Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Fifty-Six

Cartea lui Daniel - Numărul o sută cincizeci și șase

Unveiling Daniel’s Last Vision: A Millerite Perspective on Prophetic Truths for Today

Dezvăluirea ultimei vedenii a lui Daniel: o perspectivă milerită asupra adevărurilor profetice pentru astăzi

Author

Jeff Pippenger

Published

March 24, 2024

Formats

PDF
Word

We are beginning our consideration of Daniel’s last vision by applying the principle represented by Alpha and Omega, that identifies that He always identifies the ending with the beginning. Therefore Belteshazzar, who is Daniel in the very first verse of Daniel’s last vision would also be represented in the last portion of that very same vision. We have identified that Belteshazzar represents God’s covenant people of the last days, who understand the “chazon,” vision of prophetic history, as represented by the word “thing,” in verse one. That vision of prophetic history is the “seven times,” of Leviticus twenty-six that equates to twenty-five hundred and twenty years. Belteshazzar also understands the “vision” in verse one, which is the “mareh” vision of twenty-three hundred years, which represents the sudden appearance of Christ.

Începem examinarea ultimei vedenii a lui Daniel aplicând principiul reprezentat de Alfa și Omega, care arată că El identifică întotdeauna sfârșitul cu începutul. Prin urmare, Belteșațar, care este Daniel în chiar primul verset al ultimei vedenii a lui Daniel, ar fi, de asemenea, reprezentat în ultima parte a aceleiași vedenii. Am stabilit că Belteșațar reprezintă poporul legământului lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, care înțelege „chazon”, vedenia istoriei profetice, așa cum este reprezentată de cuvântul „lucru” din versetul întâi. Acea vedenie a istoriei profetice este „cele șapte vremuri” din Levitic douăzeci și șase, care echivalează cu două mii cinci sute douăzeci de ani. Belteșațar înțelege, de asemenea, „vedenia” din versetul întâi, care este vedenia „mareh” de două mii trei sute de ani, ce reprezintă apariția bruscă a lui Hristos.

In chapter twelve, Daniel represents the movement of the first angel and also the movement of the third angel, for both movements fulfill the parable of the ten virgins. In chapter twelve there are at least five truths that were part of the Millerite movement, that represent truths which the movement of the third angel must also experience and understand. Both movements fulfill the parable of the ten virgins, and the wise virgins of both movements are required to understand that prophetic fact. Both movements must understand the first prophetic truth Miller was led to recognize, as represented by Leviticus twenty-six’s “seven times.” The other three parallel experiences and understandings are found in the last few verses of the chapter.

În capitolul doisprezece, Daniel reprezintă mișcarea primului înger și, de asemenea, mișcarea celui de-al treilea înger, căci ambele mișcări împlinesc pilda celor zece fecioare. În capitolul doisprezece se află cel puțin cinci adevăruri care au făcut parte din mișcarea millerită și care reprezintă adevăruri pe care și mișcarea celui de-al treilea înger trebuie să le experimenteze și să le înțeleagă. Ambele mișcări împlinesc pilda celor zece fecioare, iar fecioarelor înțelepte din ambele mișcări li se cere să înțeleagă acel fapt profetic. Ambele mișcări trebuie să înțeleagă primul adevăr profetic la recunoașterea căruia Miller a fost condus, așa cum este reprezentat de „de șapte ori” din Levitic douăzeci și șase. Celelalte trei experiențe și înțelegeri paralele se găsesc în ultimele câteva versete ale capitolului.

> And from the time that the daily sacrifice shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. But go thou thy way till the end be: for thou shalt rest, and stand in thy lot at the end of the days. Daniel 12:11–13.

> Și de la vremea când jertfa necurmată va fi înlăturată și va fi așezată urâciunea pustiirii, vor fi o mie două sute nouăzeci de zile. Fericit este cel ce așteaptă și ajunge la o mie trei sute treizeci și cinci de zile. Iar tu, mergi pe calea ta până la sfârșit; căci te vei odihni și vei sta în sorțul tău la sfârșitul zilelor. Daniel 12:11-13.

The remnant people of God in the book of Revelation possess three primary prophetic characteristics. They keep God’s commandments, have the faith of Jesus and uphold the Spirit of Prophecy.

