Article

# The Book of Daniel - Number Twenty-Three

Cartea lui Daniel - Numărul douăzeci și trei

The Scornful Men

Bărbații batjocoritori

Author

Jeff Pippenger

Published

December 18, 2023

Formats

PDF
Word

Sister White identified that when the great buildings of New York City were thrown down, Revelation chapter eighteen, verses one through three, would be fulfilled.

Sora White a indicat că, atunci când marile clădiri ale orașului New York vor fi dărâmate, vor fi împlinite versetele unu până la trei din Apocalipsa, capitolul optsprezece.

> And after these things I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. For all nations have drunk of the wine of the wrath of her fornication, and the kings of the earth have committed fornication with her, and the merchants of the earth are waxed rich through the abundance of her delicacies. Revelation 18:1–3.

> Și după aceste lucruri am văzut un alt înger coborând din cer, având mare putere; și pământul s-a luminat de slava lui. Și a strigat cu tărie, cu glas puternic, zicând: A căzut, a căzut Babilonul cel mare și a ajuns locuință a demonilor, și temniță a oricărui duh necurat, și cușcă a oricărei păsări necurate și urâte. Căci toate neamurile au băut din vinul mâniei desfrânării ei, și împărații pământului au săvârșit desfrânare cu ea, iar negustorii pământului s-au îmbogățit prin belșugul desfătărilor ei. Apocalipsa 18:1-3.

By September 11, 2001, the “kings” of the earth had already committed fornication with the Roman church. After World War Two, President Harry S. Truman, for the first time, in 1951, appointed an ambassador to the Vatican. His attempt to form a political relationship with the papacy was flatly rejected by the Congress of the United States, but not so when decades later President Ronald Reagan, in 1984, appointed an ambassador to the Vatican. By 2001, all nations had committed fornication with the Vatican through establishing a diplomatic relationship with the whore of Tyre.

Până la 11 septembrie 2001, „împărații” pământului curviseră deja cu Biserica Romei. După cel de-Al Doilea Război Mondial, președintele Harry S. Truman, pentru prima dată, în 1951, a numit un ambasador la Vatican. Încercarea lui de a stabili o relație politică cu papalitatea a fost respinsă categoric de Congresul Statelor Unite, dar nu și atunci când, la decenii distanță, președintele Ronald Reagan, în 1984, a numit un ambasador la Vatican. Până în 2001, toate națiunile au curvit cu Vaticanul prin stabilirea unei relații diplomatice cu desfrânata din Tir.

By September 11, 2001, all “nations,” had drunk the wine of the wrath of her fornication. The wine of Babylon represents all the various falsehoods that are presented by the papacy, but the one special variety of wine that is identified in these verses is the wine of the wrath of her fornication. The wrath of the papacy is her persecution of those she disagrees with. She accomplishes her persecution by employing the power of the state to do her dirty work. The wine of her wrath, is her special bottle of error that represents the action of employing the state against those that she deems a heretic.

Până la 11 septembrie 2001, toate „națiunile” băuseră vinul mâniei desfrânării ei. Vinul Babilonului reprezintă toate feluritele neadevăruri prezentate de papalitate, dar soiul anume de vin identificat în aceste versete este vinul mâniei desfrânării ei. Mânia papalității constă în persecuția celor cu care ea nu este de acord. Ea își înfăptuiește persecuția prin întrebuințarea puterii statului, pentru a-i îndeplini lucrarea murdară. Vinul mâniei ei este sticla ei specială de eroare care reprezintă acțiunea de a întrebuința statul împotriva celor pe care ea îi socotește eretici.

In the period of time from August 11, 1840 through to October 22, 1844, Millerite Adventism, who had been called out of the Dark Ages, and who was separated from the Protestant churches that then became the daughters of Rome, then became the true Protestant horn upon the newly arrived earth beast. Peter identifies the characteristics of those newly chosen people of God as a nation.

În perioada cuprinsă între 11 august 1840 și 22 octombrie 1844, adventismul millerit, care fusese chemat afară din Evul Întunecat și se despărțise de bisericile protestante, devenite atunci fiicele Romei, a devenit adevăratul corn protestant de pe fiara din pământ, de curând apărută. Petru identifică caracteristicile acelui popor de curând ales de Dumnezeu ca națiune.

> But ye are a chosen generation, a royal priesthood, an holy nation, a peculiar people; that ye should show forth the praises of him who hath called you out of darkness into his marvellous light: Which in time past were not a people, but are now the people of God: which had not obtained mercy, but now have obtained mercy. 1 Peter 2:9, 10.

> Dar voi sunteți o seminție aleasă, o preoție împărătească, un neam sfânt, un popor deosebit; ca să vestiți laudele Celui ce v-a chemat din întuneric la lumina Sa minunată: voi, care odinioară nu erați un popor, dar acum sunteți poporul lui Dumnezeu; voi, care nu primiserăți îndurare, dar acum ați primit îndurare. 1 Petru 2:9, 10.

By September 11, 2001, the Seventh-day Adventist church had already, and often employed the political structure of the government of the United States to attack those it deemed as heretical. Well before 2001, the Adventists had already imbibed in the special wine of Babylon that represents the employment of state power to attack those who it deemed as heretics.

Până la 11 septembrie 2001, Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea recursese deja, și în mod frecvent, la structura politică a guvernului Statelor Unite ale Americii pentru a-i ataca pe cei pe care îi socotea eretici. Cu mult înainte de 2001, adventiștii băuseră deja din vinul special al Babilonului, care reprezintă recursul la puterea statului pentru a-i ataca pe cei pe care îi socoteau eretici.

Ephraim is a symbol of the rebellion of Jeroboam and the northern kingdom of Israel, and Isaiah begins chapter twenty-eight, by addressing the Seventh-day Adventist church as the drunkards of Ephraim.

Efraim este un simbol al răzvrătirii lui Ieroboam și al împărăției de nord a lui Israel, iar Isaia începe capitolul douăzeci și opt numind Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea „bețivii lui Efraim”.

