Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty-Six

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea laodiceeană - Numărul Patruzeci și Șase

Number Forty-Six

Numărul patruzeci și șase

Author

Jeff Pippenger

Published

February 12, 2026

Formats

PDF
Word

Caesarea Philippi to Caesarea Maritima represents the period from the third to the ninth hour, which is divided at the sixth hour. The division of Caesarea to Caesarea was the Mount of Transfiguration. The Mount of Transfiguration aligns two other lines to the waymark of three steps that precedes the Pentecostal Sunday law by five days.

De la Cezareea lui Filip la Cezareea Maritimă reprezintă perioada de la ceasul al treilea până la ceasul al nouălea, care este împărțită la ceasul al șaselea. Punctul de despărțire dintre Cezareea lui Filip și Cezareea Maritimă a fost Muntele Schimbării la Față. Muntele Schimbării la Față aliniază alte două linii la reperul celor trei pași, care precede cu cinci zile legea duminicală de Cincizecime.

At the Mount, God the Father spoke a second time. The first time He spoke was at Christ’s baptism, the last time was just before the cross.

Pe munte, Dumnezeu Tatăl a vorbit pentru a doua oară. Întâia oară a vorbit la Botezul lui Hristos, iar ultima oară a vorbit chiar înainte de cruce.

> Now is my soul troubled; and what shall I say? Father, save me from this hour: but for this cause came I unto this hour. Father, glorify thy name. Then came there a voice from heaven, saying, I have both glorified it, and will glorify it again. The people therefore, that stood by, and heard it, said that it thundered: others said, An angel spake to him. John 12:27–29.

> Acum sufletul Meu este tulburat; și ce voi zice? Părinte, izbăvește-Mă de ceasul acesta? Dar tocmai pentru aceasta am venit la ceasul acesta. Părinte, preaslăvește Numele Tău. Atunci a venit un glas din cer, zicând: L-am preaslăvit și iarăși Îl voi preaslăvi. Deci, mulțimea care stătea acolo și a auzit, zicea că a tunat; alții ziceau: Un înger I-a vorbit. Ioan 12:27-29.

God glorifies His name when He seals the one hundred and forty-four thousand and writes upon them His name.

Dumnezeu Își preamărește Numele atunci când îi pecetluiește pe cei o sută patruzeci și patru de mii și scrie asupra lor Numele Său.

> Him that overcometh will I make a pillar in the temple of my God, and he shall go no more out: and I will write upon him the name of my God, and the name of the city of my God, which is new Jerusalem, which cometh down out of heaven from my God: and I will write upon him my new name. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:12, 13.

> Pe cel ce biruiește îl voi face un stâlp în templul Dumnezeului meu și nu va mai ieși afară; și voi scrie asupra lui numele Dumnezeului meu și numele cetății Dumnezeului meu, Noul Ierusalim, care coboară din cer de la Dumnezeul meu; și voi scrie asupra lui numele meu cel nou. Cine are urechi, să audă ce zice Duhul bisericilor. Apocalipsa 3:12, 13.

At the Mount of Transfiguration, Peter, James and John were the only disciples present, as they were at the resurrection of Jairus’ daughter and also again at Gethsemane. Gethsemane, like unto the Father speaking in John twelve—came just before the cross. Gethsemane means “oil press,” identifying the oil test of the virgins. Gethsemane is the “crisis” that brings the soul “face to face with death,” and the wise virgins pass the test, for in the second temple test they came face to face with life, as Jesus taught “face to face” for thirty days.

Pe Muntele Schimbării la Față, Petru, Iacov și Ioan au fost singurii ucenici prezenți, așa cum au fost și la învierea fiicei lui Iair și iarăși la Ghetsimani. Ghetsimani, asemenea rostirii Tatălui din Ioan 12, a survenit chiar înainte de cruce. Ghetsimani înseamnă „teasc de untdelemn”, identificând testul cu untdelemn al fecioarelor. Ghetsimani este „criza” care aduce sufletul „față în față cu moartea”, iar fecioarele înțelepte trec proba, căci în a doua probă a templului au ajuns față în față cu viața, după cum Isus a învățat „față în față” timp de treizeci de zile.

The first time the Father spoke was at Christ’s baptism and the first time He exclusively took Peter, James and John was when the twelve-year-old daughter of Jairus was resurrected. The resurrection of the twelve-year-old virgin aligns with the baptism of Christ, which symbolizes the power of the resurrection. The resurrection of Jairus’s daughter aligns with the baptism of Christ and Caesarea Philippi. Gethsemane and the troubling of Christ when the Father spoke just before the cross align with Caesarea Maritima.

Prima dată când Tatăl a grăit a fost la botezul lui Hristos, iar prima dată când El i-a luat numai pe Petru, Iacov și Ioan a fost când a fost înviată fiica de doisprezece ani a lui Iair. Învierea fecioarei de doisprezece ani se corelează cu botezul lui Hristos, care simbolizează puterea învierii. Învierea fiicei lui Iair se corelează cu botezul lui Hristos și cu Cezareea lui Filip. Ghetsimani și tulburarea lui Hristos atunci când Tatăl a grăit chiar înainte de cruce se corelează cu Cezareea Maritima.

Line upon line Peter represents the one hundred and forty-four thousand who are sealed at Caesarea Philippi, when Simon Barjona’s name is changed to Peter. Once sealed at Panium, which is Caesarea Philippi, Peter goes to the sixth hour of the Mount, where he is lifted up as an ensign as he continues on to answer the call of Cornelius at Caesarea Maritima. At Caesarea Philippi Peter leaves the Exeter camp meeting with the seal of God and the message of the Midnight Cry to proclaim. The message of Islam as represented by the feast of trumpets carries Peter on to Caesarea by the sea. The message of Islam lifts up Peter to the view of the world, for Peter has predicted the prophetic arrival of Islam in advance of the feast of trumpets.

Rând după rând, Petru îi reprezintă pe cei o sută patruzeci și patru de mii care sunt pecetluiți la Cezareea lui Filip, când numele lui Simon Bar-Iona este schimbat în Petru. După ce a fost pecetluit la Panium, care este Cezareea lui Filip, Petru merge pe Munte, la ceasul al șaselea, unde este înălțat ca un stindard, în timp ce își continuă drumul pentru a răspunde chemării lui Corneliu la Cezareea Maritimă. La Cezareea lui Filip, Petru părăsește adunarea de tabără de la Exeter cu pecetea lui Dumnezeu și cu mesajul Strigătului de la miezul nopții, spre a-l proclama. Mesajul Islamului, așa cum este reprezentat de Sărbătoarea Trâmbițelor, îl poartă pe Petru până la Cezareea de la mare. Mesajul Islamului îl înalță pe Petru în văzul lumii, căci Petru a prezis sosirea profetică a Islamului înainte de Sărbătoarea Trâmbițelor.

> Behold, I will send you Elijah the prophet before the coming of the great and dreadful day of the Lord: And he shall turn the heart of the fathers to the children, and the heart of the children to their fathers, lest I come and smite the earth with a curse. Malachi 4:5, 6.

> Iată, vă voi trimite pe prorocul Ilie înainte de venirea zilei celei mari și înfricoșătoare a Domnului: iar el va întoarce inima părinților spre copii și inima copiilor spre părinții lor, ca nu cumva să vin și să lovesc pământul cu blestem. Maleahi 4:5, 6.

Line upon line the Elijah message is the message that is premised upon aligning the fathers with their children. Elijah was Father Miller, who illustrates his children. The one hundred and forty-four thousand are the children of William Miller, and to turn the hearts of Miller to his children is to align Millerite history with the history of Elijah, as well as John the Baptist with the messenger associated with the one hundred and forty-four thousand. An element of the alignment of these four lines is that in each of the testing histories of Elijah, John and Miller the only message of present truth—was the message which came through the messenger.

Linie după linie, solia lui Ilie este solia întemeiată pe alinierea părinților cu copiii lor. Ilie a fost Părintele Miller, care îi tipifică pe copiii săi. Cei o sută patruzeci și patru de mii sunt copiii lui William Miller, iar a întoarce inimile lui Miller către copiii săi înseamnă a alinia istoria milerită cu istoria lui Ilie, precum și pe Ioan Botezătorul cu mesagerul asociat cu cei o sută patruzeci și patru de mii. Un element al alinierii acestor patru linii este că, în fiecare dintre istoriile de încercare ale lui Ilie, Ioan și Miller, singura solie de adevăr prezent a fost solia care a venit prin mesager.

