Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixty-Eight

Cartea lui Daniel - Numărul o sută șaizeci și opt

Unveiling Prophetic Truth: The Second Battle of the proxy wars and the Sealing of the 144,000

Dezvăluirea adevărului profetic: A doua bătălie a războaielor prin procură și sigilarea celor 144.000

Author

Jeff Pippenger

Published

March 30, 2024

Formats

PDF
Word

We are now addressing the second battle of the proxy wars, as illustrated in Daniel chapter eleven, verses eleven and twelve. The second battle in those verses identify the war in the Ukraine, between the atheistic power of Russia, and the nation of Ukraine. In the verses, Putin is victorious, as was Ptolemy IV, but after his victory he will be lifted up in his own heart, and his narcissistic self-exaltation will become the means of his Waterloo. The historical representation of this current history is only beneficial to those who understand what the current history represents spiritually.

Ne ocupăm acum de a doua bătălie a războaielor prin procură, așa cum este ilustrată în Daniel capitolul unsprezece, versetele unsprezece și doisprezece. A doua bătălie din acele versete identifică războiul din Ucraina, dintre puterea ateistă a Rusiei și națiunea Ucrainei. În versete, Putin este victorios, așa cum a fost și Ptolemeu al IV-lea, dar după victoria sa el se va înălța în propria lui inimă, iar autoexaltarea sa narcisistă va deveni mijlocul Waterloo-ului său. Reprezentarea istorică a acestei istorii curente este folositoare numai pentru aceia care înțeleg ce reprezintă spiritual istoria curentă.

In verse one, of chapter ten, Daniel, who represents God’s last day people, is identified as understanding both the “vision” and the “thing”. The vision and the thing are repeatedly represented together, but distinct from one another as one line of truth. They are the Ulai and Hiddekel Rivers. They are the “mareh” and “chazon” visions. They are the prophecy of the twenty-five hundred and twenty years in connection with the prophecy of the twenty-three hundred years. They are the internal and external testimony of God’s people. The Lord does not repeat things that are unimportant. The rule of first mention identifies that because the first thing we are told of Daniel, in his final vision, is that he represents God’s last-day people who understand both the “chazon,” and the “mareh”. Therefore the vision and thing are vital to see, if the prophetic history of verses eleven and twelve are to be correctly understood.

În versetul întâi al capitolului zece, Daniel, care reprezintă poporul lui Dumnezeu din timpul sfârșitului, este identificat ca înțelegând atât „vedenia”, cât și „lucrul”. Vedenia și lucrul sunt reprezentate în mod repetat împreună, dar distincte una de cealaltă, ca o singură linie de adevăr. Ele sunt râurile Ulai și Hidechel. Ele sunt vedeniile „mareh” și „chazon”. Ele sunt profeția de două mii cinci sute douăzeci de ani, în legătură cu profeția de două mii trei sute de ani. Ele sunt mărturia internă și externă a poporului lui Dumnezeu. Domnul nu repetă lucruri care nu sunt importante. Regula primei mențiuni identifică faptul că primul lucru care ni se spune despre Daniel, în vedenia sa finală, este că el reprezintă poporul lui Dumnezeu din timpul sfârșitului, care înțelege atât „chazon”, cât și „mareh”. Prin urmare, vedenia și lucrul sunt vitale de văzut, dacă istoria profetică a versetelor unsprezece și doisprezece urmează să fie înțeleasă corect.

Daniel represents the one hundred and forty-four thousand in Revelation chapter eleven, who have perfectly repeated the parable of the ten virgins, that was fulfilled in the history of the Millerites. They, as with the Millerites, suffered a first disappointment, that in Revelation chapter eleven is represented as being slain by the atheistic “woke” beast from the bottomless pit, and who then lie dead in the street of the great city of Egypt and Sodom, where also Christ was crucified. Their death produced “rejoicing” for the followers of the dragon, but it produced mourning in Daniel.