> Woe to the crown of pride, to the drunkards of Ephraim, whose glorious beauty is a fading flower, which are on the head of the fat valleys of them that are overcome with wine! Behold, the Lord hath a mighty and strong one, which as a tempest of hail and a destroying storm, as a flood of mighty waters overflowing, shall cast down to the earth with the hand. The crown of pride, the drunkards of Ephraim, shall be trodden under feet: And the glorious beauty, which is on the head of the fat valley, shall be a fading flower, and as the hasty fruit before the summer; which when he that looketh upon it seeth, while it is yet in his hand he eateth it up. In that day shall the Lord of hosts be for a crown of glory, and for a diadem of beauty, unto the residue of his people, And for a spirit of judgment to him that sitteth in judgment, and for strength to them that turn the battle to the gate. But they also have erred through wine, and through strong drink are out of the way; the priest and the prophet have erred through strong drink, they are swallowed up of wine, they are out of the way through strong drink; they err in vision, they stumble in judgment. For all tables are full of vomit and filthiness, so that there is no place clean. Isaiah 28:1–8.

> Vai de cununa trufiei bețivilor lui Efraim, a căror frumusețe slăvită este o floare veștejită, care se află pe creștetul văilor grase ale celor biruiți de vin! Iată, Domnul are pe unul tare și puternic, care, ca o vijelie de grindină și o furtună nimicitoare, ca o revărsare de ape puternice năvălitoare, va arunca la pământ cu mâna. Cununa trufiei bețivilor lui Efraim va fi călcată în picioare; și frumusețea slăvită, care este pe creștetul văii grase, va fi o floare veștejită, și ca un rod timpuriu înainte de vară; care, de cum îl vede cel ce se uită la el, pe când încă îl are în mână, îl înghite. În ziua aceea, Domnul oștirilor va fi o cunună de slavă și o diademă de frumusețe pentru rămășița poporului Său, și un duh al judecății pentru cel ce șade la judecată, și tărie pentru cei ce întorc lupta la poartă. Dar și ei au rătăcit prin vin și, prin băutura tare, s-au abătut din cale; preotul și prorocul s-au rătăcit din pricina băuturii tari, au fost înghițiți de vin, s-au abătut din pricina băuturii tari; rătăcesc în vedenie, se poticnesc în judecată. Căci toate mesele sunt pline de vărsături și de necurăție, încât nu mai este loc curat. Isaia 28:1-8.

The third Woe arrived on September 11, 2001, and it arrived upon the “crown,” representing leadership of the “drunkards of Ephraim.” It did not attack the headquarters of the church in Maryland with an airplane full of fuel, but it marked their inability to recognize that the arrival of Islam of the third Woe was the beginning of the latter rain message of the third angel. The beginning of the very message and work that they profess to have been raised up to proclaim. They are identified as not only the crown, which represents leadership, but as the “crown of pride,” thus identifying one of the two classes of worshippers that was and is produced in the debate of Habakkuk chapter two. On September 11, 2001, Habakkuk’s watchmen took their posts at the battle at the gate.

Al treilea Vai a sosit la 11 septembrie 2001 și a venit peste "coroană", reprezentând conducerea "bețivilor lui Efraim". Nu a atacat sediul bisericii din Maryland cu un avion plin de combustibil, ci a marcat incapacitatea lor de a recunoaște că venirea Islamului din cel de-al treilea Vai a fost începutul soliei ploii târzii a celui de-al treilea înger. Începutul chiar al soliei și lucrării pe care ei mărturisesc că au fost ridicați să o proclame. Ei sunt identificați nu doar ca "coroana", care reprezintă conducerea, ci ca "coroana de mândrie", identificând astfel una dintre cele două clase de închinători care a fost și este produsă în dezbaterea din capitolul doi al lui Habacuc. La 11 septembrie 2001, străjerii lui Habacuc și-au ocupat posturile în bătălia de la poartă.

The gates of Jerusalem are where the interaction of the people of Jerusalem was carried out. The battle at the gates is representing the “debate” of the previous chapter of Isaiah that began on the day of the east wind (the day of Islam). The two classes of Habakkuk’s worshippers in the passage are represented by two crowns. The drunkards of Ephraim, who have already at that point employed the power of the state to win their arguments against those they had deemed as heretics are contrasted with the crown of the Lord of hosts. When Christ is represented as the Lord of hosts, it is symbolic of His work as the leader of His army. The battle at the gate is the warfare represented by the debate over true and false theology.

Porțile Ierusalimului erau locul în care se desfășura interacțiunea poporului din Ierusalim. Bătălia de la porți reprezintă „dezbaterea” din capitolul anterior din Isaia, care a început în ziua vântului de la răsărit (ziua Islamului). Cele două clase de închinători la care se referă Habacuc în pasaj sunt reprezentate de două cununi. Bețivii lui Efraim, care, deja la acel moment, folosiseră puterea statului pentru a-și câștiga disputele împotriva celor pe care îi socotiseră eretici, sunt puși în contrast cu cununa Domnului oștirilor. Când Hristos este reprezentat ca Domnul oștirilor, aceasta simbolizează lucrarea Sa ca conducător al oștirii Sale. Bătălia la poartă este războiul reprezentat de dezbaterea asupra teologiei adevărate și celei false.

It is not simply the General Conference leadership that is represented as the drunkards of Ephraim, but also the priests (the pastoral ministry), and the prophets (the theologians and educators) are out of the way, through strong drink. As Isaiah says in the opening verses of his prophecy, it is the entire church.

Nu doar conducerea Conferinței Generale este reprezentată drept bețivii lui Efraim, ci și preoții (slujirea pastorală) și profeții (teologii și educatorii) s-au rătăcit de la cale din pricina băuturilor tari. După cum spune Isaia în versetele de început ale profeției sale, este vorba de întreaga biserică.

