încă trei regi se vor ridica, iar al patrulea este cu mult mai bogat decât toți ceilalți. Ultima „vreme a sfârșitului” din capitolul unsprezece începe în 1989 și indică faptul că, după George Bush senior, încă trei regi se vor ridica, identificând astfel pe cei trei președinți care i-au urmat lui Bush senior. Acei trei regi au fost Bill Clinton, George Bush junior, Barak Obama, iar apoi cel mai bogat președinte, Donald Trump, avea să-i stârnească „prin tăria lui” și „prin bogățiile lui” pe toți împotriva împărăției Greciei.

Verse three then introduces Alexander the Great and therefore typifies the last leader of United Nations who unites with the papacy in the last days, but who like unto the papacy comes to his end. The United Nations is the seventh kingdom represented as ten kings in Revelation seventeen, and the confederacy of ten kings agree to give their seventh kingdom unto the papal beast for one symbolic hour.

Versetul trei îl introduce apoi pe Alexandru cel Mare și, prin urmare, îl tipifică pe ultimul conducător al Națiunilor Unite, care se unește cu papalitatea în zilele de pe urmă, dar care, asemenea papalității, își găsește sfârșitul. Națiunile Unite constituie a șaptea împărăție, reprezentată prin zece regi în Apocalipsa, capitolul șaptesprezece, iar confederația celor zece regi se învoiește să dea împărăția lor a șaptea fiarei papale pentru un ceas simbolic.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. Revelation 17:12–14.

> Iar cele zece coarne pe care le-ai văzut sunt zece împărați, care încă n-au primit împărăție; dar vor primi putere ca împărați, pentru un ceas, împreună cu Fiara. Aceștia au un singur gând și își vor da puterea și tăria Fiarei. Aceștia vor duce război împotriva Mielului, iar Mielul îi va birui: căci El este Domn al domnilor și Împărat al împăraților; și cei care sunt cu El sunt chemați, aleși și credincioși. Apocalipsa 17:12-14.

Those ten kings are represented by verses three and four and also by the history of the rise and fall of Alexander the Great who fulfilled the verses in the fourth century. Greece is the third kingdom of Bible prophecy and is a symbol of the dragon, a third of the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet. At the cross the message “King of the Jews” was recorded in Hebrew, Latin and Greek; representing the Jews, the Romans and the rest of the multitudes from the other nations that would be in Jerusalem at the Passover. The Greeks represent the dragon, the Romans represent the beast, and the Jews were the false prophet.

Acei zece regi sunt reprezentați de versetele trei și patru și, de asemenea, de istoria ascensiunii și căderii lui Alexandru cel Mare, care a împlinit versetele în secolul al IV-lea. Grecia este a treia împărăție din profeția biblică și este un simbol al balaurului, o treime din tripla unire a balaurului, fiarei și profetului mincinos. Pe cruce, inscripția „Împăratul iudeilor” a fost scrisă în ebraică, latină și greacă; reprezentând pe iudei, pe romani și restul mulțimilor dintre celelalte neamuri care aveau să fie la Ierusalim la Paște. Grecii reprezintă balaurul, romanii reprezintă fiara, iar iudeii au fost profetul mincinos.

The first four verses of chapter eleven identify the end of the earthly dragon power who commits fornication with the papal power as human probation closes. Verses three and four identify the final rise and fall of the last manifestation of an earthly dragon power. The verses overlay the last six verses which identify the end of the beast who commits fornication with the kings of the earth. The beginning and ending of chapter eleven identify the history where the enemies of God come to their end with none to help. The first four verses aligned with the last six verses and in so doing they bear the symbolism of the Ten Commandments with a table of the first four commandments and a table with the last six commandments, while also symbolizing a test with the number ten.

Primele patru versete ale capitolului unsprezece identifică sfârșitul puterii pământești a balaurului, care săvârșește curvie cu puterea papală, pe măsură ce se încheie timpul de probă al omenirii. Versetele trei și patru identifică ridicarea și căderea finală a ultimei manifestări a unei puteri pământești a balaurului. Aceste versete se suprapun peste ultimele șase versete, care identifică sfârșitul fiarei ce săvârșește curvie cu împărații pământului. Începutul și sfârșitul capitolului unsprezece identifică istoria în care vrăjmașii lui Dumnezeu ajung la sfârșitul lor, și nu este nimeni care să-i ajute. Primele patru versete, aliniate cu ultimele șase, poartă astfel simbolismul Celor Zece Porunci, cu o tablă a primelor patru porunci și o tablă a ultimelor șase porunci, simbolizând totodată o testare prin numărul zece.

