Article

# The Book of Daniel - Number Ninety

Cartea lui Daniel - Numărul Nouăzeci

Unraveling the Daily: A Historical Examination of Controversies and Contradictions

Elucidarea Necurmatului: O examinare istorică a controverselor și contradicțiilor

Author

Jeff Pippenger

Published

February 23, 2024

Formats

PDF
Word

If you looked closely at the last passage in the previous article, you will have looked at the original source of the passage that is found in the book Early Writings, which A. G. Daniells claims to have taken with him in his interview on the subject of “the daily” with Sister White in 1910. Those who were working to establish the “lie” that “the daily,” represents Christ’s sanctuary ministry needed to undermine Sister White’s direct and clear endorsement of the correct view being given to those who gave the judgment hour cry. The “lie” they invented was that the only warning Sister White was being specific about was the warning of time setting. That is what Arthur White works to establish in his biography, and it is what his father, Ellen White’s son, and Daniells were trying to prove by the invented interview.

Dacă ați privit cu atenție ultimul pasaj din articolul precedent, atunci v-ați aplecat asupra sursei originale a pasajului, care se află în cartea Early Writings, pe care A. G. Daniells susține că a luat-o cu sine la interviul cu Sora White din 1910, cu privire la „the daily”. Cei care lucrau să consacre „minciuna” că „the daily” reprezintă slujirea lui Hristos în sanctuar trebuiau să submineze susținerea directă și clară, din partea Sorei White, a vederii corecte care fusese dată celor ce au proclamat strigarea orei judecății. „Minciuna” pe care au inventat-o era că singurul avertisment la care Sora White se referea în mod specific era avertismentul privind stabilirea timpului. Aceasta este ceea ce Arthur White caută să stabilească în biografia sa, și tot aceasta încercau să dovedească, prin interviul inventat, tatăl său (fiul lui Ellen White) și Daniells.

As already noted, there is no record of any interview between Sister White and Daniells on the subject of “the daily.” The supposed interview was proposed in 1931. If Sister White had endorsed Daniells fallen view of “the daily” at an interview in 1910, why would he, someone Sister White identified was zealous to promote his view, keep silent about her endorsement for twenty-one years? It wasn’t an interview, it was an invention.

După cum s-a menționat deja, nu există nicio consemnare a vreunui interviu între Sora White și Daniells pe tema „necurmatului”. Pretinsul interviu a fost propus în 1931. Dacă Sora White ar fi susținut, într-un interviu în 1910, interpretarea căzută a lui Daniells privind „necurmatul”, de ce ar fi păstrat el, pe care Sora White l-a identificat drept zelos în a-și promova interpretarea, tăcerea cu privire la aprobarea ei vreme de douăzeci și unu de ani? Nu a fost un interviu, a fost o invenție.

The invention of the interview sought to place the context of her statement of “the daily” as if it was something that was incidental to her warning against time setting, and Arthur White placed his fingerprints on the lie in the fashion he presented in the history of 1931. As a Christian he should have simply reported the history, and left historical revisionism out of the equation. We ended the last article with the passage from 1850, that the passage in Early Writings is derived from. The statement first appeared in 1850, in the Review, and then again in the book Experience and Views. The third time it appears is in the book Early Writings, but in its evolution to the book Early Writings certain changes occurred. However, we would not say that many of the Spirit of Prophecy writings have been changed as some claim in their effort to discredit her work.

Născocirea interviului a urmărit să prezinte declarația ei despre „the daily” într-un context care o făcea să pară doar un element incidental al avertizării ei împotriva stabilirii timpului, iar Arthur White și-a lăsat amprentele pe minciună prin felul în care a prezentat-o în relatarea istorică din 1931. Ca creștin, ar fi trebuit pur și simplu să consemneze istoria și să lase revizionismul istoric în afara ecuației. Am încheiat ultimul articol cu pasajul din 1850, din care derivă pasajul din Early Writings. Declarația a apărut pentru prima dată în 1850, în Review, iar apoi din nou în cartea Experience and Views. A treia oară apare în cartea Early Writings, însă în evoluția ei până la includerea în Early Writings au intervenit anumite schimbări. Totuși, nu am spune că multe dintre scrierile Spiritului Profeției au fost schimbate, așa cum susțin unii în efortul lor de a-i discredita lucrarea.

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> Domnul mi-a arătat că diagrama din 1843 a fost călăuzită de mâna Sa și că nicio parte a ei nu trebuia modificată; că cifrele erau așa cum le voia El. Că mâna Sa era deasupra ei și a ascuns o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni să nu o poată vedea, până când Și-a luat mâna.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> Atunci am văzut, cu privire la „Necurmatul”, că termenul „jertfă” a fost adăugat de înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul a dat înțelegerea corectă a acestuia celor care au proclamat strigătul orei judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți asupra înțelegerii corecte a „Necurmatului”; dar de la 1844 încoace, în mijlocul confuziei, au fost îmbrățișate alte vederi, iar întunericul și confuzia au urmat. Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

This passage was originally in the publication titled The Present Truth from 1849, but it was printed in the Review and Herald in November, 1850. In the original manuscript Sister White directly states that she is writing out several things which the Lord had recently shown her, and as you read the entire article you will see many subjects addressed. There are about twenty various subjects that she was shown. The point is that in the original article the subject of “the daily,” and the subject of “time setting” were two different revelations of things she was shown.