> The vision of Isaiah the son of Amoz, which he saw concerning Judah and Jerusalem in the days of Uzziah, Jotham, Ahaz, and Hezekiah, kings of Judah. Hear, O heavens, and give ear, O earth: for the Lord hath spoken, I have nourished and brought up children, and they have rebelled against me. The ox knoweth his owner, and the ass his master’s crib: but Israel doth not know, my people doth not consider. Ah sinful nation, a people laden with iniquity, a seed of evildoers, children that are corrupters: they have forsaken the Lord, they have provoked the Holy One of Israel unto anger, they are gone away backward. Why should ye be stricken anymore? ye will revolt more and more: the whole head is sick, and the whole heart faint. Isaiah 1:1–5.

> Vedenia lui Isaia, fiul lui Amoz, pe care a văzut-o cu privire la Iuda și Ierusalim, în zilele lui Ozia, Iotam, Ahaz și Ezechia, împărații lui Iuda. Ascultați, ceruri, și ia aminte, pământule, căci Domnul a vorbit: Am hrănit și am crescut fii, și ei s-au răzvrătit împotriva Mea. Boul își cunoaște stăpânul, iar măgarul ieslea stăpânului său; dar Israel nu cunoaște, poporul Meu nu ia aminte. Vai, neam păcătos, popor împovărat de fărădelege, sămânță de făcători de rele, copii care strică: L-au părăsit pe Domnul, L-au întărâtat la mânie pe Sfântul lui Israel, au dat înapoi. Pentru ce să mai fiți loviți? Vă veți răzvrăti din ce în ce mai mult: tot capul este bolnav și toată inima este istovită. Isaia 1:1-5.

The sinful nation is sick, and has passed the time where any remedy can be provided that would change her heart and mind. Isaiah identifies the drunkards are out of the way, and the way is identified by Jeremiah as the “old paths.” On September 11, 2001, the latter rain began to fall, and Jeremiah identifies that it is when we walk in the old paths, which is the “way” that the drunkards are out of, that we find the rest of the latter rain.

Națiunea păcătoasă este bolnavă și a depășit vremea în care i s-ar mai putea da vreun remediu care să-i schimbe inima și mintea. Isaia arată că bețivii s-au abătut din cale, iar calea este identificată de Ieremia drept "căile cele vechi". La 11 septembrie 2001 a început să cadă ploaia târzie, iar Ieremia arată că atunci când umblăm pe căile cele vechi, care sunt "calea" din care bețivii au ieșit, găsim odihna ploii târzii.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Therefore hear, ye nations, and know, O congregation, what is among them. Hear, O earth: behold, I will bring evil upon this people, even the fruit of their thoughts, because they have not hearkened unto my words, nor to my law, but rejected it. Jeremiah 6:16–19.

> Așa zice Domnul: Stați pe drumuri și uitați-vă și întrebați de cărările cele vechi: unde este calea cea bună; și umblați pe ea, și veți găsi odihnă pentru sufletele voastre. Dar ei au zis: Nu vom umbla pe ea. Am pus de asemenea peste voi străjeri, zicând: Ascultați sunetul trâmbiței. Dar ei au zis: Nu vom asculta. De aceea, auziți, neamuri, și cunoașteți, adunare, ce se află în mijlocul lor. Ascultă, pământule: iată, voi aduce rău asupra poporului acestuia, anume rodul gândurilor lor, pentru că n-au ascultat de cuvintele Mele, nici de Legea Mea, ci au lepădat-o. Ieremia 6:16-19.

The drunkards of Ephraim are out of the way on September 11, 2001, and have turned “away backward,” in 1863, when they initiated the process of rejecting the “old paths.” It is in the “old paths,” that the rest and refreshing of the latter rain is to be found, and that rain began at the very time that the “Woe,” was pronounced upon them. The third “Woe” of Islam was unrecognizable to the crown of the pride of Ephraim, for they had progressively rejected the foundational truths that identify the role of Islam in prophecy. Jeremiah identifies that at that time the Lord raised up watchmen, which are Habakkuk’s watchmen, and they proclaimed to the drunkards of Ephraim in the battle at the gates that they needed to hearken to the sound of the trumpet. The third “Woe” that arrived on September 11, 2001, was the seventh Trumpet.

Bețivii lui Efraim s-au abătut de la cale la 11 septembrie 2001 și s-au întors „cu totul înapoi”, în 1863, când au inițiat procesul de respingere a „căilor celor vechi”. În „căile cele vechi” se află odihna și înviorarea ploii târzii, iar acea ploaie a început chiar în clipa în care „Vaiul” a fost rostit asupra lor. Al treilea „Vai” al Islamului nu a fost recunoscut de cununa mândriei lui Efraim, căci respinsese în mod progresiv adevărurile fundamentale care identifică rolul Islamului în profeție. Ieremia arată că, în acel timp, Domnul a ridicat străjeri, care sunt străjerii lui Habacuc, și aceștia au proclamat bețivilor lui Efraim, în bătălia de la porți, că trebuiau să ia aminte la sunetul trâmbiței. Al treilea „Vai” care a sosit la 11 septembrie 2001 a fost a șaptea Trâmbiță.

Isaiah identifies that “they are out of the way through strong drink; they err in vision, they stumble in judgment. For all tables are full of vomit and filthiness, so that there is no place clean.” The counterfeit table, that was introduced in 1863, which removed the “seven times,” and required a explanatory handout to accompany it, represents the counterfeit of the two sacred tables of Habakkuk, but the counterfeit “tables” the drunkards have employed are full of vomit, and they err in vision. The watchmen of Habakkuk and Jeremiah were told that in the debate of methodology, they were to write the “vision,” upon “tables,” but the drunkard’s counterfeit tables present an erroneous vision.