The first four verses represent a beginning that illustrates the ending while anchoring the message as beginning at the “time of the end” in 1989. The verses represent 1989 until the close of human probation, thus summarizing the message of the last six verses which are the increase of knowledge that was unsealed in 1989, which identify the events connected with the close of probation.

Primele patru versete reprezintă un început care ilustrează sfârșitul, fixând totodată începutul mesajului la «timpul sfârșitului», în 1989. Versetele reprezintă perioada de la 1989 până la închiderea timpului de probă al omenirii, rezumând astfel mesajul ultimelor șase versete, care reprezintă sporirea cunoștinței desigilate în 1989 și care identifică evenimentele legate de închiderea timpului de probă.

The verses provide the prophetic anchor to recognize that beginning in 1989 there would be a total of eight presidents, with the eighth being of the seven previous presidents, thus tying the passage together with the enigma of the eighth being of the seven, which is a prophetic characteristic that is present truth in the last days.

Versetele oferă ancora profetică pentru a recunoaște că, începând din 1989, vor fi în total opt președinți, iar al optulea este dintre cei șapte președinți anteriori, legând astfel pasajul de enigma celui de-al optulea, care este dintre cei șapte, enigmă ce constituie o caracteristică profetică, un adevăr prezent în zilele din urmă.

The theme which can be understood with the verses is the final destruction of the dragon power who commits fornication with the whore of Tyre. The whore commits fornication with all the kings of the earth, but just as ancient France became the firstborn of the Catholic church when Clovis dedicated his throne to the papacy in 496, so too, the earth beast of the United States will also be the first of the kings to commit fornication with the whore at the Sunday law. Just as in the ending six verses the beginning four verses identify and emphasize all three powers that lead the world to Armageddon, but the theme in the first four verses is the dragon power represented by Grecia and Alexander the Great.

Tema care se poate înțelege din versete este nimicirea finală a puterii balaurului, care săvârșește desfrânare cu desfrânata Tirului. Desfrânata săvârșește desfrânare cu toți împărații pământului, dar, după cum Franța veche a devenit întâiul-născut al Bisericii Catolice când Clovis și-a închinat tronul papalității în 496, tot astfel fiara de pe pământ a Statelor Unite va fi cea care, înaintea celorlalți împărați, va săvârși desfrânare cu desfrânata, în cadrul legii duminicale. Așa cum, în cele șase versete finale, primele patru versete identifică și accentuează toate cele trei puteri care conduc lumea la Armaghedon, tema din primele patru versete este însă puterea balaurului, reprezentată de Grecia și de Alexandru cel Mare.

Reagan began the process of eight presidents that has led now to the last of the eight presidents. The eighth president will erect the image of the beast and enforce a Sunday law in the United States, while also brokering and arrangement making him the head of the United Nations, that will at that very point enter into a worldwide church state relationship under the guise of solving the increasing warfare of radical Islam.

Reagan a inițiat succesiunea de opt președinți, care a dus acum la ultimul dintre aceștia. Al optulea președinte va ridica chipul fiarei și va impune o lege duminicală în Statele Unite, în același timp intermediind un acord care îl va face conducătorul Organizației Națiunilor Unite, care, chiar în acel moment, va intra într-o relație biserică-stat la nivel mondial, sub pretextul soluționării războiului tot mai intens al islamului radical.

The transition of the United States, which is the earth beast of Revelation chapter thirteen from being the sixth kingdom of Bible prophecy unto the head of the seventh kingdom of Bible prophecy, while consummating the unlawful relationship with the eighth kingdom of Bible prophecy is illustrated from verse one identifying 1989, through the presidents that lead to the Sunday law in the United States, and immediately then identifies the mighty king standing up. That mighty king is Trump assuming control over the United Nations, which he is now in the process of dismantling in advance of his demands.

