Article

# The Book of Daniel - Number Thirty-Three

Cartea lui Daniel - Numărul treizeci și trei

The “Seal” of God Impressed at the Sunday Law Decree: A Prophetic Analysis of Daniel Chapter 6

„Pecetea” lui Dumnezeu, întipărită la promulgarea Decretului Legii Duminicale: O analiză profetică a capitolului 6 din Daniel

Author

Jeff Pippenger

Published

December 28, 2023

Formats

PDF
Word

The “seal” of God that can be seen, is impressed at the Sunday law decree.

„Pecetea” lui Dumnezeu, care poate fi văzută, este aplicată odată cu decretul legii duminicale.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost. . ..

> „Niciunul dintre noi nu va primi vreodată sigiliul lui Dumnezeu câtă vreme caracterele noastre au asupra lor vreo pată sau vreo întinare. Ne revine nouă să îndreptăm defectele din caracterele noastre, să curățim templul sufletului de orice întinăciune. Atunci ploaia târzie va cădea asupra noastră, așa cum ploaia timpurie a căzut asupra ucenicilor în Ziua Cincizecimii....”

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 214, 216.

> Ce faceți, fraților, în marea lucrare a pregătirii? Cei care se unesc cu lumea primesc tiparul lumesc și se pregătesc pentru semnul fiarei. Cei care nu se încred în sine, care se smeresc înaintea lui Dumnezeu și își curățesc sufletele prin ascultarea de adevăr — aceștia primesc tiparul ceresc și se pregătesc pentru pecetea lui Dumnezeu pe frunțile lor. Când decretul va fi emis și pecetea va fi întipărită, caracterul lor va rămâne curat și fără pată pentru veșnicie. Mărturii, volumul 5, 214, 216.

Daniel receives the seal that can be seen, when he is thrown into the lion’s den, so the chapter is representing the Sunday law decree.

Daniel primește sigiliul vizibil atunci când este aruncat în groapa cu lei; prin urmare, capitolul reprezintă decretul legii duminicale.

> Then these men assembled unto the king, and said unto the king, Know, O king, that the law of the Medes and Persians is, That no decree nor statute which the king establisheth may be changed. Then the king commanded, and they brought Daniel, and cast him into the den of lions. Now the king spake and said unto Daniel, Thy God whom thou servest continually, he will deliver thee. And a stone was brought, and laid upon the mouth of the den; and the king sealed it with his own signet, and with the signet of his lords; that the purpose might not be changed concerning Daniel. Daniel 6:15–17.

> Atunci acei bărbați s-au înfățișat înaintea împăratului și i-au zis împăratului: Să știi, o, împărate, că legea mezilor și perșilor este aceasta: nicio poruncă sau hotărâre pe care o statornicește împăratul nu poate fi schimbată. Atunci împăratul a poruncit, și au adus pe Daniel și l-au aruncat în groapa cu lei. Împăratul a luat cuvântul și i-a zis lui Daniel: Dumnezeul tău, căruia Îi slujești necurmat, El te va izbăvi. Și au adus o piatră și au pus-o pe gura gropii; și împăratul a pecetluit-o cu inelul lui și cu inelul dregătorilor săi, pentru ca hotărârea să nu fie schimbată în ce-l privește pe Daniel. Daniel 6:15-17.

The story does not end there, but it does end where it starts. The line of Daniel chapter six illustrates the confederacy that was primarily led by the one hundred and twenty princes, and the two lesser presidents, but included the counselors, captains and governors. The five-fold alliance was formed to deceive the king into persecuting Daniel. The story ends with their judgment, for they are illustrating a special judgment that occurs at the Sunday law; a judgment that is not directed at those representing Daniel or the king, but at those who deceived the king.

Istorisirea nu se încheie acolo, ci se încheie acolo unde începe. Linia din capitolul șase al lui Daniel ilustrează confederația care a fost condusă în principal de cei o sută douăzeci de dregători și de cei doi președinți de rang inferior, dar care i-a cuprins și pe sfetnici, căpetenii și cârmuitori. Alianța cvintuplă a fost formată pentru a-l înșela pe împărat, ca să-l persecută pe Daniel. Istorisirea se încheie cu judecata lor, căci ei ilustrează o judecată specială care are loc la legea duminicală; o judecată care nu este îndreptată împotriva celor ce îl reprezintă pe Daniel sau pe împărat, ci împotriva celor care l-au înșelat pe împărat.

> And the king commanded, and they brought those men which had accused Daniel, and they cast them into the den of lions, them, their children, and their wives; and the lions had the mastery of them, and brake all their bones in pieces or ever they came at the bottom of the den. Daniel 6:24.

> Și împăratul a poruncit, și au adus pe acei bărbați care îl învinuaseră pe Daniel, și i-au aruncat în groapa leilor, pe ei, pe copiii lor și pe soțiile lor; iar leii au pus stăpânire pe ei și le-au sfărâmat toate oasele mai înainte ca ei să fi ajuns la fundul gropii. Daniel 6:24.

