Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Eight

Cartea lui Daniel - Numărul nouăzeci și opt

The Triple Application of Elijah and the Last Days’ Judgment: Understanding the Investigative and Executive Phases

Tripla aplicare a lui Ilie și judecata din zilele de pe urmă: înțelegerea fazelor de cercetare și de executare

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word

The triple application of Elijah identified that in the last days there would be an Elijah at the beginning of the last days and at the ending of the last days. The “last days” are the days of judgment, which is progressive and divided into two types of judgment. The investigative judgment which began in the beginning of the last days, and the executive judgment which takes place in the ending of the last days. The triple application of Elijah is primarily representing the history of the executive judgment which begins at the soon-coming Sunday law.

Aplicarea triplă a lui Ilie a arătat că, în zilele de pe urmă, va exista un Ilie la începutul zilelor de pe urmă și la încheierea zilelor de pe urmă. „Zilele de pe urmă” sunt zilele judecății, care este progresivă și se împarte în două tipuri de judecată: judecata de cercetare, care a început la începutul zilelor de pe urmă, și judecata executorie, care are loc la încheierea zilelor de pe urmă. Aplicarea triplă a lui Ilie reprezintă în primul rând istoria judecății executorii, care începe odată cu iminenta lege duminicală.

The investigative judgment is restricted to those who have made a profession to be a follower of God, primarily by direct profession, but also in a minority of occurrences by an indirect profession of lifestyle.

Judecata de cercetare este limitată la cei care au mărturisit că sunt urmași ai lui Dumnezeu, în principal prin mărturisire directă, dar, într-o minoritate de cazuri, și printr-o mărturisire indirectă, exprimată prin stilul de viață.

> (For not the hearers of the law are just before God, but the doers of the law shall be justified. For when the Gentiles, which have not the law, do by nature the things contained in the law, these, having not the law, are a law unto themselves: Which show the work of the law written in their hearts, their conscience also bearing witness, and their thoughts the mean while accusing or else excusing one another.) Romans 2:13–15.

> (Căci nu cei ce aud Legea sunt drepți înaintea lui Dumnezeu, ci cei ce împlinesc Legea vor fi îndreptățiți. Căci, când neamurile care n-au Legea fac din fire lucrurile cuprinse în Lege, aceștia, deși n-au Legea, sunt o lege pentru ei înșiși: ei arată că lucrarea Legii este scrisă în inimile lor, conștiința lor, de asemenea, dând mărturie, iar gândurile lor, în același timp, acuzând sau dezvinovățind unele pe altele.) Romani 2:13-15.

The investigative judgment has two primary divisions, for it began with the investigation of the lives of the dead (from the days of Adam onward), who had professed to believe in the true God, and on September 11, 2001, it began the process of the investigative “judgment of the living.” The investigative judgment has another division beyond dead to living, for judgment begins with God’s house, and in the last days God’s house is Laodicean Adventism. Once the judgment of God’s house concludes at the soon-coming Sunday law, then God’s other flock that are then in Babylon are judged.

Judecata de cercetare are două diviziuni principale, căci a început cu cercetarea vieților celor morți (din zilele lui Adam încoace), care mărturisiseră credință în adevăratul Dumnezeu, iar la 11 septembrie 2001 a început procesul „judecății de cercetare a celor vii”. Judecata de cercetare are încă o diviziune, dincolo de cea dintre morți și vii, căci judecata începe cu casa lui Dumnezeu, iar în zilele din urmă casa lui Dumnezeu este Adventismul laodicean. După ce judecata casei lui Dumnezeu se încheie odată cu legea duminicală iminentă, este judecată cealaltă turmă a lui Dumnezeu, care atunci se află în Babilon.

The executive judgment is God’s punishment upon those who rejected His offer of salvation. The executive judgment begins at the soon-coming Sunday law. The United States will then have filled up its cup of wrath, which is also the cup of its probationary time, and national apostasy will be followed by national ruin. Every nation on planet earth will follow the example of the United States in enforcing a Sunday law, and each of those nations will then fill up their cups and also suffer national ruin.