> And Elijah the Tishbite, who was of the inhabitants of Gilead, said unto Ahab, As the Lord God of Israel liveth, before whom I stand, there shall not be dew nor rain these years, but according to my word. 1 Kings 17:1.

> Și Ilie Tișbitul, care era dintre locuitorii Galaadului, i-a zis lui Ahab: Viu este Domnul, Dumnezeul lui Israel, înaintea căruia stau, că nu va fi nici rouă, nici ploaie în anii aceștia decât după cuvântul meu. 1 Împărați 17:1.

Sister White is clear that those who did not accept the message of John, who Jesus identified as Elijah, would not be benefitted by the teachings of Jesus, and also that those who rejected the message of Miller, as represented as the first angel’s message, could not be benefitted by the message of the second angel. Accompanying Elijah’s announcement that rain would only come at his command, was the ultimate test that included the command to choose between Elijah’s message or Baal’s message. The prophetic symbol of “how long” aligns Elijah’s Mount Carmel with the Sunday law.

Sora White afirmă cu claritate că cei care nu au acceptat solia lui Ioan, pe care Isus l-a identificat drept Ilie, nu ar fi avut niciun folos din învățăturile lui Isus, și, de asemenea, că aceia care au respins solia lui Miller, reprezentată ca solia primului înger, nu puteau avea niciun folos din solia celui de-al doilea înger. Odată cu anunțul lui Ilie că ploaia avea să vină numai la porunca lui, a venit testul suprem, care includea porunca de a alege între solia lui Ilie și solia lui Baal. Simbolul profetic „până când” pune în corespondență Muntele Carmel al lui Ilie cu legea duminicală.

> So Ahab sent unto all the children of Israel, and gathered the prophets together unto mount Carmel. And Elijah came unto all the people, and said, How long halt ye between two opinions? if the Lord be God, follow him: but if Baal, then follow him. And the people answered him not a word. Then said Elijah unto the people, I, even I only, remain a prophet of the Lord; but Baal’s prophets are four hundred and fifty men. Let them therefore give us two bullocks; and let them choose one bullock for themselves, and cut it in pieces, and lay it on wood, and put no fire under: and I will dress the other bullock, and lay it on wood, and put no fire under: And call ye on the name of your gods, and I will call on the name of the Lord: and the God that answereth by fire, let him be God. And all the people answered and said, It is well spoken. 1 Kings 18:20–24.

> Ahab a trimis deci la toți fiii lui Israel și i-a adunat pe profeți la muntele Carmel. Și Ilie a venit la tot poporul și a zis: Până când veți șovăi între două păreri? Dacă Domnul este Dumnezeu, urmați-L; iar dacă Baal, urmați-l pe el. Iar poporul nu i-a răspuns niciun cuvânt. Atunci Ilie a zis poporului: Eu, numai eu singur, am rămas profet al Domnului; iar profeții lui Baal sunt patru sute cincizeci de bărbați. Să ni se dea, așadar, doi tauri; și ei să-și aleagă un taur pentru ei, să-l taie în bucăți și să-l așeze pe lemne, și să nu pună foc dedesubt; iar eu voi pregăti celălalt taur, îl voi așeza pe lemne și nu voi pune foc dedesubt. Și chemați numele dumnezeilor voștri, iar eu voi chema numele Domnului; și Dumnezeul care va răspunde prin foc, acela să fie Dumnezeu. Și tot poporul a răspuns și a zis: Bine ai vorbit. 1 Împărați 18:20-24.

The test of Carmel was choosing between two messages. A test between true and false prophecy, and the messenger Elijah or the prophets who sat at Jezebel’s table. It was about the messenger and the message. In 1844, Carmel was repeated as the Lord brought about a test which manifested Miller as the true prophet, and Miller’s message as the dew and rain. The distinction between the true prophet and true message in contrast with the false prophet and the false message was represented at the Exeter camp meeting by the Exeter tent and the tent of the Watertown group. Two tabernacles representing the true in contrast with the false. The distinction made at Carmel and the history of 1844 is identified at Caesarea Philippi when Peter is sealed and lifted up to the Mount as an ensign. He is lifted up because he had claimed that his message was the only true message of the latter rain. He was lifted up when his prediction was fulfilled.

Testul de pe Carmel a fost alegerea între două mesaje. O probă între profeția adevărată și cea falsă, și între solul Ilie și profeții care stăteau la masa Izabelei. Era vorba despre sol și mesaj. În 1844, proba de pe Carmel s-a repetat, când Domnul a adus o încercare care l-a arătat pe Miller drept profetul adevărat, iar mesajul lui Miller drept roua și ploaia. Deosebirea dintre profetul adevărat și mesajul adevărat, în contrast cu profetul fals și mesajul fals, a fost reprezentată la adunarea de tabără de la Exeter prin cortul de la Exeter și cortul grupului din Watertown. Două corturi reprezentând adevărul în contrast cu falsul. Deosebirea făcută pe Carmel și istoria din 1844 este identificată la Cezareea lui Filip, când Petru este pecetluit și ridicat pe Munte ca un stindard. El este înălțat deoarece susținuse că mesajul său era singurul mesaj adevărat al ploii târzii. El a fost înălțat când predicția sa s-a împlinit.

The feast of trumpets is the third and litmus test in the Pentecostal season and before the litmus test Peter identifies that Islam is to be loosed to mark the beginning of the proclamation of the Midnight Cry. The fulfillment of prophecy is what made the distinction between the Millerites and the Protestants, who represent the former covenant people who are being passed by. Elijah personally killed the false prophets, once the distinction between true and false was manifested. The distinction is made at the feast of trumpets, when a prediction of Islam is fulfilled.

Sărbătoarea Trâmbițelor este a treia și testul de turnesol din perioada Cincizecimii, iar înaintea acestui test de turnesol Petru identifică faptul că Islamul urmează să fie dezlegat, pentru a marca începutul proclamării Strigătului de la miezul nopții. Împlinirea profeției este cea care a făcut deosebirea între milleriți și protestanți, care reprezintă fostul popor al legământului ce este lăsat deoparte. Ilie i-a ucis personal pe profeții mincinoși, odată ce s-a manifestat deosebirea dintre adevărat și fals. Deosebirea se face la Sărbătoarea Trâmbițelor, când se împlinește o predicție privind Islamul.

The Midnight Cry of Millerite history was a prediction that was corrected and thereafter fulfilled. It was fulfilled on October 22, 1844, whereas Miller’s original understanding of the Midnight Cry was the year 1843. Samuel Snow represents the correction of the message, and his message became known as the “true” Midnight Cry message.

Strigarea de la miezul nopții din istoria millerită a fost o predicție care a fost corectată și, ulterior, împlinită. Ea s-a împlinit la 22 octombrie 1844, în timp ce înțelegerea inițială a lui Miller cu privire la Strigarea de la miezul nopții viza anul 1843. Samuel Snow reprezintă corectarea mesajului, iar mesajul său a ajuns să fie cunoscut drept mesajul „adevăratei” Strigări de la miezul nopții.

1844 was an illustration of the distinction between the message of Miller and the message of the Protestants. In the testing process the Protestants were slain by Miller and they then became apostate Protestantism, the daughters of Rome, the priests of Jezebel. The distinction was manifested by either a reception or rejection of the prophetic message. With John and Miller the prophetic message exposed the false message of the former covenant people who were being passed by. Elijah’s message claimed there would be no rain except at his word, and after three and a half years the test of that claim was to be made manifest.

1844 a fost o ilustrare a distincției dintre solia lui Miller și solia protestanților. În procesul de încercare, protestanții au fost uciși de Miller și au devenit apoi protestantismul apostat, fiicele Romei, preoții Izabelei. Distincția s-a manifestat fie prin receptarea, fie prin respingerea soliei profetice. În cazul lui Ioan și al lui Miller, solia profetică a demascat solia falsă a fostului popor al legământului, care era lăsat deoparte. Solia lui Ilie afirma că nu va fi ploaie decât la cuvântul lui, iar după trei ani și jumătate proba acelei afirmații avea să se facă vădită.