Acest pasaj a apărut inițial în publicația intitulată The Present Truth din 1849, dar a fost tipărit în Review and Herald în noiembrie 1850. În manuscrisul original, sora White afirmă în mod direct că așterne în scris mai multe lucruri pe care Domnul i le arătase recent, iar, pe măsură ce citiți întregul articol, veți vedea că sunt abordate multe subiecte. I-au fost arătate aproximativ douăzeci de subiecte diferite. Ideea este că, în articolul original, subiectul „the daily” și subiectul „time setting” au fost două revelații distincte ale lucrurilor care i-au fost arătate.

In the original manuscript they were identified in different paragraphs. When the passage was reprinted in Experience and Views the editors combined the paragraph where Sister White upholds the pioneer view of “the daily,” with the following paragraph that warns against time setting. As you read the original, take note that emphasis is placed upon some subjects through Capitalization. In the paragraph where she endorses the pioneer view of “the daily,” she Capitalizes the word Daily, and in the next paragraph she Capitalizes the word Time, thus marking a direct distinction between the two subjects she was shown.

În manuscrisul original, ele apăreau în paragrafe distincte. Când pasajul a fost retipărit în Experience and Views, editorii au îmbinat paragraful în care Sora White susține viziunea pionierilor cu privire la „the daily” cu paragraful următor, care avertizează împotriva stabilirii timpului. Pe măsură ce citiți originalul, luați aminte că asupra unor subiecte se pune accent prin Majusculare. În paragraful în care ea susține viziunea pionierilor cu privire la „the daily”, ea scrie cu majusculă cuvântul Daily, iar în următorul paragraf scrie cu majusculă cuvântul Time, marcând astfel o distincție directă între cele două subiecte care i-au fost arătate.

> “Dear Brethren and Sisters,

> Iubiți frați și surori,

> “I wish to give you a short sketch of what the Lord has recently shown to me in vision. I was shown the loveliness of Jesus, and the love that the angels have for one another. Said the angel—Can ye not behold their love?—follow it. Just so God’s people must love one another. Rather let blame fall on thyself than on a brother. I saw that the message ‘sell that ye have and give alms’ had not been given, by some, in its clear light; that the true object of the words of our Saviour had not been clearly presented. I saw that the object of selling was not to give to those who are able to labor and support themselves; but to spread the truth. It is a sin to support and indulge those who are able to labor, in idleness. Some have been zealous to attend all the meetings; not to glorify God, but for the ‘loaves and fishes.’ Such had much better been at home laboring with their hands, ‘the thing that is good,’ to supply the wants of their families, and to have something to give to sustain the precious cause of present truth.

> Doresc să vă ofer o scurtă schiță a ceea ce Domnul mi-a arătat de curând într-o viziune. Mi s-a arătat frumusețea lui Isus și dragostea pe care îngerii o au unii față de alții. A zis îngerul: „Nu puteți contempla dragostea lor? — urmați-o.” Tot așa poporul lui Dumnezeu trebuie să se iubească unii pe alții. Mai bine să cadă vina asupra ta decât asupra unui frate. Am văzut că, de către unii, mesajul «Vindeți ce aveți și dați milostenie» nu fusese dat în lumina sa limpede; că adevăratul scop al cuvintelor Mântuitorului nostru nu fusese prezentat clar. Am văzut că scopul vânzării nu era acela de a da celor care sunt în stare să muncească și să se întrețină, ci de a răspândi adevărul. Este un păcat să-i susții și să-i îngădui, în trândăvie, pe cei care sunt în stare să muncească. Unii au fost zeloși să frecventeze toate adunările; nu pentru a-L slăvi pe Dumnezeu, ci pentru «pâinile și peștii». Pentru astfel de persoane ar fi fost cu mult mai bine să fie acasă, lucrând cu mâinile lor, «lucrul cel bun», pentru a acoperi nevoile familiilor lor și pentru a avea ceva de dat spre susținerea prețioasei cauze a adevărului prezent.

> “Some, I saw, had erred in praying for the sick to be healed before unbelievers. If any among us are sick, and call for the elders of the church to pray over them, according to James 5:14, 15, we should follow the example of Jesus. He put unbelievers out of the room, then healed the sick; so we should seek to be separated from the unbelief of those who have not faith, when we pray for the sick among us.

> Unii, am văzut, au greșit rugându-se pentru ca bolnavii să fie vindecați în fața necredincioșilor. Dacă cineva dintre noi este bolnav și cheamă pe prezbiterii bisericii să se roage pentru el, potrivit cu Iacov 5:14, 15, ar trebui să urmăm exemplul lui Isus. El i-a scos afară din încăpere pe necredincioși, apoi i-a vindecat pe bolnavi; de aceea ar trebui să căutăm să fim despărțiți de necredința celor care nu au credință, când ne rugăm pentru bolnavii dintre noi.

> “Then I was pointed back to the time that Jesus took his disciples away alone, into an upper room, and first washed their feet, and then gave them to eat of the broken bread, to represent his broken body, and juice of the vine to represent his spilled blood. I saw that all should move understandingly, and follow the example of Jesus in these things, and when attending to these ordinances, should be as separate from unbelievers as possible.