Daniel îi reprezintă pe cei o sută patruzeci și patru de mii din Apocalipsa, capitolul unsprezece, care au repetat în chip desăvârșit pilda celor zece fecioare, împlinită în istoria milleriților. Ei, ca și milleriții, au suferit o primă dezamăgire, care, în Apocalipsa capitolul unsprezece, este reprezentată prin faptul că sunt uciși de fiara atee «woke» care se ridică din Adânc, iar apoi zac morți pe ulița cetății celei mari a Egiptului și Sodomei, unde a fost răstignit și Hristos. Moartea lor a produs «bucurie» pentru urmașii balaurului, dar în Daniel a pricinuit jale.

The history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand was also represented by the resurrection of Lazarus, whose resurrection was identified as the sealing act of Christ’s work, and who, as a symbol of those whom Christ seals, led the triumphal entry into Jerusalem, which typified the movement of the Midnight Cry in the Millerite history, and also in the history of the one hundred and forty-four thousand. The resurrection of Lazarus occurred while his sisters, Mary and Martha were in mourning, as was Daniel during the twenty-one days in chapter ten. In chapter ten, Daniel’s mourning ends with the descent of Michael, the very personage whose “voice” brought Lazarus and Moses back to life. The resurrection of the two witnesses in Revelation chapter eleven is represented by Daniel being transformed by the causative vision of the “marah.”

Istoria sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii a fost de asemenea reprezentată prin învierea lui Lazăr, a cărui înviere a fost identificată ca fiind actul de sigilare al lucrării lui Hristos și care, ca simbol al acelora pe care Hristos îi sigilează, a condus intrarea triumfală în Ierusalim, care a prefigurat mișcarea Strigătului de la Miezul Nopții din istoria millerită și, de asemenea, din istoria celor o sută patruzeci și patru de mii. Învierea lui Lazăr a avut loc în timp ce surorile lui, Maria și Marta, erau în doliu, așa cum era și Daniel în timpul celor douăzeci și una de zile din capitolul zece. În capitolul zece, doliul lui Daniel se încheie odată cu coborârea lui Mihail, tocmai personajul a cărui „voce” i-a adus din nou la viață pe Lazăr și pe Moise. Învierea celor doi martori din Apocalipsa capitolul unsprezece este reprezentată prin transformarea lui Daniel de către vedenia cauzatoare a „marah”.

In chapter ten, Daniel is representing the sealing of the one hundred and forty-four thousand that is also represented in chapter eleven of Revelation. In the chapter, Gabriel plainly states that he had come to Daniel to make Daniel understand what should befall God’s last-day people. The message of what will befall God’s people in the last days, is prophetically set within the context of a message that is confirmed by the methodology of laying prophetic line upon prophetic line. Within that application the rule of first mention demonstrates that the correct understanding will only be seen by those who see both the internal and external truths within the lines that are brought together. They are those who understand the “vision” and the “thing”.

În capitolul zece, Daniel reprezintă sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii, care este de asemenea reprezentată în capitolul unsprezece din Apocalipsa. În capitol, Gabriel afirmă limpede că venise la Daniel pentru a-l face pe Daniel să înțeleagă ce avea să se abată asupra poporului lui Dumnezeu din zilele de pe urmă. Solia cu privire la ceea ce se va abate asupra poporului lui Dumnezeu în ultimele zile este așezată, din punct de vedere profetic, în contextul unei solii care este confirmată prin metodologia de a așeza linie profetică peste linie profetică. În cadrul acelei aplicații, regula primei menționări demonstrează că înțelegerea corectă va fi văzută numai de aceia care văd atât adevărurile interne, cât și pe cele externe din cadrul liniilor care sunt aduse împreună. Aceștia sunt cei care înțeleg „viziunea” și „lucrul”.

The one hundred and forty-four thousand will understand the prophetic message, but they will also experience the message, for the message and the experience cannot be separated. It is the message that sanctifies, for the message is God’s Word, and Christ is the Word of God, and the Word of God is Truth. His message is confirmed as the Truth, because it is represented through the principles of prophetic application that are nothing more or less than the principles of who and what He is. He is Palmoni, the Wonderful Numberer, the Numberer of Secrets. He is the Wonderful Linguist, the beginning and the ending, the first and the last, the Alpha and Omega. It is these elements of who He is, that define the prophetic rules which establish the message of prophecy, and produce the experience of prophecy.