> And it came to pass, when Ahab saw Elijah, that Ahab said unto him, Art thou he that troubleth Israel? And he answered, I have not troubled Israel; but thou, and thy father’s house, in that ye have forsaken the commandments of the Lord, and thou hast followed Baalim. Now therefore send, and gather to me all Israel unto mount Carmel, and the prophets of Baal four hundred and fifty, and the prophets of the groves four hundred, which eat at Jezebel’s table. 1 Kings 18:17–19.

> Și s-a întâmplat că, atunci când Ahab l-a văzut pe Ilie, Ahab i-a zis: „Tu ești acela care tulbură Israelul?” Iar el a răspuns: „Nu eu am tulburat pe Israel, ci tu și casa tatălui tău, pentru că ați părăsit poruncile Domnului, iar tu ai mers după Baali. Acum dar trimite și adună la mine pe tot Israelul la muntele Carmel, și pe prorocii lui Baal, patru sute cincizeci, și pe prorocii dumbrăvilor, patru sute, care mănâncă la masa Izabelei.” 1 Împărați 18:17-19.

The distinction between the false and true, whether it be the messenger or the message was made in a testing process that included accusations against both the message and the messenger. Elijah was the one who was accused of troubling Israel, for his message had stopped the rain. Had it continued to rain in Israel, no issue about Elijah would have been raised. The issue was based upon Elijah’s prediction, and its fulfillment over the three and a half years.

Distincția dintre fals și adevărat, fie că privește mesagerul sau mesajul, a fost stabilită printr-un proces de încercare care a inclus acuzații atât împotriva mesajului, cât și împotriva mesagerului. Ilie a fost cel acuzat că tulbură Israelul, căci mesajul său oprise ploaia. Dacă ar fi continuat să plouă în Israel, nu s-ar fi ridicat nicio problemă cu privire la Ilie. Chestiunea se întemeia pe predicția lui Ilie și pe împlinirea ei de-a lungul celor trei ani și jumătate.

When Peter is at the litmus test of Caesarea Philippi, which is the feast of trumpets, and also where the ass is loosed, the beginning of the message of the Midnight Cry is marked. Peter like unto Elijah, has just witnessed the confirmation of his prediction, and the distinction between the true and false has been demonstrated for all to see. The prediction’s confirmation is represented by the feast of trumpets—which is the litmus test. The prediction was typified by both 1840 and 1844, where a prediction is corrected and thereafter fulfilled. The corrected prediction of Josiah Litch empowered the first angel on August 11, 1840 and the prediction of the year 1843 by Miller was corrected by Snow.

Când Petru se află la testul de turnesol de la Cezareea lui Filip — care este Sărbătoarea Trâmbițelor și, totodată, locul unde asinul este dezlegat — este marcat începutul mesajului Strigătului de la miezul nopții. Petru, asemenea lui Ilie, tocmai a fost martor la confirmarea predicției sale, iar deosebirea dintre ceea ce este adevărat și ceea ce este fals a fost demonstrată înaintea tuturor. Confirmarea predicției este reprezentată de Sărbătoarea Trâmbițelor — care este testul de turnesol. Predicția a fost tipificată atât în 1840, cât și în 1844, când o predicție este corectată și apoi împlinită. Predicția corectată a lui Josiah Litch a dat putere primului înger la 11 august 1840, iar predicția pentru anul 1843 a lui Miller a fost corectată de Snow.

> “In the year 1840 another remarkable fulfillment of prophecy excited widespread interest. two years before, Josiah Litch, one of the leading ministers preaching the second advent, published an exposition of Revelation 9, predicting the fall of the Ottoman Empire. According to his calculations, this power was to be overthrown . . . on the 11th of August, 1840, when the Ottoman power in Constantinople may be expected to be broken. And this, I believe, will be found to be the case.’

> "În anul 1840, o altă remarcabilă împlinire a profeției a stârnit un interes pe scară largă. Cu doi ani înainte, Josiah Litch, unul dintre predicatorii de frunte ai celei de-a doua veniri, a publicat o expunere asupra Apocalipsei 9, prezicând căderea Imperiului Otoman. Potrivit calculelor sale, această putere urma să fie răsturnată . . . la 11 august 1840, când era de așteptat ca puterea otomană în Constantinopol să fie frântă. Iar aceasta, cred eu, se va constata că așa este.'"

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> Chiar la timpul hotărât, Turcia, prin ambasadorii săi, a acceptat protecția puterilor aliate ale Europei și astfel s-a plasat sub controlul națiunilor creștine. Evenimentul a împlinit întocmai prezicerea. Când acest lucru a devenit cunoscut, mulțimi au fost convinse de corectitudinea principiilor de interpretare profetică adoptate de Miller și asociații săi, iar mișcarea adventă a primit un avânt remarcabil. Bărbați învățați și de vază s-au unit cu Miller, atât în propovăduirea, cât și în publicarea vederilor sale, iar între 1840 și 1844 lucrarea s-a extins rapid. Tragedia veacurilor, 334, 335.

The prediction of Litch was about Islam, and the prediction of Snow was about the closed door. When Litch’s prediction was fulfilled, the methodology that established the message was accepted, and those who accepted the message “united” with the messenger. Both the message and the messenger was recognized in the fulfillment of the prediction. The prediction of Litch was about Islam, and the prediction of Snow was about the closed door.

Prezicerea lui Litch privea islamul, iar prezicerea lui Snow privea ușa închisă. Când prezicerea lui Litch s-a împlinit, metodologia prin care a fost stabilit mesajul a fost acceptată, iar cei care au acceptat mesajul s-au „unit” cu mesagerul. Atât mesajul, cât și mesagerul au fost recunoscuți în împlinirea prezicerii. Prezicerea lui Litch privea islamul, iar prezicerea lui Snow privea ușa închisă.

> “I saw the people of God joyful in expectation, looking for their Lord. But God designed to prove them. His hand covered a mistake in the reckoning of the prophetic periods. Those who were looking for their Lord did not discover this mistake, and the most learned men who opposed the time also failed to see it. God designed that His people should meet with a disappointment. The time passed, and those who had looked with joyful expectation for their Saviour were sad and disheartened, while those who had not loved the appearing of Jesus, but embraced the message through fear, were pleased that He did not come at the time of expectation. Their profession had not affected the heart and purified the life. The passing of the time was well calculated to reveal such hearts. They were the first to turn and ridicule the sorrowful, disappointed ones who really loved the appearing of their Saviour. I saw the wisdom of God in proving His people and giving them a searching test to discover those who would shrink and turn back in the hour of trial.

> Am văzut poporul lui Dumnezeu plin de bucurie în așteptare, căutându-L pe Domnul lor. Dar Dumnezeu a rânduit să-i încerce. Mâna Sa a acoperit o greșeală în socotirea perioadelor profetice. Cei ce-L căutau pe Domnul lor nu au descoperit această greșeală, iar cei mai învățați bărbați care se împotriveau timpului de asemenea nu au văzut-o. Dumnezeu a rânduit ca poporul Său să întâmpine o dezamăgire. Timpul a trecut, iar cei care Îl așteptaseră pe Mântuitorul lor cu așteptare plină de bucurie erau triști și descurajați, pe când cei care nu iubiseră arătarea lui Isus, ci îmbrățișaseră solia din teamă, s-au bucurat că El nu a venit la vremea așteptării. Mărturisirea lor nu le atinsese inima și nu le curățise viața. Trecerea timpului a fost bine rânduită pentru a descoperi astfel de inimi. Aceștia au fost primii care s-au întors și i-au batjocorit pe cei mâhniți și dezamăgiți, care iubeau cu adevărat arătarea Mântuitorului lor. Am văzut înțelepciunea lui Dumnezeu în a-Și încerca poporul și a le da o probă cercetătoare, pentru a descoperi pe cei care aveau să dea înapoi și să se întoarcă în ceasul încercării.

> “Jesus and all the heavenly host looked with sympathy and love upon those who had with sweet expectation longed to see Him whom their souls loved. Angels were hovering around them, to sustain them in the hour of their trial. Those who had neglected to receive the heavenly message were left in darkness, and God’s anger was kindled against them, because they would not receive the light which He had sent them from heaven. Those faithful, disappointed ones, who could not understand why their Lord did not come, were not left in darkness. Again they were led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained. They saw that the prophetic periods reached to 1844, and that the same evidence which they had presented to show that the prophetic periods closed in 1843, proved that they would terminate in 1844. Light from the Word of God shone upon their position, and they discovered a tarrying time—‘Though it [the vision] tarry, wait for it.’ In their love for Christ’s immediate coming, they had overlooked the tarrying of the vision, which was calculated to manifest the true waiting ones. Again they had a point of time. Yet I saw that many of them could not rise above their severe disappointment to possess that degree of zeal and energy which had marked their faith in 1843.