Tranziția Statelor Unite, care este fiara pământului din capitolul treisprezece al Apocalipsei, de la a fi al șaselea regat al profeției biblice la capul celui de-al șaptelea regat al profeției biblice, în timp ce consumă relația nelegiuită cu cel de-al optulea regat al profeției biblice, este ilustrată începând cu versetul întâi, care identifică anul 1989, prin președinții care duc la legea duminicală în Statele Unite, și îndată apoi identifică ridicarea regelui cel puternic. Acel rege puternic este Trump, preluând controlul asupra Organizației Națiunilor Unite, pe care el o dezmembrează acum, în anticiparea pretențiilor sale.

## Second Line

A doua linie

Verse five through nine represents the first mention and the point by point illustration of the battle between the kings of the north and south that the entire chapter employs as the primary prophetic backdrop. Verse five sets forth the theme of the passage.

Versetele cinci până la nouă reprezintă prima mențiune și ilustrarea, punct cu punct, a bătăliei dintre împărații de la miazănoapte și de la miazăzi, pe care întregul capitol o utilizează drept fundal profetic principal. Versetul cinci enunță tema pasajului.

> And the king of the south shall be strong, and one of his princes; and he shall be strong above him, and have dominion; his dominion shall be a great dominion. Daniel 11:5.

> Și împăratul de la miazăzi va fi puternic, precum și unul dintre căpeteniile lui; iar acela va fi mai puternic decât el și va avea stăpânire; stăpânirea lui va fi o mare stăpânire. Daniel 11:5.

Ptolemy I Soter and Seleucus I Nicator are represented in the verse. Both were a fourth of the “Diadochi” (meaning successor) of Alexander’s kingdom. Seleucus is the first “king of the north” in chapter eleven, and in agreement with pagan Rome, papal Rome and modern Rome—Seleucus was only established as the prophetic king of the north after three primary victories or pivotal events: his reclamation of Babylon in 312 BC, the Battle of Ipsus in 301 BC, and the Battle of Corupedium in 281 BC. These movements defeated his major rivals, expanded his empire, and solidified his dominance in the region.

Ptolemeu I Soter și Seleuc I Nicator sunt reprezentați în verset. Fiecare dintre ei a fost o pătrime dintre „Diadohi” (însemnând „succesor”) ai împărăției lui Alexandru. Seleuc este primul „împărat de la miazănoapte” în capitolul unsprezece și, în acord cu Roma păgână, Roma papală și Roma modernă — Seleuc a fost stabilit drept „împăratul profetic de la miazănoapte” numai după trei victorii principale sau evenimente pivotale: recucerirea Babilonului în 312 î.Hr., Bătălia de la Ipsus în 301 î.Hr. și Bătălia de la Corupedium în 281 î.Hr. Aceste evenimente i-au înfrânt principalii rivali, i-au extins imperiul și i-au consolidat dominația în regiune.

The second line begins with identifying the kings of the north and south in distinction with any other of the successors (Diadochi) of Alexander’s divided kingdom. It begins with identifying that the king of the north is only empowered after three conquests. Then in the history of the struggle for dominion that unfolded after Alexanders death in verses six through nine, identify a period that concludes with the overthrow of the king of the north by the king of the south. This is the first of three times in chapter eleven that the king of the south prevails over the king of the north. They provide three internal witnesses within the chapter that clearly establishes the waymarks of the history that leads to a king of the south defeating a king of the north.

A doua linie începe prin identificarea regilor de la miazănoapte și de la miazăzi, în distincție față de oricare dintre ceilalți succesori (Diadohii) ai împărăției lui Alexandru, cea împărțită. Se stabilește mai întâi că regele de la miazănoapte primește putere numai după trei cuceriri. Apoi, în istoria luptei pentru stăpânire care s-a desfășurat după moartea lui Alexandru, în versetele 6-9, este identificată o perioadă care se încheie cu răsturnarea regelui de la miazănoapte de către regele de la miazăzi. Aceasta este prima dintre cele trei dăți din capitolul unsprezece când regele de la miazăzi îl biruie pe regele de la miazănoapte. Acestea oferă trei mărturii interne în cadrul capitolului, care stabilesc în mod clar reperele istoriei ce conduc la înfrângerea unui rege de la miazănoapte de către un rege de la miazăzi.