Rămășița poporului lui Dumnezeu din cartea Apocalipsei are trei caracteristici profetice principale. Ea păzește poruncile lui Dumnezeu, are credința lui Isus și susține Duhul Profeției.

> And he saith unto me, Write, Blessed are they which are called unto the marriage supper of the Lamb. And he saith unto me, These are the true sayings of God. And I fell at his feet to worship him. And he said unto me, See thou do it not: I am thy fellowservant, and of thy brethren that have the testimony of Jesus: worship God: for the testimony of Jesus is the spirit of prophecy. Revelation 19:9, 10.

> Și mi-a zis: Scrie: Fericiți sunt cei chemați la ospățul nunții Mielului. Și mi-a zis: Acestea sunt adevăratele cuvinte ale lui Dumnezeu. Iar eu am căzut la picioarele lui ca să mă închin lui. Dar el mi-a zis: Vezi să nu faci aceasta; eu sunt un împreună-slujitor cu tine și cu frații tăi, care au mărturia lui Iisus; închină-te lui Dumnezeu; căci mărturia lui Iisus este duhul prorociei. Apocalipsa 19:9, 10.

The Millerites correctly understood that “the daily,” in the book of Daniel represented paganism, and that the “time that the daily” was “taken away,” was the year 508. To reject that truth is to reject the authority of “the testimony of Jesus,” which “is the Spirit of Prophecy,” for the Spirit of Prophecy clearly identifies that the Millerites were correct in their understanding of “the daily.”

Milleriții au înțeles corect că „necurmatul”, din cartea lui Daniel, reprezenta păgânismul și că „timpul în care «necurmatul» a fost «înlăturat»” a fost anul 508. A respinge acel adevăr înseamnă a respinge autoritatea „mărturiei lui Isus”, care „este Duhul Profeției”, căci Duhul Profeției arată în mod clar că Milleriții au avut dreptate în înțelegerea lor cu privire la „necurmatul”.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> Atunci am văzut, cu privire la „Necurmatul”, că termenul „jertfă” a fost adăugat de înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul a dat înțelegerea corectă a acestuia celor care au proclamat strigătul orei judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți asupra înțelegerii corecte a „Necurmatului”; dar de la 1844 încoace, în mijlocul confuziei, au fost îmbrățișate alte vederi, iar întunericul și confuzia au urmat. Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

The Millerites understood that the resistance of paganism against the rise of the papacy to power in 538, was removed in the year 508. The Millerites were correct, but their understanding was limited. God’s last day people, who are represented by Belteshazzar in verse one, will see that from the year 508 to 538 represents a prophetic period that was typified by the thirty years of preparation in the history of Christ that preceded His empowerment at His baptism. They will see that the prophetic period also represents the prophetic period from 1776 unto 1798, and that all three of those periods represent the sealing time of the one hundred and forty-four thousand that began on September 11, 2001, and concludes at the soon-coming Sunday law.

Milleriții au înțeles că rezistența păgânismului împotriva ascensiunii papalității la putere în anul 538 a fost înlăturată în anul 508. Milleriții aveau dreptate, dar înțelegerea lor era limitată. Poporul lui Dumnezeu din zilele din urmă, care este reprezentat de Belteșațar în versetul întâi, va vedea că intervalul de la anul 508 la 538 reprezintă o perioadă profetică, prefigurată de cei treizeci de ani de pregătire din istoria lui Hristos care au precedat investirea Sa cu putere la botezul Său. Ei vor vedea că această perioadă profetică reprezintă, de asemenea, perioada profetică dintre 1776 și 1798 și că toate cele trei perioade reprezintă timpul pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii, care a început la 11 septembrie 2001 și se va încheia odată cu apropiata lege duminicală.

In chapter twelve, Daniel represents the Millerites and the five important truths and experiences that are to be repeated in those represented by Belteshazzar. The third truth and experience of the Millerites is “the correct view of the ‘daily,’ … the Lord gave … to those who gave the judgment hour cry.” To reject that truth is to reject the writings of Ellen White, which is the Spirit of Prophecy. The fourth truth and experience of the Millerites, and the messengers of the third angel, is the prophecy of the thirteen hundred and thirty-five years, which began in the year “the daily,” was taken away, in 508.