> Isus și toată oastea cerească priveau cu compasiune și cu dragoste spre aceia care, cu o dulce așteptare, doriseră să-L vadă pe Acela pe care sufletele lor Îl iubeau. Îngerii pluteau împrejurul lor, pentru a-i întări în ceasul încercării lor. Cei ce neglijaseră să primească solia cerească au fost lăsați în întuneric, iar mânia lui Dumnezeu s-a aprins împotriva lor, pentru că nu au vrut să primească lumina pe care le-o trimisese din cer. Acei credincioși dezamăgiți, care nu puteau înțelege de ce Domnul lor nu venise, nu au fost lăsați în întuneric. Din nou au fost călăuziți la Bibliile lor, ca să cerceteze perioadele profetice. Mâna Domnului a fost ridicată de pe cifre, iar greșeala a fost explicată. Au văzut că perioadele profetice ajungeau până în 1844 și că aceleași dovezi pe care le prezentaseră pentru a arăta că perioadele profetice se încheiau în 1843 dovedeau că ele aveau să se încheie în 1844. Lumina din Cuvântul lui Dumnezeu a strălucit asupra poziției lor și au descoperit un timp de zăbovire—„Chiar dacă [vedenia] zăbovește, așteapt-o.” În dragostea lor pentru venirea imediată a lui Hristos, trecuseră cu vederea zăbovirea vedeniei, care era menită să manifeste pe adevărații așteptători. Din nou aveau un moment hotărât. Totuși am văzut că mulți dintre ei nu puteau să se ridice deasupra cumplitei lor dezamăgiri pentru a avea acel grad de zel și energie care le caracterizase credința în 1843.

> “Satan and his angels triumphed over them, and those who would not receive the message congratulated themselves upon their farseeing judgment and wisdom in not receiving the delusion, as they called it. They did not realize that they were rejecting the counsel of God against themselves, and were working in union with Satan and his angels to perplex God’s people, who were living out the heaven-sent message.

> Satana și îngerii lui au triumfat asupra lor, iar cei care nu voiau să primească solia se felicitau pentru judecata lor prevăzătoare și înțelepciunea lor de a nu primi amăgirea, cum o numeau ei. Nu-și dădeau seama că respingeau sfatul lui Dumnezeu împotriva lor înșiși și că lucrau în unire cu Satana și îngerii lui pentru a deruta poporul lui Dumnezeu, care trăia solia trimisă din cer.

> “The believers in this message were oppressed in the churches. For a time, those who would not receive the message were restrained by fear from acting out the sentiments of their hearts; but the passing of the time revealed their true feelings. They wished to silence the testimony which the waiting ones felt compelled to bear, that the prophetic periods extended to 1844. With clearness the believers explained their mistake and gave the reasons why they expected their Lord in 1844. Their opposers could bring no arguments against the powerful reasons offered. Yet the anger of the churches was kindled; they were determined not to listen to evidence, and to shut the testimony out of the churches, so the others could not hear it. Those who dared not withhold from others the light which God had given them, were shut out of the churches; but Jesus was with them, and they were joyful in the light of His countenance. They were prepared to receive the message of the second angel.” Early Writings, 235–237.

> Cei credincioși acestui mesaj erau asupriți în biserici. Pentru un timp, cei care nu voiau să primească mesajul au fost împiedicați de teamă să-și manifeste simțămintele inimii; dar trecerea timpului le-a dezvăluit adevăratele sentimente. Ei doreau să reducă la tăcere mărturia pe care cei ce așteptau se simțeau constrânși să o dea, și anume că perioadele profetice se întindeau până în 1844. Cu claritate, credincioșii și-au explicat greșeala și au expus temeiurile pentru care Îl așteptaseră pe Domnul lor în 1844. Potrivnicii lor n-au putut aduce niciun argument împotriva temeiurilor puternice oferite. Totuși, mânia bisericilor s-a aprins; erau hotărâte să nu primească dovezile și să înlăture mărturia din biserici, pentru ca ceilalți să nu o poată auzi. Cei care n-au îndrăznit să ascundă de alții lumina pe care Dumnezeu le-o dăduse au fost excluși din biserici; dar Isus era cu ei și se bucurau în lumina feței Sale. Erau pregătiți să primească solia celui de-al doilea înger. Scrieri timpurii, 235-237.

Peter represents the one hundred and forty-four thousand who like unto Litch present a corrected prediction about Islam and the end of a kingdom; and like unto Snow, Peter also presents a corrected prediction of the closed door. Litch’s message of the second woe of Islam was an external prediction, and Snow’s closed door was an internal prediction. For Snow the work began when the Lord removed his hand from the figures, and it was then seen that same evidence that had been previously been thought to prove 1843, actually proved October 22, 1844. For Litch it was a calculation that when fulfilled brought the angel of Revelation ten down to stand upon the earth and the sea.

Petru îi reprezintă pe cei o sută patruzeci și patru de mii care, asemenea lui Litch, prezintă o predicție corectată cu privire la Islam și la sfârșitul unei împărății; și, asemenea lui Snow, Petru prezintă, de asemenea, o predicție corectată privitoare la ușa închisă. Mesajul lui Litch cu privire la al doilea vai al Islamului a fost o predicție externă, iar ușa închisă a lui Snow a fost o predicție internă. Pentru Snow, lucrarea a început când Domnul Și-a ridicat mâna de pe cifre, și atunci s-a văzut că aceleași dovezi care fuseseră mai înainte socotite a dovedi 1843, de fapt dovedeau 22 octombrie 1844. Pentru Litch a fost un calcul care, când s-a împlinit, a făcut ca îngerul din Apocalipsa zece să coboare și să stea pe pământ și pe mare.

The fact that Litch recalculated his prediction ten days before its fulfillment identifies the work of correcting a previous prediction as a test. Is the beginning in 1840 and the ending in 1844 actually a prophetic symbol of a prediction that is recalculated to become the true Midnight Cry? Does the alpha and omega of Millerite history which concluded with the proclamation of the Midnight Cry actually typify the prophetic characteristics of the true Midnight Cry of the one hundred and forty-four thousand?

Faptul că Litch și-a recalculat predicția cu zece zile înainte de împlinirea ei identifică lucrarea de corectare a unei predicții anterioare drept o probă. Constituie începutul din 1840 și sfârșitul din 1844, de fapt, un simbol profetic al unei predicții care este recalculată pentru a deveni adevărata Strigare de la miezul nopții? Tipifică, în realitate, alfa și omega ale istoriei milerite, care s-a încheiat cu proclamarea Strigării de la miezul nopții, trăsăturile profetice ale adevăratei Strigări de la miezul nopții a celor o sută patruzeci și patru de mii?

In both periods of the corrected prediction’s proclamation, controversy was manifested against the Millerite message, for the message troubled the people. When Peter stands at Caesarea Philippi there is a controversy over the message that began prior to Caesarea Philippi, for it is the fulfillment that confirms that it was only at Peter’s word that the message of rain would fall. Caesarea Philippi is the feast of trumpets aligns with Christ sending two disciples, representing the second angel, to loose the ass of Islam. The loosing of the ass of Islam announces the beginning of the message of the Midnight Cry at Exeter camp meeting, for arriving on horse a day late, on August 13, Samuel Snow, who had tarried rather than arrive on the opening day, marks the end of the tarrying time and the beginning of the message that would be carried like a tidal wave when the meeting ended on the 17th.

În ambele perioade ale proclamării predicției corectate, s-a manifestat o controversă împotriva mesajului millerit, căci mesajul tulbura poporul. Când Petru se află la Cezareea lui Filip, există o controversă asupra mesajului, începută înainte de Cezareea lui Filip, căci împlinirea confirmă că numai prin cuvântul lui Petru avea să fie revărsat mesajul ploii. Cezareea lui Filip este Sărbătoarea Trâmbițelor și se aliniază cu trimiterea de către Hristos a doi ucenici, reprezentând pe al doilea înger, pentru a dezlega asinul Islamului. Dezlegarea asinului Islamului anunță începutul mesajului Strigării de la miezul nopții la adunarea de tabără de la Exeter, căci, sosind pe cal, cu o zi întârziere, la 13 august, Samuel Snow, care zăbovise în loc să sosească în ziua de deschidere, marchează sfârșitul timpului de zăbovire și începutul mesajului care avea să fie răspândit ca un val de maree când adunarea s-a încheiat pe 17.