> And the king of the south shall be strong, and one of his princes; and he shall be strong above him, and have dominion; his dominion shall be a great dominion. And in the end of years they shall join themselves together; for the king’s daughter of the south shall come to the king of the north to make an agreement: but she shall not retain the power of the arm; neither shall he stand, nor his arm: but she shall be given up, and they that brought her, and he that begat her, and he that strengthened her in these times. But out of a branch of her roots shall one stand up in his estate, which shall come with an army, and shall enter into the fortress of the king of the north, and shall deal against them, and shall prevail: And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. So the king of the south shall come into his kingdom, and shall return into his own land. Daniel 11:5–9.

> Și împăratul de la miazăzi va fi puternic, și unul dintre căpeteniile lui; și acela va fi mai puternic decât el și va stăpâni; iar stăpânirea lui va fi o mare stăpânire. Și la sfârșitul anilor ei se vor uni; căci fiica împăratului de la miazăzi va veni la împăratul de la miazănoapte ca să facă o înțelegere; dar ea nu va păstra tăria brațului; nici el nu va rămâne în picioare, nici brațul lui; ci ea va fi dată, împreună cu cei ce au adus-o, și cu cel ce a zămislit-o, și cu cel ce a întărit-o în vremurile acestea. Dar dintr-o odraslă a rădăcinilor ei se va ridica unul în locul lui, care va veni cu o oaste, va intra în cetățuia împăratului de la miazănoapte, va lucra împotriva lor și va birui; și va duce în robie în Egipt pe dumnezeii lor, împreună cu căpeteniile lor și cu vasele lor de preț din argint și din aur; și el va dăinui mai mulți ani decât împăratul de la miazănoapte. Așa că împăratul de la miazăzi va veni în împărăția lui și se va întoarce în țara sa. Daniel 11:5-9.

The historical fulfillment of the verses provides the template for the prophetic fulfillment of the twelve hundred and sixty years of papal rule identified in verses thirty-one through forty, and the prophetic template for the fulfillment of verse eleven, that was first fulfilled in 217 BC at the Battle of Raphia. Those three witnesses identify the characteristics of the Ukrainian War where Putin, the final king of the south will prevail over the proxy army of the papal king of the north.

Împlinirea istorică a versetelor oferă tiparul pentru împlinirea profetică a celor o mie două sute șaizeci de ani de domnie papală, identificați în versetele treizeci și unu până la patruzeci, precum și tiparul profetic pentru împlinirea versetului unsprezece, care a fost împlinit întâia dată în 217 î.Hr., la Bătălia de la Rafia. Acei trei martori identifică trăsăturile Războiului din Ucraina, în care Putin, regele final al sudului, va prevala asupra armatei prin interpuși a regelui papal al nordului.

The theme of the second line of prophetic history is how the deadly wound is delivered to the papacy in 1798, as represented by verses five through nine and the battle of Raphia in verse eleven. The king of the south, which is Egypt, is the dragon power.

Tema celei de-a doua linii a istoriei profetice este modul în care papalității i se dă rana de moarte în 1798, după cum este reprezentat în versetele de la cinci la nouă și în bătălia de la Rafia din versetul unsprezece. Împăratul de la miazăzi, care este Egiptul, este puterea balaurului.

> Son of man, set thy face against Pharaoh king of Egypt, and prophesy against him, and against all Egypt: Speak, and say, Thus saith the Lord God; Behold, I am against thee, Pharaoh king of Egypt, the great dragon that lieth in the midst of his rivers, which hath said, My river is mine own, and I have made it for myself. Ezekiel 29:2, 3.

> Fiule al omului, îndreaptă-ți fața împotriva lui Faraon, regele Egiptului, și prorocește împotriva lui și împotriva întregului Egipt: Vorbește și zi: Așa zice Domnul Dumnezeu: Iată, sunt împotriva ta, Faraon, regele Egiptului, balaurul cel mare care zace în mijlocul râurilor sale, care a zis: Râul meu este al meu și mi l-am făcut eu însumi. Iezechiel 29:2, 3.

The three illustrations of the king of the south prevailing over the king of the north in chapter eleven combine to identify the final fall of the king of the north in verse forty-five.

Cele trei ilustrații din capitolul unsprezece, în care împăratul de la miazăzi îl biruie pe împăratul de la miazănoapte, converg pentru a identifica căderea finală a împăratului de la miazănoapte în versetul patruzeci și cinci.

