Article

# The Book of Daniel - Number Seventeen

Cartea lui Daniel - Numărul șaptesprezece

Prophetic Connections: Nebuchadnezzar’s Golden Image and the Sunday Law

Conexiuni profetice: Chipul de aur al lui Nebucadnețar și Legea Duminicală

Author

Jeff Pippenger

Published

December 12, 2023

Formats

PDF
Word

Sister White often identifies the golden image on the plain of Dura as the Sunday law.

Sora White identifică adesea chipul de aur de pe câmpia Dura drept legea duminicală.

> “An idol sabbath has been set up, as the golden image was set up in the plains of Dura. And as Nebuchadnezzar, the king of Babylon, issued a decree that all who would not bow down and worship this image should be killed, so a proclamation will be made that all who will not reverence the Sunday institution will be punished with imprisonment and death. Thus the Sabbath of the Lord is trampled underfoot. But the Lord has declared, ‘Woe unto them that decree unrighteous decrees, and write grievousness which they have prescribed’ [Isaiah 10:1]. [Zephaniah 1:14–18; 2:1–3, quoted.]” Manuscript Releases, volume 14, 91.

> A fost instituit un sabat idolatru, așa cum chipul de aur a fost ridicat pe câmpia Dura. Și, după cum Nebucadnețar, împăratul Babilonului, a emis un decret ca toți cei care nu se vor pleca și nu se vor închina acestui chip să fie uciși, tot astfel se va emite o proclamație prin care toți cei care nu vor cinsti instituția duminicii vor fi pedepsiți cu întemnițarea și cu moartea. Astfel, Sabatul Domnului este călcat în picioare. Dar Domnul a declarat: «Vai de cei ce dau decrete nelegiuite și de cei ce scriu asuprirea pe care au prescris-o» [Isaia 10:1]. [Țefania 1:14-18; 2:1-3, citat.] Manuscript Releases, volumul 14, 91.

In this particular passage Sister White references the book of Zephaniah, and in so doing she adds to the prophetic connection of Daniel chapter two and chapter three. Zephaniah identifies that God’s people are to gather together before the decree. He also identifies a trumpet message, which is a symbol of a warning message that is directed against the cities (States) and towers (Churches). He identifies a gathering, which is the element of the “seven times,” that occurs when the Leviticus twenty-six prayer is offered. He identifies a “nation that is not desired,” all the while emphasizing the arrival of God’s executive judgment that begins at the Sunday law and escalates through to the Second Coming of Christ.

În acest pasaj anume, Sora White face trimitere la cartea lui Țefania și, procedând astfel, adaugă la legătura profetică dintre capitolul al doilea și capitolul al treilea din Daniel. Țefania arată că poporul lui Dumnezeu trebuie să se strângă laolaltă înainte de decret. El identifică, de asemenea, o solie de trâmbiță, care este un simbol al unei solii de avertizare, îndreptată împotriva cetăților (Statelor) și turnurilor (Bisericilor). El indică o strângere, care constituie elementul «de șapte ori», ce are loc atunci când este înălțată rugăciunea din Levitic 26. El identifică un «neam care nu este dorit», subliniind totodată sosirea judecății executive a lui Dumnezeu, care începe odată cu legea duminicală și escaladează până la a Doua Venire a lui Hristos.

What precedes the decree of the Sunday law is the formation of the image of the beast. The formation of the image of the beast is the visual test that confronts those of God’s people, who have previously passed the dietary test. Before the decree, which is the third (the litmus test), God’s people, who Zephaniah identifies as a “nation that is not desired,” are called to gather together. The first prophecy of Ezekiel is the gathering message, but it is only accomplished for those who recognize their scattered condition and pray the Leviticus twenty-six prayer, as did Daniel, in chapter nine.

Ceea ce precede decretul legii duminicale este formarea chipului fiarei. Formarea chipului fiarei este testul vizibil cu care sunt confruntați cei din poporul lui Dumnezeu, care au trecut anterior proba alimentară. Înaintea decretului, care este al treilea (testul de turnesol), poporul lui Dumnezeu, pe care Sofonie îl identifică drept un „neam care nu este dorit”, este chemat să se adune împreună. Prima profeție a lui Ezechiel este mesajul strângerii laolaltă, dar ea se împlinește doar pentru aceia care își recunosc starea de împrăștiere și se roagă rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase, așa cum a făcut Daniel, în capitolul nouă.

> The great day of the Lord is near, it is near, and hasteth greatly, even the voice of the day of the Lord: the mighty man shall cry there bitterly. That day is a day of wrath, a day of trouble and distress, a day of wasteness and desolation, a day of darkness and gloominess, a day of clouds and thick darkness, A day of the trumpet and alarm against the fenced cities, and against the high towers. And I will bring distress upon men, that they shall walk like blind men, because they have sinned against the Lord: and their blood shall be poured out as dust, and their flesh as the dung. Neither their silver nor their gold shall be able to deliver them in the day of the Lord’s wrath; but the whole land shall be devoured by the fire of his jealousy: for he shall make even a speedy riddance of all them that dwell in the land. Gather yourselves together, yea, gather together, O nation not desired; Before the decree bring forth, before the day pass as the chaff, before the fierce anger of the Lord come upon you, before the day of the Lord’s anger come upon you. Seek ye the Lord, all ye meek of the earth, which have wrought his judgment; seek righteousness, seek meekness: it may be ye shall be hid in the day of the Lord’s anger. Zephaniah 1:14–2:3.

> Ziua cea mare a Domnului este aproape, este aproape și vine cu mare grabă; iată glasul zilei Domnului: acolo viteazul va striga cu amar. Ziua aceea este zi de mânie, zi de necaz și de strâmtorare, zi de pustiire și de nimicire, zi de întuneric și de negură, zi de nori și de întunecime deasă, zi a trâmbiței și a strigătului de război împotriva cetăților întărite și împotriva turnurilor înalte. Și voi aduce strâmtorare peste oameni, încât vor umbla ca orbii, pentru că au păcătuit împotriva Domnului; și sângele lor va fi vărsat ca praful, iar carnea lor ca gunoiul. Nici argintul lor, nici aurul lor nu-i vor putea izbăvi în ziua mâniei Domnului; ci întreaga țară va fi mistuită de focul geloziei Lui, căci El va face o nimicire grabnică a tuturor celor ce locuiesc în țară. Strângeți-vă laolaltă, da, adunați-vă, neam nedorit, înainte ca hotărârea să se împlinească, înainte ca ziua să treacă precum pleava, înainte ca mânia aprinsă a Domnului să vină peste voi, înainte ca ziua mâniei Domnului să vină peste voi. Căutați-L pe Domnul, toți cei smeriți ai pământului, care împliniți judecata Lui; căutați dreptatea, căutați smerenia: poate că veți fi ascunși în ziua mâniei Domnului. Țefania 1:14–2:3.

A “mighty man” in the Scriptures is a man of power, and the first reference to a “mighty man” is Gideon.

În Scripturi, un „om viteaz” este un om puternic, iar prima mențiune a unui „om viteaz” îl privește pe Ghedeon.

