Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Nine

Cartea lui Daniel - Numărul optzeci și nouă

Unraveling the False Doctrines: A Historical Examination of the Daily in Adventism

Demontarea doctrinelor false: o examinare istorică a Necurmatului în adventism

Author

Jeff Pippenger

Published

February 22, 2024

Formats

PDF
Word

In the eighty-first article in this series of articles on the book of Daniel we included a passage from Manuscript Releases, volume 20, 17–22, where Sister White clearly identifies that the teaching that “the daily,” represents Christ’s sanctuary had been given to Elders Prescott and Daniells by “angels that had been expelled from heaven.” She does not actually identify their false idea of “the daily,” as I have done, but the historical record is abundantly clear that this is what they were trying to establish as truth. They were seeking to rewrite portions of Uriah Smith’s book Daniel and the Revelation, that uphold the understanding of “the daily,” which she identifies in Early Writings, page seventy-four as the correct view.

În cel de-al optzeci și unulea articol din această serie de articole despre cartea lui Daniel am inclus un pasaj din Manuscript Releases, volumul 20, 17–22, în care Sora White afirmă limpede că învățătura potrivit căreia „the daily” reprezintă sanctuarul lui Hristos le fusese dată prezbiterilor Prescott și Daniells de către „îngeri care fuseseră izgoniți din cer”. Ea nu identifică de fapt ideea lor greșită despre „the daily”, așa cum am făcut eu, dar mărturia istorică este pe deplin limpede că aceasta era ceea ce încercau ei să statornicească drept adevăr. Ei căutau să rescrie porțiuni din cartea lui Uriah Smith, Daniel and the Revelation, care susțin înțelegerea despre „the daily”, pe care ea o identifică în Early Writings, pagina șaptezeci și patru, drept interpretarea corectă.

W. W. Prescott had published a periodical magazine titled The Protestant, in which the sole theme was lifting up the false view of “the daily.” He and the General Conference president, A. G. Daniells became the satanic spearhead to continue Prescott’s efforts towards establishing the false doctrine as the orthodox view in Adventism, but while Ellen White was alive their success in the satanic effort was held in check. In 1931, Daniells reported that in the very year that the passage from Manuscript Releases was written (1910), that he (Daniells) had an interview with Sister White on the subject of “the daily,” and that she had led him to believe that he and Prescott’s view was correct.

W. W. Prescott publicase un periodic intitulat The Protestant, în care singura temă era promovarea concepției false cu privire la „the daily”. El și președintele Conferinței Generale, A. G. Daniells, au devenit vârful de lance satanic pentru a continua eforturile lui Prescott de a statornici doctrina falsă drept viziunea ortodoxă în adventism, dar câtă vreme Ellen White a fost în viață, succesul lor în acest efort satanic a fost ținut în frâu. În 1931, Daniells a raportat că, în chiar anul în care a fost scris pasajul din Manuscript Releases (1910), el (Daniells) a avut o întrevedere cu Sora White cu privire la „the daily” și că ea l-a determinat să creadă că viziunea lui și a lui Prescott era corectă.

It is important to understand this history, for we are now beginning our consideration of the increase of knowledge that arrived in 1989, when the sacred reform lines and the last six verses of Daniel eleven were unsealed. To recognize the light that was produced with the collapse of the Soviet Union in fulfillment of verse forty of Daniel eleven, requires that “the daily,” and the prophetic history represented by “the daily” be correctly understood, for that history illustrates the repeat of that history in verses forty to forty-five of Daniel eleven. Those verses identify that the message that is unsealed in those verses are the “tidings of the east and north,” that bring about the final persecution of God’s people.

Este important să înțelegem această istorie, căci începem acum examinarea sporirii cunoștinței care a sosit în 1989, când liniile sacre ale reformei și ultimele șase versete din Daniel unsprezece au fost desigilate. Pentru a recunoaște lumina care a fost generată odată cu prăbușirea Uniunii Sovietice, în împlinirea versetului patruzeci din Daniel unsprezece, este necesar ca „necurmata” și istoria profetică reprezentată de „necurmata” să fie corect înțelese, căci acea istorie ilustrează repetarea acelei istorii în versetele patruzeci până la patruzeci și cinci din Daniel unsprezece. Acele versete identifică „veștile din răsărit și din miazănoapte” drept mesajul care este desigilat în ele, vești care provoacă prigoana finală a poporului lui Dumnezeu.