> And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. Daniel 11:45.

> Și își va așeza corturile palatului său între mări, pe muntele cel slăvit și sfânt; însă își va ajunge sfârșitul și nimeni nu-i va veni în ajutor. Daniel 11:45.

There are three lines in chapter eleven that illustrate a king of the south defeating a king of the north, but when the king of the north comes to his end with none to help it is not so apparent. But the book of Revelation identifies that it is the dragon power that brings her down by eating her flesh and burning her with fire. Once the dragon power is recognized from the book of Revelation we can see the kings, who are also the dragon and also the king of the south who are going to bring down the king of the north in verse forty-five. Three direct witnesses in the chapter that are all testifying to their perfect fulfillment as represented through the connection of the books of Daniel and Revelation.

Există trei linii în capitolul al unsprezecelea care ilustrează un împărat de la miazăzi înfrângându-l pe un împărat de la miazănoapte, dar când împăratul de la miazănoapte ajunge la sfârșitul lui și nimeni nu-i vine în ajutor, lucrul nu este atât de evident. Însă Cartea Apocalipsei identifică faptul că puterea balaurului este cea care o doboară, mâncându-i carnea și arzând-o cu foc. Odată ce puterea balaurului este recunoscută din Cartea Apocalipsei, putem vedea împărații, care sunt de asemenea balaurul și, de asemenea, împăratul de la miazăzi, care urmează să-l doboare pe împăratul de la miazănoapte în versetul patruzeci și cinci. Trei martori direcți în capitol care dau mărturie, toți, despre împlinirea lor desăvârșită, așa cum este reprezentată prin legătura dintre cărțile lui Daniel și Apocalipsa.

The modern papal king of the north comes to his end with none to help in verse forty-five, and the book of Revelation identifies how the papal power comes to his end at the hands of the dragon power.

Împăratul papal modern de la miazănoapte își găsește sfârșitul, fără ca cineva să-i vină în ajutor, în versetul patruzeci și cinci, iar cartea Apocalipsei identifică modul în care puterea papală își găsește sfârșitul de mâna puterii balaurului.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> Și cele zece coarne pe care le-ai văzut pe fiară, acelea o vor urî pe desfrânată, o vor pustii și o vor lăsa goală, îi vor mânca carnea și o vor arde cu foc. Căci Dumnezeu a pus în inimile lor să împlinească voia Lui, să se învoiască și să dea fiarei împărăția lor, până când se vor împlini cuvintele lui Dumnezeu. Apocalipsa 17:16, 17.

The ten kings burn the papal king of the north with fire and eat her flesh. The kings of the last days are the dragon power.

Cei zece regi îl ard cu foc pe împăratul papal de la miazănoapte și mănâncă carnea ei. Regii din zilele de pe urmă sunt puterea balaurului.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus. In their enmity against the people of God, they show themselves guilty also of the choice of Barabbas instead of Christ.” Testimonies to Ministers, 38.

> Regii, conducătorii și guvernatorii și-au pus asupra lor stigmatul antihristului și sunt reprezentați drept balaurul care merge să poarte război împotriva sfinților — a celor care păzesc poruncile lui Dumnezeu și au credința lui Isus. În vrăjmășia lor împotriva poporului lui Dumnezeu, se arată, de asemenea, vinovați de alegerea lui Baraba în locul lui Hristos. Testimonies to Ministers, 38.

The ten kings are the dragon power, who is also represented by the kingdom of Greece and Alexander. Those kings are southern kings, for they are represented by Pharaoh king of Egypt. They will eat her flesh, for they are also the prophetic “dogs” which the Psalmist calls the “assembly of the wicked.”

Cei zece regi sunt puterea balaurului, care este de asemenea reprezentată de împărăția Greciei și de Alexandru. Acei regi sunt regi ai miazăzii, căci sunt reprezentați de Faraon, împăratul Egiptului. Îi vor mânca carnea, căci sunt și „câinii” profetici pe care Psalmistul îi numește „adunarea celor răi”.

> For dogs have compassed me: the assembly of the wicked have enclosed me: they pierced my hands and my feet. I may tell all my bones: they look and stare upon me. They part my garments among them, and cast lots upon my vesture. Psalms 22:16–18.