Isaia arată că „s-au abătut din cale din pricina băuturilor tari; rătăcesc în vedenie, se poticnesc în judecată. Căci toate mesele sunt pline de vărsături și necurăție, încât nu mai este niciun loc curat.” Tabla contrafăcută, introdusă în 1863, care a eliminat „de șapte ori” și a necesitat un material explicativ care să o însoțească, reprezintă contrafacerea celor două table sacre ale lui Habacuc, însă „tablele” contrafăcute de care s-au folosit cei beți sunt pline de vărsături, iar aceștia rătăcesc în vedenie. Străjerilor din Habacuc și Ieremia li s-a spus că, în disputa metodologică, trebuiau să scrie „vedenia” pe „table”, dar tablele contrafăcute ale celor beți prezintă o vedenie eronată.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Când nu este descoperire, poporul piere; dar cel ce păzește Legea este fericit. Proverbe 29:18.

The drunkards of Ephraim have rejected God’s law, but the context of the “debate,” of the battle of the gate, is God’s prophetic law, as represented by the methodology established in the movement of the first and third angels. With Isaiah’s setting in place in the first eight verses of chapter twenty-eight, he then identifies the methodology that is the latter rain, and specifically identifies the drunkards as the “scornful men, that rule” “in Jerusalem.”

Bețivii lui Efraim au respins legea lui Dumnezeu, dar contextul „disputei”, al bătăliei de la poartă, este legea profetică a lui Dumnezeu, așa cum este reprezentată de metodologia stabilită în mișcarea primului și a celui de-al treilea înger. După ce Isaia a stabilit cadrul în primele opt versete ale capitolului douăzeci și opt, el identifică apoi metodologia care constituie ploaia târzie și, în mod specific, îi identifică pe bețivi drept „bărbații batjocoritori, care stăpânesc” „în Ierusalim”.

> Whom shall he teach knowledge? and whom shall he make to understand doctrine? them that are weaned from the milk, and drawn from the breasts. For precept must be upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little: For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves: Therefore thus saith the Lord God, Behold, I lay in Zion for a foundation a stone, a tried stone, a precious corner stone, a sure foundation: he that believeth shall not make haste. Judgment also will I lay to the line, and righteousness to the plummet: and the hail shall sweep away the refuge of lies, and the waters shall overflow the hiding place. And your covenant with death shall be disannulled, and your agreement with hell shall not stand; when the overflowing scourge shall pass through, then ye shall be trodden down by it. Isaiah 28:9–18.

> Cui va da El cunoștință? Și pe cine va face El să înțeleagă învățătura? Pe cei înțărcați de la lapte și smulși de la piept. Căci poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând peste rând, rând peste rând; puțin aici, puțin acolo. Căci prin buze bâlbâitoare și într-o altă limbă va vorbi El poporului acestuia. Cărora le-a zis: Aceasta este odihna prin care îl puteți face pe cel ostenit să se odihnească; și aceasta este înviorarea: dar ei n-au vrut să asculte. Și pentru ei Cuvântul Domnului a fost: poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă; rând peste rând, rând peste rând; puțin aici, puțin acolo; pentru ca, mergând, să cadă pe spate, să se sfărâme, să fie prinși în cursă și luați. De aceea, ascultați Cuvântul Domnului, voi, bărbați batjocoritori, care cârmuiți acest popor din Ierusalim. Pentru că ați zis: Am făcut un legământ cu moartea și cu Locuința morților am încheiat o învoială; când va trece biciul năvălitor, nu va veni peste noi, căci am făcut din minciuni refugiul nostru și sub neadevăr ne-am ascuns. De aceea, așa zice Domnul Dumnezeu: Iată, pun în Sion, ca temelie, o piatră, o piatră încercată, o piatră din capul unghiului, de mare preț, o temelie sigură: cel ce crede nu se va grăbi. Voi pune judecata drept sfoară de măsurat și dreptatea drept fir cu plumb; iar grindina va mătura adăpostul minciunilor și apele vor năpădi ascunzătoarea. Și legământul vostru cu moartea va fi desființat, iar învoiala voastră cu Locuința morților nu va dăinui; când va trece biciul năvălitor, atunci veți fi călcați în picioare de el. Isaia 28:9–18.

The “debate” is here defined in terms of “whom shall he teach knowledge? and whom shall he make to understand doctrine?” The “whom” is addressing the potential students, but the subject is about understanding doctrine, which is knowledge. When the book of Daniel is unsealed, there is an increase of knowledge, representing an increased understanding of the truths of God’s Word. The word “doctrine” means a set of beliefs, principles, teachings, or rules that form a particular system of thought or a body of knowledge. To understand biblical “doctrines” it necessitates a biblical methodology to form the body of knowledge.

„Dezbaterea” este aici definită în termenii întrebărilor: „Pe cine să învețe el cunoașterea? și pe cine să-l facă să înțeleagă doctrina?” Acest „pe cine” se adresează potențialilor învățăcei, dar subiectul privește înțelegerea doctrinei, care este cunoaștere. Când cartea lui Daniel este dezpecetluită, are loc o sporire a cunoașterii, ceea ce reprezintă o înțelegere sporită a adevărurilor Cuvântului lui Dumnezeu. Cuvântul „doctrină” înseamnă un ansamblu de credințe, principii, învățături sau reguli care alcătuiesc un anumit sistem de gândire sau un corp de cunoștințe. Pentru a înțelege „doctrinele” biblice, este necesară o metodologie biblică pentru a constitui corpul de cunoștințe.

The methodology is identified as “precept must be upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little.” The methodology that identified September 11, 2001 as the arrival of the third “Woe” is premised upon bringing the prophetic line of the first “Woe” together with the prophetic line of the second “Woe”, which provides two witnesses of the line of the third “Woe”. That methodology is the test of the “debate” that produces two classes of worshippers, for “the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken.”

Metodologia este identificată drept „trebuie să fie precept peste precept, precept peste precept; rând peste rând, rând peste rând; puțin aici, puțin acolo.” Metodologia care a identificat 11 septembrie 2001 drept sosirea celui de-al treilea „Vai” se întemeiază pe reunirea liniei profetice a primului „Vai” cu linia profetică a celui de-al doilea „Vai”, ceea ce oferă doi martori ai liniei celui de-al treilea „Vai”. Acea metodologie este testul „dezbaterii” care produce două clase de închinători, căci „Cuvântul Domnului le-a fost precept peste precept, precept peste precept; rând peste rând, rând peste rând; puțin aici, puțin acolo; ca să meargă, să cadă pe spate, să fie sfărâmați, prinși în laț și luați.”