Judecata executorie este pedeapsa lui Dumnezeu asupra celor care au respins oferta Sa de mântuire. Judecata executorie începe odată cu iminenta lege duminicală. Statele Unite își vor fi umplut atunci paharul mâniei, care este totodată paharul timpului lor de probă, iar apostazia națională va fi urmată de ruină națională. Fiecare națiune de pe planeta Pământ va urma exemplul Statelor Unite în impunerea unei legi duminicale, iar fiecare dintre acele națiuni își va umple atunci paharul și va suferi, de asemenea, ruină națională.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> Pe măsură ce America, țara libertății religioase, se va uni cu papalitatea pentru a constrânge conștiința și a-i sili pe oameni să onoreze sabatul fals, popoarele din fiecare țară de pe glob vor fi conduse să-i urmeze exemplul. Mărturii, volumul 6, 18.

The executive judgment is also divided into two parts. From the Sunday law in the United States until human probation closes when Michael stands up, God’s judgments are mixed with mercy, but when Michael stands up, God’s wrath, as represented by the pouring out of the seven last plagues, contains no mercy. During the period of the Sunday law crisis the executive judgments upon men and nations will be mixed with mercy, for there will still be some in Babylon that are then being given opportunity to understand the distinction between the worship of Sabbath and Sunday.

Judecata executorie este, de asemenea, împărțită în două părți. De la legea duminicală din Statele Unite până la închiderea timpului de har pentru omenire, când Mihail se va ridica, judecățile lui Dumnezeu sunt amestecate cu milă, dar când Mihail se va ridica, mânia lui Dumnezeu, așa cum este reprezentată prin revărsarea celor șapte plăgi din urmă, nu conține nicio milă. În perioada crizei legii duminicale, judecățile executorii asupra oamenilor și neamurilor vor fi amestecate cu milă, căci vor mai fi încă unii în Babilon cărora li se va oferi atunci ocazia de a înțelege deosebirea dintre închinarea de Sabat și cea de Duminică.

> “Oh, that the people might know the time of their visitation! There are many who have not yet heard the testing truth for this time. There are many with whom the Spirit of God is striving. The time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; His hand is still stretched out to save, while the door is closed to those who would not enter.

> O, de-ar cunoaște oamenii vremea cercetării lor! Sunt mulți care n-au auzit încă adevărul de încercare pentru acest timp. Sunt mulți cu care Duhul lui Dumnezeu Se luptă. Vremea judecăților nimicitoare ale lui Dumnezeu este vremea îndurării pentru cei care n-au avut ocazia să învețe ce este adevărul. Cu duioșie îi va privi Domnul. Inima Sa milostivă este mișcată; mâna Sa este încă întinsă spre a mântui, în timp ce ușa este închisă pentru cei ce n-au vrut să intre.

> “The mercy of God is shown in His long forbearance. He is holding back His judgments, waiting for the message of warning to be sounded to all. Oh, if our people would feel as they should the responsibility resting upon them to give the last message of mercy to the world, what a wonderful work would be done!” Testimonies, volume 9, 97.

> Mila lui Dumnezeu se arată în îndelunga Lui răbdare. El Își reține judecățile, așteptând ca solia de avertizare să fie vestită tuturor. O, dacă poporul nostru ar simți, așa cum se cuvine, responsabilitatea ce le revine de a da lumii ultima solie de milă, ce lucrare minunată s-ar înfăptui! Mărturii, volumul 9, 97.

The “time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth.” Those two “times” begin together when “the door is closed” upon Laodicean Adventists “who would not enter.”

„Timpul judecăților nimicitoare ale lui Dumnezeu este timpul îndurării pentru cei care nu au avut posibilitatea să învețe ce este adevărul.” Aceste două „timpuri” încep concomitent când „ușa este închisă” pentru adventiștii laodiceeni „care n-au vrut să intre.”