> Căci m-au înconjurat câinii; ceata celor nelegiuiți m-a împresurat; mi-au străpuns mâinile și picioarele. Îmi pot număra toate oasele; ei mă privesc și mă pironesc cu privirea. Își împart hainele mele între ei și pe veșmântul meu aruncă sorți. Psalmii 22:16-18.

The papacy is the king of the north in verse forty-five, and the papacy is represented by Jezebel in the church of Thyatira.

Papalitatea este împăratul de la miazănoapte în versetul patruzeci și cinci, iar papalitatea este reprezentată de Izabela în biserica din Tiatira.

> Notwithstanding I have a few things against thee, because thou sufferest that woman Jezebel, which calleth herself a prophetess, to teach and to seduce my servants to commit fornication, and to eat things sacrificed unto idols. And I gave her space to repent of her fornication; and she repented not. Behold, I will cast her into a bed, and them that commit adultery with her into great tribulation, except they repent of their deeds. Revelation 2:20–22.

> Dar am împotriva ta câteva lucruri, pentru că o îngădui pe femeia aceea, Iezabela, care se numește pe sine profetesă, să învețe și să-i amăgească pe robii Mei să săvârșească desfrâu și să mănânce din cele jertfite idolilor. Și i-am dat vreme să se pocăiască de desfrânarea ei, dar nu s-a pocăit. Iată, o voi arunca într-un pat, iar pe cei ce preacurvesc cu ea, în mare strâmtorare, dacă nu se vor pocăi de faptele lor. Apocalipsa 2:20-22.

Jezebel’s judgment is accomplished when she is eaten by dogs.

Judecata asupra Izabelei se împlinește când este mâncată de câini.

> And of Jezebel also spake the Lord, saying, The dogs shall eat Jezebel by the wall of Jezreel. 1 Kings 21:23.

> Și despre Izabela a grăit, de asemenea, Domnul, zicând: Câinii o vor mânca pe Izabela lângă zidul Izreelului. 1 Împărați 21:23.

The dogs are pagan Rome, the dragon power, for it was pagan Rome that crucified Christ.

Câinii sunt Roma păgână, puterea balaurului, căci Roma păgână a fost cea care L-a răstignit pe Hristos.

> “In the sufferings of Christ upon the cross prophecy was fulfilled. Centuries before the crucifixion, the Saviour had foretold the treatment He was to receive. He said, ‘Dogs have compassed Me: the assembly of the wicked have enclosed Me: they pierced My hands and My feet. I may tell all My bones: they look and stare upon Me. They part My garments among them, and cast lots upon My vesture.’ Psalm 22:16–18. The prophecy concerning His garments was carried out without counsel or interference from the friends or the enemies of the Crucified One. To the soldiers who had placed Him upon the cross, His clothing was given. Christ heard the men’s contention as they parted the garments among them. His tunic was woven throughout without seam, and they said, ‘Let us not rend it, but cast lots for it, whose it shall be.’” The Desire of Ages, 746.

> În suferințele lui Hristos pe cruce s-a împlinit profeția. Cu secole înainte de răstignire, Mântuitorul prevestise felul în care avea să fie tratat. El a zis: «M-au înconjurat câinii; adunarea celor răi M-a împresurat; Mi-au străpuns mâinile și picioarele. Pot să-Mi număr toate oasele; ei privesc și se uită țintă la Mine. Își împart veșmintele Mele între ei și trag la sorți pentru haina Mea.» Psalmul 22:16-18. Profeția privitoare la veșmintele Sale a fost împlinită fără sfat sau intervenție din partea prietenilor ori a vrăjmașilor Celui Răstignit. Soldaților care Îl așezaseră pe cruce li s-au dat veșmintele Sale. Hristos a auzit cearta bărbaților pe când își împărțeau între ei veșmintele Lui. Cămașa Lui era țesută pe de-a întregul, fără cusătură, și au zis: «Să n-o sfâșiem, ci să tragem la sorți pentru ea, a cui să fie.» Dorința veacurilor, 746.

The ten kings, who are the dogs, who are the assembly of the wicked, who are Greece and Egypt will also to burn the whore with fire.

Cei zece împărați, care sunt câinii, care sunt adunarea celor răi, care sunt Grecia și Egiptul, vor arde de asemenea cu foc pe desfrânata.