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. Daniel 11:44, 45.

> Dar vești dinspre răsărit și dinspre miazănoapte îl vor tulbura; de aceea va porni cu mare mânie ca să nimicească și să piardă cu desăvârșire pe mulți. Și își va așeza corturile palatului său între mări, pe muntele cel slăvit al sfințeniei; însă își va avea sfârșitul, și nimeni nu-i va veni în ajutor. Daniel 11:44, 45.

The message of verse forty that was unsealed at the collapse of the Soviet Union in 1989, is the latter rain message that will cause the papacy (the king of the north), to “go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many.” “Tidings” is prophetically a message.

Solia versetului patruzeci, care a fost desigilată la prăbușirea Uniunii Sovietice în 1989, este solia ploii târzii care va determina papalitatea (împăratul de la miazănoapte) să „iasă cu mare mânie, ca să distrugă și să nimicească cu desăvârșire pe mulți.” „Tidings” este, profetic, o solie.

> And how shall they preach, except they be sent? as it is written, How beautiful are the feet of them that preach the gospel of peace, and bring glad tidings of good things! Romans 10:15.

> Și cum vor propovădui, dacă nu sunt trimiși? După cum este scris: Cât de frumoase sunt picioarele celor ce vestesc Evanghelia păcii și aduc vești de bucurie despre lucrurile bune! Romani 10:15.

The message of the latter rain is the message presented by God’s last-day watchmen, who sing the song of the vineyard and the song of Moses and the Lamb.

Solia ploii târzii este solia prezentată de străjerii lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, care cântă cântarea viei și cântarea lui Moise și a Mielului.

> How beautiful upon the mountains are the feet of him that bringeth good tidings, that publisheth peace; that bringeth good tidings of good, that publisheth salvation; that saith unto Zion, Thy God reigneth! Thy watchmen shall lift up the voice; with the voice together shall they sing: for they shall see eye to eye, when the Lord shall bring again Zion. Isaiah 52:7, 8.

> Cât de frumoase pe munți sunt picioarele celui ce aduce vești bune, care vestește pacea; care aduce vești bune ale binelui, care vestește mântuirea; care zice Sionului: Dumnezeul tău împărățește! Străjerii tăi își vor înălța glasul; laolaltă, cu glasul, vor cânta: căci vor vedea față către față, când Domnul Se va întoarce în Sion. Isaia 52:7, 8.

The “tidings” in verse forty-four of Daniel eleven enrage the man of sin, and the final papal bloodbath is accomplished. That message is the message of the third angel that swells to a loud cry at the soon coming Sunday law.

„Veștile” din Daniel unsprezece, versetul patruzeci și patru, îl înfurie pe omul fărădelegii, iar ultimul măcel papal se săvârșește. Acea solie este solia îngerului al treilea, care se amplifică până la strigătul cel mare, odată cu apropiata promulgare a legii duminicale.

> “None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit sabbath, and the loud cry of ‘the third angel’ shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast.” Signs of the Times, November 8, 1899.

> „Nimeni nu este osândit până când nu a primit lumina și nu a înțeles obligația celei de-a patra porunci. Dar când va fi emis decretul care va impune sabatul contrafăcut, și strigătul puternic al „îngerului al treilea” îi va avertiza pe oameni împotriva închinării înaintea fiarei și a chipului ei, linia de demarcație va fi trasată clar între fals și adevăr. Atunci cei care vor continua încă în călcarea legii vor primi semnul fiarei.” Semnele Timpurilor, 8 noiembrie 1899.

The “tidings of the east and north” that enrages the papacy, swells to a loud cry at the Sunday law, and that message is the message of the latter rain that began on September 11, 2001. The expression “loud voice” is a prophetic term that represents an increasing power.