În capitolul doisprezece, Daniel îi reprezintă pe milleriți și cele cinci adevăruri și experiențe importante, care urmează să fie repetate în cei reprezentați de Belteșațar. A treia dintre adevărurile și experiențele milleriților este „viziunea corectă asupra «necurmatului», ... Domnul a dat-o ... celor care au proclamat strigătul orei judecății.” A respinge acel adevăr înseamnă a respinge scrierile lui Ellen White, care constituie Duhul Profeției. A patra dintre adevărurile și experiențele milleriților, și ale solilor îngerului al treilea, este profeția celor o mie trei sute treizeci și cinci de ani, care a început în anul în care «necurmatul» a fost înlăturat, în 508.

Beginning in 508, thirteen hundred and thirty-five years takes you to 1843, but not simply 1843, for the prophecy actually pinpoints the very last day of 1843, for it states, “Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days.” The Hebrew word translated as “cometh,” is “naga,” and it means “to touch”, or “lay hands on”. The prophecy therefore means, “blessed is he that waiteth, and” touches or lays hands upon 1843.

Începând cu anul 508, o perioadă de o mie trei sute treizeci și cinci de ani conduce la 1843, dar nu pur și simplu la 1843, căci profeția indică de fapt chiar ultima zi a anului 1843, deoarece spune: „Ferice de cel ce așteaptă și ajunge la o mie trei sute treizeci și cinci de zile.” Cuvântul ebraic tradus prin „ajunge” este „naga” și înseamnă „a atinge” sau „a pune mâna pe”. Profeția înseamnă, așadar: „Ferice de cel ce așteaptă și” atinge sau pune mâna pe 1843.

The blessing of waiting in Millerite history was for those wise virgins who experienced the first disappointment, but waited for the vision that tarried. As the Millerites waited for the “vision that tarried” in fulfillment of the parable of the ten virgins, and Habakkuk chapter two, they were blessed. In that tarrying time they then saw they were fulfilling the parable, and that at the end the vision would “speak”. Their tarrying time and disappointment was based upon the incorrect identification that the twenty-three hundred years would terminate in 1843, but the vision was really for 1844. Their disappointment was based upon their experience that had been produced when the year 1843, ended with no return of Christ. Their disappointment, and the blessing pronounced upon those who thereafter chose to wait, was all based upon the very last day of the year 1843, which “touches” or “cometh to” 1844.

Binecuvântarea așteptării în istoria milerită a fost pentru acele fecioare înțelepte care au trăit prima dezamăgire, dar au așteptat „vedenia care zăbovea”. În timp ce mileriții așteptau „vedenia care zăbovea”, în împlinirea pildei celor zece fecioare și a capitolului doi din Habacuc, au fost binecuvântați. În acel timp de zăbovire au înțeles că împlineau pilda și că la sfârșit vedenia avea să „vorbească”. Timpul lor de zăbovire și dezamăgirea lor se întemeiau pe identificarea eronată potrivit căreia cei două mii trei sute de ani s-ar fi încheiat în 1843, dar vedenia era de fapt pentru 1844. Dezamăgirea lor se întemeia pe experiența care se produsese când anul 1843 s-a încheiat fără revenirea lui Hristos. Dezamăgirea lor, precum și binecuvântarea rostită asupra celor care de atunci au ales să aștepte, aveau la bază chiar ultima zi a anului 1843, care „atinge” sau „ajunge la” 1844.

The experience of the first disappointment, as a fulfillment of the parable of the ten virgins, is understood and repeated in those represented by Belteshazzar. The fifth truth and experience that will be recognized by those represented by Belteshazzar is that at “the end of the days”, Daniel would “stand in his lot”.

Experiența primei dezamăgiri, ca împlinire a pildei celor zece fecioare, este înțeleasă și repetată de către cei reprezentați de Belteșațar. Al cincilea aspect, deopotrivă adevăr și experiență, pe care îl vor recunoaște cei reprezentați de Belteșațar este că, la "sfârșitul zilelor", Daniel va "sta în sorțul său".

> “Daniel has been standing in his lot since the seal was removed and the light of truth has been shining upon his visions. He stands in his lot, bearing the testimony which was to be understood at the end of the days.” Sermons and Talks, volume 1, 225, 226.