The five stumbling’s of the scornful men that rule Jerusalem, represents the five foolish virgins. The methodology is clearly a test, for the drunkards of Ephraim rejected Jeremiah’s old paths, refused to hearken to the watchmen’s trumpet warning, produced counterfeit tables, and made a covenant with death; at the very same time that those that wore the crown of the Lord of hosts in the battle of the gate were making a covenant of life.

Cele cinci poticniri ale bărbaților batjocoritori care stăpânesc Ierusalimul reprezintă cele cinci fecioare neînțelepte. Metodologia constituie în mod clar o probă, căci bețivii din Efraim au respins căile vechi ale lui Ieremia, au refuzat să asculte avertismentul trâmbiței străjerilor, au produs tabele contrafăcute și au încheiat un legământ cu moartea; chiar în același timp în care aceia care purtau cununa Domnului oștirilor în lupta de la poartă încheiau un legământ al vieții.

On September 11, 2001, the latter rain, which is the rest and the refreshing, began to fall, and the sealing of the one hundred and forty-four thousand began. It began a debate over the methodology of the drunkards of Ephraim, and the methodology represented by the Elijah messenger. “Many” will fall with the drunkards, but the few that will be chosen are those that wait upon the Lord.

La 11 septembrie 2001, ploaia târzie, care este odihna și înviorarea, a început să cadă, iar pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii a început. A început o dezbatere cu privire la metodologia bețivilor lui Efraim și la metodologia reprezentată de mesagerul Ilie. "Mulți" vor cădea împreună cu bețivii, dar puținii care vor fi aleși sunt aceia care așteaptă pe Domnul.

> For the Lord spake thus to me with a strong hand, and instructed me that I should not walk in the way of this people, saying, Say ye not, A confederacy, to all them to whom this people shall say, A confederacy; neither fear ye their fear, nor be afraid. Sanctify the Lord of hosts himself; and let him be your fear, and let him be your dread. And he shall be for a sanctuary; but for a stone of stumbling and for a rock of offence to both the houses of Israel, for a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem. And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken. Bind up the testimony, seal the law among my disciples. And I will wait upon the Lord, that hideth his face from the house of Jacob, and I will look for him. Isaiah 8:8–17.

> Căci Domnul mi-a vorbit astfel, cu mână tare, și m-a învățat să nu umblu pe calea acestui popor, zicând: Nu spuneți «Uneltire!» la tot ce numește poporul acesta «Uneltire!»; nu vă temeți de frica lor și nu vă îngroziți. Sfințiți pe Însuși Domnul oștirilor; de El să vă fie frica și de El spaima voastră. Și El va fi un sanctuar; dar va fi o piatră de poticnire și o stâncă de sminteală pentru ambele case ale lui Israel, o cursă și un laț pentru locuitorii Ierusalimului. Și mulți dintre ei se vor poticni, vor cădea și se vor sfărâma, vor fi prinși în cursă și luați. Leagă mărturia, pecetluiește Legea între ucenicii mei. Și voi aștepta pe Domnul, care Își ascunde fața de casa lui Iacov, și Îl voi căuta. Isaia 8:8-17.

Most certainly Isaiah agrees with his own words, so the many that fall in chapter twenty-eight, are the same who fall in chapter eight. In chapter eight we find that their fall occurs in the sealing time, which began on September 11, 2001. The warning of chapter eight is to not walk in the “way” of this people, for they are those who refused to walk in Jeremiah’s way of the old paths, where the latter rain message is located. Those that fall in chapter eight, are those who trust in the confederacy representing the special wine of Babylon, that represents a confederacy of church and state for the purpose of opposing those deemed as heretics. What causes them to stumble in chapter eight, is the stone of stumbling, representing the very first rejection of foundational truth in 1863, the “seven times” of Leviticus twenty-six, which was rejected by the “builders” in 1863. In that rejection they returned to apostate Protestant methodology to reject the message given by angels to William Miller.

În mod cert, Isaia este în acord cu propriile sale cuvinte, astfel că cei mulți care cad în capitolul douăzeci și opt sunt aceiași care cad în capitolul opt. În capitolul opt aflăm că căderea lor are loc în timpul pecetluirii, care a început la 11 septembrie 2001. Avertizarea din capitolul opt este de a nu umbla pe „calea” acestui popor, căci sunt aceia care au refuzat să umble pe calea vechilor cărări din Ieremia, unde se află solia ploii târzii. Cei care cad în capitolul opt sunt aceia care se încred în confederația ce reprezintă vinul special al Babilonului, care reprezintă o confederație a bisericii cu statul în vederea împotrivirii față de cei socotiți eretici. Ceea ce îi face să se poticnească în capitolul opt este piatra de poticnire, care reprezintă chiar prima respingere a adevărului fundamental, în 1863: cele „șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase, care au fost respinse de „ziditori” în 1863. Prin acea respingere, ei s-au întors la metodologia protestantă apostată pentru a respinge solia dată de îngeri lui William Miller.

In chapter twenty-eight, the rejection of the stone produces the judgment of the overflowing scourge, which is the biblical symbol of the mark of the beast that begins at the Sunday law in the United States, and then floods the entire world. At the Sunday law the covenant that the Adventist church has made with “death” and “hell” shall be swept away. In sweeping away the drunkards of Ephraim’s covenant with death, their “refuge of lies” will be removed. The “refuge of lies,” is represented by the apostle Paul as the lie that brings strong delusion, and the strong delusion that is poured upon the scornful men that rule Jerusalem is in response to their hatred of truth.