„Veștile de la răsărit și de la miazănoapte”, care înfurie papalitatea, sporesc până la marea strigare la legea duminicală, iar acest mesaj este mesajul ploii târzii, care a început la 11 septembrie 2001. Expresia „glas tare” este un termen profetic care reprezintă o putere în creștere.

> “The truth for this time, the third angel’s message, is to be proclaimed with a loud voice, meaning with increasing power, as we approach the great final test.” The 1888 Materials, 1710.

> „Adevărul pentru acest timp, solia celui de-al treilea înger, trebuie să fie proclamat cu glas tare, adică cu o putere crescândă, pe măsură ce ne apropiem de marea încercare finală.” Materialele din 1888, 1710.

The “tidings” of verse forty-four is the latter rain message just before human probation closes, as Michael stands up. It is the same latter rain message that arrived on September 11, 2001, but it swells to a loud cry, or a loud voice when the one hundred and forty-four thousand are sealed and the Holy Spirit is then poured out without measure. It is the same latter rain message that marked the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

„Veștile” din versetul patruzeci și patru reprezintă solia ploii târzii chiar înainte ca timpul de probă al omenirii să se încheie, pe când Mihail se ridică. Este aceeași solie a ploii târzii care a sosit la 11 septembrie 2001, dar care se amplifică până la strigătul cel mare, sau la un glas tare, când cei o sută patruzeci și patru de mii sunt pecetluiți, iar Duhul Sfânt este apoi turnat fără măsură. Este aceeași solie a ploii târzii care a marcat perioada pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii.

It is the latter rain message that has been counterfeited by a peace and safety message that is presented by Laodicean Adventism from the arrival of the “ass” until the arrival of the “lion”. The period between September 11, 2001, and the soon-coming Sunday law marks the spiritual death bed for Laodicean Adventism, and those that are judged after God’s house (Jerusalem) is judged, die in the same grave. The death bed for Laodicean Adventism is between the ass and the lion, and the message that is rejected and produces their death is the “tidings out of the “east” (a symbol of Islam) and the north (a symbol of the papacy). It is the same message, which is the third angel’s message.

Este solia ploii târzii aceea care a fost contrafăcută printr-o solie de pace și siguranță, prezentată de Adventismul laodicean din momentul sosirii „asinului” și până la sosirea „leului”. Perioada dintre 11 septembrie 2001 și iminenta lege duminicală marchează patul de moarte spirituală al Adventismului laodicean, iar cei care sunt judecați după ce casa lui Dumnezeu (Ierusalimul) este judecată, mor în același mormânt. Patul de moarte al Adventismului laodicean este între asin și leu, iar solia care este respinsă și le pricinuiește moartea constă în „veștile din «răsărit» (un simbol al Islamului) și din nord (un simbol al papalității)”. Este aceeași solie, care este solia îngerului al treilea.

The last six verses of Daniel eleven, that were unsealed at the time of the end in 1989, is the message of the latter rain, which is proclaimed in a time when a false latter rain message of “peace and safety” is being proclaimed. The testing of the latter rain first confronts God’s house, for that is where judgment begins, and it then confronts the other flock outside of God’s house. For this reason, it is essential to understand the “lie” that was introduced into Laodicean Adventism in the third generation, for while God pours out His Holy Spirit on those He is sealing, He simultaneously pours out strong delusion upon those who receive not the love of the truth.

Ultimele șase versete din Daniel 11, desigilate la timpul sfârșitului, în 1989, constituie solia ploii târzii, care este proclamată într-o vreme când se proclamă o falsă solie a ploii târzii, de "pace și siguranță". Testarea ploii târzii stă mai întâi înaintea casei lui Dumnezeu, căci acolo începe judecata, iar apoi stă înaintea celeilalte turme din afara casei lui Dumnezeu. Din acest motiv, este esențial să fie înțeleasă "minciuna" care a fost introdusă în adventismul laodicean în a treia generație, fiindcă, în timp ce Dumnezeu Își revarsă Duhul Său Sfânt peste cei pe care îi pecetluiește, El, concomitent, trimite o lucrare de rătăcire puternică asupra celor care nu primesc dragostea adevărului.