> Atunci mi s-a arătat vremea când Isus i-a luat pe ucenicii Săi deoparte, singuri, într-o odaie de sus, și mai întâi le-a spălat picioarele, iar apoi le-a dat să mănânce din pâinea frântă, spre a reprezenta trupul Său frânt, și să bea din sucul viței de vie, spre a reprezenta sângele Său vărsat. Am văzut că toți ar trebui să procedeze cu înțelegere și să urmeze pilda lui Isus în aceste lucruri și, când iau parte la aceste rânduieli, să fie pe cât se poate de separați de necredincioși.

> “Then I was shown that the seven last plagues will be poured out, after Jesus leaves the Sanctuary. Said the angel—It is the wrath of God and the Lamb that causes the destruction or death of the wicked. At the voice of God the saints will be mighty and terrible as an army with banners; but they will not then execute the judgment written. The execution of the judgment will be at the close of the 1000 years.

> Atunci mi s-a arătat că cele șapte plăgi de pe urmă vor fi vărsate, după ce Isus va părăsi Sanctuarul. A zis îngerul: Mânia lui Dumnezeu și a Mielului este aceea care pricinuiește nimicirea sau moartea celor nelegiuiți. La glasul lui Dumnezeu, sfinții vor fi puternici și înfricoșători ca o oaste cu steaguri; dar atunci nu vor executa judecata scrisă. Executarea judecății va avea loc la încheierea celor 1000 de ani.

> “After the saints are changed to immortality, and are caught up together, and receive their harps, crowns, &c., and enter the Holy City, Jesus and the saints set in judgment. The books are opened, the book of life and the book of death; the book of life contains the good deeds of the saints, and the book of death contains the evil deeds of the wicked. These books were compared with the Statute book, the Bible, and according to that they were judged. The saints in unison with Jesus pass their judgment upon the wicked dead. Behold ye! said the angel, the saints sit in judgment, in unison with Jesus, and mete out to each of the wicked, according to the deeds done in the body, and it is set off against their names what they must receive, at the execution of the judgment. This, I saw, was the work of the saints with Jesus, in the Holy City before it descends to the earth, through the 1000 years. Then at the close of the 1000 years, Jesus, and the angels, and all the saints with him, leaves the Holy City, and while he is descending to the earth with them, the wicked dead are raised, and then the very men that ‘pierced him,’ being raised, will see him afar off in all his glory, the angels and saints with him, and will wail because of him. They will see the prints of the nails in his hands, and in his feet, and where they thrust the spear into his side. The prints of the nails and the spear will then be his glory. It is at the close of the 1000 years that Jesus stands upon the Mount of Olives, and the Mount parts asunder, and it becomes a mighty plain, and those who flee at that time are the wicked, that have just been raised. Then the Holy City comes down and settles on the plain.

> După ce sfinții sunt schimbați în nemurire, și sunt răpiți împreună, și primesc harpele, cununile lor, etc., și intră în Cetatea Sfântă, Isus și sfinții se așază la judecată. Cărțile sunt deschise, cartea vieții și cartea morții; cartea vieții conține faptele bune ale sfinților, iar cartea morții conține faptele rele ale celor răi. Aceste cărți au fost comparate cu Cartea de legi, Biblia, și potrivit acesteia s-a făcut judecata. Sfinții, în unison cu Isus, își dau sentința asupra morților nelegiuiți. Iată! a zis îngerul, sfinții stau la judecată, în unison cu Isus, și măsoară fiecăruia dintre cei răi, potrivit faptelor făcute în trup, și se trece lângă numele lor ceea ce au să primească la executarea judecății. Aceasta, am văzut, era lucrarea sfinților împreună cu Isus, în Cetatea Sfântă, înainte ca ea să coboare pe pământ, de-a lungul celor 1000 de ani. Apoi, la încheierea celor 1000 de ani, Isus, îngerii și toți sfinții împreună cu El părăsesc Cetatea Sfântă, iar pe când El coboară pe pământ împreună cu ei, morții nelegiuiți sunt înviați, și atunci chiar oamenii care „L-au străpuns”, fiind înviați, Îl vor vedea de departe, în toată slava Sa, îngerii și sfinții împreună cu El, și se vor jeli din pricina Lui. Vor vedea urmele cuielor în mâinile Lui și în picioarele Lui, și locul unde au înfipt sulița în coasta Lui. Urmele cuielor și ale suliței vor fi atunci slava Lui. Este la încheierea celor 1000 de ani când Isus stă pe Muntele Măslinilor, iar Muntele se despică și devine o câmpie măreață, iar cei care fug atunci sunt cei răi, care tocmai au fost înviați. Atunci Cetatea Sfântă coboară și se așază pe câmpie.