> And there came an angel of the Lord, and sat under an oak which was in Ophrah, that pertained unto Joash the Abiezrite: and his son Gideon threshed wheat by the winepress, to hide it from the Midianites. And the angel of the Lord appeared unto him, and said unto him, The Lord is with thee, thou mighty man of valour. And Gideon said unto him, Oh my Lord, if the Lord be with us, why then is all this befallen us? and where be all his miracles which our fathers told us of, saying, Did not the Lord bring us up from Egypt? but now the Lord hath forsaken us, and delivered us into the hands of the Midianites. And the Lord looked upon him, and said, Go in this thy might, and thou shalt save Israel from the hand of the Midianites: have not I sent thee? And he said unto him, Oh my Lord, wherewith shall I save Israel? behold, my family is poor in Manasseh, and I am the least in my father’s house. And the Lord said unto him, Surely I will be with thee, and thou shalt smite the Midianites as one man. Judges 6:11–16.

> A venit un Înger al Domnului și s-a așezat sub un stejar care era la Ofra, a lui Ioas, abiezeritul; iar Ghedeon, fiul său, treiera grâu lângă teasc, ca să-l ascundă de madianiți. Și Îngerul Domnului i s-a arătat și i-a zis: Domnul este cu tine, viteazule. Iar Ghedeon i-a zis: Ah, Domnul meu, dacă Domnul este cu noi, pentru ce ni s-au întâmplat toate acestea? și unde sunt toate minunile Lui despre care ne-au istorisit părinții noștri, zicând: Oare nu ne-a scos Domnul din Egipt? Dar acum Domnul ne-a părăsit și ne-a dat în mâna madianiților. Și Domnul s-a uitat la el și i-a zis: Du-te cu puterea aceasta a ta și vei izbăvi pe Israel din mâna madianiților; oare nu te-am trimis Eu? El i-a zis: Ah, Domnul meu, cu ce voi izbăvi pe Israel? Iată, familia mea este cea mai săracă în Manase, iar eu sunt cel mai mic în casa tatălui meu. Și Domnul i-a zis: Negreșit, Eu voi fi cu tine, și vei bate pe madianiți ca pe un singur om. Judecători 6:11-16.

In Zephaniah the mighty man, who is also Gideon, is to cry bitterly. The word “cry” is a symbol of the Midnight Cry in the last days, and the word “bitter” represents righteous indignation. Gideon, or Zephaniah’s “mighty man,” is a symbol of the Elijah message that has the responsibility of showing God’s people their sins, and of course the sins of their fathers.

În cartea lui Țefania, omul viteaz, care este totodată Ghedeon, trebuie să strige cu amărăciune. Cuvântul „strigăt” este un simbol al Strigătului de la miezul nopții din zilele de pe urmă, iar cuvântul „amar” reprezintă indignarea dreaptă. Ghedeon, sau „omul viteaz” al lui Țefania, este un simbol al soliei lui Ilie, care are responsabilitatea de a arăta poporului lui Dumnezeu păcatele lor și, desigur, păcatele părinților lor.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Strigă în gura mare, nu te opri; înalță-ți glasul ca o trâmbiță și arată poporului Meu călcarea lui de lege și casei lui Iacov păcatele ei. Isaia 58:1.

All the prophets align with one another in the last days, so the trumpet message of Isaiah is also the “cry” of the mighty man of Zephaniah, who is Gideon, and they all are identifying the Elijah messenger and his work in the last days. In Isaiah the following verses identify their sins as presumption, for they believe they are actually worshipping and serving the Lord.

Toți prorocii sunt în acord unii cu alții în zilele de pe urmă, astfel încât solia de trâmbiță a lui Isaia este totodată „strigătul” viteazului din Țefania, care este Ghedeon, iar toți îl identifică pe mesagerul Ilie și lucrarea sa în zilele de pe urmă. În Isaia, versetele următoare identifică păcatele lor drept prezumție, căci ei cred că de fapt se închină și Îi slujesc Domnului.

> Yet they seek me daily, and delight to know my ways, as a nation that did righteousness, and forsook not the ordinance of their God: they ask of me the ordinances of justice; they take delight in approaching to God. Isaiah 58:2.

> Totuși Mă caută în fiecare zi și se desfată să cunoască căile Mele, ca un neam care a lucrat neprihănirea și n-a părăsit rânduiala Dumnezeului său: Îmi cer rânduielile dreptății; se desfată să se apropie de Dumnezeu. Isaia 58:2.

The bitter cry of the mighty man is the message of the Midnight Cry, which includes the revelation that July 18, 2020 was a presumptuous sin against the Lord that must be repented of and confessed. The nuts and bolts of the message of the Midnight Cry is the formation of the image of the beast, and the subsequent judgment brought upon the United States, and then the world, by Islam.

Strigătul amar al viteazului este mesajul Strigătului de la miezul nopții, care include revelația că 18 iulie 2020 a fost un păcat săvârșit cu îndrăzneală împotriva Domnului, de care trebuie să ne pocăim și pe care trebuie să-l mărturisim. Esența mesajului Strigătului de la miezul nopții constă în formarea icoanei fiarei și în judecata ulterioară abătută asupra Statelor Unite, iar apoi asupra lumii, de către Islam.

When the Leviticus twenty-six prayer is accomplished at the end of the wilderness of the three and a half days of Revelation eleven, the precious and vile will be separated. The wise and foolish will either have the golden oil or they will not, and at that time they will be as Gideon’s “one man.” According to Zephaniah, before the Sunday law decree, Gideon, who is Elijah, who is Ezekiel, who is the mighty man will present the message of the Midnight Cry, in conjunction with the bitterness of showing God’s people their sin of participating in the prediction of July 18, 2020, and their unjustified attempt to vindicate their prediction after it utterly failed.

Când rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase va fi împlinită la sfârșitul pustiei celor trei zile și jumătate din Apocalipsa unsprezece, ceea ce este de preț și ceea ce este josnic vor fi deosebite. Înțelepții și neînțelepții ori vor avea untdelemnul de aur, ori nu îl vor avea, iar atunci vor fi ca „un singur om” al lui Ghedeon. Potrivit lui Țefania, înainte de decretul legii duminicale, Ghedeon, care este Ilie, care este Ezechiel, care este omul viteaz, va prezenta solia Strigătului de la miezul nopții, însoțită de amărăciunea de a le arăta poporului lui Dumnezeu păcatul participării lor la predicția din 18 iulie 2020 și încercarea lor nejustificată de a-și îndreptăți predicția după ce aceasta a eșuat cu desăvârșire.

Zephaniah identifies a gathering together of God’s people in the last days that precedes the Sunday law decree. The gathering together is also represented by Ezekiel’s first prophecy in chapter thirty-seven.

Țefania identifică o strângere laolaltă a poporului lui Dumnezeu în zilele de pe urmă, care precede decretul legii duminicale. Această strângere laolaltă este, de asemenea, reprezentată de prima profeție a lui Ezechiel din capitolul treizeci și șapte.