During the controversy of the first decade and a half of the twentieth century over “the daily,” one of the men who defended the correct Millerite position that “the daily” is a symbol of paganism, was F. C. Gilbert. Gilbert was a convert from Judaism and read and spoke perfect Hebrew. He defended the pioneer position in the book of Daniel based upon his understanding of the Hebrew language. In 1910, the very year that Sister White wrote the manuscript that was going to be buried for decades, which identified that Daniells’ and Prescott’s view of “the daily,” came from Satan’s angels, Gilbert had a personal interview with Sister White over the issue of “the daily.”

În timpul controversei din primul deceniu și jumătate al secolului al XX-lea cu privire la "the daily", unul dintre cei care au apărat poziția corectă a milleriților, potrivit căreia "the daily" este un simbol al păgânismului, a fost F. C. Gilbert. Gilbert a fost un convertit din iudaism și citea și vorbea perfect limba ebraică. El a apărat poziția pionierilor în cartea lui Daniel, întemeindu-se pe înțelegerea sa a limbii ebraice. În 1910, chiar în anul în care Sora White a scris manuscrisul care avea să fie îngropat pentru decenii, și care identifica faptul că concepția lui Daniells și a lui Prescott despre "the daily" provenea de la îngerii lui Satana, Gilbert a avut o întrevedere personală cu Sora White pe tema "the daily".

We know he had an interview, for he immediately (the next day) wrote out a summary of the interview he had with Sister White. In 1931, A. G. Daniells made a claim that he had an interview with Sister White on the subject of “the daily” in the same year—1910. Daniells claimed Sister White left him no conclusion but that “the daily” was a symbol of Christ’s sanctuary ministry. But Daniells’ claim of an interview, was not only a “lie,” it is the “lie” of prophecy which produces strong delusion.

Știm că el a avut o întrevedere, căci imediat (a doua zi) a întocmit un rezumat al întrevederii pe care a avut-o cu Sora White. În 1931, A. G. Daniells a susținut că a avut o întrevedere cu Sora White pe tema "the daily" în același an-1910. Daniells a afirmat că Sora White nu i-a lăsat altă concluzie decât că "the daily" era un simbol al slujirii lui Hristos în sanctuar. Dar afirmația lui Daniells privind o întrevedere nu a fost doar o "minciună", ci este "minciuna" profeției care produce o amăgire puternică.

For those who may not have access to the 1843 and 1850 charts, it is important to understand that when the 1843 chart was published in 1842, the Millerites still believed the sanctuary that was to be cleansed in fulfillment of the twenty-three-hundred-year prophecy was the earth. When they published the 1850 chart, they then knew the sanctuary to be cleansed was the heavenly sanctuary. For this reason the 1843 chart has NO illustration of God’s sanctuary, but the 1850 chart DOES have an illustration of God’s sanctuary. This is important, for Daniells claimed that in his interview with Sister White that he showed her the 1843 chart, and he pointed out the sanctuary on the chart. That would have been impossible, for there is no sanctuary on the 1843 chart. His claim of an interview was a “lie.”

Pentru cei care ar putea să nu aibă acces la diagramele din 1843 și 1850, este important să se înțeleagă că, atunci când diagrama din 1843 a fost publicată în 1842, milleriții încă credeau că sanctuarul care urma să fie curățit, în împlinirea profeției de două mii trei sute de ani, era pământul. Când au publicat diagrama din 1850, atunci știau că sanctuarul care urma să fie curățit era sanctuarul ceresc. Din acest motiv, diagrama din 1843 NU are nicio ilustrație a sanctuarului lui Dumnezeu, dar diagrama din 1850 ARE o ilustrație a sanctuarului lui Dumnezeu. Acest lucru este important, deoarece Daniells a susținut că, în interviul său cu Sora White, i-a arătat diagrama din 1843 și i-a indicat sanctuarul pe diagramă. Acest lucru ar fi fost imposibil, întrucât pe diagrama din 1843 nu există niciun sanctuar. Afirmația sa că a avut un interviu a fost o „minciună”.