> “Then Satan imbues the wicked, that have been raised, with his spirit. He flatters them that the army in the City is small, and that his army is large, and that they can overcome the saints and take the City. While Satan was rallying his army, the saints were in the City, beholding the beauty and glory of the Paradise of God. Jesus was at their head, leading them. All at once the lovely Saviour was gone from our company; but soon we heard his lovely voice, saying, ‘Come ye blessed of my Father inherit the kingdom prepared for you from the foundation of the world.’ We gathered about Jesus, and just as he closed the gates of the City, the curse was pronounced upon the wicked. The gates were shut. Then the saints used their wings and mounted to the top of the wall of the City. Jesus was also with them; his crown looked brilliant and glorious. It was a crown within a crown, seven in number. The crowns of the saints were of the most pure gold, decked with stars. Their faces shone with glory, for they were in the express image of Jesus; and as they arose, and moved all together to the top of the City, I was enraptured with the sight.

> Apoi Satana îi umple pe cei răi, care au fost înviați, cu duhul său. Îi măgulește, spunându-le că oastea din Cetate este mică, iar oastea lui este mare, și că îi pot birui pe sfinți și pot cuceri Cetatea. În timp ce Satana își aduna oastea, sfinții se aflau în Cetate, privind frumusețea și slava Paradisului lui Dumnezeu. Isus era în fruntea lor, conducându-i. Deodată, Mântuitorul preaiubit a dispărut din mijlocul nostru; dar curând I-am auzit glasul minunat, zicând: "Veniți, binecuvântații Tatălui Meu, moșteniți împărăția care v-a fost pregătită de la întemeierea lumii." Ne-am strâns în jurul lui Isus și, chiar când a închis porțile Cetății, blestemul a fost rostit asupra celor răi. Porțile au fost închise. Atunci sfinții și-au folosit aripile și s-au înălțat până pe vârful zidului Cetății. Isus era și El cu ei; coroana Lui se arăta strălucitoare și glorioasă. Era o coroană înăuntrul altei coroane, șapte la număr. Coroanele sfinților erau din cel mai curat aur, împodobite cu stele. Fețele lor străluceau de slavă, căci erau în chipul întocmai al lui Isus; iar pe măsură ce se ridicau și se mișcau cu toții spre vârful zidului Cetății, m-a răpit priveliștea.

> “Then the wicked saw what they had lost; and fire was breathed from God upon them, and consumed them. This was the Execution of the Judgment. The wicked then received according as the saints in unison with Jesus had meted out to them during the 1000 years. The same fire from God that consumed the wicked, purified the whole earth. The broken ragged mountains melted with fervent heat, the atmosphere, also, and all the stubble was consumed. Then our inheritance opened before us, glorious and beautiful, and we inherited the whole earth made new. We all shouted with a loud voice, Glory, Alleluia.

> Atunci cei răi au văzut ce pierduseră; și un foc a fost suflat de la Dumnezeu asupra lor și i-a mistuit. Aceasta a fost Executarea Judecății. Atunci cei răi au primit după cum sfinții, în unire cu Isus, le măsuraseră în timpul celor 1000 de ani. Același foc de la Dumnezeu, care i-a mistuit pe cei răi, a purificat întregul pământ. Munții sfărâmați și colțuroși s-au topit de la o căldură înfocată, la fel și atmosfera, și toată miriștea a fost mistuită. Atunci moștenirea noastră s-a deschis înaintea noastră, glorioasă și frumoasă, și am moștenit întregul pământ făcut nou. Toți am strigat cu glas tare: Slavă, Aleluia.

> “I also saw that the shepherds should consult those in whom they have reason to have confidence, those who have been in all the messages, and are firm in all the present truth, before they advocate any new point of importance, which they may think the Bible sustains. Then the shepherds will be perfectly united, and the union of the shepherds will be felt by the church. Such a course I saw would prevent unhappy divisions, and then there would be no danger of the precious flock being divided, and the sheep scattered, without a shepherd.

> Am văzut, de asemenea, că păstorii ar trebui să se consulte cu aceia în care au motive întemeiate să aibă încredere, cu aceia care au fost în toate soliile și sunt statornici în întregul adevăr prezent, înainte de a susține vreun nou punct important, pe care ar putea crede că Biblia îl susține. Atunci păstorii vor fi desăvârșit uniți, iar unirea păstorilor va fi simțită de biserică. Un astfel de demers, am văzut, ar preveni dezbinări nefericite și atunci nu ar exista pericolul ca scumpa turmă să fie dezbinată, iar oile risipite, fără păstor.

> “September 23d, the Lord showed me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering time Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was a shame for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached.

> La 23 septembrie, Domnul mi-a arătat că Își întinsese mâna a doua oară pentru a recupera rămășița poporului Său și că eforturile trebuie să fie dublate în acest timp al adunării. În timpul împrăștierii, Israel a fost lovit și sfâșiat; dar acum, în timpul adunării, Dumnezeu va vindeca poporul Său și îi va lega rănile. În timpul împrăștierii, eforturile făcute pentru răspândirea adevărului au avut prea puțin efect, au înfăptuit puțin sau nimic; dar în timpul adunării, când Dumnezeu Și-a întins mâna să-Și adune poporul, eforturile de a răspândi adevărul vor avea efectul urmărit. Toți ar trebui să fie uniți și plini de râvnă în lucrare. Am văzut că este o rușine ca cineva să se refere la timpul împrăștierii pentru a lua de acolo exemple după care să ne călăuzim acum, în timpul adunării; căci dacă Dumnezeu nu ar face acum pentru noi mai mult decât a făcut atunci, Israel nu ar fi niciodată adunat. Este la fel de necesar ca adevărul să fie publicat într-o publicație, precum să fie predicat.