The controversy of Millerite history, the accusations of king Ahab and the resistance of the quibbling Jews as Christ entered Jerusalem all identify a controversy that reaches its conclusion at the feast of trumpets, when the ass is loosed. The loosing of the ass is the confirmation of a prophecy that identifies a closed door upon Adventism in the beginning at Caesarea Philippi and a closed door at the end of the period at Caesarea Maritima. The ass is a symbol of Islam of the third woe that strikes the United States, including Nashville, Tennessee. The failed prediction of July 18, 2020, is now being progressively corrected as the Lord removes His hand, and unseals the revelation of Jesus Christ. That unsealing began in the wilderness in July of 2023.

Controversa din istoria millerită, acuzațiile regelui Ahab și împotrivirea iudeilor cârtitori la intrarea lui Hristos în Ierusalim toate identifică o controversă care își atinge deznodământul la sărbătoarea trâmbițelor, când măgarul este dezlegat. Dezlegarea măgarului este confirmarea unei profeții care identifică o ușă închisă pentru Adventism la început, la Cezareea lui Filip, și o ușă închisă la sfârșitul perioadei, la Cezareea Maritimă. Măgarul este un simbol al Islamului celui de-al treilea vai, care lovește Statele Unite, inclusiv Nashville, Tennessee. Predicția eșuată din 18 iulie 2020 este acum corectată progresiv, pe măsură ce Domnul Își retrage mâna și dezpecetluiește descoperirea lui Isus Hristos. Acea dezpecetluire a început în pustie în iulie 2023.

## The vision of Daniel Eleven

Vedenia din Daniel 11

The feast of trumpets represents the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam. A trumpet is an external warning message of war, but it may also be understood as an internal call to a holy convocation. As the litmus test that begins when the thirty days of the second temple test concludes, it is both an external and internal message. The first foundational test arrived in the spring of 2024 with the external vision of antichrist as represented in Daniel 11:14.

Sărbătoarea trâmbițelor reprezintă a șaptea trâmbiță, care este al treilea vai, și anume Islamul. O trâmbiță este un mesaj extern de avertizare privind războiul, dar poate fi înțeleasă și ca o chemare interioară la o adunare sfântă. Ca test de turnesol care începe la încheierea celor treizeci de zile ale testului celui de-al doilea templu, ea este deopotrivă un mesaj extern și unul intern. Primul test fundamental a sosit în primăvara anului 2024 odată cu viziunea externă a Antihristului, așa cum este reprezentată în Daniel 11:14.

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. Daniel 11:14.

> Și în acele vremuri mulți se vor ridica împotriva împăratului de la miazăzi; de asemenea, tâlhari din poporul tău se vor înălța ca să împlinească vedenia; dar vor cădea. Daniel 11:14.

The previous verse introduced Panium, and the testimony of Panium continues through to verse fifteen.

Versetul anterior a introdus Panium, iar mărturia de la Panium continuă până la versetul cincisprezece.

> For the king of the north shall return, and shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years with a great army and with much riches. Daniel 11:13.

> Căci împăratul de la miazănoapte se va întoarce și va ridica o mulțime mai mare decât cea dintâi; și, după un număr de ani, va veni negreșit cu o mare oaste și cu multe bogății. Daniel 11:13.

The king of the north in verses ten through fifteen is the proxy power of the papacy, who was represented by Ronald Reagan in verse ten when the wall of the iron curtain was removed as typified by the fall of the Berlin Wall on November 9, 1989. Verse sixteen marks the removal of the wall of separation of church and state at the Sunday law. Verse eleven and twelve represent the Ukrainian war that began in 2014, and verse thirteen is identifying the election of 2024, when Trump, the eighth president since Reagan, who is also the eighth president who is of the seven previous presidents, “returns” with more power, for when he returns he “shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years.” The “certain years” are the four years of Joe Biden.

Împăratul de la miazănoapte din versetele zece până la cincisprezece este puterea prin interpuși a papalității, care a fost reprezentată de Ronald Reagan în versetul zece, când zidul Cortinei de Fier a fost înlăturat, așa cum a fost tipificat prin căderea Zidului Berlinului la 9 noiembrie 1989. Versetul șaisprezece marchează înlăturarea zidului despărțitor dintre biserică și stat la momentul legii duminicale. Versetele unsprezece și doisprezece reprezintă războiul din Ucraina, care a început în 2014, iar versetul treisprezece identifică alegerile din 2024, când Trump, al optulea președinte de la Reagan încoace, care este, de asemenea, al optulea președinte care este dintre cei șapte președinți anteriori, „se întoarce” cu mai multă putere, căci atunci când se întoarce el „va pune înainte o mulțime mai mare decât cea dintâi și va veni negreșit după anumiți ani”. „Anumiții ani” sunt cei patru ani ai lui Joe Biden.

After 2024, in agreement with verse thirteen, Rome will insert itself into the prophetic history of Panium. May 8, 2025 the first pope from the spiritual glorious land was selected and He chose the name of Leo, that carries with it many significant prophetic characteristics. Then in verse fifteen the battle is engaged.

După 2024, în acord cu versetul treisprezece, Roma se va înscrie în istoria profetică a Paniumului. La 8 mai 2025 a fost ales primul papă din Țara Glorioasă spirituală, iar el și-a luat numele Leo, care poartă cu sine multe caracteristici profetice semnificative. Apoi, în versetul cincisprezece, se angajează bătălia.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand. Daniel 11:15.

> Așadar, împăratul de la miazănoapte va veni, va înălța un val de asediu și va lua cetățile cele mai întărite; iar oștirile de la miazăzi nu vor putea să-i stea împotrivă, nici poporul lui ales, și nu se va afla nicio putere care să se împotrivească. Daniel 11:15.

The battle of Panium is engaged in verse fifteen and the earth-beast represented by Donald Trump will defeat the kingdom of the south. The king of the south in verse eleven began a war with Ukraine, the papacy’s proxy power who was financed and supported by the papacy’s proxy power of verse ten—the United States. The king of the south would be victorious in the battle of Raphia, but in the aftermath of the victory the progressive dissolution which is always associated with the demise of a dragon kingdom of the south, leaves the king of the south in an extremely vulnerable position as the king of the north returns, stronger than ever and prepares for the battle of Panium. Russia and Putin are the king of the south when the United States initiated the Ukrainian War in 2014. In 2022 the invasion began and blood began to flow. In 2024 the king of the north returned.

Bătălia de la Panium se dă în versetul cincisprezece, iar fiara de pe pământ, reprezentată de Donald Trump, va învinge împărăția de la miazăzi. Împăratul de la miazăzi, în versetul unsprezece, a început un război cu Ucraina, puterea interpusă a papalității, care a fost finanțată și sprijinită de puterea interpusă a papalității din versetul zece — Statele Unite. Împăratul de la miazăzi avea să fie victorios în bătălia de la Raphia, dar, în urma victoriei, disoluția progresivă, care este întotdeauna asociată cu pieirea unei împărății a balaurului de la miazăzi, îl lasă pe împăratul de la miazăzi într-o poziție extrem de vulnerabilă, pe când împăratul de la miazănoapte se întoarce, mai puternic ca oricând, și se pregătește pentru bătălia de la Panium. Rusia și Putin sunt împăratul de la miazăzi atunci când Statele Unite au inițiat Războiul din Ucraina în 2014. În 2022 a început invazia și sângele a început să curgă. În 2024 împăratul de la miazănoapte a revenit.

Peter is at Caesarea Philippi, which is the beginning of the proclamation of the message of the Midnight Cry. Peter, like unto Elijah and the Millerites as represented by Litch and Snow has previously set forth a prediction of a closed door and Islam. Its fulfillment identifies the distinction between the true and false latter rain messages, and the true and false messengers. Peter’s message is the corrected message of Nashville and Islam, and when he is standing in Caesarea Philippi, he is standing at Panium, the battle that leads to the Sunday law of verse sixteen. The fulfillment of Peter’s prediction identifies the beginning of the proclamation of the Midnight Cry, when Islam is loosed, which is also, line upon line when the battle of Panium arrives.