> „Daniel a stat în partea sa de moștenire de când pecetea a fost îndepărtată și lumina adevărului a strălucit asupra viziunilor sale. El stă în partea sa de moștenire, purtând mărturia care trebuia să fie înțeleasă la sfârșitul zilelor.” Sermons and Talks, volumul 1, 225, 226.

The Millerites experienced the purification process accomplished by the increase of knowledge that came from the book of Daniel when it was unsealed in 1798. Those represented by Belteshazzar will experience the purification process accomplished by the increase of knowledge that came from the book of Daniel when it was unsealed in 1989. They will also understand that the book of Daniel has a special purpose in the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Milleriții au experimentat procesul de curățire înfăptuit prin creșterea cunoștinței care a izvorât din cartea lui Daniel, când aceasta a fost desigilată în 1798. Cei reprezentați de Belteșațar vor experimenta procesul de curățire înfăptuit prin creșterea cunoștinței care a izvorât din cartea lui Daniel, când aceasta a fost desigilată în 1989. Ei vor înțelege, de asemenea, că cartea lui Daniel are un scop special în pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii.

> “When God gives a man a special work to do, he is to stand in his lot and place as did Daniel, ready to answer the call of God, ready to fulfill His purpose.” Manuscript Releases, volume 6, 108.

> Când Dumnezeu îi dă unui om o lucrare deosebită de îndeplinit, el trebuie să stea în sorțul și în locul său, precum Daniel, gata să răspundă chemării lui Dumnezeu, gata să împlinească scopul Său. Manuscript Releases, volumul 6, 108.

As former Laodiceans, those represented by Belteshazzar will recognize that it is through the books of Daniel and Revelation, which are the same book, that the final revival is accomplished.

Ca foști laodiceeni, cei reprezentați de Belteșațar vor recunoaște că prin cărțile Daniel și Apocalipsa, care sunt una și aceeași carte, este înfăptuită redeșteptarea finală.

> “When the books of Daniel and Revelation are better understood, believers will have an entirely different religious experience. . . One thing will certainly be understood from the study of Revelation—that the connection between God and His people is close and decided.” The Faith I Live By, 345.

> „Când cărțile lui Daniel și Apocalipsa vor fi mai bine înțelese, credincioșii vor avea o experiență religioasă cu totul diferită. … Un lucru va fi cu siguranță înțeles din studiul Apocalipsei: că legătura dintre Dumnezeu și poporul Său este strânsă și hotărâtă.” Credința pe care o trăiesc, 345.

As former Laodiceans, they will have recognized their Laodicean condition, and recognized that they were spiritually as dead as a valley of dry bones, and in response to the straight testimony concerning their dead and lost condition they will recognize their need to be alive as the first priority.

Ca foști laodiceni, ei vor fi recunoscut starea lor laodiceană și faptul că erau, din punct de vedere spiritual, la fel de morți ca o vale de oase uscate, iar ca răspuns la mărturia deschisă cu privire la starea lor de morți și pierduți vor recunoaște nevoia de a fi vii drept prioritatea cea dintâi.

> “A revival of true godliness among us is the greatest and most urgent of all our needs. To seek this should be our first work.” Selected Messages, book 1, 121.

> O redeșteptare a adevăratei evlavii în mijlocul nostru este cea mai mare și cea mai urgentă dintre toate nevoile noastre. A căuta aceasta ar trebui să fie întâia noastră lucrare. Selected Messages, cartea 1, 121.

The Bible promise is that whoever seeks, will find, and the Holy Spirit will then lead them to understand that it is the books of Daniel and Revelation that produces the necessary revival.

Făgăduința Bibliei este că oricine caută va găsi, iar Duhul Sfânt îl va conduce apoi să înțeleagă că tocmai cărțile lui Daniel și Apocalipsa sunt cele care produc redeșteptarea necesară.

> “When we as a people understand what this book means to us, there will be seen among us a great revival.” Testimonies to Ministers, 113.

> „Când noi, ca popor, vom înțelege ce înseamnă această carte pentru noi, se va vedea în mijlocul nostru o mare redeșteptare.” Mărturii pentru slujitori, 113.