> “I saw that the holy Sabbath is, and will be, the separating wall between the true Israel of God and unbelievers; and that the Sabbath is the great question, to unite the hearts of God’s dear waiting saints. And if one believed, and kept the Sabbath, and received the blessing attending it, and then gave it up, and broke the holy commandment, they would shut the gates of the Holy City against themselves, as sure as there was a God that rules in heaven above. I saw that God had children, who do not see and keep the Sabbath. They had not rejected the light on it. And at the commencement of the time of trouble, we were f illed with the Holy Ghost as we went forth and proclaimed the Sabbath more fully. This enraged the church, and nominal Adventists, as they could not refute the Sabbath truth. And at this time, God’s chosen, all saw clearly that we had the truth, and they came out and endured the persecution with us.” A Word to the Little Flock, 18, 19.

> Am văzut că Sabatul sfânt este și va fi zidul de despărțire între adevăratul Israel al lui Dumnezeu și necredincioși; și că Sabatul este marea chestiune, pentru a uni inimile scumpilor sfinți ai lui Dumnezeu care așteaptă. Iar dacă cineva ar crede și ar păzi Sabatul și ar primi binecuvântarea care îl însoțește, apoi l-ar părăsi și ar călca porunca sfântă, și-ar închide porțile Sfintei Cetăți împotriva sa, la fel de sigur cum există un Dumnezeu care domnește în cerurile de sus. Am văzut că Dumnezeu are copii care nu văd și nu păzesc Sabatul. Ei nu respinseseră lumina cu privire la el. Iar la începutul timpului de strâmtorare, am fost umpluți de Duhul Sfânt pe când ieșeam și proclamam Sabatul mai pe deplin. Aceasta a înfuriat biserica și pe adventiștii nominali, deoarece nu puteau combate adevărul despre Sabat. Și în acel timp, aleșii lui Dumnezeu au văzut cu toții limpede că noi aveam adevărul și au ieșit și au îndurat prigonirea împreună cu noi. Un cuvânt către turma mică, 18, 19.

The door is closed at the soon-coming Sunday law, making the period which precedes the Sunday law “the time” of God’s people’s “visitation.”

Ușa se închide odată cu iminenta lege duminicală, făcând ca perioada care precede legea duminicală să fie "timpul" "cercetării" poporului lui Dumnezeu.

> How do ye say, We are wise, and the law of the Lord is with us? Lo, certainly in vain made he it; the pen of the scribes is in vain. The wise men are ashamed, they are dismayed and taken: lo, they have rejected the word of the Lord; and what wisdom is in them? Therefore will I give their wives unto others, and their fields to them that shall inherit them: for everyone from the least even unto the greatest is given to covetousness, from the prophet even unto the priest every one dealeth falsely. For they have healed the hurt of the daughter of my people slightly, saying, Peace, peace; when there is no peace. Were they ashamed when they had committed abomination? nay, they were not at all ashamed, neither could they blush: therefore shall they fall among them that fall: in the time of their visitation they shall be cast down, saith the Lord. Jeremiah 8:8–12.

> Cum ziceți: Suntem înțelepți și Legea Domnului este cu noi? Iată, cu adevărat în zadar a făcut-o el; condeiul scribilor este în zadar. Înțelepții sunt dați de rușine, sunt înspăimântați și prinși: iată, au lepădat Cuvântul Domnului; și ce înțelepciune este în ei? De aceea voi da soțiile lor altora, iar ogoarele lor celor ce le vor moșteni: căci toți, de la cel mai mic până la cel mai mare, sunt dedați la lăcomie; de la profet până la preot, fiecare se poartă în chip mincinos. Căci au vindecat în mod superficial rana fiicei poporului Meu, zicând: Pace, pace; când nu este pace. S-au rușinat ei când au săvârșit urâciune? Ba, nicidecum nu s-au rușinat, nici nu au putut să roșească; de aceea vor cădea printre cei ce cad; la vremea cercetării lor vor fi doborâți, zice Domnul. Ieremia 8:8-12.