When I was working through this history in 2009, and became aware that the men on both sides of the issue both claimed to have had an interview with Sister White on the subject of “the daily,” I emailed the Ellen White Estate and asked if they had access to the log book that recorded Sister White’s interviews in 1910. They replied that they still had the log book. The following is my email and the response from the Ellen White Estate.

În 2009, pe când parcurgeam această istorie și am aflat că ambii bărbați, aflați de părți opuse ale problemei, susțineau că avuseseră o întrevedere cu Sora White cu privire la «Necurmatul», am trimis un e-mail Fundației Ellen G. White și am întrebat dacă au acces la registrul care consemna întrevederile Sorei White din 1910. Mi-au răspuns că încă mai dețin registrul. În cele ce urmează se află mesajul meu și răspunsul din partea Fundației Ellen G. White.

Monday, January 19, 2009

Luni, 19 ianuarie 2009

To whom it may concern:

Cui poate interesa:

I have heard that there is a log-book that recorded who had interviews with Sister White and what the interviews concerned. I am trying to verify or repudiate whether A. G. Daniells had an interview with Sister White in 1910 concerning the subject of the “daily.” I am aware that there is historical testimony that the interview took place, but I am wondering if there is any record in an official log-book that actually records this. At the same time, I have been told that F. C. Gilbert also had an interview with Sister White in 1910 on the subject of the “daily,” and would like to know if that can be confirmed by a log-book that was kept by her staff during that period. Perhaps there was no log-book, or perhaps if there was you do not release that information, or perhaps it may be beyond your ability to check it out for me even if it does exist. So, in any case I wanted to ask. Any help you could provide would be greatly appreciated.

Am auzit că există un registru în care erau consemnate persoanele care au avut întrevederi cu Sora White și subiectele acestora. Încerc să verific sau să infirm dacă A. G. Daniells a avut o întrevedere cu Sora White în 1910 privind subiectul «daily». Sunt conștient că există mărturie istorică potrivit căreia întrevederea a avut loc, dar mă întreb dacă există vreo consemnare într-un registru oficial care să ateste în mod concret acest lucru. Totodată, mi s-a spus că și F. C. Gilbert a avut o întrevedere cu Sora White în 1910 pe tema «daily», și aș dori să știu dacă acest lucru poate fi confirmat de un registru ținut de personalul ei în acea perioadă. Poate că nu a existat niciun registru, sau poate că, dacă a existat, nu faceți publice aceste informații, ori poate că vă depășește posibilitățile să verificați acest lucru pentru mine, chiar dacă există. Așadar, în orice caz, am dorit să întreb. Orice ajutor pe care l-ați putea oferi ar fi apreciat în mod deosebit.

Dear Jeff,

Dragă Jeff,

Thank you for your email. We do have a fairly complete account of Ellen White’s itinerary, based upon her letters, diaries, and published appointments, but no “log-book” as such.

Vă mulțumesc pentru e-mailul dumneavoastră. Dispunem de o consemnare destul de completă a itinerarului lui Ellen White, întemeiată pe scrisorile și jurnalele ei, precum și pe angajamentele publicate, dar nu de un „jurnal de bord” propriu-zis.

You have no doubt read about A G Daniells’ visit with Ellen White in vol. 6 of the EGW Biography, The Later Elmshaven Years, pp. 256, 257. We have found no independent record of this interview. We do have a letter from Elder Gilbert on June 1, 1910, indicating his plan to be in St. Helena (where Ellen White lived) on June 6-9. That is the extent of the supporting documentation that I am aware of.