Cei o sută patruzeci și patru de mii vor înțelege mesajul profetic, dar îl vor și trăi, căci mesajul și experiența nu pot fi separate. Mesajul este cel care sfințește, fiindcă mesajul este Cuvântul lui Dumnezeu, iar Hristos este Cuvântul lui Dumnezeu, iar Cuvântul lui Dumnezeu este Adevărul. Mesajul Său este confirmat drept Adevărul, deoarece este reprezentat prin principiile aplicării profetice care nu sunt nici mai mult, nici mai puțin decât principiile privitoare la Cine și Ce este El. El este Palmoni, Minunatul Numărător, Numărătorul Tainelor. El este Minunatul Lingvist, începutul și sfârșitul, Cel dintâi și Cel de pe urmă, Alfa și Omega. Aceste elemente care țin de Cine este El definesc regulile profetice care stabilesc mesajul profeției și produc experiența profeției.

Before the Ulai and Hiddekel, two great rivers of Shinar, reach the Persian Gulf they form a marshy area near their confluence called the Shatt al-Arab, but they do not merge into a single river. The Shatt al-Arab is a river delta formed by the convergence of the Euphrates and Tigris rivers, as well as several smaller rivers and streams. However, even within the delta region, the Euphrates and Tigris maintain their separate identities and flow into the Persian Gulf as distinct rivers. The internal and external messages of prophecy maintain their distinct relationship, but as they reach their conclusion (in the last days), they produce a delta with several contributing rivers and streams. Jesus illustrates the spiritual with the natural, and in the last days the effect of every vision forms a delta flood land, though the two great rivers maintain their distinct roles.

Înainte ca Ulai și Hiddekel, două mari râuri ale Șinearului, să ajungă la Golful Persic, ele formează o zonă mlăștinoasă în apropierea confluenței lor, numită Shatt al-Arab, dar nu se unesc într-un singur râu. Shatt al-Arab este o deltă fluviatilă formată prin convergența fluviilor Eufrat și Tigru, precum și a câtorva râuri și pâraie mai mici. Totuși, chiar și în regiunea deltei, Eufratul și Tigrul își păstrează identitățile distincte și se varsă în Golful Persic ca râuri separate. Mesajele interne și externe ale profeției își păstrează relația distinctă, dar, pe măsură ce ajung la încheierea lor (în zilele de pe urmă), ele produc o deltă cu mai multe râuri și pâraie contributoare. Isus ilustrează spiritualul prin natural, iar în zilele de pe urmă efectul fiecărei viziuni formează un ținut inundabil de deltă, deși cele două mari râuri își păstrează rolurile distincte.

The period of twenty-one days of mourning aligns with the time the two witnesses are dead in the street, and that period of time begins with the first disappointment, and the tarrying time. That period of time occurs within the larger period of time, where the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished. The sealing did not begin at the time of the end in 1989, it began when Christ, as the third angel, descended on September 11, 2001. He brought His people to their second visit at Kadesh, and this time the few who are ready will go into the promised land. The experience of God’s people from the time of the end in 1989 up until September 11, 2001, did not seal them. The sealing began when Christ descended and sounded the first note of the seventh trumpet of the third woe.

Perioada de douăzeci și una de zile de jale corespunde cu timpul în care cei doi martori sunt morți pe uliță, iar acea perioadă de timp începe odată cu prima dezamăgire și cu timpul de întârziere. Acea perioadă de timp are loc în cadrul perioadei mai ample în care este împlinită sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii. Sigilarea nu a început la vremea sfârșitului, în 1989, ci a început atunci când Hristos, ca al treilea înger, a coborât la 11 septembrie 2001. El Și-a adus poporul la a doua sa vizită la Cades, iar de data aceasta puținii care sunt pregătiți vor intra în țara făgăduită. Experiența poporului lui Dumnezeu de la vremea sfârșitului, în 1989, și până la 11 septembrie 2001, nu i-a sigilat. Sigilarea a început când Hristos a coborât și a făcut să răsune prima notă a celei de-a șaptea trâmbițe a celui de-al treilea vai.