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> Domnul mi-a arătat că diagrama din 1843 a fost călăuzită de mâna Sa și că nicio parte a ei nu trebuia modificată; că cifrele erau așa cum le voia El. Că mâna Sa era deasupra ei și a ascuns o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni să nu o poată vedea, până când Și-a luat mâna.

> “Then I saw in relation to the “Daily,” that the word “sacrifice” was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.

> Atunci am văzut, cu privire la „Necurmatul”, că cuvântul „jertfă” a fost adăugat de înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul a dat înțelegerea dreaptă a acestuia celor care au proclamat strigătul orei judecății. Când domnea unitatea, înainte de 1844, aproape toți erau de acord asupra înțelegerii corecte a „Necurmatului”; dar, de la 1844 încoace, în mijlocul confuziei, au fost îmbrățișate alte concepții, iar întunericul și confuzia au urmat.

> “The Lord showed me that Time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test.

> Domnul mi-a arătat că Timpul nu a mai fost o probă începând cu 1844 și că timpul nu va mai fi niciodată o probă.

> “Then I was pointed to some who are in the great error, that the saints are yet to go to Old Jerusalem, &c., before the Lord comes. Such a view is calculated to take the mind and interest from the present work of God, under the message of the third angel; for if we are to go to Jerusalem, then our minds will naturally be there, and our means will be withheld from other uses, to get the saints to Jerusalem. I saw that the reason why they were left to go into this great error, is because they have not confessed and forsaken their errors, that they have been in for a number of years past.” Review and Herald, November 1, 1850.

> Atunci mi s-a atras atenția asupra unora care se află în marea rătăcire potrivit căreia sfinții urmează încă să meargă la Vechiul Ierusalim etc., înainte ca Domnul să vină. O astfel de concepție are menirea de a abate atenția și interesul de la lucrarea prezentă a lui Dumnezeu, sub solia îngerului al treilea; căci, dacă trebuie să mergem la Ierusalim, atunci mintea noastră se va îndrepta în mod firesc acolo, iar mijloacele noastre vor fi reținute de la alte întrebuințări, pentru a-i duce pe sfinți la Ierusalim. Am văzut că motivul pentru care au fost lăsați să cadă în această mare rătăcire este acela că nu și-au mărturisit și părăsit greșelile în care s-au aflat de mai mulți ani încoace. Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

The passage begins by stating, “I wish to give you a short sketch of what the Lord has recently shown to me in vision.” There were several subjects presented, and she did not combine the paragraph addressing “the daily,” with the next paragraph. That was done later by editors who placed the passage in Experience and Views, and thereafter in Early Writings. In Experience and Views, the editors left off the first eight paragraphs, and combined the paragraphs addressing what she was shown of “the daily” and of time setting. Experience and Views was published in 1851, and then Early Writings was published in 1882.

Pasajul începe prin afirmația: «Doresc să vă dau o prezentare succintă a ceea ce Domnul mi-a arătat de curând în viziune.» Au fost prezentate mai multe subiecte, iar ea nu a combinat paragraful care aborda „the daily” cu paragraful următor. Acest lucru a fost făcut ulterior de editori, care au plasat pasajul în Experience and Views, iar ulterior în Early Writings. În Experience and Views, editorii au omis primele opt paragrafe și au combinat paragrafele care tratau ceea ce i s-a arătat cu privire la „the daily” și la stabilirea timpului. Experience and Views a fost publicată în 1851, iar apoi Early Writings a fost publicată în 1882.

Early Writings was essentially the same four paragraphs that had appeared in Experience and Views, but with one significant exception. In Experience and Views, the one sentence paragraph that addressed time setting was combined with the previous paragraph that addressed “the daily.” Then the paragraph that originally followed the paragraph addressing time setting was included. In Early Writings a paragraph that came from a different passage in Experience and Views, was placed between the paragraph that now addresses both “the daily,” and time setting, which was originally followed by a paragraph identifying why it was wrong to make pilgrimages to old Jerusalem.

Early Writings conținea, în esență, aceleași patru paragrafe care apăruseră în Experience and Views, dar cu o excepție semnificativă. În Experience and Views, paragraful dintr-o singură propoziție care aborda stabilirea timpului a fost combinat cu paragraful precedent care trata „the daily”. Apoi a fost inclus paragraful care, în mod original, urma după paragraful referitor la stabilirea timpului. În Early Writings, un paragraf provenit dintr-un alt pasaj din Experience and Views a fost intercalat între paragraful care acum abordează atât „the daily”, cât și stabilirea timpului, paragraf care, în versiunea originală, era urmat de un paragraf care identifica motivul pentru care era greșit să se facă pelerinaje la vechiul Ierusalim.

The paragraph that was removed from a different page of Experience and Views, and then was inserted into the passage of Early Writings, only added to the confusion about “the daily” that had begun since 1844. The paragraph was not in Sister White’s original narrative of her vision.

Paragraful care a fost înlăturat de pe o altă pagină din Experience and Views și apoi a fost inserat în pasajul din Early Writings nu a făcut decât să sporească confuzia cu privire la „the daily”, care începuse încă din 1844. Paragraful nu se afla în narațiunea originală a viziunii ei, redactată de Sora White.