Petru se află la Cezareea lui Filip, ceea ce marchează începutul proclamării soliei Strigării de la miezul nopții. Petru, asemenea lui Ilie și milleriților reprezentați de Litch și Snow, a enunțat anterior o predicție privitoare la o ușă închisă și la Islam. Împlinirea ei identifică deosebirea dintre solia adevărată și cea falsă a ploii târzii, precum și dintre soli adevărați și falși. Solia lui Petru este solia corectată cu privire la Nashville și la Islam, iar când el se află la Cezareea lui Filip, el se află la Panium, bătălia care conduce la legea duminicală din versul șaisprezece. Împlinirea predicției lui Petru identifică începutul proclamării Strigării de la miezul nopții, când Islamul este dezlegat, ceea ce este, linie după linie, și momentul sosirii bătăliei de la Panium.

## The Vision of Daniel ten

Vedenia din Daniel, capitolul zece

The feast of trumpets represents the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam. A trumpet is a warning message, and also a call to a holy convocation. It also is the litmus test that begins when the thirty days of the second temple test concludes. The first foundational external testing vision of antichrist arrived in the spring of 2024, and the second internal testing vision of Christ, as represented in Daniel 10 arrived in 2026.

Sărbătoarea Trâmbițelor reprezintă a șaptea trâmbiță, care este al treilea vai, adică Islamul. O trâmbiță este un mesaj de avertizare și, de asemenea, o chemare la o adunare sfântă. Ea este, de asemenea, piatra de încercare care începe atunci când se încheie cele treizeci de zile ale testului celui de-al doilea templu. Prima viziune fundamentală de testare externă a Antihristului a sosit în primăvara anului 2024, iar a doua viziune de testare internă a lui Hristos, așa cum este reprezentată în Daniel 10, a sosit în 2026.

> Then I lifted up mine eyes, and looked, and behold a certain man clothed in linen, whose loins were girded with fine gold of Uphaz: His body also was like the beryl, and his face as the appearance of lightning, and his eyes as lamps of fire, and his arms and his feet like in colour to polished brass, and the voice of his words like the voice of a multitude.

> Atunci mi-am ridicat ochii și am privit; și iată, un om îmbrăcat în in, ale cărui coapse erau încinse cu aur curat din Ufaz. Trupul lui era, de asemenea, asemenea berilului, iar fața lui era ca înfățișarea fulgerului, și ochii lui erau ca niște lămpi de foc, iar brațele și picioarele lui erau, ca la culoare, asemenea aramei lustruite, iar glasul cuvintelor lui era ca glasul unei mulțimi.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves.

> Și eu, Daniel, singur am văzut vedenia; căci oamenii care erau cu mine n-au văzut vedenia; dar un mare tremur a căzut peste ei, încât au fugit să se ascundă.

> Therefore I was left alone, and saw this great vision, and there remained no strength in me: for my comeliness was turned in me into corruption, and I retained no strength.

> De aceea am rămas singur și am văzut această mare vedenie, și nu a mai rămas în mine nicio putere; căci frumusețea mea s-a prefăcut în mine în stricăciune și nu am păstrat nicio putere.

> Yet heard I the voice of his words: and when I heard the voice of his words, then was I in a deep sleep on my face, and my face toward the ground.

> Totuși am auzit glasul cuvintelor lui; și când am auzit glasul cuvintelor lui, atunci am căzut într-un somn adânc, cu fața la pământ, iar fața mea era îndreptată spre pământ.

> And, behold, an hand touched me, which set me upon my knees and upon the palms of my hands. And he said unto me, O Daniel, a man greatly beloved, understand the words that I speak unto thee, and stand upright: for unto thee am I now sent. And when he had spoken this word unto me, I stood trembling. Then said he unto me, Fear not, Daniel: for from the first day that thou didst set thine heart to understand, and to chasten thyself before thy God, thy words were heard, and I am come for thy words. But the prince of the kingdom of Persia withstood me one and twenty days: but, lo, Michael, one of the chief princes, came to help me; and I remained there with the kings of Persia. Now I am come to make thee understand what shall befall thy people in the latter days: for yet the vision is for many days. And when he had spoken such words unto me, I set my face toward the ground, and I became dumb.

> Și, iată, o mână m-a atins și m-a făcut să stau în genunchi și sprijinit pe palmele mâinilor. Și mi-a zis: O, Daniele, om preaiubit, înțelege cuvintele pe care ți le spun și stai drept; căci la tine am fost trimis acum. Și pe când a rostit cuvântul acesta către mine, m-am ridicat tremurând. Atunci mi-a zis: Nu te teme, Daniele; căci din cea dintâi zi când ți-ai pus inima să înțelegi și să te smerești înaintea Dumnezeului tău, cuvintele tale au fost auzite și am venit din pricina cuvintelor tale. Dar căpetenia împărăției Persiei mi s-a împotrivit douăzeci și una de zile; însă, iată, Mihail, una dintre căpeteniile cele dintâi, a venit să-mi ajute, și am rămas acolo lângă împărații Persiei. Acum am venit să te fac să înțelegi ce are să se întâmple poporului tău în vremurile de pe urmă; căci încă vedenia este pentru multe zile. Și pe când îmi spunea astfel de cuvinte, mi-am plecat fața spre pământ și am amuțit.

> And, behold, one like the similitude of the sons of men touched my lips: then I opened my mouth, and spake, and said unto him that stood before me, O my lord, by the vision my sorrows are turned upon me, and I have retained no strength. For how can the servant of this my lord talk with this my lord? for as for me, straightway there remained no strength in me, neither is there breath left in me.

> Și, iată, unul care semăna la înfățișare cu fiii oamenilor mi-a atins buzele; atunci mi-am deschis gura, am vorbit și i-am zis celui ce stătea înaintea mea: O, domnul meu, din pricina vedeniei durerile mele s-au abătut asupra mea și nu mi-a mai rămas nicio putere. Căci cum ar putea robul acestui domn al meu să vorbească cu acest domn al meu? Cât despre mine, îndată n-a mai rămas în mine nicio putere și nici suflare nu mi-a mai rămas.

> Then there came again and touched me one like the appearance of a man, and he strengthened me, And said, O man greatly beloved, fear not: peace be unto thee, be strong, yea, be strong. And when he had spoken unto me, I was strengthened, and said, Let my lord speak; for thou hast strengthened me. Daniel 10:5–19.

> Atunci a venit iarăși unul cu chip de om și m-a atins și m-a întărit, și a zis: O, om prea iubit, nu te teme: pace ție; fii tare, da, fii tare. Și, după ce mi-a vorbit, m-am întărit și am zis: Să vorbească domnul meu; căci m-ai întărit. Daniel 10:5-19.

Daniel on the twenty-second day, sees the vision of the heavenly High Priest in the latter days. The vision of Rome establishing the vision was the foundational and alpha test of 2024, and the vision of Christ is the temple test. It produces a separation of the class who flee from Daniel and hide. That class hides under lies and falsehoods, and for this reason they receive strong delusion.

Daniel, în ziua a douăzeci și doua, vede vedenia Marelui Preot ceresc din zilele de pe urmă. Vedenia privind Roma, care împlinește vedenia, a fost testul fundamental și alfa al anului 2024, iar vedenia lui Hristos este testul templului. Aceasta produce o separare a clasei care fuge de Daniel și se ascunde. Acea clasă se ascunde sub minciuni și neadevăruri, iar din această pricină cei din ea primesc o amăgire puternică.

Daniel is then touched three times, the first by Gabriel then by Christ and then a third time by Gabriel. In the Most Holy Place, when Daniel is touched three times he is portraying a strengthening, for it begins with him having no strength when he saw the vision, but by the third touch he is ultimately strengthened. He is strengthened to understand what shall befall God’s people in the latter days. The prophetic message of what befalls God’s people in the latter days is the message represented within the parable of the ten virgins.

Daniel este apoi atins de trei ori, mai întâi de către Gavriil, apoi de către Hristos, iar a treia oară de către Gavriil. În Sfânta Sfintelor, când Daniel este atins de trei ori, el înfățișează un proces de întărire, căci totul începe cu faptul că el nu avea nicio putere când a văzut vedenia, dar la a treia atingere este, în cele din urmă, întărit. Este întărit ca să înțeleagă ce va avea să se întâmple cu poporul lui Dumnezeu în zilele de pe urmă. Mesajul profetic despre ceea ce se va întâmpla cu poporul lui Dumnezeu în zilele de pe urmă este mesajul reprezentat în pilda celor zece fecioare.