The sounding of the seventh trumpet is where the mystery of God is finished, and that mystery represents the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which takes place during the sounding of that trumpet. That trumpet hits three notes, for it is Truth. The first note was September 11, 2001, the second note was October 7, 2023, and the third of the three notes is at the soon coming Sunday law. Those three notes, are the three steps that always exist in truth. Daniel’s three touches in chapter ten connected his experience to the period of history that is represented by the three notes of the seventh trumpet.

Sunarea celei de-a șaptea trâmbițe este locul unde taina lui Dumnezeu se sfârșește, iar această taină reprezintă sigilarea celor o sută patruzeci și patru de mii, care are loc în timpul sunării acelei trâmbițe. Trâmbița aceea dă trei sunete, căci este Adevărul. Primul sunet a fost 11 septembrie 2001, al doilea sunet a fost 7 octombrie 2023, iar al treilea dintre cele trei sunete este la legea duminicală care va veni în curând. Aceste trei sunete sunt cei trei pași care există întotdeauna în adevăr. Cele trei atingeri ale lui Daniel din capitolul zece au legat experiența lui de perioada de istorie care este reprezentată de cele trei sunete ale celei de-a șaptea trâmbițe.

The prophetic message that produces the effect of being transformed into the image of Christ, which Daniel illustrates in chapter ten, is the message of what befalls God’s people in the last days, but not the last days in a general sense. It is the message that God’s people understand and experience during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand.

Mesajul profetic care produce efectul transformării după chipul lui Hristos, pe care Daniel îl ilustrează în capitolul zece, este mesajul privitor la ceea ce li se întâmplă poporului lui Dumnezeu în zilele de pe urmă, însă nu la zilele de pe urmă în sens general. Este mesajul pe care poporul lui Dumnezeu îl înțelege și îl trăiește în timpul pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii.

As Gabriel begins to present the prophetic history represented in chapter eleven, he presents specific lines of prophecy. The first two verses begin with Cyrus (as Bush the first), at the time of the end in 1989, and go forward until the history of Donald Trump as the forty fifth president (the sixth), and there the prophetic history ceases, until the history of the United Nations (Alexander the Great), as the seventh kingdom is addressed in verses three and four. The message of Donald Trump as the rich sixth president that stirs up the globalists, is therefore a truth that is fulfilled in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. It is therefore, present truth.

Pe măsură ce Gabriel începe să prezinte istoria profetică reprezentată în capitolul unsprezece, el prezintă linii specifice de profeție. Primele două versete încep cu Cirus (ca primul Bush), la timpul sfârșitului în 1989, și înaintează până la istoria lui Donald Trump ca al patruzeci și cincilea președinte (al șaselea), iar acolo istoria profetică încetează, până când istoria Națiunilor Unite (Alexandru cel Mare), ca a șaptea împărăție, este abordată în versetele trei și patru. Mesajul despre Donald Trump ca bogatul al șaselea președinte, care îi stârnește pe globaliști, este, așadar, un adevăr care se împlinește în timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii. Prin urmare, acesta este adevărul prezent.

In verses five through nine, the history of the papacy being established upon the throne, in 538 through to the deadly wound and the time of the end in 1798, is set forth. It is of course essential and important truth for it upholds and confirms verse forty, but it provides no specific prophetic narrative that occurs in the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. Verse ten, like verses five through nine, confirms the validity of verse forty, but does not address the prophetic history that is fulfilled during the sealing time. It does however, mark 1989, and therefore establishes by omission a silent period from 1989, unto the Sunday law in verse forty-one.

În versetele cinci până la nouă este prezentată istoria papalității, de la așezarea ei pe tron, în 538, până la rana de moarte și timpul sfârșitului, în 1798. Acesta este, desigur, un adevăr esențial și important, căci susține și confirmă versetul patruzeci, însă nu oferă nicio narațiune profetică specifică care să aibă loc în perioada sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii. Versetul zece, asemenea versetelor cinci până la nouă, confirmă validitatea versetului patruzeci, dar nu abordează istoria profetică ce se împlinește în timpul sigilării. El marchează totuși anul 1989 și, prin urmare, stabilește prin omisiune o perioadă tăcută de la 1989 până la legea duminicală din versetul patruzeci și unu.