În capitolul douăzeci și opt, respingerea pietrei produce judecata biciului năvălitor, care este simbolul biblic al semnului fiarei, ce începe la legea duminicală în Statele Unite și apoi se revarsă asupra întregii lumi. La legea duminicală, legământul pe care biserica Adventistă l-a încheiat cu „moartea” și „iadul” va fi măturat. Odată cu măturarea bețivilor legământului cu moartea al lui Efraim, „adăpostul minciunii” lor va fi înlăturat. „Adăpostul minciunii” este reprezentat de apostolul Pavel drept minciuna care aduce amăgirea puternică, iar amăgirea puternică ce este turnată peste bărbații batjocoritori care cârmuiesc Ierusalimul este ca răspuns la ura lor față de adevăr.

> Even him, whose coming is after the working of Satan with all power and signs and lying wonders, And with all deceivableness of unrighteousness in them that perish; because they received not the love of the truth, that they might be saved. And for this cause God shall send them strong delusion, that they should believe a lie: That they all might be damned who believed not the truth, but had pleasure in unrighteousness. But we are bound to give thanks alway to God for you, brethren beloved of the Lord, because God hath from the beginning chosen you to salvation through sanctification of the Spirit and belief of the truth: Whereunto he called you by our gospel, to the obtaining of the glory of our Lord Jesus Christ. Therefore, brethren, stand fast, and hold the traditions which ye have been taught, whether by word, or our epistle. 2 Thessalonians 2:9–15.

> Iar venirea aceluia este după lucrarea Satanei, cu toată puterea și semnele și minunile mincinoase, și cu toată amăgirea nelegiuirii în cei ce pier, pentru că n-au primit dragostea adevărului, ca să fie mântuiți. Și din această pricină Dumnezeu le va trimite o puternică lucrare de rătăcire, ca să creadă minciuna, pentru ca toți cei ce n-au crezut adevărul, ci au găsit plăcere în nelegiuire, să fie osândiți. Iar noi suntem datori să-I mulțumim întotdeauna lui Dumnezeu pentru voi, frați iubiți de Domnul, fiindcă Dumnezeu v-a ales de la început spre mântuire, prin sfințirea Duhului și prin credința adevărului; la aceasta v-a chemat El prin Evanghelia noastră, spre dobândirea slavei Domnului nostru Isus Hristos. Așadar, fraților, stați tari și țineți predaniile pe care le-ați primit, fie prin cuvânt, fie prin epistola noastră. 2 Tesaloniceni 2:9-15.

The “refuge of lies,” which produced the “strong delusion,” ultimately brings the punishment of the soon-coming Sunday law. The apostle Paul identifies the class who do not love the truth, and a class that are sanctified by the truth, thus referencing the two classes in the debate of Habakkuk chapter two. In chapter twenty-nine, Isaiah begins by doubling the word Ariel, which is another name for Jerusalem.

"Adăpostul minciunii", care a produs "rătăcirea puternică", aduce, în cele din urmă, pedeapsa legii duminicale care urmează în curând. Apostolul Pavel identifică clasa celor care nu iubesc adevărul și o clasă care este sfințită prin adevăr, făcând astfel trimitere la cele două clase din dezbaterea din capitolul al doilea al cărții Habacuc. În capitolul douăzeci și nouă, Isaia începe prin dublarea cuvântului Ariel, care este un alt nume pentru Ierusalim.

> Woe to Ariel, to Ariel, the city where David dwelt! add ye year to year; let them kill sacrifices. Isaiah 29:1.

> Vai de Ariel, de Ariel, cetatea în care a locuit David! Adăugați an la an; să se junghie jertfe. Isaia 29:1.

The symbolic doubling of “Ariel” (the city of Jerusalem ), is once again condemned by a “woe.” The killing of sacrifices from “year to year” represents the progressive rebellion that began in 1863. The following verses outline the judgment that will take place upon the Seventh-day Adventist church in the period of the Sunday law crisis. In verse nine a “wonder” is identified, that emphasizes the debate of methodology, while also identifying the rebellious condition of Adventism as an element of the message of the Midnight Cry, which is also associated with the second angel as represented by the doubling of “Ariel” in the first verse.

Dublarea simbolică a «Ariel» (cetatea Ierusalimului) este din nou condamnată printr-un «vai». Junghierea jertfelor «din an în an» reprezintă răzvrătirea progresivă care a început în 1863. Versetele următoare conturează judecata care va avea loc asupra Bisericii Adventiste de Ziua a Șaptea în perioada crizei legii duminicale. În versetul al nouălea este identificată o «minune», care accentuează dezbaterea privind metodologia și, totodată, identifică starea de răzvrătire a Adventismului ca element al soliei Strigării de la Miezul Nopții, solie asociată, de asemenea, cu al doilea înger, așa cum este reprezentată prin dublarea lui «Ariel» în primul verset.

> Stay yourselves, and wonder; cry ye out, and cry: they are drunken, but not with wine; they stagger, but not with strong drink. For the Lord hath poured out upon you the spirit of deep sleep, and hath closed your eyes: the prophets and your rulers, the seers hath he covered. And the vision of all is become unto you as the words of a book that is sealed, which men deliver to one that is learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I cannot; for it is sealed: And the book is delivered to him that is not learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I am not learned. Wherefore the Lord said, Forasmuch as this people draw near me with their mouth, and with their lips do honour me, but have removed their heart far from me, and their fear toward me is taught by the precept of men: Therefore, behold, I will proceed to do a marvellous work among this people, even a marvellous work and a wonder: for the wisdom of their wise men shall perish, and the understanding of their prudent men shall be hid. Isaiah 29:9–14.