> “The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, and that it should not be hung on time; for time never will be a test again. I saw that some were getting a false excitement arising from preaching time; that the third angel’s message was stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation, and that it needs not time to strengthen it, and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness.” Experience and Views, 48.

> Domnul mi-a arătat că solia celui de-al treilea înger trebuie să înainteze și să fie proclamată copiilor risipiți ai Domnului și că nu trebuie să fie legată de timp; căci timpul nu va mai fi niciodată o încercare. Am văzut că unii căpătau un entuziasm fals, izvorât din propovăduirea timpului; că solia celui de-al treilea înger era mai puternică decât poate fi timpul. Am văzut că această solie poate sta pe propria ei temelie și că nu are nevoie de timp ca să fie întărită, și că va înainta în putere mare, își va face lucrarea și va fi scurtată în neprihănire. Experiențe și Viziuni, 48.

The paragraph from page forty-eight of Experience and Views, was inserted after the paragraph in Early Writings, that had been created by combining two different paragraphs, and it placed an emphasis upon time setting that did not exist in the original narrative.

Paragraful de pe pagina patruzeci și opt din Experience and Views a fost inserat după paragraful din Early Writings care fusese creat prin combinarea a două paragrafe diferite și a pus accentul pe fixarea timpului, accent care nu exista în narațiunea originală.

In 1931, the ancient men that ruled the people of Jerusalem invented a story which claimed Daniells had interviewed Sister White in 1910, and in the testimony that Daniells provided he refers to the 1843 chart, and says he pointed to the non-existent sanctuary on the chart, as he interviewed Sister White. He supposedly had the book Early Writings with him, and as he asked her about what she meant, and based upon her responses he could only conclude that the passage endorsing the pioneer view of “the daily,” in Early Writings, was actually a warning against time setting. Twenty-one years after the invented interview and sixteen years after the death of the persons supposedly interviewed, Daniells places the testimony into the history of the third generation.

În 1931, bătrânii care cârmuiau poporul Ierusalimului au inventat o poveste care pretindea că Daniells o intervievase pe Sora White în 1910, iar în mărturia pe care a furnizat-o, Daniells face referire la diagrama din 1843 și afirmă că, în timp ce o intervieva pe Sora White, a indicat sanctuarul inexistent de pe diagramă. Se presupune că avea la el cartea Early Writings și, pe când o întreba ce a avut în vedere, pe baza răspunsurilor ei nu putea decât să concluzioneze că pasajul din Early Writings care susține viziunea pionierilor cu privire la „jertfa necurmată” era, de fapt, un avertisment împotriva stabilirii timpului. Douăzeci și unu de ani după interviul inventat și șaisprezece ani după moartea persoanelor presupus intervievate, Daniells așază mărturia în istoria celei de-a treia generații.

F. C. Gilbert was a Hebrew scholar and he did not simply support the correct view of the “daily” as Paganism because the pioneers and Ellen White said it was so. He defended it based upon an understanding of the Hebrew text that Daniel the prophet had employed. He was the prominent Adventist Hebrew scholar during the time period. As the controversy about “the daily” that Daniells and Prescott were pushing continued to grow, Gilbert was one of the prominent scholars who stood in defense of the pioneer position. He had an interview with Ellen White on June 8, 1910, and he later recorded what he and Sister White discussed. Daniells’ testimony is completely contrary to F. C. Gilbert’s.

F. C. Gilbert a fost un ebraist și nu a susținut pur și simplu interpretarea corectă a „necurmatului” ca păgânism doar pentru că pionierii și Ellen White au spus că așa este. El a apărat-o întemeindu-se pe o înțelegere a textului ebraic pe care îl folosise profetul Daniel. El a fost ebraistul adventist proeminent al acelei perioade. Pe măsură ce controversa privind „necurmatul”, pe care Daniells și Prescott o promovau, continua să ia amploare, Gilbert s-a numărat printre savanții proeminenți care s-au ridicat în apărarea poziției pionierilor. El a avut o întrevedere cu Ellen White la 8 iunie 1910 și ulterior a consemnat ceea ce el și Sora White au discutat. Mărturia lui Daniells este cu totul contrară celei a lui F. C. Gilbert.

In volume twenty, pages seventeen through twenty-two, of Manuscript Releases, Sister White’s addresses Daniells’ and Prescott’s position on the “daily”. The phrases that you find in F. C. Gilbert’s report of his interview with Ellen White are almost identical to what Sister White herself stated in the passage from Manuscript Releases. So, for many years before Manuscript Releases were published and released, there was no concrete inspired testimony to refute or uphold Daniells’ claim about the content of the interview he supposedly had with Sister White. More importantly, there was no inspired endorsement for his flawed view of the “daily”. Even more importantly, now that Manuscript Releases are available—there still isn’t an inspired endorsement for his flawed view of “the daily!”