Daniel begins with no strength, for the looking glass vision of Christ left him with no strength, but by the end of the three touches he is strengthened, and the command to “be strong, yea, be strong,” is a doubling, which marks the second angel or the second test. The second test is the temple test where God’s people are strengthened to proclaim the message of the Midnight Cry when the Exeter camp meeting ends. That test is the temple test where the cap stone, that was the foundation and corner stone becomes the marvelous capstone of the temple, thus marking its completion. Daniel is strengthened on the twenty-second day, when he enters the Most Holy Place by faith. When he does Gabriel touches him, then Christ touches him and then Gabriel touches him again. Daniel is therefore strengthened to proclaim the message in the Most Holy Place where he sees Christ between two angels, and the place in the Most Holy Place where Christ is in the middle is the mercy seat with the two covering cherubs looking to the ark that is illuminated from the light of the Shekinah glory of Christ seated upon His throne. The vision of Daniel ten is prophetically structured with Daniel looking upon the glory of Christ as the Shekinah upon the throne of the mercy seat, while the two covering cherubs gaze into the ark!

Daniel începe fără putere, căci vedenia ca într-o oglindă a lui Hristos l-a lăsat fără putere, dar la capătul celor trei atingeri este întărit, iar porunca „întărește-te, da, întărește-te” este o dublare, care marchează îngerul al doilea sau a doua încercare. A doua încercare este încercarea templului, în care poporul lui Dumnezeu este întărit să proclame solia Strigătului de la miezul nopții când se încheie adunarea de tabără de la Exeter. Acea încercare este încercarea templului în care piatra de încheiere, care a fost piatra de temelie și piatra unghiulară, devine minunata piatră de încheiere a templului, marcând astfel desăvârșirea lui. Daniel este întărit în ziua a douăzeci și doua, când intră prin credință în Sfânta Sfintelor. Atunci Gabriel îl atinge, apoi Hristos îl atinge, iar apoi Gabriel îl mai atinge o dată. Daniel este, așadar, întărit să proclame solia în Sfânta Sfintelor, unde îl vede pe Hristos între doi îngeri, iar locul din Sfânta Sfintelor în care Hristos este la mijloc este scaunul îndurării, cu cei doi heruvimi acoperitori privind spre chivotul care este luminat de lumina slavei Șechinei lui Hristos, șezând pe tronul Său. Vedenia din Daniel zece este structurată profetic, cu Daniel contemplând slava lui Hristos ca Șechina pe tronul scaunului îndurării, în timp ce cei doi heruvimi acoperitori își ațintesc privirile în chivot!

Before the feast of trumpets Elijah claims his message of rain is the only message of rain that is of the Lord, and he sets forth a prediction that reaches its conclusion with a demonstration which proves who is or is not the messenger and what is or what isn’t the message. For three and a half years before Carmel king Ahab was searching for Elijah, for there is a period of controversy that precedes Carmel. Mount Carmel is simply the litmus test where character is manifested. The same period in Millerite history contained the same witness, as those who hated the message shut the faithful out of the churches and the faithful thereafter raised a message calling people out of the fallen former covenant people who were being passed by.

Înainte de Sărbătoarea Trâmbițelor, Ilie afirmă că mesajul său despre ploaie este singurul mesaj despre ploaie care este de la Domnul și enunță o profeție care își găsește împlinirea printr-o demonstrație ce dovedește cine este sau nu este solul și ce este sau ce nu este mesajul. În cei trei ani și jumătate de dinaintea Carmelului, regele Ahab îl căuta pe Ilie, căci există o perioadă de controversă care precede Carmelul. Muntele Carmel este pur și simplu testul de turnesol în care se manifestă caracterul. Aceeași perioadă din istoria millerită a dat aceeași mărturie, întrucât cei ce urau mesajul i-au exclus pe credincioși din biserici, iar credincioșii, ulterior, au proclamat un mesaj prin care îi chemau pe oameni să iasă din fostul popor al legământului, căzut, care era trecut cu vederea.

Peter is at the Pentecostal Sunday law proclaiming the message of Joel, which means Peter is proclaiming the same message when the period of the Midnight Cry begins at the end of the Exeter camp meeting, which began when the prediction of Peter had been corrected as was Snow and Litch’s messages. A controversy always precedes the fulfillment of the prediction. The controversy therefore begins before the fulfillment of the prediction.

Petru se află la legea duminicală penticostală, proclamând solia lui Ioel, ceea ce înseamnă că Petru proclamă aceeași solie când perioada Strigătului de la Miezul Nopții începe la sfârșitul adunării de tabără de la Exeter, care a început când prezicerea lui Petru fusese corectată, așa cum au fost corectate soliile lui Snow și Litch. O controversă precede întotdeauna împlinirea prezicerii. Prin urmare, controversa începe înaintea împlinirii prezicerii.

The message that causes anxiety for Ahab, Jezebel and her prophets, and the quibbling Jews of Christ day, and the fallen Protestants of Millerite history is identified by Peter as the book of Joel. Before the third litmus test that is marked by the loosing of the ass, Peter’s message is attacked by Laodicean Adventism, and Peter responds to the resistance by identifying that the messengers are not drunk, they are simply a fulfillment of Joel’s three chapters. Joel’s three chapters begin with a scathing condemnation of Laodicean Adventism. When the message reaches the ears of those who are drunken with strong drink they will respond. They confronted Christ as He descended the mount on His way to Jerusalem, and they confronted Him again in Jerusalem.

Mesajul care stârnește neliniște pentru Ahab, Izabela și profeții ei, pentru iudeii cârtitori din zilele lui Hristos și pentru protestanții căzuți ai istoriei millerite este identificat de Petru cu cartea lui Ioel. Înaintea celui de-al treilea test de turnesol, marcat de dezlegarea asinului, mesajul lui Petru este atacat de Adventismul laodicean, iar Petru răspunde acestei rezistențe precizând că mesagerii nu sunt beți, ci reprezintă pur și simplu o împlinire a celor trei capitole ale lui Ioel. Cele trei capitole ale lui Ioel încep cu o condamnare aspră a Adventismului laodicean. Când mesajul ajunge la urechile celor îmbătați de băutură tare, ei vor răspunde. Ei L-au înfruntat pe Hristos când cobora de pe munte în drumul Său spre Ierusalim și L-au înfruntat din nou în Ierusalim.

The ass is loosed, the entry begins; the quibbling Jews want the message silenced. Jesus continues and then stops and weeps over the Adventism’s last day of probationary time. Then in Jerusalem another confrontation with the Jews who wish the people to cease their message. When the sun went down that day, probation for the Jewish nation reached another step. The progression of resistance continues to the death of the cross, and it began in earnest with the resurrection of Lazarus, which marked the arrival of the second angel and the tarrying time.

Măgarul este dezlegat, intrarea începe; iudeii cavilatori doresc ca mesajul să fie redus la tăcere. Isus își continuă drumul, apoi se oprește și plânge pentru ultima zi a timpului de probă al Adventismului. Apoi, la Ierusalim, o altă confruntare cu iudeii care doresc ca poporul să înceteze a-și mai transmite mesajul. Când soarele a apus în ziua aceea, timpul de probă pentru națiunea iudaică a ajuns la o altă treaptă. Progresia împotrivirii continuă până la moartea de pe cruce, și ea a început cu adevărat odată cu învierea lui Lazăr, care a marcat sosirea îngerului al doilea și sosirea timpului de întârziere.

> “Bethany was so near Jerusalem that the news of the raising of Lazarus was soon carried to the city. Through spies who had witnessed the miracle the Jewish rulers were speedily in possession of the facts. A meeting of the Sanhedrin was at once called to decide as to what should be done. Christ had now fully made manifest His control of death and the grave. That mighty miracle was the crowning evidence offered by God to men that He had sent His Son into the world for their salvation. It was a demonstration of divine power sufficient to convince every mind that was under the control of reason and enlightened conscience. Many who witnessed the resurrection of Lazarus were led to believe on Jesus. But the hatred of the priests against Him was intensified. They had rejected all lesser evidence of His divinity, and they were only enraged at this new miracle. The dead had been raised in the full light of day, and before a crowd of witnesses. No artifice could explain away such evidence. For this very reason the enmity of the priests grew deadlier. They were more than ever determined to put a stop to Christ’s work.