Fără îndoială ați citit despre vizita lui A G Daniells la Ellen White în vol. 6 al Biografiei EGW, The Later Elmshaven Years, pp. 256, 257. Nu am găsit nicio consemnare independentă a acestei întâlniri. Avem însă o scrisoare de la prezbiterul Gilbert, datată 1 iunie 1910, în care își indica planul de a fi la St. Helena (unde locuia Ellen White) în zilele de 6–9 iunie. Aceasta este întreaga documentație de susținere de care sunt la curent.

God bless—Tim Poirier Vice Director Ellen G. White Estate

Dumnezeu să vă binecuvânteze — Tim Poirier, director adjunct, Ellen G. White Estate

There is no independent record of Daniells ever having an interview on the subject of “the daily,” but there is a letter from Gilbert identifying his intent to be at her home from the sixth to ninth of June, 1910.

Nu există nicio consemnare independentă că Daniells ar fi avut vreodată o întrevedere pe tema „the daily”, dar există o scrisoare de la Gilbert care indică intenția sa de a se afla la domiciliul ei în perioada 6–9 iunie 1910.

In the biography of Sister White, that the Ellen White estate references, where her grandson addresses the issue of Daniells’ interview he recorded Daniells’ claim concerning the fabricated interview of 1910:

În biografia Sorei White, la care face referire Ellen White Estate, unde nepotul ei abordează chestiunea interviului lui Daniells, el a consemnat susținerea lui Daniells cu privire la interviul fabricat din 1910:

> “At one point a little later in the discussions, Elder Daniells, accompanied by W. C. White and C. C. Crisler, eager to get from Ellen White herself just what the meaning was of her Early Writings statement, went to her and laid the matter before her. Daniells took with him Early Writings and the 1843 chart. He sat down close to Ellen White and plied her with questions. His report of this interview was confirmed by W. C. White:

> La un moment dat, ceva mai târziu în cursul discuțiilor, presbiterul Daniells, însoțit de W. C. White și C. C. Crisler, dornic să afle chiar de la Ellen White care era sensul exact al afirmației ei din Scrieri timpurii, a mers la ea și i-a prezentat problema. Daniells a luat cu el Scrieri timpurii și planșa din 1843. S-a așezat lângă Ellen White și i-a adresat numeroase întrebări. Relatarea lui despre acest interviu a fost confirmată de W. C. White:

> “‘I first read to Sister White the statement given above in Early Writings. Then I placed before her our prophetic chart used by our ministers in expounding the prophecies of Daniel and Revelation. I called her attention to the picture of the sanctuary and also to the 2300-year period as they appeared on the chart.

> 'Mai întâi i-am citit sorei White afirmația redată mai sus în Scrieri timpurii. Apoi i-am pus înainte diagrama noastră profetică, folosită de pastorii noștri în interpretarea profețiilor din Daniel și Apocalipsa. I-am atras atenția asupra reprezentării sanctuarului și, de asemenea, asupra perioadei de 2300 de ani, așa cum apăreau pe diagramă.

> “‘I then asked if she could recall what was shown her regarding this subject.

> 'Apoi am întrebat dacă își putea aminti ce i se arătase cu privire la acest subiect.

> “‘As I recall her answer, she began by telling how some of the leaders who had been in the 1844 movement endeavored to find new dates for the termination of the 2300-year period. This endeavor was to fix new dates for the coming of the Lord. This was causing confusion among those who had been in the Advent Movement.

> 'După câte îmi amintesc, răspunsul ei a început prin a relata cum unii dintre conducătorii care făcuseră parte din Mișcarea din 1844 s-au străduit să găsească noi date pentru încheierea perioadei de 2300 de ani. Acest demers avea ca scop stabilirea unor noi date pentru venirea Domnului. Aceasta provoca confuzie în rândul celor care făcuseră parte din Mișcarea Adventă.

> “‘In this confusion the Lord revealed to her, she said, that the view that had been held and presented regarding the dates was correct, and that there must never be another time set, nor another time message.

> 'În această confuzie, Domnul i-a descoperit, a spus ea, că înțelegerea care fusese susținută și prezentată cu privire la datele calendaristice era corectă și că nu trebuie să se mai stabilească niciodată un alt timp, nici să se mai dea o altă solie de timp.