> So I prophesied as I was commanded: and as I prophesied, there was a noise, and behold a shaking, and the bones came together, bone to his bone. And when I beheld, lo, the sinews and the flesh came up upon them, and the skin covered them above: but there was no breath in them. Ezekiel 37:7, 8.

> Am prorocit așa cum mi s-a poruncit; și, pe când proroceam, s-a făcut un vuiet și, iată, o cutremurare, și oasele s-au adunat laolaltă, fiecare os la osul său. Și când am privit, iată, au venit peste ele vinele și carnea, și pielea le-a acoperit pe deasupra; dar nu era suflare în ele. Ezechiel 37:7, 8.

Ezekiel prophesied to the dry bones that lay dead in the street of that city of Revelation chapter eleven, where also our Lord was crucified. They are first gathered together.

Ezechiel a prorocit oaselor uscate care zăceau moarte pe ulița acelei cetăți din capitolul unsprezece al Apocalipsei, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Mai întâi sunt adunate laolaltă.

> And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. Revelation 11:8–10.

> Iar trupurile lor moarte vor zăcea pe ulița cetății celei mari, care, în înțeles duhovnicesc, se numește Sodoma și Egiptul, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Și cei dintre popoare, seminții, limbi și neamuri vor vedea trupurile lor moarte trei zile și jumătate și nu vor îngădui ca trupurile lor moarte să fie puse în morminte. Și cei ce locuiesc pe pământ se vor bucura de ei, se vor veseli și își vor trimite daruri unii altora, pentru că acești doi proroci i-au chinuit pe cei ce locuiesc pe pământ. Apocalipsa 11:8-10.

They are gathered as the three and a half days are coming to a conclusion. The three and a half days represents the tarrying time of Matthew chapter twenty-five, but it is also the scattering of the “seven times” of Leviticus twenty-six. Those that are gathered have previously been scattered, and Zephaniah identifies them as a “nation not desired.” The nation that is not desired are those who have been dead in the streets while the world rejoiced over their dead bodies, but who are gathered together and then become the nation that is the point of attack of the dragon power of the last days, who lift up the whore of Tyre as their head.

Ei sunt strânși laolaltă pe măsură ce cele trei zile și jumătate ajung la încheiere. Cele trei zile și jumătate reprezintă timpul întârzierii din capitolul douăzeci și cinci din Matei, dar sunt totodată împrăștierea celor „șapte vremuri” din Leviticul douăzeci și șase. Cei care sunt strânși au fost mai înainte împrăștiați, iar Țefania îi identifică drept un „neam nedorit”. Neamul care nu este dorit este alcătuit din aceia care au fost morți pe străzi, în timp ce lumea se bucura de trupurile lor moarte, dar care sunt strânși laolaltă și devin apoi neamul care este ținta atacului puterii balaurului din zilele de pe urmă, putere care o înalță pe desfrânata Tirului drept capul lor.

> A Song or Psalm of Asaph. Keep not thou silence, O God: hold not thy peace, and be not still, O God. For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. For they have consulted together with one consent: they are confederate against thee. Psalm 83:1–5.

> O cântare sau psalm al lui Asaf. Nu-Ți ține tăcerea, Dumnezeule; nu Te liniști și nu rămâne nemișcat, Dumnezeule. Căci, iată, vrăjmașii Tăi fac zarvă, iar cei ce Te urăsc și-au ridicat capul. Au urzit sfat viclean împotriva poporului Tău și s-au sfătuit împotriva celor ascunși ai Tăi. Au zis: Veniți, să-i nimicim ca să nu mai fie un neam, pentru ca numele lui Israel să nu mai fie pomenit. Căci s-au sfătuit la un loc, într-un cuget; s-au legat prin legământ împotriva Ta. Psalmul 83:1-5.

Their intent is to take spiritual Israel of the last days and throw them into Nebuchadnezzar’s fiery furnace. When the dead bones first hear Isaiah’s “voice,” crying the message of the Midnight Cry, they are still in the wilderness of the three and a half days. They then must choose to receive or reject the Comforter that Christ promised to send which convicts them of their sin of July 18, 2020.

Intenția lor este să ia Israelul spiritual al zilelor din urmă și să-l arunce în cuptorul de foc al lui Nebucadnețar. Când oasele moarte aud pentru prima dată „glasul” lui Isaia, strigând mesajul Strigătului de la miezul nopții, ele sunt încă în pustia celor trei zile și jumătate. Atunci ei trebuie să aleagă să-L primească sau să-L respingă pe Mângâietorul pe care Hristos a promis că Îl va trimite, care îi convinge de păcatul lor din 18 iulie 2020.

> Comfort ye, comfort ye my people, saith your God. Speak ye comfortably to Jerusalem, and cry unto her, that her warfare is accomplished, that her iniquity is pardoned: for she hath received of the Lord’s hand double for all her sins. The voice of him that crieth in the wilderness, Prepare ye the way of the Lord, make straight in the desert a highway for our God. Every valley shall be exalted, and every mountain and hill shall be made low: and the crooked shall be made straight, and the rough places plain: And the glory of the Lord shall be revealed, and all flesh shall see it together: for the mouth of the Lord hath spoken it. Isaiah 40:1–5.

> Mângâiați, mângâiați pe poporul Meu, zice Dumnezeul vostru. Vorbiți pe inima Ierusalimului și strigați către ea, că lupta ei s-a isprăvit, că nelegiuirea ei este iertată; căci a primit din mâna Domnului îndoit pentru toate păcatele ei. Glasul celui ce strigă în pustie: Pregătiți calea Domnului, neteziți în pustie un drum pentru Dumnezeul nostru. Orice vale va fi înălțată, și orice munte și orice deal vor fi smerite; și cele strâmbe vor fi îndreptate, iar locurile aspre vor fi netezite. Și slava Domnului se va descoperi, și toată făptura o va vedea laolaltă; căci gura Domnului a vorbit. Isaia 40:1-5.

The passage identifying the work of the voice crying in the wilderness has some very detailed information. His message will be based upon a revelation of Christ’s character, as represented by the fact that the “glory,” which is Christ’s character, will be revealed. The Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before the close of probation is an unsealing of Christ’s character as represented by the element of His character that is represented as Alpha and Omega. It will also be revealed that His character is “truth.”

Pasajul care identifică lucrarea glasului celui ce strigă în pustie conține informații foarte detaliate. Mesajul lui va fi întemeiat pe o revelație a caracterului lui Hristos, așa cum este indicat de faptul că „slava”, care este caracterul lui Hristos, va fi descoperită. Apocalipsa lui Isus Hristos care este dezpecetluită chiar înainte de închiderea timpului de probă este o dezpecetluire a caracterului lui Hristos, așa cum este reprezentat de elementul caracterului Său care este prezentat ca Alfa și Omega. Se va descoperi, de asemenea, că caracterul Său este „adevărul”.