As with ancient Israel, so with modern Israel, they are both destroyed, for they knew not the time of their visitation. The time of God’s visitation for Laodicean Adventism began on September 11, 2001, and concludes at the soon coming Sunday law.

Așa cum a fost cu Israelul din vechime, tot așa este cu Israelul modern: ambele sunt nimicite, fiindcă n-au cunoscut vremea cercetării lor. Vremea cercetării lui Dumnezeu pentru Adventismul laodicean a început la 11 septembrie 2001 și se încheie odată cu iminenta lege duminicală.

> And when he was come near, he beheld the city, and wept over it, Saying, If thou hadst known, even thou, at least in this thy day, the things which belong unto thy peace! but now they are hid from thine eyes. For the days shall come upon thee, that thine enemies shall cast a trench about thee, and compass thee round, and keep thee in on every side, And shall lay thee even with the ground, and thy children within thee; and they shall not leave in thee one stone upon another; because thou knewest not the time of thy visitation. Luke 19:41–44.

> Iar când S-a apropiat și a văzut cetatea, a plâns pentru ea, zicând: O, de ai fi cunoscut, chiar tu, măcar în această zi a ta, cele ce sunt spre pacea ta! Dar acum sunt ascunse de ochii tăi. Căci vor veni peste tine zile când vrăjmașii tăi îți vor face împrejur un șanț, te vor înconjura și te vor strânge din toate părțile, și te vor face una cu pământul, pe tine și pe copiii tăi din mijlocul tău; și nu vor lăsa în tine piatră pe piatră; pentru că n-ai cunoscut vremea cercetării tale. Luca 19:41-44.

At the time of God’s visitation the wise and foolish are forever separated.

La vremea cercetării lui Dumnezeu, cei înțelepți și cei neînțelepți sunt despărțiți pe vecie.

> “We know that unconsecrated Seventh-day Adventists, who have a knowledge of the truth, but who have linked themselves with worldlings will depart entirely from the faith, giving heed to seducing spirits. The enemy will gladly hold out inducements to them, to lead them to carry on a warfare against the people of God. But those who are true and steadfast will have a strong and powerful defense in God.” Manuscript Releases, volume 7, 186.

> Știm că Adventiștii de Ziua a Șaptea neconsacrați, care au cunoașterea adevărului, dar care s-au asociat cu oamenii lumești, se vor depărta cu totul de credință, dând ascultare duhurilor amăgitoare. Vrăjmașul le va întinde cu bucurie momeala, pentru a-i determina să poarte un război împotriva poporului lui Dumnezeu. Dar cei adevărați și statornici vor avea în Dumnezeu o apărare tare și puternică. Manuscript Releases, volumul 7, 186.

Their time of visitation began on September 11, 2001, as typified by the time of visitation upon the Protestant churches on August 11, 1840, and as the time of visitation had begun for ancient Israel when the Holy Spirit descended at the baptism of Christ.

Vremea cercetării lor a început la 11 septembrie 2001, după cum fusese prefigurată de vremea cercetării asupra bisericilor protestante la 11 august 1840, și după cum începuse vremea cercetării pentru Israelul din vechime când Duhul Sfânt S-a pogorât la botezul lui Hristos.

The executive judgment begins when the United States fills the cup of its probationary time at the soon coming Sunday law, which is also when the Laodicean Adventist church has filled their cup. Judgment begins with the house of God, and the cup of probationary time for both corrupted horns of the United States. The corrupted horn of Protestantism that has previously been represented by the Laodicean Adventist church then ceases, and the Philadelphian movement of the third angel is then the true horn of Protestantism, and spiritual Jerusalem that is lifted up as an ensign. At that point Jerusalem changes from the church militant into the church triumphant.