The end of Daniel’s last vision, as represented in chapter twelve, identifies the experience that produces God’s last day covenant people, as represented by Belteshazzar, in the first verse, of the last vision. There Daniel, represented as Belteshazzar, understands both the internal vision of the twenty-three hundred years and the external vision of the twenty-five hundred and twenty years. He understands the “thing,” and “the vision.” He understands the chazon vision and the mareh vision. He understands the trampling down of the sanctuary and host, and the restoration of the sanctuary and host. He understands both the Ulai and Hiddekel River visions.

Finalul ultimei viziuni a lui Daniel, așa cum este prezentat în capitolul doisprezece, identifică experiența care dă naștere poporului de legământ al lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, așa cum este reprezentat prin Belteșațar în primul verset al ultimei viziuni. Acolo Daniel, reprezentat ca Belteșațar, înțelege atât viziunea internă a celor două mii trei sute de ani, cât și viziunea externă a celor două mii cinci sute douăzeci de ani. El înțelege „cuvântul” și „viziunea”. El înțelege viziunea chazon și viziunea mareh. El înțelege călcarea în picioare a sanctuarului și a oștirii și restaurarea sanctuarului și a oștirii. El înțelege atât viziunea de la râul Ulai, cât și viziunea de la râul Hiddekel.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> “There is need of a much closer study of the word of God; especially should Daniel and the Revelation have attention as never before in the history of our work. We may have less to say in some lines, in regard to the Roman power and the papacy; but we should call attention to what the prophets and apostles have written under the inspiration of the Holy Spirit of God. The Holy Spirit has so shaped matters, both in the giving of the prophecy and in the events portrayed, as to teach that the human agent is to be kept out of sight, hid in Christ, and that the Lord God of heaven and His law are to be exalted. Read the book of Daniel. Call up, point by point, the history of the kingdoms there represented. Behold statesmen, councils, powerful armies, and see how God wrought to abase the pride of men, and lay human glory in the dust….

> Este nevoie de un studiu mult mai aprofundat al Cuvântului lui Dumnezeu; în mod deosebit, Daniel și Apocalipsa ar trebui să primească atenție cum nu s-a mai întâmplat niciodată în istoria lucrării noastre. S-ar putea ca, în anumite privințe, să avem mai puțin de spus în ceea ce privește puterea romană și papalitatea; dar ar trebui să atragem atenția asupra a ceea ce profeții și apostolii au scris sub inspirația Duhului Sfânt al lui Dumnezeu. Duhul Sfânt a rânduit lucrurile astfel, atât în transmiterea profeției, cât și în evenimentele înfățișate, încât să ne învețe că agentul omenesc trebuie ținut în umbră, ascuns în Hristos, iar Domnul Dumnezeu al cerului să fie înălțat, împreună cu Legea Sa. Citiți cartea lui Daniel. Evocați, punct cu punct, istoria împărățiilor reprezentate acolo. Priviți oamenii de stat, consiliile, armatele puternice și vedeți cum a lucrat Dumnezeu pentru a smeri mândria oamenilor și pentru a culca în țărână slava omenească....

> “The light that Daniel received from God was given especially for these last days. The visions he saw by the banks of the Ulai and the Hiddekel, the great rivers of Shinar, are now in process of fulfillment, and all the events foretold will soon come to pass.

> Lumina pe care Daniel a primit-o de la Dumnezeu a fost dată în mod deosebit pentru aceste zile de pe urmă. Vedeniile pe care le-a văzut pe malurile Ulaiului și Hidechelului, marile râuri ale Șinearului, sunt acum în curs de împlinire, iar toate evenimentele profețite se vor împlini curând.

> “Consider the circumstances of the Jewish nation when the prophecies of Daniel were given.

> Luați în considerare circumstanțele națiunii evreiești în vremea în care au fost date profețiile lui Daniel.

> “Let us give more time to the study of the Bible. We do not understand the word as we should. The book of Revelation opens with an injunction to us to understand the instruction that it contains. ‘Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy,’ God declares, ‘and keep those things which are written therein: for the time is at hand.’ When we as a people understand what this book means to us, there will be seen among us a great revival. We do not understand fully the lessons that it teaches, notwithstanding the injunction given us to search and study it.