> And the daughter of any priest, if she profane herself by playing the whore, she profaneth her father: she shall be burnt with fire. Leviticus 21:9.

> Iar fiica oricărui preot, dacă se pângărește dedându-se la curvie, își pângărește tatăl: va fi arsă cu foc. Levitic 21:9.

The ten kings burn the whore with fire for she professes to be a priestess but is a whore.

Cei zece regi ard cu foc pe desfrânată, căci ea se pretinde a fi sacerdotă, dar este o desfrânată.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. Isaiah 23:15–17.

> Și se va întâmpla în ziua aceea că Tirul va fi uitat șaptezeci de ani, după zilele unui împărat; după sfârșitul celor șaptezeci de ani, Tirul va cânta ca o curvă. Ia o harpă, umblă prin cetate, tu, curvă care ai fost uitată; fă o melodie dulce, cântă multe cântări, ca să-ți aduci aminte de tine. Și se va întâmpla, după sfârșitul celor șaptezeci de ani, că Domnul va cerceta Tirul, și ea se va întoarce la plata ei și va preacurvi cu toate împărățiile lumii de pe fața pământului. Isaia 23:15–17.

In verses five through nine, and verses thirty-one through forty, we find witness to the papacy coming to its end at the hands of the dragon power. This principle is also currently being fulfilled in the Ukrainian War. These three witnesses inform us that when the king of the north comes to his end with none to help in verse forty-five, the dragon will eat her flesh and burn her with fire. Upon three witnesses the motivation for the dragon’s action will include a broken treaty.

În versetele cinci până la nouă și în versetele treizeci și unu până la patruzeci, găsim mărturie a faptului că papalitatea ajunge la sfârșit prin mâna puterii balaurului. Acest principiu se împlinește, de asemenea, în prezent în Războiul din Ucraina. Acești trei martori ne informează că, atunci când împăratul de la miazănoapte își va găsi sfârșitul, fără nimeni care să-i vină în ajutor, în versetul patruzeci și cinci, balaurul îi va mânca carnea și o va arde cu foc. Pe mărturia a trei martori, motivația acțiunii balaurului va include un tratat încălcat.

In verses five through nine, the second Syrian War ended with a treaty in 253 BC. The war had started in 260 BC and seven years into the second Syrian War a peace treaty was accomplished by the king of the south giving a daughter to the king of the north so he could marry the king of the south’s daughter and bring about peace through the marriage alliance. Seven years after the marriage in 246 BC the king of the north set aside the southern bride and restored his original wife who he had set aside when he married the Egyptian princess. The motivation for the king of the south to invade the northern kingdom and capture the northern king was a broken treaty.

În versetele cinci–nouă, Al Doilea Război Sirian s-a încheiat printr-un tratat în 253 î.Hr. Războiul începuse în 260 î.Hr., iar la șapte ani de la declanșarea celui de-al Doilea Război Sirian s-a încheiat un tratat de pace prin faptul că regele sudului i-a dat o fiică regelui nordului, astfel încât acesta să se poată căsători cu fiica regelui sudului și să aducă pacea prin alianța matrimonială. La șapte ani după căsătorie, în 246 î.Hr., regele nordului a repudiat mireasa din sud și și-a reluat soția dintâi, pe care o îndepărtase când se căsătorise cu prințesa egipteană. Motivația regelui sudului de a invada regatul nordului și de a-l captura pe regele nordului a fost încălcarea tratatului.

The broken treaty typified the broken Treaty of Tolentino in 1797 that provided Napoleon with the motivation to take the pope captive in 1798, as Ptolemy had done to Seleucus in 246 BC. When Ptolemy III returned to Egypt from his victory over the northern Seleucid empire of Seleucus II he brought so many treasures back to Egypt that the Egyptians gave the title of “Euergetes” (meaning Benefactor) to Ptolemy III for restoring their “captive gods” after many years.

Tratatul încălcat prefigura Tratatul de la Tolentino, încălcat în 1797, care i-a oferit lui Napoleon motivația de a-l lua captiv pe papă în 1798, așa cum Ptolemeu făcuse cu Seleuc în 246 î.Hr. Când Ptolemeu al III-lea s-a întors în Egipt după victoria sa asupra imperiului seleucid din nord, condus de Seleuc al II-lea, a adus înapoi în Egipt atât de multe comori, încât egiptenii i-au conferit lui Ptolemeu al III-lea titlul de „Euergetes” (însemnând Binefăcător) pentru restituirea „zeilor lor captivi” după mulți ani.