În volumul douăzeci, paginile 17-22, din Manuscript Releases, Sora White abordează poziția lui Daniells și a lui Prescott cu privire la "necurmatul". Formulările pe care le găsiți în relatarea lui F. C. Gilbert despre interviul său cu Ellen White sunt aproape identice cu ceea ce a afirmat însăși Sora White în pasajul din Manuscript Releases. Așadar, timp de mulți ani, înainte ca Manuscript Releases să fie publicate și puse în circulație, nu a existat nicio mărturie inspirată concretă care să infirme sau să susțină afirmația lui Daniells cu privire la conținutul interviului pe care el pretindea că l-a avut cu Sora White. Mai important, nu exista nicio aprobare inspirată pentru concepția lui eronată despre "necurmatul". Și mai important, acum, când Manuscript Releases sunt disponibile, încă nu există nicio aprobare inspirată pentru concepția lui eronată despre "necurmatul"!

And yet today, Laodicean Adventism is taught that Sister White has no position on the “daily”, except that it is not a “test question” and we should “keep quiet on this subject”. Something is reversed today, and what is reversed is that the true position of “the daily” is now in the minority opinion among God’s people. In 1910, the minority view was Conradi’s view that was being pushed by Daniells and Prescott, and the majority view was the pioneer position.

Și totuși, astăzi, în Adventismul laodiceean se învață că Sora White nu are nicio poziție cu privire la „necurmatul”, în afară de faptul că nu este o „chestiune de probă” și că ar trebui să „păstrăm tăcerea asupra acestui subiect”. Ceva este inversat astăzi, iar ceea ce este inversat este că adevărata poziție cu privire la „necurmatul” este acum opinia minoritară în rândul poporului lui Dumnezeu. În 1910, viziunea minoritară era viziunea lui Conradi, care era promovată de Daniells și Prescott, iar viziunea majoritară era poziția pionierilor.

The following is F. C. Gilbert’s statement about his interview with Sister White, that should be compared with Manuscript Releases, that has been placed in its entirety, in the eighty-first article of this The Book of Daniel series.

Ceea ce urmează este declarația lui F. C. Gilbert privitoare la interviul său cu Sora White, care ar trebui comparată cu Manuscript Releases, reprodusă în întregime în articolul al optzeci și unulea al acestei serii The Book of Daniel.

> “Daniells and Prescott . . . would not give the older brethren in the cause any chance to say anything. . . . Daniells was here to see me, and I would not see him. . . . I would not have anything to say to him about anything. About the ‘daily’ that they are trying to work up, there is nothing to it. . . . When I was in Washington there seemed to be something that just encased their minds, and I could not seem to touch them. We are to have nothing to do with this subject of the ‘daily’ . . . I knew they would work against my message, and then the people would not think there was anything to my message. I have written to him and told him that he was showing himself not fit to be president of the General Conference. . . . not the man to keep the Presidency.

> Daniells și Prescott . . . nu le acordau fraților mai în vârstă din lucrare nicio ocazie să spună ceva. . . . Daniells venise aici să mă vadă, iar eu nu am vrut să-l văd. . . . Nu am vrut să-i spun absolut nimic. Despre 'zilnicul' pe care încearcă să-l impună, nu este nimic în el. . . . Când eram la Washington, părea că ceva le învăluia pur și simplu mintea, și nu păream să pot ajunge la ei. Nu trebuie să avem nimic de-a face cu acest subiect al 'zilnicului' . . . Știam că aveau să lucreze împotriva mesajului meu, și atunci oamenii nu ar fi socotit că era ceva în mesajul meu. I-am scris și i-am spus că se arată a nu fi potrivit să fie președinte al Conferinței Generale. . . . nu este omul care să păstreze Președinția.

> “If this message of the ‘daily’ were a testing message the Lord would have shown me. These people do not see the end from the beginning in this thing. . . .I utterly refuse to see any of them who are engaged in this work.

> Dacă această solie despre „necurmatul” ar fi fost o solie de încercare, Domnul mi-ar fi arătat. Acești oameni nu văd sfârșitul de la început în această chestiune. . . .Refuz în mod categoric să mă întâlnesc cu oricare dintre cei implicați în această lucrare.

> “The light that was given me of God is that Brother Daniells has stood in the Presidency long enough. . . . and I was told not to have any more conversation with him about any of these things. I would not see Daniells about the matter, and I would not have one word with him. They pled with me to give him an interview, but I would not. . . . I was told to warn our people not to have anything to do with this thing they are teaching. . . . I was forbidden of the Lord to listen to it. I have expressed myself as not having a particle of confidence in it. . . . This whole thing they are doing is a scheme of the devil.” F. C. Gilbert’s report of an interview given him by Ellen White on June 8, 1910.

> „Lumina care mi-a fost dată de Dumnezeu este că fratele Daniells a ocupat funcția de președinte suficient de mult timp. . . . și mi s-a spus să nu mai port nicio discuție cu el cu privire la niciuna dintre aceste chestiuni. Nu am voit să-l văd pe Daniells în această privință și n-am voit să schimb cu el nici măcar un cuvânt. M-au rugat insistent să-i acord o întrevedere, dar n-am voit. . . . Mi s-a spus să avertizez poporul nostru să nu aibă nimic de-a face cu acest lucru pe care îl învață. . . . Domnul mi-a interzis să-i dau ascultare. M-am exprimat în sensul că nu am nici măcar o fărâmă de încredere în aceasta. . . . Tot acest lucru pe care îl fac este o uneltire a diavolului.” Raportul lui F. C. Gilbert cu privire la un interviu pe care Ellen White i l-a acordat la 8 iunie 1910.