Another detail is that when the voice begins to cry, he is still in the wilderness of the three and a half days, for he is crying in the wilderness. Prophetically when his work begins the two witnesses are still dead in the street that runs through Ezekiel’s valley. Another specific fact is that when the voice begins his work, the entire world shall have access to the message. Another observation is that the message is given in the period of the last days when Christ is blotting out the sins of the one hundred and forty-four thousand, for their iniquity has been pardoned. The sad fact that is also revealed “line upon line,” is that only those who meet the requirements of the gospel will receive the pardon that is being accomplished in that history.

Un alt detaliu este că, atunci când glasul începe să strige, el se află încă în pustia celor trei zile și jumătate, căci strigă în pustie. În mod profetic, când începe lucrarea lui, cei doi martori sunt încă morți în ulița care străbate valea lui Ezechiel. Un alt fapt specific este că, atunci când glasul își începe lucrarea, întreaga lume va avea acces la mesaj. O altă observație este că mesajul este dat în perioada zilelor de pe urmă, când Hristos șterge păcatele celor o sută patruzeci și patru de mii, căci nelegiuirea lor a fost iertată. Tristul fapt, care este de asemenea dezvăluit „rând după rând”, este că numai cei care îndeplinesc exigențele Evangheliei vor primi iertarea care se săvârșește în acea istorie.

Only those that respond to the demands associated with the Leviticus twenty-six prayer will have their sins and their father’s sins blotted out, for they will have received “double for all her sins.” The Lord’s “hand” that is associated with their sins and the sins of their fathers is a symbol of the first disappointment, where the Lord held His hand over a mistake that produced the first disappointment. In Millerite history His hand prevented God’s people from seeing a hidden truth. His hand in that history represented His divine providence. In the last days His hand represents God’s peoples rejection of a revealed truth by God’s people, and His hand then represents His divine judgment.

Doar cei care răspund cerințelor asociate rugăciunii din Leviticul 26 vor avea păcatele lor și păcatele tatălui lor șterse, căci vor fi primit „îndoit pentru toate păcatele ei”. „Mâna” Domnului, asociată cu păcatele lor și cu păcatele părinților lor, este un simbol al primei dezamăgiri, în care Domnul a acoperit cu mâna Sa o greșeală care a produs prima dezamăgire. În istoria milerită, mâna Sa a împiedicat poporul lui Dumnezeu să vadă un adevăr ascuns. Mâna Sa, în acea istorie, a reprezentat providența Sa divină. În zilele de pe urmă, mâna Sa reprezintă respingerea, de către poporul lui Dumnezeu, a unui adevăr revelat de către poporul lui Dumnezeu, iar mâna Sa reprezintă atunci judecata Sa divină.

With the voice of Ezekiel’s first prophecy the dead are formed together, but not yet standing as a mighty army. The second prophecy of Ezekiel chapter thirty-seven, accomplishes that by bringing the breath that comes from the four winds.

La glasul primei profeții a lui Ezechiel, morții se alcătuiesc laolaltă, dar încă nu stau în picioare ca o oaste puternică. Cea de-a doua profeție din capitolul treizeci și șapte al lui Ezechiel împlinește aceasta, aducând suflarea care vine din cele patru vânturi.

> Then said he unto me, Prophesy unto the wind, prophesy, son of man, and say to the wind, Thus saith the Lord God; Come from the four winds, O breath, and breathe upon these slain, that they may live. So I prophesied as he commanded me, and the breath came into them, and they lived, and stood up upon their feet, an exceeding great army. Then he said unto me, Son of man, these bones are the whole house of Israel: behold, they say, Our bones are dried, and our hope is lost: we are cut off for our parts. Therefore prophesy and say unto them, Thus saith the Lord God; Behold, O my people, I will open your graves, and cause you to come up out of your graves, and bring you into the land of Israel. And ye shall know that I am the Lord, when I have opened your graves, O my people, and brought you up out of your graves, And shall put my spirit in you, and ye shall live, and I shall place you in your own land: then shall ye know that I the Lord have spoken it, and performed it, saith the Lord. Ezekiel 37:9–14.

> Atunci El mi-a zis: Prorocește către vânt, prorocește, fiu al omului, și spune vântului: Așa zice Domnul Dumnezeu: Vino din cele patru vânturi, o, suflare, și suflă peste acești uciși, ca să trăiască. Și am prorocit cum îmi poruncise, și suflarea a intrat în ei, și au trăit și s-au ridicat pe picioarele lor, o oaste foarte mare. Apoi mi-a zis: Fiul omului, aceste oase sunt toată casa lui Israel: iată, ei zic: Oasele noastre s-au uscat și nădejdea noastră s-a pierdut; suntem tăiați de tot. De aceea, prorocește și spune-le: Așa zice Domnul Dumnezeu: Iată, poporul Meu, voi deschide mormintele voastre și vă voi face să ieșiți din mormintele voastre și vă voi aduce în țara lui Israel. Și veți cunoaște că Eu sunt Domnul, când voi deschide mormintele voastre, poporul Meu, și vă voi scoate din mormintele voastre, și voi pune Duhul Meu în voi și veți trăi, și vă voi așeza în țara voastră; atunci veți cunoaște că Eu, Domnul, am vorbit și am împlinit, zice Domnul. Ezechiel 37:9-14.

That breath of Ezekiel’s prophecy is the sealing message, for it comes from the four winds.

Acel duh din profeția lui Ezechiel este solia pecetluirii, căci vine din cele patru vânturi.

> And after these things I saw four angels standing on the four corners of the earth, holding the four winds of the earth, that the wind should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree. And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God: and he cried with a loud voice to the four angels, to whom it was given to hurt the earth and the sea, Saying, Hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads. Revelation 7:1–3.

> Și după aceste lucruri am văzut patru îngeri stând la cele patru colțuri ale pământului, ținând cele patru vânturi ale pământului, ca să nu sufle vântul nici pe pământ, nici pe mare, nici peste vreun copac. Și am văzut un alt înger ridicându-se de la răsărit, având pecetea Dumnezeului celui viu; și a strigat cu glas mare către cei patru îngeri, cărora li se dăduse să vatăme pământul și marea, zicând: Nu vătămați pământul, nici marea, nici copacii, până când vom fi pecetluit pe robii Dumnezeului nostru în frunțile lor. Apocalipsa 7:1-3.

The four winds arise from the east, and prophetically, Islam is both “the east wind” and “the children of the east.” Ezekiel’s “breath,” which transforms the formed bodies into “a great and exceeding army” is the message that seals the one hundred and forty-four thousand. The sealing message of Revelation chapter seven, arises from the east. That message is the message of the Midnight Cry, and Zephaniah identifies it as the trumpet “alarm against the fenced cities, and against the high towers.”

Cele patru vânturi se ridică din răsărit, iar, în mod profetic, Islamul este atât „vântul de răsărit”, cât și „fiii răsăritului”. „Suflarea” lui Ezechiel, care transformă trupurile alcătuite în „o oaste foarte mare”, este solia care îi pecetluiește pe cei o sută patruzeci și patru de mii. Solia pecetluirii din capitolul șapte al Apocalipsei vine din răsărit. Acea solie este solia Strigătului de la Miezul Nopții, iar Țefania o identifică drept trâmbița „alarmă împotriva cetăților întărite și împotriva turnurilor înalte”.