Judecata executivă începe atunci când Statele Unite își umplu paharul timpului de probă la iminenta lege duminicală, moment în care și Biserica Adventistă laodiceană și-a umplut paharul. Judecata începe de la casa lui Dumnezeu, iar paharul timpului de probă este plin și pentru ambele coarne corupte ale Statelor Unite. Cornul corupt al protestantismului, care fusese anterior reprezentat de Biserica Adventistă laodiceană, încetează atunci, iar mișcarea filadelfiană a îngerului al treilea este atunci adevăratul corn al protestantismului și Ierusalimul spiritual care este înălțat ca un stindard. În acel moment, Ierusalimul trece de la biserica luptătoare la biserica triumfătoare.

The executive judgment begins, with the time of God’s destructive judgments, which is also a time of mercy for God’s other flock that is still in Babylon. It begins when the time of God’s visitation upon Laodicean Adventism ends. The executive judgment progresses to the Seven Last Plagues where the judgments are no longer mixed with mercy, and then Jesus returns.

Judecata executorie începe odată cu timpul judecăților nimicitoare ale lui Dumnezeu, care este totodată un timp de îndurare pentru cealaltă turmă a lui Dumnezeu, aflată încă în Babilon. Ea începe când se încheie timpul cercetării lui Dumnezeu asupra adventismului laodicean. Judecata executorie progresează până la cele șapte urgii din urmă, unde judecățile nu mai sunt amestecate cu îndurare, iar apoi Isus revine.

When Jesus returns, the millennium (one thousand years), of Revelation chapter twenty, identifies that Satan is bound upon a desolated earth, alone with only the rebellious angels that participated in the attack against God.

Când Isus va reveni, mileniul (o mie de ani) din Apocalipsa, capitolul douăzeci, indică faptul că Satana este înlănțuit pe un pământ pustiit, singur, numai cu îngerii răzvrătiți care au participat la atacul împotriva lui Dumnezeu.

> And I saw an angel come down from heaven, having the key of the bottomless pit and a great chain in his hand. And he laid hold on the dragon, that old serpent, which is the Devil, and Satan, and bound him a thousand years, And cast him into the bottomless pit, and shut him up, and set a seal upon him, that he should deceive the nations no more, till the thousand years should be fulfilled: and after that he must be loosed a little season. Revelation 20:1–3.

> Și am văzut un înger coborând din cer, având cheia adâncului fără fund și un lanț mare în mână. Și a pus mâna pe balaurul, șarpele cel vechi, care este Diavolul și Satana, și l-a legat pentru o mie de ani; și l-a aruncat în adâncul fără fund, l-a închis și a pecetluit deasupra lui, ca să nu mai înșele neamurile, până când se vor împlini cei o mie de ani; iar după aceea trebuie să fie dezlegat pentru puțină vreme. Apocalipsa 20:1-3.

During that thousand years the redeemed will perform an investigative judgment upon the lost who are still sleeping in their graves waiting for the conclusion of the individual judgments. The redeemed will consider the lives and circumstances of the lost, including Satan and his angels, in order to determine which deserves greater punishment at the end of the thousand years.

În cursul acelor o mie de ani, cei răscumpărați vor înfăptui o judecată de cercetare asupra celor pierduți, care încă dorm în mormintele lor, așteptând încheierea judecăților individuale. Cei răscumpărați vor examina viețile și împrejurările celor pierduți, inclusiv ale lui Satana și ale îngerilor săi, pentru a stabili care dintre ei merită o pedeapsă mai aspră la sfârșitul celor o mie de ani.

> And I saw thrones, and they sat upon them, and judgment was given unto them: and I saw the souls of them that were beheaded for the witness of Jesus, and for the word of God, and which had not worshipped the beast, neither his image, neither had received his mark upon their foreheads, or in their hands; and they lived and reigned with Christ a thousand years. Revelation 20:4.

> Și am văzut tronuri, și au șezut pe ele, și li s-a dat judecata; și am văzut sufletele celor ce fuseseră decapitați pentru mărturia lui Iisus și pentru Cuvântul lui Dumnezeu, și care nu se închinaseră nici fiarei, nici chipului ei, nici nu primiseră semnul ei pe frunțile lor sau în mâinile lor; și au trăit și au împărățit cu Hristos o mie de ani. Apocalipsa 20:4.