> Betania era atât de aproape de Ierusalim, încât vestea învierii lui Lazăr a ajuns curând la cetate. Prin iscoade care fuseseră martore ale minunii, conducătorii iudei au luat repede cunoștință de cele petrecute. Îndată a fost convocată o ședință a Sinedriului, pentru a decide ce trebuie făcut. Hristos își făcuse acum pe deplin vădită stăpânirea asupra morții și a mormântului. Acea puternică minune era dovada încununătoare oferită de Dumnezeu oamenilor că El Își trimisese Fiul în lume pentru mântuirea lor. Ea era o demonstrație a puterii divine îndeajuns de puternică pentru a convinge orice minte aflată sub cârmuirea rațiunii și a conștiinței luminate. Mulți dintre cei care au fost martori ai învierii lui Lazăr au ajuns să creadă în Isus. Dar ura preoților împotriva Lui s-a întețit. Ei respinseseră toate dovezile mai puțin însemnate ale divinității Sale, iar această nouă minune nu a făcut decât să-i înfurie. Cel mort fusese înviat în plină lumină a zilei și înaintea unei mulțimi de martori. Niciun artificiu nu putea înlătura o asemenea dovadă. Tocmai din acest motiv vrăjmășia preoților s-a făcut cu atât mai crâncenă. Erau mai hotărâți ca oricând să pună capăt lucrării lui Hristos.

> “The Sadducees, though not favorable to Christ, had not been so full of malignity toward Him as were the Pharisees. Their hatred had not been so bitter. But they were now thoroughly alarmed. They did not believe in a resurrection of the dead. Producing so-called science, they had reasoned that it would be an impossibility for a dead body to be brought to life. But by a few words from Christ their theory had been overthrown. They were shown to be ignorant both of the Scriptures and of the power of God. They could see no possibility of removing the impression made on the people by the miracle. How could men be turned away from Him who had prevailed to rob the grave of its dead? Lying reports were put in circulation, but the miracle could not be denied, and how to counteract its effect they knew not. Thus far the Sadducees had not encouraged the plan of putting Christ to death. But after the resurrection of Lazarus they decided that only by His death could His fearless denunciations against them be stopped.” The Desire of Ages, 537.

> Saducheii, deși nu Îi erau favorabili lui Hristos, nu fuseseră atât de plini de răutate împotriva Lui ca Fariseii. Ura lor nu fusese atât de amară. Dar acum erau cu totul alarmați. Ei nu credeau în învierea morților. Invocând așa-numita știință, raționaseră că ar fi cu neputință ca un trup mort să fie readus la viață. Dar prin câteva cuvinte ale lui Hristos, teoria lor fusese răsturnată. S-a vădit că erau neștiutori atât în ce privește Scripturile, cât și puterea lui Dumnezeu. Nu vedeau nicio posibilitate de a înlătura impresia făcută asupra poporului de minunea aceea. Cum puteau oamenii să fie întorși de la Cel care izbutise să smulgă mormântului pe morții săi? Zvonuri mincinoase au fost puse în circulație, dar minunea nu putea fi tăgăduită, iar cum să-i contracareze efectul nu știau. Până atunci Saducheii nu încurajaseră planul de a-L da morții pe Hristos. Dar după învierea lui Lazăr au hotărât că numai prin moartea Lui puteau fi oprite mustrările Lui neînfricate împotriva lor.

Lazarus’s death marked the beginning of the four days that Jesus tarried. His death represented the arrival of the second angel, that marks the beginning of the tarrying time. His resurrection marks the resurrection of the two witnesses on December 31, 2023, twenty-two years after 9/11. His resurrection marks the resurrection of Ezekiel’s dead dry bones. His resurrection was typified by the creation of Adam, which consisted of humanity, represented by clay, being combined with Divinity, represented by the breath of life.

Moartea lui Lazăr a marcat începutul celor patru zile în care Iisus a zăbovit. Moartea lui a reprezentat sosirea celui de-al doilea înger, care marchează începutul timpului de zăbovire. Învierea lui marchează învierea celor doi martori la 31 decembrie 2023, la douăzeci și doi de ani după 11 septembrie. Învierea lui marchează învierea oaselor moarte și uscate ale lui Ezechiel. Învierea lui a fost preînchipuită de crearea lui Adam, constând în unirea umanității, reprezentată de lut, cu Divinitatea, reprezentată de suflarea de viață.

> “The priests and rulers of the Jews hated Jesus; but multitudes thronged to listen to His words of wisdom and to witness His mighty works. The people were stirred with the deepest interest and anxiously followed Jesus to hear the instructions of this wonderful teacher. Many of the rulers believed on Him, but dared not confess their faith lest they should be put out of the synagogue. The priests and elders decided that something must be done to draw the attention of the people from Jesus. They feared that all men would believe on Him. They could see no safety for themselves. They must lose their position or put Jesus to death. And after they should put Him to death, there would still be those who were living monuments of His power. Jesus had raised Lazarus from the dead, and they feared that if they should kill Jesus, Lazarus would testify of His mighty power. The people were flocking to see him who was raised from the dead, and the rulers determined to slay Lazarus also, and put down the excitement. Then they would turn the people to the traditions and doctrines of men, to tithe mint and rue, and again have influence over them. They agreed to take Jesus when He was alone; for if they should attempt to take Him in a crowd, when the minds of the people were all interested in Him, they would be stoned.” Early Writings, 165.

> Preoții și conducătorii iudeilor Îl urau pe Isus; dar mulțimi se îmbulzeau să asculte cuvintele Sale de înțelepciune și să vadă lucrările Sale pline de putere. Oamenii erau cuprinși de cel mai adânc interes și Îl urmau cu nerăbdare pe Isus ca să audă învățăturile acestui minunat Învățător. Mulți dintre conducători au crezut în El, dar nu îndrăzneau să-și mărturisească credința, ca nu cumva să fie scoși din sinagogă. Preoții și bătrânii au hotărât că trebuie făcut ceva pentru a abate atenția poporului de la Isus. Se temeau că toți oamenii vor crede în El. Nu vedeau nicio siguranță pentru ei înșiși. Trebuiau ori să-și piardă poziția, ori să-L dea pe Isus morții. Iar după ce Îl vor da morții, tot ar mai exista aceia care erau monumente vii ale puterii Sale. Isus îl înviase pe Lazăr din morți, și se temeau că, dacă L-ar omorî pe Isus, Lazăr ar mărturisi despre puterea Sa cea mare. Oamenii se îngrămădeau să-l vadă pe cel care fusese înviat din morți, iar conducătorii au hotărât să-l ucidă și pe Lazăr, pentru a potoli agitația. Apoi aveau să întoarcă poporul la tradițiile și doctrinele oamenilor, la a da zeciuială din mentă și rută și să aibă din nou influență asupra lor. Au căzut de acord să-L prindă pe Isus când va fi singur; căci, dacă ar încerca să-L prindă în mijlocul unei mulțimi, când mințile oamenilor sunt toate ațintite asupra Lui, ar fi uciși cu pietre. Scrieri timpurii, 165.

On July 18, 2020 the two witnesses of Revelation were slain and the second angel and tarrying time arrived. December 31, 2023 the two step resurrection process began. The first step was the foundation; the second step was the erection of the temple upon the foundation. The Laodicean Seventh-day Adventist church hated the message from the time it was born in 1989, and they hate it still. Now that the hated witnesses they thought were dead, are alive again; they will hate the message even more. They will argue about the prediction of July 18, 2020 with a venom that the Jews had for the resurrection of Lazarus. In the history of the temple test, Peter will answer their erroneous charges by pointing to the book of Joel as the answer to all their lies.

La 18 iulie 2020, cei doi martori ai Apocalipsei au fost uciși și au sosit al doilea înger și timpul zăbovirii. La 31 decembrie 2023 a început procesul de înviere în două etape. Prima etapă a fost așezarea temeliei; a doua etapă a fost zidirea templului pe acea temelie. Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea laodiceană a urât solia din clipa în care s-a născut în 1989 și încă o urăște. Acum, când martorii urâți, pe care îi credeau morți, sunt din nou vii, vor urî solia și mai mult. Vor polemiza cu privire la predicția din 18 iulie 2020 cu un venin asemenea celui pe care l-au avut iudeii față de învierea lui Lazăr. În istoria testului templului, Petru va răspunde acuzațiilor lor eronate arătând către cartea lui Ioel ca răspuns la toate minciunile lor.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

Back to Articles