In the prophetic scenario it is always the church that deceives the state, and chapter six is identifying the deception carried out against the king. After Ahab had witnessed the mighty manifestation of God’s power on Mount Carmel, Elijah led him through the rain back to Jezebel. Ahab had no reason to think that Jezebel would not be impressed with the powerful testimony of God’s power, but Ahab had been deceived concerning Jezebel’s deep-seated hatred of Elijah. The story of Elijah in confrontation with Ahab and Jezebel is again repeated in the story of John the Baptist (who was Elijah), and Herod and Herodias.

În scenariul profetic, întotdeauna biserica este aceea care înșală statul, iar capitolul al șaselea identifică înșelăciunea săvârșită împotriva regelui. După ce Ahab fusese martor la puternica manifestare a puterii lui Dumnezeu pe Muntele Carmel, Ilie l-a călăuzit prin ploaie înapoi la Izabela. Ahab nu avea niciun motiv să creadă că Izabela nu va fi impresionată de mărturia puternică a puterii lui Dumnezeu, dar Ahab fusese înșelat cu privire la ura adânc înrădăcinată a Izabelei față de Ilie. Istoria lui Ilie în confruntarea cu Ahab și Izabela se repetă din nou în istoria lui Ioan Botezătorul (care a fost Ilie), precum și în aceea a lui Irod și a Irodiadei.

When on his birthday, the drunken Herod promised half his kingdom to Salome, (Herodias’ daughter), he did not expect that Herodias would demand the head of John. The kings, whether it be Ahab, Herod or Darius are deceived by the impure woman through the dance of Jezebel’s false prophets, or the dance of Herodias’ daughter, or the five-fold confederacy in the story of Daniel. Pilate was also deceived by a corrupt priesthood, which represented the Jewish “church”, and a church symbolizes a woman.

Când, de ziua lui de naștere, Irod, îmbătat, i-a promis Salomeei (fiica Irodiadei) jumătate din împărăția sa, nu se aștepta ca Irodiada să ceară capul lui Ioan. Regii, fie că este vorba de Ahab, Irod sau Darius, sunt amăgiți de femeia necurată prin dansul prorocilor mincinoși ai Izabelei, sau prin dansul fiicei Irodiadei, sau prin confederația cvintuplă din istoria lui Daniel. Pilat a fost, de asemenea, amăgit de o preoție coruptă, care reprezenta "biserica" iudaică, iar o biserică simbolizează o femeie.

The deception is a characteristic of the prophetic scenario, and Islam of the third Woe is the lie that is employed to deceive the United Nations in the last days through fear. Both the “deception” and the “lie” that produces the deception, are identified in God’s prophetic Word. The role of Islam, and the papacy becoming the eighth head of the seven heads, have already been identified as part of the message that is unsealed in the last days, which is the Revelation of Jesus Christ. Therefore, exposing the deception of Darius in Daniel chapter six is part of the message that makes up the message of the Midnight Cry. The deception is the element that fully heals the deadly wound, thus resurrecting the papacy as the eighth and final kingdom. In the deception of Darius, the two apostate presidents and the one hundred and twenty princes are the representatives of the confederacy of deception who are contrasted with Daniel.

Amăgirea este o caracteristică a scenariului profetic, iar Islamul celui de-al treilea Vai este minciuna folosită pentru a amăgi Organizația Națiunilor Unite în zilele din urmă, prin frică. Atât „amăgirea”, cât și „minciuna” care produce amăgirea sunt identificate în Cuvântul profetic al lui Dumnezeu. Rolul Islamului, precum și faptul că papalitatea devine capul al optulea al celor șapte capete, au fost deja identificate ca parte a soliei care este desigilată în zilele din urmă, și anume Apocalipsa lui Isus Hristos. Prin urmare, demascarea amăgirii lui Dariu din Daniel, capitolul șase, face parte din mesajul care constituie Strigătul de la Miezul Nopții. Amăgirea este elementul care vindecă pe deplin rana de moarte, înviind astfel papalitatea ca a opta și ultima împărăție. În amăgirea lui Dariu, cei doi președinți apostați și cei o sută douăzeci de căpetenii sunt reprezentanții confederației amăgirii, care sunt contrapuși lui Daniel.

One hundred and twenty is a symbol of God’s disciples at Pentecost.

O sută douăzeci este un simbol al ucenicilor lui Dumnezeu la Cincizecime.

> And in those days Peter stood up in the midst of the disciples, and said, (the number of names together were about an hundred and twenty.) Acts 1:15.

> Și în acele zile Petru s-a ridicat în mijlocul ucenicilor și a zis, (numărul numelor laolaltă era ca la o sută douăzeci.) Faptele Apostolilor 1:15.