> Să acordăm mai mult timp studiului Bibliei. Nu înțelegem Cuvântul așa cum se cuvine. Cartea Apocalipsei se deschide cu o poruncă adresată nouă de a înțelege învățătura pe care o conține. „Fericit este cel ce citește și cei ce aud cuvintele acestei profeții”, declară Dumnezeu, „și păzesc cele scrise în ea; căci vremea este aproape.” Când noi, ca popor, vom înțelege ce înseamnă această carte pentru noi, se va vedea în mijlocul nostru o mare trezire. Nu înțelegem pe deplin învățăturile pe care le transmite, în ciuda poruncii care ne-a fost dată de a o cerceta și a o studia.

> “In the past teachers have declared Daniel and the Revelation to be sealed books, and the people have turned from them. The veil whose apparent mystery has kept many from lifting it, God’s own hand has withdrawn from these portions of His word. The very name ‘Revelation’ contradicts the statement that it is a sealed book. ‘Revelation’ means that something of importance is revealed. The truths of this book are addressed to those living in these last days. We are standing with the veil removed in the holy place of sacred things. We are not to stand without. We are to enter, not with careless, irreverent thoughts, not with impetuous footsteps, but with reverence and godly fear. We are nearing the time when the prophecies of the book of Revelation are to be fulfilled….

> În trecut, învățătorii au declarat că Daniel și Apocalipsa sunt cărți pecetluite, iar poporul s-a îndepărtat de ele. Vălul a cărui aparentă taină i-a împiedicat pe mulți să-l ridice a fost înlăturat de pe aceste părți ale Cuvântului Său de însăși mâna lui Dumnezeu. Însuși numele „Apocalipsa” contrazice afirmația că este o carte pecetluită. „Apocalipsă” înseamnă că ceva de mare însemnătate este revelat. Adevărurile acestei cărți sunt adresate celor care trăiesc în aceste zile din urmă. Stăm, cu vălul ridicat, în locul sfânt al lucrurilor sfinte. Nu trebuie să rămânem afară. Trebuie să intrăm, nu cu gânduri nepăsătoare și ireverențioase, nu cu pași impetuoși, ci cu reverență și cu teamă de Dumnezeu. Ne apropiem de vremea când profețiile cărții Apocalipsei urmează să se împlinească....

> “We have the commandments of God and the testimony of Jesus Christ, which is the spirit of prophecy. Priceless gems are to be found in the word of God. Those who search this word should keep the mind clear. Never should they indulge perverted appetite in eating or drinking.

> Avem poruncile lui Dumnezeu și mărturia lui Isus Hristos, care este duhul profeției. În Cuvântul lui Dumnezeu se găsesc nestemate neprețuite. Cei care cercetează acest Cuvânt ar trebui să-și păstreze mintea limpede. Niciodată nu ar trebui să dea curs poftei pervertite în mâncare sau băutură.

> “If they do this, the brain will be confused; they will be unable to bear the strain of digging deep to find out the meaning of those things which relate to the closing scenes of this earth’s history.

> Dacă vor face aceasta, mintea va fi confuză; nu vor putea suporta încordarea cercetării în profunzime pentru a afla înțelesul acelor lucruri care se referă la scenele de încheiere ale istoriei acestui pământ.

> “When the books of Daniel and Revelation are better understood, believers will have an entirely different religious experience. They will be given such glimpses of the open gates of heaven that heart and mind will be impressed with the character that all must develop in order to realize the blessedness which is to be the reward of the pure in heart.

> Când cărțile lui Daniel și Apocalipsa vor fi înțelese mai bine, credincioșii vor avea o cu totul altă experiență religioasă. Le vor fi date asemenea întrezăriri ale porților deschise ale cerului, încât inima și mintea vor fi pătrunse de caracterul pe care toți trebuie să-l dezvolte, pentru a dobândi fericirea care va fi răsplata celor cu inima curată.

> “The Lord will bless all who will seek humbly and meekly to understand that which is revealed in the Revelation. This book contains so much that is large with immortality and full of glory that all who read and search it earnestly receive the blessing to those ‘that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein.’