The millennium therefore contains an investigative judgment, that when finished brings the final executive judgment when the wicked dead are raised, and Satan who then has entire control over them convinces the wicked to attack Jerusalem which at the end of the thousand years comes down out of heaven. As the wicked mount their attack, fire comes down out of heaven and the final executive judgment is accomplished.

Prin urmare, mileniul cuprinde o judecată de cercetare care, odată încheiată, aduce judecata executivă finală, când morții nelegiuiți sunt înviați, iar Satana, care atunci are stăpânire deplină asupra lor, îi convinge pe cei nelegiuiți să atace Ierusalimul, care, la sfârșitul celor o mie de ani, coboară din cer. În timp ce cei nelegiuiți își lansează atacul, un foc coboară din cer și judecata executivă finală este împlinită.

> And when the thousand years are expired, Satan shall be loosed out of his prison, And shall go out to deceive the nations which are in the four quarters of the earth, Gog and Magog, to gather them together to battle: the number of whom is as the sand of the sea. And they went up on the breadth of the earth, and compassed the camp of the saints about, and the beloved city: and fire came down from God out of heaven, and devoured them. Revelation 20:7–9.

> Iar când se vor sfârși cei o mie de ani, Satana va fi dezlegat din închisoarea lui, și va ieși ca să amăgească neamurile care sunt în cele patru colțuri ale pământului, pe Gog și pe Magog, ca să le adune la război; numărul lor este ca nisipul mării. Și s-au suit pe întinderea pământului și au înconjurat tabăra sfinților și cetatea cea iubită; și s-a pogorât foc din cer de la Dumnezeu și i-a mistuit. Apocalipsa 20:7-9.

Though the triple applications of Elijah and the messenger that prepares for the Messenger of the Covenant to suddenly come to His temple are closely related, a distinction of their work can be noted in that Elijah is primarily identifying the work of the messenger, and the movement associated with the message of the messenger, that is accomplished during the executive judgment that begins at the soon-coming Sunday law. The messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant primarily identifies a work that is accomplished during the investigative judgment. Laodicean Adventism does not know the time of their visitation, which represents a specific time period of judgment.

Deși aplicările triple ale lui Ilie și ale mesagerului care pregătește ca Solul Legământului să vină deodată la Templul Său sunt strâns legate, se poate observa o distincție între lucrările lor, în sensul că Ilie identifică în primul rând lucrarea mesagerului și mișcarea asociată mesajului acestuia, care se împlinesc în timpul judecății executive ce începe odată cu legea duminicală ce vine în curând. Mesagerul care pregătește calea pentru Solul Legământului identifică în principal o lucrare care se împlinește în timpul judecății de cercetare. Adventismul laodicean nu cunoaște vremea cercetării sale, care reprezintă o perioadă specifică de judecată.

Neither do they understand the “present truth” message that is proclaimed during the time of their visitation. They were required to know both the judgment, and the message of those days. They were also required to know the messenger of that period of time. In their Laodicean blindness they oppose the message of the hour, deny the time of their visitation with a message of “peace and safety,” and are uncertain who the chosen messenger of that period is. This truth was clearly identified in the witness of the second Elijah, who was John the Baptist.

Nici nu înțeleg solia „adevărului prezent” care este proclamată în vremea cercetării lor. Li se cerea să cunoască atât judecata, cât și solia acelor zile. Li se cerea, de asemenea, să cunoască solul acelei perioade. În orbirea lor laodiceană, se împotrivesc soliei ceasului, tăgăduiesc vremea cercetării lor printr-o solie de „pace și siguranță” și nu știu cu certitudine cine este solul ales al acelei perioade. Acest adevăr a fost identificat în mod clar în mărturia celui de-al doilea Ilie, care a fost Ioan Botezătorul.