Pentecost typifies the Sunday law when the seal is impressed, and the one hundred and twenty princes who deceived Darius, are a symbol of false priesthood at the Sunday law. Two categories of those who deceive the king are presented by the two apostate presidents and the one hundred and twenty apostate princes. The two presidents are classed with Daniel, who is the prophet. The two classes that deceive Darius represent a group of false prophets and a group of corrupted priests.

Cincizecimea prefigurează legea duminicală, când pecetea este aplicată, iar cei o sută douăzeci de dregători care l-au înșelat pe Dariu sunt un simbol al preoției false la legea duminicală. Două categorii ale celor care îl înșală pe împărat sunt prezentate prin cele două căpetenii apostate și prin cei o sută douăzeci de dregători apostați. Cele două căpetenii sunt asociate cu Daniel, care este profetul. Cele două clase care îl înșală pe Dariu reprezintă un grup de profeți falși și un grup de preoți corupți.

> Woe be unto the pastors that destroy and scatter the sheep of my pasture! saith the Lord. Therefore thus saith the Lord God of Israel against the pastors that feed my people; Ye have scattered my flock, and driven them away, and have not visited them: behold, I will visit upon you the evil of your doings, saith the Lord. And I will gather the remnant of my flock out of all countries whither I have driven them, and will bring them again to their folds; and they shall be fruitful and increase. And I will set up shepherds over them which shall feed them: and they shall fear no more, nor be dismayed, neither shall they be lacking, saith the Lord. Behold, the days come, saith the Lord, that I will raise unto David a righteous Branch, and a King shall reign and prosper, and shall execute judgment and justice in the earth. In his days Judah shall be saved, and Israel shall dwell safely: and this is his name whereby he shall be called, THE LORD OUR RIGHTEOUSNESS. Therefore, behold, the days come, saith the Lord, that they shall no more say, The Lord liveth, which brought up the children of Israel out of the land of Egypt; But, The Lord liveth, which brought up and which led the seed of the house of Israel out of the north country, and from all countries whither I had driven them; and they shall dwell in their own land. Mine heart within me is broken because of the prophets; all my bones shake; I am like a drunken man, and like a man whom wine hath overcome, because of the Lord, and because of the words of his holiness. For the land is full of adulterers; for because of swearing the land mourneth; the pleasant places of the wilderness are dried up, and their course is evil, and their force is not right. For both prophet and priest are profane; yea, in my house have I found their wickedness, saith the Lord. Wherefore their way shall be unto them as slippery ways in the darkness: they shall be driven on, and fall therein: for I will bring evil upon them, even the year of their visitation, saith the Lord. Jeremiah 23:1–12.

> Vai de păstorii care nimicesc și risipesc oile pășunii Mele! zice Domnul. De aceea, așa zice Domnul, Dumnezeul lui Israel, împotriva păstorilor care pasc poporul Meu: Voi ați împrăștiat turma Mea, ați izgonit-o și nu i-ați cercetat; iată, voi cerceta asupra voastră răul faptelor voastre, zice Domnul. Și voi aduna rămășița turmei Mele din toate țările în care i-am izgonit și îi voi aduce iarăși în staulurile lor; și vor fi roditori și se vor înmulți. Și voi ridica peste ei păstori care îi vor paște; și nu se vor mai teme, nici nu se vor înspăimânta, și nu va lipsi niciunul dintre ei, zice Domnul. Iată, vin zile, zice Domnul, când voi ridica lui David o Odraslă dreaptă, și un Împărat va domni și va propăși, și va face judecată și dreptate pe pământ. În zilele lui, Iuda va fi mântuit, iar Israel va locui în siguranță; și acesta este numele cu care va fi chemat: DOMNUL, DREPTATEA NOASTRĂ. De aceea, iată, vin zile, zice Domnul, când nu se va mai zice: Viu este Domnul, care a scos pe fiii lui Israel din țara Egiptului; ci: Viu este Domnul, care a scos și a călăuzit sămânța casei lui Israel din țara de la miazănoapte și din toate țările în care i-am izgonit; și vor locui în țara lor. Îmi este frântă inima înlăuntrul meu din pricina prorocilor; toate oasele îmi tremură; sunt ca un om beat și ca un om pe care l-a biruit vinul, din pricina Domnului și din pricina cuvintelor sfințeniei Lui. Căci țara este plină de adulteri; căci din pricina jurării țara jelește; locurile plăcute ale pustiei s-au uscat, alergarea lor este rea, iar puterea lor nu este dreaptă. Căci atât prorocul, cât și preotul sunt pângăriți; da, în Casa Mea le-am găsit răutatea, zice Domnul. De aceea calea lor va fi pentru ei ca niște căi alunecoase în întuneric: vor fi împinși și vor cădea acolo; căci voi aduce răul asupra lor, chiar anul cercetării lor, zice Domnul. Ieremia 23:1-12.

Jeremiah’s “year of visitation” is the judgment of the conspirators that deceived Darius. The judgment of the false prophets and priests is a subject of the prophetic Word. And just as a corrupt priesthood led out and deceived the Roman authorities against Christ, the conspiracy in Daniel six is addressing that very prophetic truth.