A tower is a symbol of the church.

Un turn este un simbol al Bisericii.

> “In the parable the householder represented God, the vineyard the Jewish nation, and the hedge the divine law which was their protection. The tower was a symbol of the temple.” The Desire of Ages, 597.

> În pildă, stăpânul casei îl reprezenta pe Dumnezeu, via reprezenta poporul iudeu, iar gardul era legea divină care constituia ocrotirea lor. Turnul era un simbol al templului. The Desire of Ages, 597.

A city is a kingdom in Bible prophecy. The papacy is “Babylon,” “that great city.” France and thereafter the United States are “the great city,” of “Sodom and Egypt.” Jerusalem is the “great city,” that comes down out of heaven. Zephaniah’s message is against the cities and towers, or against the combination of church and state, which by definition is the image of the beast. It is the “secret” message of Daniel chapter two.

În profeția biblică, o cetate este o împărăție. Papalitatea este „Babilonul”, „cetatea cea mare”. Franța și, ulterior, Statele Unite sunt „cetatea cea mare” a „Sodomei și Egiptului”. Ierusalimul este „cetatea cea mare” care se pogoară din cer. Mesajul lui Sofonia este împotriva cetăților și turnurilor, sau împotriva unirii dintre biserică și stat, care, prin definiție, este chipul fiarei. Acesta este mesajul „secret” al capitolului doi din Daniel.

Just before the Sunday law decree, that is Nebuchadnezzar’s golden image test of Daniel chapter three, the dead bodies awaken and are transformed into a mighty army to proclaim the message identifying and opposing the formation of the combination of church and state, while also identifying that Islam is the providential tool which God employs to exercise His judgment upon those who enforce Sunday worship as He has in past history. The message identifies that when the image is fully developed, and enforces the mark of the beast, the judgment will be delivered.

Chiar înainte de decretul legii duminicale, adică de proba chipului de aur al lui Nebucadnețar din capitolul trei al lui Daniel, morții se trezesc și sunt transformați într-o oștire puternică, pentru a proclama solia care identifică și se opune constituirii unirii Bisericii cu statul, identificând totodată că Islamul este instrumentul providențial pe care Dumnezeu îl folosește pentru a-Și exercita judecata asupra celor care impun închinarea duminicală, așa cum a făcut-o în istoria trecută. Solia identifică faptul că, atunci când chipul va fi pe deplin dezvoltat și va impune semnul fiarei, judecata va fi pronunțată.

There is no direct reference in Daniel chapter three to the image of the beast that leads to and reaches its maturity at the Sunday law, but there cannot be a third message without a first and second, for chapter two of Daniel must be included in the revelation of the truths represented in Daniel chapter three. The “secret” of the image dream of chapter two identifies God’s people coming to recognize the life and death implications of Nebuchadnezzar’s image of the beast.

Nu există nicio trimitere directă în capitolul trei din Daniel la chipul fiarei care conduce către legea duminicală și își atinge maturitatea odată cu aceasta, dar nu poate exista un al treilea mesaj fără un prim și un al doilea, căci capitolul doi din Daniel trebuie inclus în revelația adevărurilor reprezentate în capitolul trei din Daniel. „Secretul” visului cu chipul din capitolul doi identifică poporul lui Dumnezeu care ajunge să recunoască implicațiile de viață și de moarte ale chipului fiarei lui Nebucadnețar.

Sanctified logic requires that when Nebuchadnezzar determined that he was going to have a dedication ceremony to his golden idol, that the idol must first be built, and the musicians would need to practice the music they would play at the ceremony. There had to be advance preparation of construction going on over a period of time with excavation, a foundation laid, scaffolding, and workmen coming and going, and that preparation was the formation of the image of Nebuchadnezzar’s dream, but Nebuchadnezzar’s pride determined to make an image of only one beast, not all the kingdoms of Bible prophecy. The construction of that image is the test that God’s people must pass before probation closes, and before they are sealed, before the music plays.

Logica sfințită cere ca, atunci când Nebucadnețar a hotărât să țină o ceremonie de dedicare pentru idolul său de aur, idolul să fie mai întâi construit, iar muzicienii să repete muzica pe care aveau s-o interpreteze la ceremonie. Trebuia să existe o pregătire prealabilă a construcției desfășurată pe o perioadă de timp, cu săpături, așezarea unei temelii, schele și muncitori venind și plecând, iar acea pregătire era formarea chipului din visul lui Nebucadnețar; însă mândria lui Nebucadnețar a hotărât să facă un chip al unei singure fiare, nu al tuturor împărățiilor profeției biblice. Construirea acelui chip este testul pe care poporul lui Dumnezeu trebuie să-l treacă înainte de închiderea timpului de probă și înainte de a fi pecetluiți, înainte să răsune muzica.

Sanctified logic also identifies that Shadrach, Meshach and Abednego were not the only Hebrew slaves that witnessed the advance preparation for the dedication of the golden image. They were simply the only Hebrews that understood the implications of those preparations as a life and death warning, and made their own personal preparation for the coming crisis.

Logica sfințită identifică, de asemenea, faptul că Șadrac, Meșac și Abed-Nego nu au fost singurii sclavi evrei care au fost martori ai pregătirilor prealabile sfințirii chipului de aur. Ei au fost pur și simplu singurii evrei care au înțeles implicațiile acelor pregătiri ca pe un avertisment de viață și de moarte și și-au făcut propria lor pregătire personală pentru criza ce avea să vină.

In the passage from Sister White at the beginning of this article, she not only aligns Zephaniah’s decree with Nebuchadnezzar’s golden image and the Sunday law, she also identifies Isaiah’s unrighteous decree.

În pasajul din scrierile sorei White de la începutul acestui articol, ea nu doar corelează decretul lui Țefania cu chipul de aur al lui Nebucadnețar și cu legea duminicală, ci identifică, de asemenea, decretul nelegiuit din Isaia.

> Woe unto them that decree unrighteous decrees, and that write grievousness which they have prescribed; To turn aside the needy from judgment, and to take away the right from the poor of my people, that widows may be their prey, and that they may rob the fatherless! And what will ye do in the day of visitation, and in the desolation which shall come from far? to whom will ye flee for help? and where will ye leave your glory? Isaiah 10:1–3.

> Vai de cei ce dau hotărâri nelegiuite și de cei ce scriu asupriri pe care le-au prescris, ca să abată pe cel lipsit de la judecată și să răpească dreptul celui sărac din poporul Meu, pentru ca văduvele să le fie pradă și să jefuiască pe orfani! Ce veți face în ziua cercetării și în pustiirea care va veni de departe? La cine veți fugi după ajutor? Și unde vă veți lăsa slava? Isaia 10:1-3.

Isaiah’s “unrighteous decree,” is the Sunday law, and it is “the day of visitation” and “desolation,” for the United States, for “national apostasy” is followed by “national ruin.” According to Isaiah, at the Sunday law, which is also Nebuchadnezzar’s golden image, the “desolation” “shall come from far.”