Verses eleven through fifteen identify history that is fulfilled in the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. Those verses fit within the hidden history between verses two and three, and between 1989 in verse forty unto the Sunday law in verse forty-one. Those verses are very much present truth, and must be recognized as such if we are to reap the intended benefits of understanding the verses.

Versetele unsprezece până la cincisprezece identifică o istorie care se împlinește în perioada sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii. Acele versete se încadrează în istoria ascunsă dintre versetele doi și trei, și dintre anul 1989 din versetul patruzeci și legea duminicală din versetul patruzeci și unu. Acele versete sunt într-adevăr adevăr prezent și trebuie recunoscute ca atare dacă vrem să culegem beneficiile intenționate ale înțelegerii versetelor.

The intended benefits are two-fold, for it represents the understanding of the prophetic history represented therein, and also the experience that is produced by the understanding of the truths of that message. The understanding of the message, a final increase of knowledge, which is being fulfilled in the period of the sealing, is what sanctifies those who are to be among the one hundred and forty-four thousand. For this reason, it is important to consider the verses from the perspective of internal and external.

Beneficiile avute în vedere sunt duble, căci ele privesc, pe de o parte, înțelegerea istoriei profetice prezentate acolo, iar pe de altă parte, experiența produsă de înțelegerea adevărurilor acelui mesaj. Înțelegerea mesajului, o ultimă sporire a cunoștinței, care se împlinește în perioada pecetluirii, este ceea ce îi sfințește pe cei care urmează să fie dintre cei o sută patruzeci și patru de mii. Din acest motiv, este important să considerăm versetele din perspectiva internului și a externului.

The “seven times” of Leviticus twenty-six is absolutely part of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, for Daniel’s two prayers, represented in chapter two and nine, represent a twofold prayer to understand the prophetic history represented by the image of the beast, and also to receive the experience that is produced by those who fulfill the Leviticus twenty-six prayer of forgiveness of their sins and the sins of their fathers. The external prayer identifies the image of the beast, and the internal prayer produces the image of Christ.

„Cele șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase fac în mod absolut parte din timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii, căci cele două rugăciuni ale lui Daniel, reprezentate în capitolele doi și nouă, reprezintă o rugăciune dublă pentru a înțelege istoria profetică reprezentată de chipul fiarei și, de asemenea, pentru a primi experiența care este produsă de cei ce împlinesc rugăciunea din Leviticul douăzeci și șase pentru iertarea păcatelor lor și a păcatelor părinților lor. Rugăciunea exterioară identifică chipul fiarei, iar rugăciunea lăuntrică produce chipul lui Hristos.

Understanding the history represented in the various passages in Daniel eleven, that specifically address history that is fulfilled within the sealing time, is represented by Daniel’s prayer in chapter two. He and the three worthies sought to understand the secret message of Nebuchadnezzar’s dream of the image of the metals. When the correct understanding of the prophetic history represented in Nebuchadnezzar’s hidden dream is recognized, the understanding identifies to those who understand, that they are without hope, unless they personally accomplish the experience of complete repentance represented by Daniel’s prayer in chapter nine.

Înțelegerea istoriei prezentate în diferitele pasaje din capitolul unsprezece al lui Daniel, care tratează în mod specific istoria ce se împlinește în timpul pecetluirii, este reprezentată de rugăciunea lui Daniel din capitolul doi. El și cei trei tovarăși ai lui au căutat să înțeleagă mesajul tainic al visului lui Nebucadnețar cu privire la chipul din metale. Când este recunoscută înțelegerea corectă a istoriei profetice reprezentată în visul tăinuit al lui Nebucadnețar, acea înțelegere le arată celor ce înțeleg că sunt fără nădejde, dacă nu împlinesc în mod personal experiența pocăinței depline, reprezentată de rugăciunea lui Daniel din capitolul nouă.

To separate the experience represented by Daniel in chapter ten, from the prophetic narrative of end time events in chapter eleven, is to fail as a student of prophecy. In Daniel chapter eleven, verses eleven and twelve, the war of the borderline, the Battle of Raphia and the victory of the southern king, represents the second of the three proxy wars which are marked in God’s prophetic Word. The key that brings this revelation of truth into view is the Wonderful Linguist’s use of the king of the north overflowing and passing over, up to the fortress (the neck), in verse ten. He provided two other verses that address the overflowing and passing over, and in so doing He brings together the prophetic narrative of events and the experience the understanding of those events is to produce.