„Anul cercetării” din Ieremia este judecata conspiratorilor care l-au înșelat pe Darius. Judecata profeților și preoților mincinoși este un subiect al Cuvântului profetic. Și, după cum o preoție coruptă a amăgit autoritățile romane și le-a întors împotriva lui Hristos, conspirația din Daniel 6 vizează tocmai acest adevăr profetic.

The prophetic lines of chapter five of Daniel, set forth the executive judgment carried out upon the Republican horn and the nation of the United States at the Sunday law. That judgment is accomplished by Islam of the third Woe, that has snuck into the kingdom through the unguarded southern wall. The line of the Sunday law in chapter three of Daniel, identifies God’s people being lifted up as an ensign to the entire world at that very time. Chapter six is focusing upon the judgment carried out upon the false prophets in that very same history.

Liniile profetice ale capitolului cinci din Daniel expun judecata de execuție săvârșită asupra cornului republican și asupra națiunii Statelor Unite la momentul legii duminicale. Acea judecată este împlinită de Islamul celui de-al treilea Vai, care s-a strecurat în împărăție prin zidul dinspre sud, nepăzit. Linia legii duminicale din capitolul trei al lui Daniel identifică ridicarea poporului lui Dumnezeu ca stindard înaintea întregii lumi, chiar în acel timp. Capitolul șase se concentrează asupra judecății împlinite împotriva prorocilor mincinoși în aceeași istorie.

At the Sunday law in the United States the apostate Protestant horn is made up of two classes, one that upholds Sunday as the day of worship, and the other that vainly professes to uphold Sabbath as the day of worship. Their counterparts within the Republican horn are the Democrat and Republican parties. Each of the two apostate horns were typified by the Sadducees and Pharisees in the time of Christ. The two apostate presidents and one hundred and twenty priests in the deception of Darius also represent the two categories of the apostate horn of Protestantism. Though they were actually political figures in the time when the story took place, the prophetic context identifies that it is the apostate religious power that deceives the state.

La legea duminicală din Statele Unite, cornul protestant apostat este alcătuit din două clase: una care susține Duminica drept zi de închinare, iar cealaltă care, în mod zadarnic, pretinde că susține Sabatul ca zi de închinare. Omoloagele lor din cadrul cornului republican sunt Partidul Democrat și Partidul Republican. Cele două cornuri apostate au fost tipificate de saducheii și fariseii din vremea lui Hristos. Cei doi președinți apostați și o sută douăzeci de preoți din înșelăciunea lui Darius reprezintă, de asemenea, cele două categorii ale cornului apostat al Protestantismului. Deși în vremea în care a avut loc istorisirea ei erau, în fapt, figuri politice, contextul profetic identifică puterea religioasă apostată drept cea care înșală statul.

The story, as illustrated at Mount Carmel, identifies two classes of false prophets; the prophets of Baal and the prophets of the grove (Ashtaroth). Together they typify the combination of church and state, for Baal is a male deity and Ashtaroth is a female deity. Elijah ultimately executed the false prophets of Mount Carmel, just as the confederacy of Daniel chapter six were thrown into the lion’s den.

Relatarea, așa cum este ilustrată pe Muntele Carmel, identifică două clase de profeți mincinoși: profeții lui Baal și profeții dumbravei (Ashtaroth). Împreună, ei tipifică îmbinarea Bisericii cu statul, căci Baal este o divinitate masculină, iar Ashtaroth este o divinitate feminină. Ilie i-a ucis în cele din urmă pe profeții mincinoși de pe Muntele Carmel, întocmai cum confederația din Daniel, capitolul șase, a fost aruncată în groapa cu lei.

> And Elijah said unto them, Take the prophets of Baal; let not one of them escape. And they took them: and Elijah brought them down to the brook Kishon, and slew them there. 1 Kings 18:40.

> Și Ilie le-a zis: Prindeți pe prorocii lui Baal; niciunul să nu scape. Și i-au prins; iar Ilie i-a coborât la pârâul Chișon și i-a înjunghiat acolo. 1 Împărați 18:40.

In the same Mount Carmel story, represented by John the Baptist, the power that deceives is the daughter. Both stories identify the deceivers as dancing, whether around their offering on Mount Carmel, or at Herod’s drunken birthday party, where Salome did her dance of deception. Together the two lines identify the combination of church and state that is fully formed at the Sunday law, and that the apostate churches of the United States are the daughters of Herodias, who is Jezebel, who both represent Catholicism. Herod’s birthday marks the end of the sixth kingdom of the earth beast, but simultaneously marks the birthday of the seventh kingdom of Bible prophecy (the United Nations).