We will continue this subject in the next article.

Vom continua acest subiect în articolul următor.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ ‘Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> Cel care vede dincolo de aparențe, care citește inimile tuturor oamenilor, spune despre cei care au avut parte de mare lumină: "Nu sunt mâhniți și uimiți din pricina stării lor morale și spirituale." "Da, și-au ales căile lor, iar sufletul lor se desfată în urâciunile lor. Și Eu le voi alege amăgirile și voi aduce peste ei spaimele lor; fiindcă atunci când am chemat, nimeni n-a răspuns; când am vorbit, n-au ascultat; ci au făcut rău înaintea ochilor Mei și au ales ceea ce nu Mi-a plăcut." "Dumnezeu le va trimite o amăgire puternică, pentru ca să creadă o minciună", pentru că n-au primit dragostea adevărului, ca să fie mântuiți, "ci au găsit plăcere în nelegiuire." Isaia 66:3, 4; 2 Tesaloniceni 2:11, 10, 12.

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’

> Învățătorul ceresc a întrebat: „Ce amăgire mai puternică poate înșela mintea decât pretenția că zidești pe temelia cea dreaptă și că Dumnezeu îți primește faptele, când, în realitate, înfăptuiești multe lucruri potrivit politicii lumești și păcătuiești împotriva lui Iehova? O, este o mare înșelăciune, o amăgire fascinantă, care pune stăpânire pe minți atunci când oamenii care au cunoscut cândva adevărul confundă forma evlaviei cu duhul și puterea ei; când își închipuie că sunt bogați și că s-au îmbogățit și că nu duc lipsă de nimic, pe când, în realitate, au nevoie de toate.”

> “God has not changed toward His faithful servants who are keeping their garments spotless. But many are crying, ‘Peace and safety,’ while sudden destruction is coming upon them. Unless there is thorough repentance, unless men humble their hearts by confession and receive the truth as it is in Jesus, they will never enter heaven. When purification shall take place in our ranks, we shall no longer rest at ease, boasting of being rich and increased with goods, in need of nothing.

> Dumnezeu nu S-a schimbat față de slujitorii Săi credincioși care își păstrează veșmintele fără pată. Dar mulți strigă: «Pace și siguranță», în timp ce o pieire năprasnică vine peste ei. Dacă nu are loc o pocăință deplină, dacă oamenii nu-și smeresc inimile prin mărturisire și nu primesc adevărul așa cum este în Isus, nu vor intra niciodată în cer. Când va avea loc curățirea în rândurile noastre, nu ne vom mai odihni în tihnă, lăudându-ne că suntem bogați și sporiți în bunuri, neavând nevoie de nimic.

> “Who can truthfully say: ‘Our gold is tried in the fire; our garments are unspotted by the world’? I saw our Instructor pointing to the garments of so-called righteousness. Stripping them off, He laid bare the defilement beneath. Then He said to me: ‘Can you not see how they have pretentiously covered up their defilement and rottenness of character? “How is the faithful city become an harlot!” My Father’s house is made a house of merchandise, a place whence the divine presence and glory have departed! For this cause there is weakness, and strength is lacking.’

> Cine poate spune în adevăr: „Aurul nostru este lămurit în foc; veșmintele noastre sunt nepătate de lume”? L-am văzut pe Învățătorul nostru arătând spre veșmintele așa-numitei neprihăniri. Dezbrăcându-le, El a dezvăluit întinarea de dedesubt. Apoi mi-a zis: „Nu vezi cum și-au acoperit cu prefăcătorie întinarea și putreziciunea caracterului? «Cum a ajuns cetatea credincioasă desfrânată!» Casa Tatălui Meu s-a făcut casă de negoț, un loc de unde prezența și slava divină s-au depărtat! Pentru aceasta este slăbiciune și lipsește tăria.”

> “Unless the church, which is now being leavened with her own backsliding, shall repent and be converted, she will eat of the fruit of her own doing, until she shall abhor herself. When she resists the evil and chooses the good, when she seeks God with all humility and reaches her high calling in Christ, standing on the platform of eternal truth and by faith laying hold upon the attainments prepared for her, she will be healed. She will appear in her God-given simplicity and purity, separate from earthly entanglements, showing that the truth has made her free indeed. Then her members will indeed be the chosen of God, His representatives.” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> „Dacă Biserica, care acum este dospită cu aluatul propriei ei căderi de la credință, nu se va pocăi și nu se va converti, va mânca din rodul faptelor ei, până ce se va scârbi de sine. Când se împotrivește răului și alege binele, când Îl caută pe Dumnezeu cu toată smerenia și își împlinește înalta ei chemare în Hristos, stând pe platforma adevărului veșnic și, prin credință, punând mâna pe ceea ce i-a fost pregătit, ea va fi vindecată. Se va înfățișa în simplitatea și curăția ei dăruite de Dumnezeu, separată de încurcăturile lumești, arătând că adevărul a făcut-o cu adevărat liberă. Atunci membrii ei vor fi într-adevăr aleșii lui Dumnezeu, reprezentanții Săi.” Mărturii, volumul 8, 249, 250.

Back to Articles