„Decretul nelegiuit” al lui Isaia este legea duminicală, iar ea este „ziua cercetării” și „pustiirea” pentru Statele Unite, căci „apostazia națională” este urmată de „ruina națională”. Potrivit lui Isaia, la legea duminicală, care este totodată chipul de aur al lui Nebucadnețar, „pustiirea” „va veni de departe”.

> Remember this, and show yourselves men: bring it again to mind, O ye transgressors. Remember the former things of old: for I am God, and there is none else; I am God, and there is none like me, Declaring the end from the beginning, and from ancient times the things that are not yet done, saying, My counsel shall stand, and I will do all my pleasure: Calling a ravenous bird from the east, the man that executeth my counsel from a far country: yea, I have spoken it, I will also bring it to pass; I have purposed it, I will also do it. Hearken unto me, ye stouthearted, that are far from righteousness: I bring near my righteousness: it shall not be far off, and my salvation shall not tarry: and I will place salvation in Zion for Israel my glory. Isaiah 46:8–13.

> Aduceţi-vă aminte de aceasta şi purtaţi-vă ca bărbaţi; aduceţi-o iarăşi în minte, voi, călcători de lege. Aduceţi-vă aminte de cele dintâi lucruri, din vechime; căci Eu sunt Dumnezeu şi nu este altul; Eu sunt Dumnezeu şi nu este nimeni asemenea Mie, Cel ce vestesc sfârşitul de la început şi, din vremuri străvechi, lucrurile care încă nu s-au împlinit, zicând: Sfatul Meu va dăinui şi voi face toată plăcerea Mea; chem de la răsărit o pasăre de pradă, dintr-o ţară depărtată pe omul care împlineşte sfatul Meu; da, am rostit şi o voi aduce la îndeplinire; am hotărât şi o voi face. Ascultaţi-Mă, voi, cei tari la inimă, care sunteţi departe de dreptate: Apropii dreptatea Mea: nu va fi departe, iar mântuirea Mea nu va zăbovi; şi voi aşeza mântuirea în Sion, pentru Israel, slava Mea. Isaia 46:8-13.

Isaiah places this passage at the end of the tarrying time, for then his “salvation shall” no longer “tarry.” It is at the end of Revelation eleven’s three and a half days. The end of the tarrying time is marked by the arrival of the message of the Midnight Cry, when Ezekiel’s great army stands up. When they stand up, they are lifted up as an ensign in Revelation chapter eleven.

Isaia așază acest pasaj la sfârșitul timpului de zăbovire, căci atunci „mântuirea Lui” nu va mai „zăbovi”. Aceasta are loc la sfârșitul celor trei zile și jumătate din capitolul unsprezece al Apocalipsei. Sfârșitul timpului de zăbovire este marcat de sosirea mesajului Strigării de la Miezul Nopții, când marea oaste a lui Ezechiel se ridică în picioare. Când se ridică, sunt înălțați ca un stindard în capitolul unsprezece al Apocalipsei.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:11–14.

> Și după trei zile și jumătate, Duhul de viață de la Dumnezeu a intrat în ei, și s-au ridicat în picioare; și o mare frică a căzut peste cei ce i-au văzut. Și au auzit un glas mare din cer care le zicea: „Suiți-vă aici.” Și s-au înălțat la cer într-un nor; și dușmanii lor i-au văzut. Și chiar în ceasul acela s-a făcut un mare cutremur, și a zecea parte a cetății a căzut, și în cutremur au fost uciși șapte mii de oameni; iar cei rămași s-au înspăimântat și au dat slavă Dumnezeului cerului. Al doilea vai a trecut; și, iată, al treilea vai vine curând. Apocalipsa 11:11-14.

The two witnesses of Revelation eleven ascend to heaven as the ensign, in the same hour as the earthquake, which is the Sunday law. At that time, or as John says, “in that hour,” according to Isaiah, chapter forty-six, God calls “the man” who executes His counsel, who is also “a ravenous bird from the east”. The ravenous bird, that is “the man” God employs to execute His counsel comes from “a far country”. In Isaiah chapter ten, at the time of the “unrighteous decree” which is the Sunday law, the “desolation” of the United States comes from “far.” “East” is a symbol of Islam, for in prophecy they are both “the children of the east,” and “the east wind.” A “bird” in prophecy is a religion, as represented by Babylon being a cage full of hateful and unclean birds. The “ravenous bird” that comes from a far country in the east, is the religion of Islam.

Cei doi martori din Apocalipsa unsprezece se înalță la cer ca stindardul, în aceeași oră cu cutremurul, care este legea duminicală. În vremea aceea, sau, cum spune Ioan, „în ceasul acela”, potrivit cu Isaia, capitolul patruzeci și șase, Dumnezeu cheamă „omul” care împlinește sfatul Său, care este de asemenea „o pasăre de pradă de la răsărit”. Pasărea de pradă, adică „omul” pe care Dumnezeu îl folosește pentru a-Și aduce la îndeplinire sfatul, vine din „tr-o țară depărtată”. În Isaia, capitolul zece, la vremea „hotărârii nedrepte”, care este legea duminicală, „pustiirea” Statelor Unite vine de „departe”. „Răsăritul” este un simbol al Islamului, căci în profeție ei sunt atât „copiii răsăritului”, cât și „vântul de răsărit”. O „pasăre” în profeție reprezintă o religie, așa cum este ilustrat de Babilon, care este o colivie plină de păsări urâcioase și necurate. „Pasărea de pradă” care vine dintr-o țară depărtată, din răsărit, este religia Islamului.

> And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. Revelation 18:2.

> Și a strigat cu mare putere, cu glas tare, zicând: A căzut, a căzut Babilonul cel mare, și a ajuns sălaș al demonilor, și temniță a oricărui duh necurat, și colivie a oricărei păsări necurate și urâte. Apocalipsa 18:2.

The three-fold-union of modern Babylon represents three forms of government, and also three forms of religion. The religion of the United Nations is spiritualism, the religion of the United States is apostate Protestantism and the religion of the pope is Catholicism. All those religious persuasions are sometimes symbolized as women, but also as birds. It is the religious and political force of the United Nations, with the United States as the primary king, that places the papacy on the throne of the earth. In the book of Zechariah, it is two birds that establish the pope, who is identified as that “wicked” by the apostle Paul in second Thessalonians.

Tripla unire a Babilonului modern reprezintă trei forme de guvernare și, de asemenea, trei forme de religie. Religia Națiunilor Unite este spiritismul, religia Statelor Unite este protestantismul apostat, iar religia papei este catolicismul. Toate aceste confesiuni religioase sunt uneori simbolizate prin femei, dar și prin păsări. Este puterea religioasă și politică a Națiunilor Unite, având Statele Unite drept regele principal, cea care așază papalitatea pe tronul pământului. În cartea profetului Zaharia, două păsări sunt cele care îl așază pe papă, identificat de apostolul Pavel drept acel „nelegiuit” în a doua epistolă către Tesaloniceni.