> “‘I then asked her to tell what had been revealed to her about the rest of the “daily”—the Prince, the host, the taking away of the “daily,” and the casting down of the sanctuary.

> 'Atunci am rugat-o să relateze ceea ce îi fusese descoperit cu privire la restul "daily"-ului - Prințul, oștirea, înlăturarea "daily"-ului și aruncarea la pământ a sanctuarului.

> “‘She replied that these features were not placed before her in vision as the time part was. She would not be led out to make an explanation of those points of the prophecy.

> "'Ea a răspuns că aceste aspecte nu i-au fost prezentate în viziune așa cum i-a fost prezentată partea temporală. Nu avea să fie călăuzită să dea o explicație a acelor puncte ale profeției.

> “‘The interview made a deep impression upon my mind. Without hesitation she talked freely, clearly, and at length about the 2300-year period, but regarding the other part of the prophecy she was silent.

> 'Întrevederea a făcut o profundă impresie asupra minții mele. Fără ezitare, ea a vorbit liber, clar și pe larg despre perioada de 2300 de ani, dar cu privire la cealaltă parte a profeției a păstrat tăcerea."

> “‘The only conclusion I could draw from her free explanation of the time and her silence as to the taking away of the “daily” and the casting down of the sanctuary was that the vision given her was regarding the time, and that she received no explanation as to the other parts of the prophecy.—DF 201b, AGD statement, Sept. 25, 1931.” Arthur White, Ellen G. White, volume 6, 257.

> „Singura concluzie pe care o puteam deduce din explicația ei liberă cu privire la timp și din tăcerea ei în ceea ce privește înlăturarea «necurmatului» și aruncarea la pământ a sanctuarului a fost că viziunea care i-a fost dată privea timpul și că ea nu a primit nicio explicație cu privire la celelalte părți ale profeției.—DF 201b, declarație AGD, 25 sept. 1931.” Arthur White, Ellen G. White, volumul 6, 257.

Daniells claimed he showed her the 1843 chart and asked her about the sanctuary that is not represented on the chart. He claimed he also took the book Early Writings and plied her with questions about what she meant when she clearly endorsed the pioneer understanding of the “the daily” and that the chart was directed by the hand of the Lord. Ellen White’s son, who was the father of Arthur L. White, the biographer that wrote the overview of this supposed event, had accepted Daniells’ and Prescott’s satanic view of “the daily,” and gave witness to Daniells’ claim of what he had heard in the interview. They were simply not careful with their fabricated story, for the 1843 chart does not represent a sanctuary that Daniells could have pointed to.

Daniells a pretins că i-a arătat planșa din 1843 și a întrebat-o despre sanctuarul care nu este reprezentat pe planșă. El a mai susținut că a luat și cartea Scrieri timpurii și a copleșit-o cu întrebări cu privire la ceea ce a intenționat când a aprobat în mod clar înțelegerea pionierilor despre „necurmata” și că planșa a fost îndrumată de mâna Domnului. Fiul lui Ellen White, care era tatăl lui Arthur L. White, biograful care a scris prezentarea generală a acestui presupus eveniment, acceptase concepția satanică a lui Daniells și Prescott despre „necurmata” și a atestat afirmația lui Daniells cu privire la ceea ce auzise în interviu. Pur și simplu nu au fost atenți cu povestea lor fabricată, deoarece planșa din 1843 nu înfățișează niciun sanctuar la care Daniells ar fi putut să indice.

Another falsehood that is represented in the interview is the lie that the passage from Early Writings was a warning against “time setting.” The passage Daniells supposedly asked about is as follows:

O altă falsitate prezentată în interviu este minciuna potrivit căreia pasajul din „Scrieri timpurii” a fost un avertisment împotriva „fixării timpului”. Pasajul despre care se presupune că Daniells a întrebat este următorul:

> “I have seen that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, and that it should not be altered; that the figures were as He wanted them; that His hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until His hand was removed.