În aceeași istorie a Muntelui Carmel, reprezentată de Ioan Botezătorul, puterea care înșală este fiica. Ambele relatări îi înfățișează pe înșelători dansând, fie în jurul jertfei lor pe Muntele Carmel, fie la petrecerea bahică de ziua de naștere a lui Irod, unde Salomeea și-a făcut dansul înșelăciunii. Împreună, cele două linii identifică alianța dintre biserică și stat, care este pe deplin formată la legea duminicală, precum și faptul că bisericile apostate ale Statelor Unite sunt fiicele Irodiadei, care este Izabela, amândouă reprezentând catolicismul. Ziua de naștere a lui Irod marchează sfârșitul celei de-a șasea împărății a fiarei de pe pământ, dar, în același timp, marchează nașterea celei de-a șaptea împărății din profeția biblică (Națiunile Unite).

In the very promise to Salome, Herod agrees to give half his kingdom to Salome, identifying the seventh kingdom represents a combination of one-half church and one-half state. The kingdom begins when John’s head is delivered to Herodias. For this reason, the seventh kingdom is represented in Revelation chapter seventeen, as continuing but a short space. It is at the Sunday law that the three-fold union is put in place, for there the ten kings agree to give their short-lived kingdom unto the beast for one “hour.” The one “hour,” is the “hour” of the Sunday law crisis, that begins in the United States and ends when Michael stands up.

În însăși făgăduința către Salome, Irod consimte să-i dea jumătate din împărăția sa, arătând că a șaptea împărăție reprezintă o combinație pe jumătate biserică și pe jumătate stat. Împărăția începe când capul lui Ioan este înmânat Irodiadei. Din acest motiv, a șaptea împărăție este reprezentată în Apocalipsa, capitolul șaptesprezece, ca continuând doar pentru puțină vreme. La legea duminicală se instituie uniunea triplă, căci acolo cei zece regi se învoiesc să-și dea împărăția lor de scurtă durată fiarei pentru un "ceas". Acel "ceas" este "ceasul" crizei legii duminicale, care începe în Statele Unite și se încheie când Mihail se ridică.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. Revelation 17:12–14.

> Iar cele zece coarne pe care le-ai văzut sunt zece împărați, care încă n-au primit împărăție; dar vor primi putere ca împărați, pentru un ceas, împreună cu Fiara. Aceștia au un singur gând și își vor da puterea și tăria Fiarei. Aceștia vor duce război împotriva Mielului, iar Mielul îi va birui: căci El este Domn al domnilor și Împărat al împăraților; și cei care sunt cu El sunt chemați, aleși și credincioși. Apocalipsa 17:12-14.

The ten kings, represented by Herod, agree at the birthday of the seventh kingdom to give half their kingdom unto the beast during the Sunday law crisis, which is represented as “one hour.” In that “hour,” the handwriting is written on Belshazzar’s wall. In that “hour,” Shadrach, Meshach and Abednego are cast into the furnace and are lifted up in a cloud as are the two witnesses of Revelation chapter eleven. The three-fold union is brought together by the deception carried out by the earth beast, who brings fire down out of heaven in sight of men.

Cei zece împărați, reprezentați de Irod, cad de acord, la ziua de naștere a celei de-a șaptea împărății, să dea jumătate din împărăția lor fiarei, în timpul crizei legii duminicale, care este reprezentată ca „un ceas”. În acel „ceas”, apare scrisul de pe perete pe zidul lui Belșațar. În acel „ceas”, Șadrac, Meșac și Abed-Nego sunt aruncați în cuptor și sunt înălțați într-un nor, la fel ca cei doi martori din Apocalipsa, capitolul unsprezece. Tripla unire este adusă laolaltă prin înșelăciunea înfăptuită de fiara care se ridică din pământ, care face să coboare foc din cer, în fața oamenilor.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. And he exerciseth all the power of the first beast before him, and causeth the earth and them which dwell therein to worship the first beast, whose deadly wound was healed. And he doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, And deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do in the sight of the beast; saying to them that dwell on the earth, that they should make an image to the beast, which had the wound by a sword, and did live. Revelation 13:11–14.

> Și am văzut o altă fiară care se ridica din pământ; avea două coarne ca ale unui miel și vorbea ca un balaur. Și exercită toată puterea celei dintâi fiare înaintea ei și face ca pământul și pe cei ce locuiesc în el să se închine fiarei dintâi, a cărei rană de moarte a fost vindecată. Și săvârșește semne mari, până acolo încât face să coboare foc din cer pe pământ în văzul oamenilor, și amăgește pe cei ce locuiesc pe pământ prin acele minuni pe care avea puterea să le facă înaintea fiarei; spunând celor ce locuiesc pe pământ să facă un chip al fiarei, care avusese rana de sabie și a rămas în viață. Apocalipsa 13:11-14.

The world is deceived, not so much by the miracles, as it is by “the means of those miracles” which he had power to do. The expression “means of those miracles” is an added phrase, but it places the correct emphasis on the miracles, that should be carefully noted. The way in which the false message (fire from heaven), deceives the world is important to recognize, for we are now in the very history where the populations of planet earth are being hypnotized through an “information super-highway” that is controlled and manipulated by the globalist merchants of the earth. That subject we will leave off until later articles, but we are simply noting now that the deceit of the presidents and princes that was carried out upon Darius, is a specific prophetic subject, containing several connected elements that need to be recognized.