> Then the angel that talked with me went forth, and said unto me, Lift up now thine eyes, and see what is this that goeth forth. And I said, What is it? And he said, This is an ephah that goeth forth. He said moreover, This is their resemblance through all the earth. And, behold, there was lifted up a talent of lead: and this is a woman that sitteth in the midst of the ephah. And he said, This is wickedness. And he cast it into the midst of the ephah; and he cast the weight of lead upon the mouth thereof. Then lifted I up mine eyes, and looked, and, behold, there came out two women, and the wind was in their wings; for they had wings like the wings of a stork: and they lifted up the ephah between the earth and the heaven. Then said I to the angel that talked with me, Whither do these bear the ephah? And he said unto me, To build it an house in the land of Shinar: and it shall be established, and set there upon her own base. Zechariah 5:5–11.

> Atunci îngerul care vorbea cu mine a ieșit și mi-a zis: Ridică-ți acum ochii și vezi ce este lucrul acesta care iese. Eu am zis: Ce este? El a zis: Aceasta este o efă care iese. Și a mai zis: Aceasta este înfățișarea lor prin tot pământul. Și, iată, s-a ridicat un talant de plumb; și iată, era o femeie care ședea în mijlocul efei. El a zis: Aceasta este nelegiuirea. Și a aruncat-o în mijlocul efei și a aruncat greutatea de plumb peste gura ei. Apoi mi-am ridicat ochii și m-am uitat, și, iată, au ieșit două femei, și vântul era în aripile lor; căci aveau aripi ca aripile berzei; și au ridicat efa între pământ și cer. Atunci am zis îngerului care vorbea cu mine: Încotro duc ele efa? El mi-a zis: Să-i zidească o casă în țara Șinear; și va fi întemeiată și așezată acolo pe temelia ei. Zaharia 5:5-11.

An ephah is a basket used for measuring. The two women that place the ephah, or basket that the papacy sits in the midst of, are two churches. Two religions will take the religion that is defined in the Bible as “that wicked” and build her a house in the land of Shinar. Shinar is another name for Babylon, and the Catholic church is Babylon the great in the last days.

Efa este un coș folosit pentru măsurare. Cele două femei care așază efa, sau coșul în mijlocul căruia șade papalitatea, sunt două biserici. Două religii vor lua religia care este definită în Biblie drept „cea nelegiuită” și îi vor zidi o casă în țara Șinear. Șinear este un alt nume pentru Babilon, iar Biserica Catolică este Babilonul cel mare în zilele de pe urmă.

The two women that “establish” the wicked woman in Babylon, have “wind in their wings.” Those women are also birds, for they have “wings,” and their justification for placing the woman is the “wind” of Islam, for Islam brings together every man’s hand. The woman that is lifted up, has been trapped in the ephah since her deadly wound in 1798, for there had been a leaden weight placed upon the mouth of the ephah she was in. But when the music of Nebuchadnezzar’s worship ceremony begins, the two women of apostate Protestantism and Spiritualism remove the leaden weight, and lift up the eighth head, that is of the seven.

Cele două femei care o "întemeiază" pe femeia nelegiuită în Babilon, au "vânt în aripile lor". Acele femei sunt și păsări, căci au "aripi", iar justificarea lor pentru a așeza femeia este "vântul" Islamului, căci Islamul aduce laolaltă mâna fiecărui om. Femeia care este ridicată a fost ținută închisă în efă de la rana ei de moarte din 1798, căci fusese așezată o greutate de plumb peste gura efei în care se afla. Dar când începe muzica ceremoniei de închinare a lui Nebucadnețar, cele două femei ale protestantismului apostat și ale spiritismului înlătură greutatea de plumb și ridică al optulea cap, care este dintre cele șapte.

> “As we approach the last crisis, it is of vital moment that harmony and unity exist among the Lord’s instrumentalities. The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses. This union is cemented by the great apostate. While he seeks to unite his agents in warring against the truth he will work to divide and scatter its advocates. Jealousy, evil surmising, evilspeaking, are instigated by him to produce discord and dissension.” Testimonies, volume 7, 182.

> Pe măsură ce ne apropiem de criza din urmă, este de o importanță vitală ca armonia și unitatea să existe în rândul uneltelor Domnului. Lumea este plină de furtună, de război și de dezbinare. Totuși, sub un singur cap—puterea papală—oamenii se vor uni ca să I se împotrivească lui Dumnezeu în persoana martorilor Săi. Această unire este cimentată de marele apostat. În timp ce caută să-și unească agenții în războiul împotriva adevărului, el va lucra pentru a-i dezbina și a-i risipi pe apărătorii acestuia. Gelozia, bănuielile rele, vorbirea de rău sunt instigate de el pentru a produce discordie și dezbinare. Mărturii, volumul 7, 182.

The threefold union lifts up the papacy as the head, for they intend to destroy the nation not desired.

Tripla unire ridică papalitatea drept cap, căci își propune să nimicească națiunea nedorită.

> For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. Psalm 83:2–4.

> Căci iată, vrăjmașii Tăi fac tulburare, iar cei ce Te urăsc și-au ridicat capul. Au luat sfat viclean împotriva poporului Tău și s-au sfătuit împotriva celor ascunși ai Tăi. Au zis: Veniți, să-i nimicim ca neam, pentru ca numele lui Israel să nu mai fie pomenit. Psalmul 83:2-4.

A bird is a religion, and the “ravenous bird from the east” which God calls at the “hour” of the Sunday law, when the message of the Midnight Cry is being proclaimed, is Islam. That is why in the very hour that the resurrected dead ascend into heaven as the ensign, the “third woe” of Islam comes quickly. This is why Isaiah states in verse one of chapter ten, “Woe” unto them that declare unrighteous decrees. The “Woes” of Revelation are Islam, and Islam is the providential judgment, or tool, or staff (Isaiah 10:5) that God uses to punish the United States for enforcing Sunday worship.

Pasărea reprezintă o religie, iar "pasărea de pradă de la răsărit", pe care Dumnezeu o cheamă la "ceasul" legii duminicale, când este proclamat mesajul Strigătului de la miezul nopții, este Islamul. De aceea, chiar în ceasul în care cei înviați dintre morți se înalță la cer drept stindard, "al treilea vai" al Islamului vine îndată. De aceea Isaia afirmă în versetul întâi al capitolului zece: "Vai de cei ce rostesc hotărâri nelegiuite." "Vaiurile" din Apocalipsă sunt Islamul, iar Islamul este judecata providențială, sau un instrument, sau un toiag (Isaia 10:5) de care Dumnezeu Se folosește pentru a pedepsi Statele Unite pentru impunerea închinării duminicale.

Isaiah chapter forty-six, identifies the “ravenous bird from the east,” as “the man that executeth my counsel.” That “man” is Islam, and he is called “from a far country,” for God “purposed” to judge the United States, and thereafter the world, for Sunday enforcement, as He did in former times with pagan Rome and the first four trumpets, and then with papal Rome in the fifth and sixth “Woe” trumpets. His purpose in Isaiah chapter forty-six is to call the “ravenous bird from the east,” and He informs His people who desire to understand His counsel and purpose “Remember the former things of old: for I am God, and there is none else; I am God, and there is none like me, Declaring the end from the beginning, and from ancient times the things that are not yet done, saying, My counsel shall stand, and I will do all my pleasure.”