The Jews knew that prophecy identified a messenger to come, and Jesus directly taught that John was that messenger who was to come.

Evreii știau că profeția desemna un sol care avea să vină, iar Isus a învățat în mod explicit că Ioan era acel sol care avea să vină.

> For all the prophets and the law prophesied until John. And if ye will receive it, this is Elias, which was for to come. He that hath ears to hear, let him hear. Matthew 11:13–15.

> Căci toți proorocii și Legea au proorocit până la Ioan. Iar dacă voiți să primiți aceasta, el este Ilie, cel ce avea să vină. Cine are urechi de auzit, să audă. Matei 11:13-15.

At the very conclusion of the period of their visitation (the time in the history of Christ that typifies the soon-coming Sunday law), as Christ hung upon the cross the Jews conjectured whether Elijah would then come to save Jesus. If they did not recognize the messenger that was to prepare for the Messenger of the Covenant, that was then confirming the covenant with His own blood, they could not recognize their Messiah. Laodicean Adventism in the last days is required to know their judgment, which is the time of their visitation. They are required to recognize the message of that period of time, and they are required to recognize the chosen messenger of that time. The rebellion of 1888, represented September 11, 2001, when the angel of Revelation chapter eighteen descended. The rebels of 1888, refused to acknowledge the chosen messengers of the history that was typifying the last days.

Chiar la încheierea perioadei cercetării lor (timpul din istoria lui Hristos care tipifică legea duminicală ce avea să vină în curând), pe când Hristos era răstignit pe cruce, iudeii își puneau întrebarea dacă nu cumva Ilie avea să vină atunci ca să-L salveze pe Isus. Dacă nu L-au recunoscut pe solul rânduit să pregătească calea pentru Solul Legământului, Cel care atunci confirma legământul cu propriul Său sânge, nu-L puteau recunoaște pe Mesia lor. Adventismului laodicean din zilele de pe urmă i se cere să-și cunoască judecata, care este timpul cercetării sale. Li se cere să recunoască mesajul acelei perioade de timp și li se cere să recunoască solul ales pentru acel timp. Răzvrătirea din 1888 este reprezentată de 11 septembrie 2001, când a coborât îngerul din capitolul optsprezece al Apocalipsei. Răzvrătiții din 1888 au refuzat să recunoască solii aleși ai acelei istorii care tipifica zilele de pe urmă.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> For thus saith the Lord God of Israel unto me; Take the wine cup of this fury at my hand, and cause all the nations, to whom I send thee, to drink it. And they shall drink, and be moved, and be mad, because of the sword that I will send among them. Then took I the cup at the Lord’s hand, and made all the nations to drink, unto whom the Lord had sent me: To wit, Jerusalem, and the cities of Judah, and the kings thereof, and the princes thereof, to make them a desolation, an astonishment, an hissing, and a curse; as it is this day; Pharaoh king of Egypt, and his servants, and his princes, and all his people; And all the mingled people, and all the kings of the land of Uz, and all the kings of the land of the Philistines, and Ashkelon, and Azzah, and Ekron, and the remnant of Ashdod, Edom, and Moab, and the children of Ammon, And all the kings of Tyrus, and all the kings of Zidon, and the kings of the isles which are beyond the sea, Dedan, and Tema, and Buz, and all that are in the utmost corners, And all the kings of Arabia, and all the kings of the mingled people that dwell in the desert, And all the kings of Zimri, and all the kings of Elam, and all the kings of the Medes, And all the kings of the north, far and near, one with another, and all the kingdoms of the world, which are upon the face of the earth: and the king of Sheshach shall drink after them. Therefore thou shalt say unto them, Thus saith the Lord of hosts, the God of Israel; Drink ye, and be drunken, and spue, and fall, and rise no more, because of the sword which I will send among you. And it shall be, if they refuse to take the cup at thine hand to drink, then shalt thou say unto them, Thus saith the Lord of hosts; Ye shall certainly drink. For, lo, I begin to bring evil on the city which is called by my name, and should ye be utterly unpunished? Ye shall not be unpunished: for I will call for a sword upon all the inhabitants of the earth, saith the Lord of hosts. Therefore prophesy thou against them all these words, and say unto them, The Lord shall roar from on high, and utter his voice from his holy habitation; he shall mightily roar upon his habitation; he shall give a shout, as they that tread the grapes, against all the inhabitants of the earth. A noise shall come even to the ends of the earth; for the Lord hath a controversy with the nations, he will plead with all flesh; he will give them that are wicked to the sword, saith the Lord. Thus saith the Lord of hosts, Behold, evil shall go forth from nation to nation, and a great whirlwind shall be raised up from the coasts of the earth. And the slain of the Lord shall be at that day from one end of the earth even unto the other end of the earth: they shall not be lamented, neither gathered, nor buried; they shall be dung upon the ground. Jeremiah 25:15–33.