> But out of a branch of her roots shall one stand up in his estate, which shall come with an army, and shall enter into the fortress of the king of the north, and shall deal against them, and shall prevail: And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. Daniel 11:7, 8.

> Dar un vlăstar din rădăcinile ei se va ridica în locul lui; va veni cu o oștire, va intra în cetățuia împăratului de la miazănoapte, va lucra împotriva lor și va birui. Va duce, de asemenea, în Egipt, ca robi, pe dumnezeii lor, împreună cu căpeteniile lor și cu vasele lor de preț din argint și din aur; și el va dăinui mai mulți ani decât împăratul de la miazănoapte. Daniel 11:7, 8.

When Napoleon took the pope captive in 1798, he robbed the Vatican treasures and brought them back to France as typified by Ptolemy III, who took treasures and also Seleucus II back to Egypt, where Seleucus II died falling from a horse. This typified Napoleon removing the papacy from the beast in 1798, and the death of the pope in 1799. The papacy in Revelation seventeen is the woman who rides upon the beast, and Seleucus’ defeat, captivity and subsequent death falling from a horse, typifies Napoleon removing the civil authority of the papacy (represented as a beast in Revelation seventeen).

Când Napoleon l-a luat captiv pe papă în 1798, a jefuit comorile Vaticanului și le-a dus înapoi în Franța, așa cum a fost prefigurat de Ptolemeu al III-lea, care a luat comori și, de asemenea, pe Seleucos al II-lea înapoi în Egipt, unde Seleucos al II-lea a murit căzând de pe un cal. Aceasta prefigura înlăturarea, de către Napoleon, a papalității de pe fiară în 1798 și moartea papei în 1799. Papalitatea din Apocalipsa, capitolul șaptesprezece, este femeia care călărește fiara, iar înfrângerea lui Seleucos, captivitatea lui și moartea lui ulterioară prin cădere de pe un cal prefigurează înlăturarea, de către Napoleon, a autorității civile a papalității (reprezentată ca o fiară în Apocalipsa șaptesprezece).

> So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. … And the angel said unto me, Wherefore didst thou marvel? I will tell thee the mystery of the woman, and of the beast that carrieth her, which hath the seven heads and ten horns. … And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:3, 7, 18.

> Și m-a dus, în duh, în pustie; și am văzut o femeie șezând pe o fiară stacojie, plină de nume de hulă, având șapte capete și zece coarne. ... Și îngerul mi-a zis: De ce te-ai mirat? Îți voi spune taina femeii și a fiarei care o poartă, care are cele șapte capete și cele zece coarne. ... Și femeia pe care ai văzut-o este cetatea cea mare, care împărățește peste împărații pământului. Apocalipsa 17:3, 7, 18.

Verse five through nine introduces the warfare between the king of the north and south in chapter eleven. Verse five provides the anchor to Rome as the king of the north for it identifies that the king of the north would conquer three geographical areas before it ruled supremely. The verses provide the prophetic structure that sets forth a period when the king of the north rules but comes to its end. This is the very premise and promise of chapter eleven. The theme of the line is the deadly wound of the papal king of the north, or as verse forty-five states, “he comes to his end, with none to help.” This truth is present truth in the last days.

Versetele cinci până la nouă introduc războiul dintre împăratul de la miazănoapte și cel de la miazăzi în capitolul unsprezece. Versetul cinci oferă punctul de ancorare pentru identificarea Romei drept împăratul de la miazănoapte, întrucât arată că împăratul de la miazănoapte avea să cucerească trei arii geografice înainte de a domni în mod suprem. Versetele oferă structura profetică ce stabilește o perioadă în care împăratul de la miazănoapte domnește, dar ajunge la sfârșitul său. Aceasta este însăși premisa și promisiunea capitolului unsprezece. Tema liniei este rana de moarte a împăratului papal de la miazănoapte sau, așa cum afirmă versetul patruzeci și cinci, „el ajunge la sfârșitul său, și nimeni nu-i vine în ajutor.” Acest adevăr este adevăr prezent în zilele din urmă.

We will continue in the next article.

Vom continua în articolul următor.

Back to Articles