Capitolul patruzeci și șase din Isaia identifică „pasărea de pradă de la răsărit” drept „omul care împlinește sfatul Meu”. Acel „om” este Islamul și este chemat „dintr-o țară depărtată”, căci Dumnezeu a „hotărât” să judece Statele Unite, iar apoi lumea, pentru impunerea duminicii, așa cum a făcut odinioară cu Roma păgână și primele patru trâmbițe, iar apoi cu Roma papală, în al cincilea și al șaselea „Vai” ale trâmbițelor. Scopul Său în capitolul patruzeci și șase din Isaia este să cheme „pasărea de pradă de la răsărit”, iar El le face cunoscut poporului Său, celor care doresc să înțeleagă sfatul și scopul Său: „Aduceți-vă aminte de cele dintâi, din vremurile de demult; căci Eu sunt Dumnezeu și nu este altul; Eu sunt Dumnezeu și nu este nimeni asemenea Mie, Cel ce vestesc sfârșitul de la început și, din vremuri străvechi, lucrurile care încă nu s-au făcut, zicând: Sfatul Meu va rămâne în picioare și voi împlini toată plăcerea Mea.”

In verse three Isaiah chapter ten, Isaiah records three important questions:

În versetul trei din capitolul zece al lui Isaia, Isaia consemnează trei întrebări importante:

> And what will ye do in the day of visitation, and in the desolation which shall come from far? to whom will ye flee for help? and where will ye leave your glory? Isaiah 10:3.

> Și ce veți face în ziua cercetării și în pustiirea care va veni din depărtare? La cine veți fugi după ajutor? Și unde vă veți lăsa slava voastră? Isaia 10:3.

The final question identifies that the glorious land loses her glory at the unrighteous decree. The glory of the United States is the Constitution, which is fully overturned at the Sunday law.

Întrebarea finală identifică faptul că țara cea slăvită își pierde slava odată cu decretul nelegiuit. Slava Statelor Unite este Constituția, care este pe deplin desființată odată cu legea duminicală.

> “And the Constitution guarantees to the people the right of self-government, providing that representatives elected by the popular vote shall enact and administer the laws. Freedom of religious faith was also granted, every man being permitted to worship God according to the dictates of his conscience. Republicanism and Protestantism became the fundamental principles of the nation. These principles are the secret of its power and prosperity.” The Great Controversy, 441.

> Iar Constituția garantează poporului dreptul la autoguvernare, prevăzând că reprezentanții aleși prin vot popular vor adopta și vor aplica legile. A fost acordată, de asemenea, libertatea credinței religioase, fiindu-i îngăduit fiecărui om să se închine lui Dumnezeu potrivit dictatelor conștiinței sale. Republicanismul și protestantismul au devenit principiile fundamentale ale națiunii. Aceste principii sunt secretul puterii și prosperității ei.

It is the Constitution that identifies the glory that is left in the dust at the Sunday law.

Este Constituția cea care identifică slava care este lăsată în pulbere odată cu legea duminicală.

> “When the nation for which God has worked in such a marvelous manner, and over which He has spread the shield of Omnipotence, abandons Protestant principles, and through its legislature gives countenance and support to Romanism in limiting religious liberty, then God will work in His own power for His people that are true. The tyranny of Rome will be exercised, but Christ is our refuge.” Testimonies to Ministers, 206.

> „Când națiunea pentru care Dumnezeu a lucrat într-un chip atât de minunat și peste care El a întins scutul Atotputerniciei Sale abandonează principiile protestante și, prin legislativul ei, acordă încuviințare și sprijin romanismului în limitarea libertății religioase, atunci Dumnezeu va lucra, prin propria Sa putere, pentru poporul Său care Îi este credincios. Tirania Romei va fi exercitată, dar Hristos este refugiul nostru.” Mărturii pentru pastori, 206.

At Isaiah’s “unrighteous decree,” which is the Sunday law, the glory of the United States is gone, and it immediately answers Isaiah’s second question as it prophetically flees to the United Nations, the ten-king confederacy of Revelation chapter seventeen for help to address the attack of Islam of the third “Woe”. The first of the three questions identifies the setting of the Sunday law desolation that causes the United States to begin its next work of forcing the entire world to accept the combination of church and state, as represented by the unification of the United Nations and the Catholic Church, with the pope in control of the unholy relationship. It calls that desolation “the day of visitation”. All these prophetic realities align with Nebuchadnezzar’s dedication service for the golden image.

La „decretul nelegiuit” al lui Isaia, care este legea duminicală, slava Statelor Unite a dispărut, și ea răspunde imediat la a doua întrebare a lui Isaia, fugind profetic la Organizația Națiunilor Unite, confederația celor zece regi din Apocalipsa, capitolul șaptesprezece, pentru a primi ajutor ca să facă față atacului Islamului din al treilea „Vai”. Prima dintre cele trei întrebări identifică cadrul pustiirii produse de legea duminicală, care determină Statele Unite să-și înceapă următoarea lucrare de a constrânge întreaga lume să accepte combinația dintre biserică și stat, așa cum este reprezentată de unificarea Organizației Națiunilor Unite cu Biserica Catolică, cu papa exercitând controlul asupra acestei relații nelegiuite. Acea pustiire este numită „ziua cercetării”. Toate aceste realități profetice se aliniază cu ceremonia de dedicare a chipului de aur al lui Nebucadnețar.

We will continue chapter three of Daniel in the next article.

Vom continua capitolul al treilea din Daniel în articolul următor.

> “In the history of Nebuchadnezzar and Belshazzar, God speaks to the people of today. The condemnation that will fall upon the inhabitants of the earth in this day will be because of their rejection of light. Our condemnation in the judgment will not result from the fact that we have lived in error, but from the fact that we have neglected Heaven-sent opportunities for discovering truth. The means of becoming conversant with the truth are within the reach of all; but, like the indulgent, selfish king, we give more attention to the things that charm the ear, and please the eye, and gratify the palate, than to the things that enrich the mind, the divine treasures of truth. It is through the truth that we may answer the great question, ‘What must I do to be saved?’” Bible Echo, September 17, 1894.

> În istoria lui Nabucodonosor și a lui Belșațar, Dumnezeu Se adresează oamenilor de astăzi. Condamnarea care va cădea asupra locuitorilor pământului în această zi va fi din pricina respingerii luminii. Condamnarea noastră la judecată nu va rezulta din faptul că am trăit în rătăcire, ci din faptul că am neglijat prilejurile trimise de Cer pentru descoperirea adevărului. Mijloacele de a ajunge la cunoașterea adevărului sunt la îndemâna tuturor; dar, asemenea regelui îngăduitor cu sine, egoist, acordăm mai multă atenție lucrurilor care încântă auzul, desfată privirea și răsfață gustul decât lucrurilor care îmbogățesc mintea, comorile divine ale adevărului. Prin adevăr putem răspunde marii întrebări: „Ce trebuie să fac ca să fiu mântuit?” Bible Echo, 17 septembrie 1894.

Back to Articles