> Am văzut că tabelul din 1843 a fost călăuzit de mâna Domnului și că nu trebuie să fie modificat; că cifrele erau așa cum a voit El; că mâna Lui era asupra lui și a ascuns o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni nu o putea vedea, până când Și-a retras mâna.

> “Then I saw in relation to the ‘daily’ (Daniel 8:12) that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘daily’; but in the confusion since 1844, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test.” Early Writings, 74, 75.

> Atunci am văzut, în legătură cu „necurmata” (Daniel 8:12), că cuvântul „jertfă” a fost adăugat de înțelepciunea omului și nu aparține textului, și că Domnul le-a dat înțelegerea corectă privitoare la aceasta celor care au dat strigătul orei judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți cu privire la înțelegerea corectă a „necurmatei”; dar, în confuzia de după 1844, au fost îmbrățișate alte vederi și au urmat întuneric și confuzie. Timpul nu a mai fost o probă de la 1844 încoace și nu va mai fi niciodată o probă. Scrieri timpurii, 74, 75.

Willie C. White, Sister White’s son, had accepted the false view of “the daily,” and his son Arthur sought to perpetuate the “lie” associated with the interview that never happened by attempting to suggest that the warning in the passage from Early Writings, was simply and exclusively a warning against time setting. That argument was invented in the 1930’s and becomes a primary part of the “lie.”

Willie C. White, fiul Sorei White, acceptase concepția falsă cu privire la „the daily”, iar fiul său, Arthur, a căutat să perpetueze „minciuna” asociată interviului care nu a avut loc niciodată, încercând să sugereze că avertismentul din pasajul din „Scrieri timpurii” era pur și simplu și în mod exclusiv un avertisment împotriva fixării timpului. Acest argument a fost inventat în anii 1930 și devine o parte principală a „minciunii”.

We will take up that argument in the next article.

Vom aborda respectivul argument în articolul următor.

> “September 23d, the Lord showed me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering time Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was a shame for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached.

> La 23 septembrie, Domnul mi-a arătat că Își întinsese mâna a doua oară pentru a recupera rămășița poporului Său și că eforturile trebuie să fie dublate în acest timp al adunării. În timpul împrăștierii, Israel a fost lovit și sfâșiat; dar acum, în timpul adunării, Dumnezeu va vindeca poporul Său și îi va lega rănile. În timpul împrăștierii, eforturile făcute pentru răspândirea adevărului au avut prea puțin efect, au înfăptuit puțin sau nimic; dar în timpul adunării, când Dumnezeu Și-a întins mâna să-Și adune poporul, eforturile de a răspândi adevărul vor avea efectul urmărit. Toți ar trebui să fie uniți și plini de râvnă în lucrare. Am văzut că este o rușine ca cineva să se refere la timpul împrăștierii pentru a lua de acolo exemple după care să ne călăuzim acum, în timpul adunării; căci dacă Dumnezeu nu ar face acum pentru noi mai mult decât a făcut atunci, Israel nu ar fi niciodată adunat. Este la fel de necesar ca adevărul să fie publicat într-o publicație, precum să fie predicat.

> “The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> Domnul mi-a arătat că diagrama din 1843 a fost călăuzită de mâna Sa și că nicio parte a ei nu trebuia modificată; că cifrele erau așa cum le voia El. Că mâna Sa era deasupra ei și a ascuns o greșeală în unele dintre cifre, astfel încât nimeni să nu o poată vedea, până când Și-a luat mâna.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> Atunci am văzut, cu privire la „Necurmatul”, că termenul „jertfă” a fost adăugat de înțelepciunea omenească și nu aparține textului; și că Domnul a dat înțelegerea corectă a acestuia celor care au proclamat strigătul orei judecății. Când exista unitate, înainte de 1844, aproape toți erau uniți asupra înțelegerii corecte a „Necurmatului”; dar de la 1844 încoace, în mijlocul confuziei, au fost îmbrățișate alte vederi, iar întunericul și confuzia au urmat. Review and Herald, 1 noiembrie 1850.

Back to Articles