Lumea este înșelată nu atât prin minuni, cât prin „mijloacele acelor minuni” pe care el avea putere să le facă. Expresia „mijloacele acelor minuni” este o formulare adăugată, dar ea așază accentul corect asupra minunilor, lucru care trebuie observat cu atenție. Felul în care mesajul fals (foc din cer) înșală lumea este important să fie recunoscut, căci ne aflăm acum chiar în perioada istorică în care populațiile planetei Pământ sunt hipnotizate printr-o „superautostradă a informației” care este controlată și manipulată de negustorii globali ai pământului. Acel subiect îl vom lăsa pentru articolele ulterioare, dar notăm doar acum că înșelăciunea președinților și a prinților care a fost înfăptuită împotriva lui Darius este un subiect profetic specific, conținând mai multe elemente conexe care trebuie recunoscute.

The three-fold union is brought together by the deception of Salome’s sensuous dance before the rulers at Herod’s birthday party. The deception that was forced upon Pilate, that was two-fold in nature, which was the accusation that Christ was causing and promoting sedition against the state power, and also that He was blaspheming against the religious power. In that history three antagonists came together. The Roman power (the state), Barabbas, a false Christ (the false prophet), and the apostate Jewish church (the beast). The apostate church deceived the Roman authority (the state), with the two-fold lie of sedition and blasphemy.

Uniunea triplă este adusă laolaltă prin înșelăciunea dansului senzual al Salomeei înaintea dregătorilor, la serbarea zilei de naștere a lui Irod. Înșelăciunea care i-a fost impusă lui Pilat, de natură dublă, consta în acuzația că Hristos provoca și promova sedițiune împotriva autorității statale și, de asemenea, că săvârșea blasfemie împotriva autorității religioase. În acea istorie s-au întrunit trei antagoniști: puterea romană (statul), Baraba, un Hristos fals (proorocul mincinos), și biserica iudaică apostată (fiara). Biserica apostată a înșelat autoritatea romană (statul), prin minciuna dublă a sedițiunii și a blasfemiei.

When Darius is finally awakened to the motivation of his deceivers, he is forced to throw Daniel into the lion’s den. Daniel broke the law of the state by his obedience to the law of God. The lie presented to Darius, was accomplished by exalting Darius’ pride, thus preventing him from recognizing the motivation of his deceivers. The lie and the deception in the story of Daniel and the lion’s den, identifies obedience to God as blasphemy and sedition, which was the same two-fold deception of the cross, and the waymark of the cross aligns with the waymark of the Sunday law.

Când Darius își dă în cele din urmă seama de motivația amăgitorilor săi, este constrâns să-l arunce pe Daniel în groapa cu lei. Daniel a încălcat legea statului prin ascultarea de Legea lui Dumnezeu. Minciuna prezentată lui Darius a fost înfăptuită prin exaltarea mândriei lui Darius, împiedicându-l astfel să recunoască motivația amăgitorilor săi. Minciuna și înșelăciunea din istoria lui Daniel și a gropii cu lei identifică ascultarea de Dumnezeu drept blasfemie și sedițiune, ceea ce a fost aceeași înșelăciune dublă a crucii, iar jalonul crucii se aliniază cu jalonul legii duminicale.

The punishment of the religious deceiving power is a subject of Bible prophecy, as is the fact that the religious power deceives the state power.

Pedepsirea puterii religioase amăgitoare face obiectul profeției biblice, la fel ca și faptul că puterea religioasă amăgește puterea de stat.

> “The people see that they have been deluded. They accuse one another of having led them to destruction; but all unite in heaping their bitterest condemnation upon the ministers. Unfaithful pastors have prophesied smooth things; they have led their hearers to make void the law of God and to persecute those who would keep it holy. Now, in their despair, these teachers confess before the world their work of deception. The multitudes are filled with fury. ‘We are lost!’ they cry, ‘and you are the cause of our ruin;’ and they turn upon the false shepherds. The very ones that once admired them most will pronounce the most dreadful curses upon them. The very hands that once crowned them with laurels will be raised for their destruction. The swords which were to slay God’s people are now employed to destroy their enemies. Everywhere there is strife and bloodshed.” The Great Controversy, 655.