> Domnul îi va binecuvânta pe toți cei care vor căuta cu smerenie și blândețe să înțeleagă ceea ce este descoperit în Apocalipsa. Această carte conține atât de mult, încărcat de nemurire și plin de slavă, încât toți cei care o citesc și o cercetează cu sârguință primesc binecuvântarea celor „ce aud cuvintele acestei profeții și păzesc cele care sunt scrise în ea”.

> “One thing will certainly be understood from the study of Revelation—that the connection between God and His people is close and decided.

> Un lucru va fi neîndoielnic înțeles din studiul Apocalipsei — că legătura dintre Dumnezeu și poporul Său este strânsă și hotărâtă.

> “A wonderful connection is seen between the universe of heaven and this world. The things revealed to Daniel were afterward complemented by the revelation made to John on the Isle of Patmos. These two books should be carefully studied. Twice Daniel inquired, How long shall it be to the end of time?

> Se vede o legătură minunată între universul ceresc și această lume. Lucrurile descoperite lui Daniel au fost ulterior completate de revelația făcută lui Ioan pe Insula Patmos. Aceste două cărți ar trebui cercetate cu atenție. De două ori, Daniel a întrebat: "Cât va mai fi până la sfârșitul timpului?"

> “‘And I heard, but I understood not: then said I, O my Lord, what shall be the end of these things? And He said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. And from the time that the daily sacrifice shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. But go thou thy way till the end be: for thou shalt rest, and stand in thy lot at the end of the days.’

> Eu am auzit, dar n-am înțeles; atunci am zis: O, Doamne, care va fi sfârșitul acestor lucruri? Iar El a zis: Du-te pe drumul tău, Daniele; căci cuvintele sunt închise și pecetluite până la vremea sfârșitului. Mulți vor fi curățiți, albiți și lămuriți; iar cei răi vor face răul; și niciunul dintre cei răi nu va înțelege, dar cei înțelepți vor înțelege. Iar de la vremea când jertfa necurmată va fi înlăturată și când va fi așezată urâciunea pustiirii vor fi o mie două sute nouăzeci de zile. Fericit este cel ce așteaptă și ajunge până la o mie trei sute treizeci și cinci de zile. Iar tu, du-te pe drumul tău până la sfârșit; căci te vei odihni și te vei ridica la sorțul tău la sfârșitul zilelor.

> “It was the Lion of the tribe of Judah who unsealed the book and gave to John the revelation of what should be in these last days.

> A fost Leul din seminția lui Iuda cel care a rupt pecețile cărții și i-a dat lui Ioan descoperirea a ceea ce are să fie în aceste zile de pe urmă.

> “Daniel stood in his lot to bear his testimony which was sealed until the time of the end, when the first angel’s message should be proclaimed to our world. These matters are of infinite importance in these last days; but while ‘many shall be purified, and made white, and tried,’ ‘the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand.’ How true this is! Sin is the transgression of the law of God; and those who will not accept the light in regard to the law of God will not understand the proclamation of the first, second, and third angel’s messages. The book of Daniel is unsealed in the revelation to John, and carries us forward to the last scenes of this earth’s history.

> Daniel a stat la sorţul lui pentru a-şi depune mărturia, care a fost pecetluită până la vremea sfârşitului, când solia îngerului dintâi avea să fie proclamată lumii noastre. Aceste lucruri sunt de o importanţă infinită în aceste zile din urmă; dar, pe când „mulţi vor fi curăţiţi, albiţi şi lămuriţi”, „cei răi vor face răul, şi niciunul dintre cei răi nu va înţelege”. Cât de adevărat este lucrul acesta! Păcatul este călcarea Legii lui Dumnezeu; iar cei care nu vor primi lumina cu privire la Legea lui Dumnezeu nu vor înţelege proclamarea soliilor primului, celui de-al doilea şi celui de-al treilea înger. Cartea lui Daniel este desigilată în revelaţia dată lui Ioan şi ne poartă înainte până la ultimele scene ale istoriei acestui pământ.

> “Will our brethren bear in mind that we are living amid the perils of the last days? Read Revelation in connection with Daniel. Teach these things.” Testimonies to Ministers, 112–115.

> "Vor ține oare frații noștri seama de faptul că trăim în mijlocul primejdiilor zilelor de pe urmă? Citiți Apocalipsa în legătură cu Daniel. Predați aceste lucruri." Mărturii pentru slujitori, 112-115.

Back to Articles