> Căci așa mi-a zis Domnul Dumnezeu al lui Israel: Ia din mâna Mea paharul vinului acestei mânii și fă pe toate neamurile, la care te trimit, să bea din el. Și vor bea, se vor clătina și vor înnebuni din pricina sabiei pe care o voi trimite în mijlocul lor. Atunci am luat paharul din mâna Domnului și am făcut să bea toate neamurile la care mă trimisese Domnul: și anume, Ierusalimul și cetățile lui Iuda, împărații lui și căpeteniile lui, ca să-i prefac într-o pustiire, o uimire, un șuierat și un blestem, cum este astăzi; Faraon, împăratul Egiptului, slujitorii lui, dregătorii lui și tot poporul lui; și tot poporul amestecat, și toți împărații țării Uț, și toți împărații țării filistenilor, Așchelonul, Gaza, Ecronul și rămășița din Așdod; Edom, Moab și fiii lui Amon; și toți împărații Tirului, și toți împărații Sidonului, și împărații ostroavelor care sunt dincolo de mare; Dedan, Tema, Buz și toți cei de la marginile cele mai îndepărtate; și toți împărații Arabiei, și toți împărații poporului amestecat care locuiește în pustie; și toți împărații lui Zimri, și toți împărații Elamului, și toți împărații Mezilor; și toți împărații de la miazănoapte, apropiați și depărtați, unul cu altul, și toate împărățiile lumii care sunt pe fața pământului; și împăratul Șeșac va bea după ei. De aceea să le spui: Așa zice Domnul oștirilor, Dumnezeul lui Israel: Beți, îmbătați-vă și vărsați, cădeți și nu vă mai ridicați, din pricina sabiei pe care o voi trimite în mijlocul vostru. Iar dacă vor refuza să ia din mâna ta paharul ca să bea, atunci să le spui: Așa zice Domnul oștirilor: Negreșit veți bea. Căci, iată, încep să aduc nenorocirea asupra cetății care este chemată după Numele Meu, și voi să rămâneți de tot nepedepsiți? Nu veți rămâne nepedepsiți; căci voi chema sabia asupra tuturor locuitorilor pământului, zice Domnul oștirilor. De aceea, proorocește împotriva lor toate aceste cuvinte și spune-le: Domnul va răcni din înălțime și Își va face auzit glasul din locașul Său cel sfânt; va răcni cu putere asupra locuinței Sale; va striga, ca cei ce calcă strugurii, împotriva tuturor locuitorilor pământului. Un vuiet va ajunge până la marginile pământului; căci Domnul are o judecată cu neamurile, El Se va judeca cu tot trupul; pe cei răi îi va da sabiei, zice Domnul. Așa zice Domnul oștirilor: Iată, nenorocirea va ieși din neam în neam, și un vârtej mare se va ridica de la marginile pământului. Și cei uciși de Domnul vor fi în ziua aceea de la un capăt al pământului până la celălalt capăt al pământului: nu vor fi plânși, nici adunați, nici îngropați; vor fi ca bălegarul pe pământ. Ieremia 25:15-33.

Back to Articles