> „Oamenii văd că au fost amăgiți. Ei se acuză unii pe alții că i-au dus la pieire; dar toți se unesc în a arunca asupra slujitorilor cea mai aspră condamnare. Păstori necredincioși au prorocit lucruri măgulitoare; i-au condus pe ascultătorii lor la desființarea Legii lui Dumnezeu și la prigonirea acelora care ar păzi-o cu sfințenie. Acum, în deznădejdea lor, acești învățători își mărturisesc înaintea lumii lucrarea de amăgire. Mulțimile sunt cuprinse de furie. ‘Suntem pierduți!’ strigă ei, ‘și voi sunteți cauza pierzaniei noastre’; și se năpustesc asupra păstorilor mincinoși. Chiar aceia care odinioară i-au admirat cel mai mult vor rosti asupra lor cele mai cumplite blesteme. Chiar mâinile care odinioară i-au încununat cu lauri se vor ridica pentru nimicirea lor. Săbiile care erau menite să-i ucidă pe poporul lui Dumnezeu sunt acum folosite pentru a-și nimici vrăjmașii. Pretutindeni este vrajbă și vărsare de sânge.” Marea Controversă, 655.

The religious leaders are turned upon after probation closes, for their flocks recognize that they had been deceived by a lie propagated by the religious leaders. The presidents and princes, along with their families, all suffered the same retributive judgment for the lie they propagated. When Elijah slew the false prophets at Mount Carmel, that same retribution is represented at “the great earthquake” of Revelation chapter eleven, when “seven thousand” are overthrown.

După închiderea timpului de probă, împotriva conducătorilor religioși se întorc turmele lor, căci acestea recunosc că fuseseră înșelate de o minciună propagată de către conducătorii religioși. Președinții și prinții, împreună cu familiile lor, au suferit cu toții aceeași judecată retributivă pentru minciuna pe care au propagat-o. Când Ilie i-a ucis pe profeții mincinoși pe Muntele Carmel, aceeași judecată retributivă este reprezentată în "marele cutremur" din capitolul unsprezece al Apocalipsei, când "șapte mii" sunt doborâți.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. Revelation 11:13.

> Și în ceasul acela s-a produs un mare cutremur, și a zecea parte a cetății a căzut, și în cutremur au fost uciși șapte mii de oameni; iar rămășița s-a înfricoșat și a dat slavă Dumnezeului cerului. Apocalipsa 11:13.

In the fulfillment of the great earthquake of the French Revolution the seven thousand that were slain represented the royalty of France. At the “hour” of the great earthquake that is the Sunday law, the seven thousand that are slain represent Seventh-day Adventists who bow to Rome, for only those that understand the accountability of the Seventh-day Sabbath receive the mark of the beast when the Sunday law arrives.

În împlinirea marelui cutremur al Revoluției Franceze, cei șapte mii care au fost uciși au reprezentat regalitatea Franței. La „ceasul” marelui cutremur, care este legea duminicală, cei șapte mii care sunt uciși îi reprezintă pe Adventiștii de Ziua a Șaptea care se închină Romei, căci numai aceia care înțeleg responsabilitatea Sabatului zilei a șaptea primesc semnul fiarei când va fi instituită legea duminicală.

> “The change of the Sabbath is the sign or mark of the authority of the Roman church. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false Sabbath in the place of the true, are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. The mark of the beast is the papal Sabbath, which has been accepted by the world in the place of the day of God’s appointment.

> Schimbarea Sabatului este semnul sau pecetea autorității Bisericii Romei. Cei care, înțelegând cerințele poruncii a patra, aleg să păzească Sabatul fals în locul celui adevărat, aduc astfel omagiu acelei puteri de către care, și numai de către ea, este poruncit acesta. Semnul fiarei este Sabatul papal, care a fost acceptat de lume în locul zilei rânduite de Dumnezeu.

> “But the time to receive the mark of the beast, as designated in prophecy, has not yet come. The testing time has not yet come. There are true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion. None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit Sabbath, and when the loud cry of the third angel shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast in their foreheads or in their hands.

> Dar vremea de a primi semnul fiarei, așa cum este rânduită în profeție, încă nu a sosit. Timpul încercării încă nu a venit. Există creștini adevărați în fiecare biserică; nici comuniunea romano-catolică nu face excepție. Nimeni nu este condamnat până când nu a primit lumina și nu a înțeles îndatorirea poruncii a patra. Dar când va fi emis decretul de impunere a sabatului contrafăcut și când strigătul cel tare al celui de-al treilea înger va avertiza oamenii împotriva închinării fiarei și chipului ei, granița va fi trasată limpede între fals și adevărat. Atunci cei care încă stăruie în călcarea Legii vor primi semnul fiarei pe frunțile lor sau pe mâinile lor.

> “With rapid steps we are approaching this period. When Protestant churches shall unite with the secular power to sustain a false religion, for opposing which their ancestors endured the fiercest persecution, then will the papal Sabbath be enforced by the combined authority of church and state. There will be a national apostasy, which will end only in national ruin.” Bible Training School, February 2, 1913.

> Cu pași repezi ne apropiem de această perioadă. Când bisericile protestante se vor uni cu puterea seculară pentru a susține o religie falsă, împotriva căreia strămoșii lor au îndurat cea mai crâncenă prigoană, atunci Sabatul papal va fi impus de autoritatea unită a bisericii și a statului. Va avea loc o apostazie națională, care nu se va sfârși decât prin ruină națională. Bible Training School, 2 februarie 1913.