> Stați pe loc și mirați-vă; strigați și strigați: sunt îmbătați, dar nu de vin; se clatină, dar nu de băutură tare. Căci Domnul a turnat peste voi duhul somnului adânc și v-a închis ochii: pe profeții și pe cârmuitorii voștri; pe văzători i-a acoperit. Și vedenia tuturor a ajuns pentru voi ca vorbele unei cărți pecetluite, pe care o dau unuia învățat, zicând: Citește aceasta, te rog; iar el zice: Nu pot; fiindcă este pecetluită. Și cartea este dată celui neînvățat, zicând: Citește aceasta, te rog; iar el zice: Nu știu carte. De aceea Domnul a zis: Fiindcă poporul acesta se apropie de Mine cu gura și Mă cinstește cu buzele, dar și-a depărtat inima de la Mine, iar frica lor de Mine este învățată după porunca oamenilor, de aceea, iată, voi face o lucrare minunată în mijlocul acestui popor, o lucrare minunată și o minune: căci înțelepciunea înțelepților lui va pieri și priceperea oamenilor lui chibzuiți va fi ascunsă. Isaia 29:9-14.

In the “debate” that was recorded in chapter twenty-seven, and represents the argument of true methodology versus false methodology, the drunkenness of the scornful men that rule Jerusalem is identified as a blindness that prevents the leadership of Adventism from understanding the book that is sealed. The books of Daniel and Revelation are the same book, and the portion of the book that is unsealed just before probation closes is the Revelation of Jesus Christ. It includes the enigma of the “eighth being of the seven”. It is represented by the “secret” Daniel was given to understand in chapter two. It is the “hidden history” of the Seven Thunders. It is the message of Islam of the third “Woe”, and the message of the “Midnight Cry”.

În „dezbaterea” consemnată în capitolul douăzeci și șapte, care reprezintă disputa dintre metodologia adevărată și metodologia falsă, beția bărbaților batjocoritori care conduc Ierusalimul este identificată drept o orbire care împiedică conducerea Adventismului să înțeleagă cartea pecetluită. Cărțile lui Daniel și Apocalipsa constituie aceeași carte, iar porțiunea cărții care este dezpecetluită chiar înainte de închiderea timpului de probă este Apocalipsa lui Isus Hristos. Ea include enigma „al optulea, care este dintre cei șapte”. Ea este reprezentată de „secretul” pe care lui Daniel i s-a dat să-l înțeleagă în capitolul doi. Este „istoria ascunsă” a celor Șapte Tunete. Este mesajul Islamului din cel de-al treilea „Vai” și mesajul „Strigării de la miezul nopții”.

The single book of Daniel and Revelation is given to those that have been represented by the Sanhedrin in the time of Christ, who symbolize a system of leadership that professes to uphold and defend God’s truth, but ultimately participates in the crucifixion of the Truth. The system typified by the Sanhedrin, is the scornful men that rule Jerusalem. They are given the book that is sealed, and their distinguished, and educated and scholarly response as to what the book means is that they cannot read it, for it is sealed. Then the flock that has been trained to follow only those that are set apart as leaders, are given the same book, and their response is they will only understand it, if the scornful men that rule Jerusalem, the Sanhedrin of the last days, tell them what it means.

Cartea unică alcătuită din Daniel și Apocalipsa este dată acelora pe care i-a reprezentat Sinedriul în vremea lui Hristos—acesta simbolizează un sistem de conducere care se declară a susține și a apăra adevărul lui Dumnezeu, dar, în cele din urmă, participă la răstignirea Adevărului. Sistemul, tipificat de Sinedriu, este cel al bărbaților batjocoritori care stăpânesc Ierusalimul. Lor li se dă cartea pecetluită, iar răspunsul lor distins, instruit și erudit, cu privire la înțelesul cărții, este că nu o pot citi, fiindcă este pecetluită. Apoi turma, care a fost formată să urmeze numai pe cei rânduiți drept conducători, primește aceeași carte, iar răspunsul ei este că o vor înțelege numai dacă bărbații batjocoritori care stăpânesc Ierusalimul, Sinedriul din zilele de pe urmă, le vor spune ce înseamnă.

The methodology that was given to William Miller, and then to Future for America, is a waymark of prophetic history. It is a waymark that identifies a life and death testing question. Without the correct methodology the message of the latter rain is “as the words of a book that is sealed.” Without the message of the latter rain, the experience produced by the message is impossible to obtain. That methodology is the process of bringing prophetic line upon prophetic line, from here in the Bible, and there in the Bible. The debate over methodology began when the first message was empowered, in both the beginning and ending histories of the last days.

Metodologia care i-a fost dată lui William Miller, iar apoi lui Future for America, este o piatră de hotar a istoriei profetice. Este o piatră de hotar care identifică o întrebare de încercare pe viață și pe moarte. Fără metodologia corectă, solia ploii târzii este "ca și cuvintele unei cărți pecetluite." Fără solia ploii târzii, experiența produsă de solie este imposibil de dobândit. Acea metodologie este procesul de a așeza linie profetică peste linie profetică, de aici din Biblie și de acolo din Biblie. Disputa cu privire la metodologie a început când prima solie a fost investită cu putere, atât în istoriile de început, cât și în cele de încheiere ale zilelor de pe urmă.

In the beginning history of the Millerite movement the debate began on August 11, 1840, and was repeated at the end of that history in the period of time when the Philadelphian Millerite movement transitioned to the Laodicean Millerite movement. The debate began again in the history of the Laodicean movement of the third angel on September 11, 2001, and it is repeated at the end of that movement when the Laodicean movement of the third angel transitions to the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. In the beginning test of the Millerites, and the ending test of the Millerites, the test was represented by the methodology of the Elijah messenger. Jesus, as the Alpha and Omega, always illustrates the end with the beginning.

În istoria timpurie a mișcării milerite, dezbaterea a început la 11 august 1840 și s-a repetat la sfârșitul acelei istorii, în perioada în care mișcarea milerită filadelfiană a trecut în mișcarea milerită laodiceană. Dezbaterea a început din nou în istoria mișcării laodiceene a îngerului al treilea, la 11 septembrie 2001, și se repetă la sfârșitul acelei mișcări, când mișcarea laodiceană a îngerului al treilea trece în mișcarea filadelfiană a celor o sută patruzeci și patru de mii. În testul de început al mileriților și în testul de încheiere al mileriților, testul a fost reprezentat de metodologia mesagerului Ilie. Isus, ca Alfa și Omega, ilustrează întotdeauna sfârșitul prin început.