The “seven thousand” who are overthrown at the “hour” of the great earthquake, that is the Sunday law, are also paralleled by the “seven thousand” who refused to bow to Jezebel in the time of Elijah.

Cei „șapte mii” care sunt nimiciți la „ceasul” marelui cutremur, adică legea duminicală, își găsesc, de asemenea, un corespondent în „șapte mii” care au refuzat să se plece înaintea Izabelei în vremea lui Ilie.

> Yet I have left me seven thousand in Israel, all the knees which have not bowed unto Baal, and every mouth which hath not kissed him. 1 Kings 19:18.

> Totuși Mi-am păstrat mie în Israel șapte mii, toți genunchii care nu s-au plecat înaintea lui Baal și fiecare gură care nu l-a sărutat. 1 Împărați 19:18.

The first reference to seven thousand identifies a faithful group that refused to bow to Jezebel, and the last reference represents a remnant that do bow to Jezebel. When the papacy conquers the glorious land (the earth beast of Revelation thirteen), at the Sunday law, one class is “overthrown” and another class escapes the hand of Babylon’s control, for the message to come out of Babylon then begins.

Prima referință la șapte mii identifică un grup credincios care a refuzat să-și plece genunchiul înaintea Izabelei, iar ultima referință reprezintă o rămășiță care își pleacă genunchiul înaintea Izabelei. Când papalitatea cucerește Țara cea minunată (fiara de pe pământ din Apocalipsa treisprezece), la legea duminicală, o clasă este "răsturnată", iar o altă clasă scapă de sub mâna stăpânitoare a Babilonului, căci atunci începe solia de a ieși din Babilon.

> He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. Daniel 11:41.

> Va intra și în țara cea minunată, iar multe țări vor cădea; însă aceștia vor scăpa din mâna lui: Edom, Moab și căpetenia copiilor lui Amon. Daniel 11:41.

The word “countries” is an added word, for many countries are not “overthrown” at the Sunday law, but many individual Seventh-day Adventists are, for at that point they are the only ones held accountable to the light of the third angel. They are the “many,” for they were those called to be among those that received the seal of God, but they rejected that calling.

Cuvântul „countries” este un cuvânt adăugat, căci multe țări nu sunt „răsturnate” la legea duminicală, însă mulți Adventiști de Ziua a Șaptea, în mod individual, sunt „răsturnați”, căci în acel moment ei sunt singurii trași la răspundere în fața luminii celui de-al treilea înger. Ei sunt „cei mulți”, căci ei erau cei chemați să fie printre aceia care au primit sigiliul lui Dumnezeu, dar au respins acea chemare.

> And he saith unto him, Friend, how camest thou in hither not having a wedding garment? And he was speechless. Then said the king to the servants, Bind him hand and foot, and take him away, and cast him into outer darkness; there shall be weeping and gnashing of teeth. For many are called, but few are chosen. Matthew 22:12–14.

> Și i-a zis: Prietene, cum ai intrat aici fără haină de nuntă? Iar el a amuțit. Atunci împăratul a zis slujitorilor: Legați-l de mâini și de picioare, luați-l și aruncați-l în întunericul de afară; acolo va fi plânsul și scrâșnirea dinților. Căci mulți sunt chemați, dar puțini sunt aleși. Matei 22:12-14.

The deception of the princes and presidents in Daniel chapter six is identifying the punishment of the religious power that deceives the state power.

Înșelăciunea prinților și a președinților din capitolul șase al cărții Daniel identifică pedeapsa puterii religioase care înșală puterea de stat.

> And the king commanded, and they brought those men which had accused Daniel, and they cast them into the den of lions, them, their children, and their wives; and the lions had the mastery of them, and brake all their bones in pieces or ever they came at the bottom of the den. Daniel 6:24.

> Și împăratul a poruncit, și au adus pe acei bărbați care îl învinuaseră pe Daniel, și i-au aruncat în groapa leilor, pe ei, pe copiii lor și pe soțiile lor; iar leii au pus stăpânire pe ei și le-au sfărâmat toate oasele mai înainte ca ei să fi ajuns la fundul gropii. Daniel 6:24.

We shall continue the book of Daniel in the next article.

Vom continua cu cartea lui Daniel în articolul următor.

> And what shall I more say? for the time would fail me to tell of Gedeon, and of Barak, and of Samson, and of Jephthae; of David also, and Samuel, and of the prophets: Who through faith subdued kingdoms, wrought righteousness, obtained promises, stopped the mouths of lions. Hebrews 11:32, 33.

> Și ce voi mai zice? Căci nu mi-ar ajunge vremea să povestesc despre Ghedeon și despre Barac și despre Samson și despre Iefta; și despre David și despre Samuel și despre proroci: care, prin credință, au supus împărății, au lucrat dreptate, au dobândit făgăduințele, au astupat gurile leilor. Evrei 11:32, 33.

Back to Articles