The methodology of bringing line upon line is what we will now employ as we take up our consideration of Daniel chapters four and five in the next article.

Metodologia expunerii rând după rând este ceea ce vom aplica acum, când vom aborda capitolele patru și cinci din Daniel în articolul următor.

> “No one has a true message fixing the time when Christ is to come or not to come. Be assured that God gives no one authority to say that Christ delays His coming five years, ten years, or twenty years. ‘Be ye also ready: for in such an hour as ye think not the Son of man cometh’ (Matthew 24:44). This is our message, the very message that the three angels flying in the midst of heaven are proclaiming. The work to be done now is that of sounding this last message of mercy to a fallen world. A new life is coming from heaven and taking possession of all God’s people. But divisions will come in the church. Two parties will be developed. The wheat and tares grow up together for the harvest.

> Nimeni nu are o solie adevărată care să fixeze timpul când Hristos urmează să vină sau să nu vină. Fiți încredințați că Dumnezeu nu încredințează nimănui autoritatea de a spune că Hristos Își amână venirea cu cinci ani, zece ani sau douăzeci de ani. „Fiți și voi gata; căci în ceasul în care nu vă gândiți va veni Fiul omului” (Matei 24:44). Aceasta este solia noastră, chiar solia pe care o proclamă cei trei îngeri care zboară prin mijlocul cerului. Lucrarea ce trebuie făcută acum este aceea de a face să răsune această ultimă solie de îndurare către o lume căzută. O viață nouă vine din cer și pune stăpânire pe tot poporul lui Dumnezeu. Dar vor apărea dezbinări în biserică. Se vor forma două partide. Grâul și neghina cresc împreună până la seceriș.

> “The work will grow deeper and become more earnest to the very close of time. And all who are laborers together with God will contend most earnestly for the faith once delivered to the saints. They will not be turned from the present message, which is already lightening the earth with its glory. Nothing is worth contending for but the glory of God. The only rock that will stand is the Rock of Ages. The truth as it is in Jesus is the refuge in these days of error….

> Lucrarea se va adânci și va deveni tot mai stăruitoare până chiar la încheierea timpului. Iar toți cei care sunt împreună-lucrători cu Dumnezeu vor lupta cu toată osârdia pentru credința dată sfinților odată pentru totdeauna. Ei nu se vor abate de la solia prezentă, care deja luminează pământul cu slava ei. Nu există nimic pentru care să merite să ne luptăm, în afară de slava lui Dumnezeu. Singura stâncă ce va dăinui este Stânca Veacurilor. Adevărul așa cum este în Isus este refugiul în aceste zile de rătăcire....

> “Prophecy has been fulfilling, line upon line. The more firmly we stand under the banner of the third angel’s message, the more clearly shall we understand the prophecy of Daniel; for the Revelation is the supplement of Daniel. The more fully we accept the light presented by the Holy Spirit through the consecrated servants of God, the deeper and surer, even as the eternal throne, will appear the truths of ancient prophecy; we shall be assured that men of God spake as they were moved upon by the Holy Ghost. Men must themselves be under the influence of the Holy Spirit in order to understand the Spirit’s utterances through the prophets. These messages were given, not for those that uttered the prophecies, but for us who are living amid the scenes of their fulfillment.

> Profeția se împlinește, rând după rând. Cu cât stăm mai neclintiți sub stindardul soliei celui de-al treilea înger, cu atât vom înțelege mai limpede profeția lui Daniel; căci Apocalipsa este completarea lui Daniel. Cu cât primim mai deplin lumina prezentată de Duhul Sfânt prin slujitorii consacrați ai lui Dumnezeu, cu atât mai adânci și mai sigure, asemenea tronului veșnic, ni se vor arăta adevărurile profeției de demult; vom fi încredințați că oamenii lui Dumnezeu au vorbit mânați de Duhul Sfânt. Oamenii înșiși trebuie să fie sub influența Duhului Sfânt pentru a înțelege rostirile Duhului prin profeți. Aceste solii au fost date, nu pentru cei care au rostit profețiile, ci pentru noi, care trăim în mijlocul scenelor împlinirii lor.

> “I would not feel that I could present these things, if the Lord had not given me this work to do. There are others besides yourself, and more than one or two, who like you think they have new light, and are all ready to present it to the people. But it would be pleasing to God for them to accept the light already given and walk in it, and base their faith upon the Scriptures, which sustain the positions held by the people of God for many years. The everlasting gospel is to be proclaimed by human agents. We are to sound the messages of the angels which are represented as flying in the midst of heaven, with the last warning to a fallen world. If we are not called upon to prophesy, we are called to believe the prophecies, and to cooperate with God in giving light to other minds. This we are trying to do.” Selected Messages, book 2, 113, 114.

> Nu m-aș simți în măsură să prezint aceste lucruri, dacă Domnul nu mi-ar fi dat această lucrare de făcut. Mai sunt și alții, în afară de tine, și nu doar unul sau doi, care, asemenea ție, cred că au lumină nouă și sunt cu toții gata să o prezinte poporului. Dar ar fi plăcut lui Dumnezeu ca ei să primească lumina deja dată și să umble în ea, și să-și întemeieze credința pe Scripturi, care susțin pozițiile pe care poporul lui Dumnezeu le-a susținut de mulți ani. Evanghelia veșnică trebuie să fie proclamată de agenți umani. Noi trebuie să facem să răsune soliile îngerilor, care sunt reprezentați ca zburând prin mijlocul cerului, cu ultima avertizare pentru o lume căzută. Dacă nu suntem chemați să profețim, suntem chemați să credem profețiile și să cooperăm cu Dumnezeu pentru a aduce lumină altor minți. Aceasta încercăm să facem. Selected Messages, cartea 2, 113, 114.

Back to Articles