A separa experiența reprezentată de Daniel în capitolul zece de narațiunea profetică a evenimentelor timpului sfârșitului din capitolul unsprezece înseamnă a da greș ca student al profeției. În Daniel capitolul unsprezece, versetele unsprezece și doisprezece, războiul de la hotar, Bătălia de la Rafia și victoria împăratului de la miazăzi reprezintă al doilea dintre cele trei războaie prin interpuși care sunt marcate în Cuvântul profetic al lui Dumnezeu. Cheia care aduce în vedere această descoperire a adevărului este folosirea de către Minunatul Lingvist a faptului că împăratul de la miazănoapte se revarsă și trece mai departe, până la cetate (grumazul), în versetul zece. El a oferit alte două versete care tratează revărsarea și trecerea mai departe, și, făcând astfel, El aduce laolaltă narațiunea profetică a evenimentelor și experiența pe care înțelegerea acelor evenimente trebuie să o producă.

> But his sons shall be stirred up, and shall assemble a multitude of great forces: and one shall certainly come, and overflow, and pass through: then shall he return, and be stirred up, even to his fortress. And the king of the south shall be moved with choler, and shall come forth and fight with him, even with the king of the north: and he shall set forth a great multitude; but the multitude shall be given into his hand. And when he hath taken away the multitude, his heart shall be lifted up; and he shall cast down many ten thousands: but he shall not be strengthened by it. Daniel 11:10–12.

> Iar fiii lui se vor întărâta și vor aduna o mulțime de oști mari; și unul va veni negreșit, va năvăli și va trece; apoi se va întoarce și se va întărâta până la cetățuia lui. Iar împăratul de la miazăzi se va umple de mânie, va ieși și se va lupta cu el, cu împăratul de la miazănoapte; iar împăratul de la miazănoapte va ridica o mare mulțime, dar mulțimea va fi dată în mâna împăratului de la miazăzi. După ce va lua mulțimea, inima i se va înălța; și va doborî zeci de mii; dar nu va fi întărit prin aceasta. Daniel 11:10-12.

In 2014, Putin began a war in the Ukraine, and in order to recognize this truth as represented in verse eleven of chapter eleven, a student of prophecy must first be able to see that verse ten represents a history that illustrates the second part of verse forty of Daniel chapter eleven. When they recognize that, they then see that what verse ten adds to verse forty, is that when the Soviet Union was swept away in 1989, that the king of the north only went up to his fortress (the “neck”). But a student of prophecy would not know what that indicated, until he saw Isaiah chapter eight verse eight. Then he would have the prophetic authority to identify that all three verses are tied together by an expression that is only employed three times in the Bible.

În anul 2014, Putin a început un război în Ucraina, iar pentru a recunoaște acest adevăr așa cum este reprezentat în versetul unsprezece al capitolului unsprezece, un student al profeției trebuie mai întâi să fie în stare să vadă că versetul zece reprezintă o istorie care ilustrează a doua parte a versetului patruzeci din Daniel capitolul unsprezece. Când recunoaște acest lucru, el vede apoi că ceea ce adaugă versetul zece la versetul patruzeci este că, atunci când Uniunea Sovietică a fost măturată în 1989, împăratul de la miazănoapte s-a suit numai până la fortăreața lui („gâtul”). Dar un student al profeției nu ar ști ce indica aceasta până când nu ar vedea Isaia capitolul opt, versetul opt. Atunci ar avea autoritatea profetică de a identifica faptul că toate cele trei versete sunt legate între ele printr-o expresie care este folosită numai de trei ori în Biblie.

The student would then need a second witness that the three times the expression “overflow and pass over” occur in the Bible, is a purposeful repetition. The second witness to this fact is established because all three verses (witnesses), identify a king of the north attacking a southern king. Together the three witnesses, that are confirmed as the same symbolic history by two types of internal witnesses, lead the student of prophecy to then lay all three verses upon each other, in a line upon line fashion. That application expands the content of the verses, which portray the battle between a king of the north and the king of the south.

Studentul ar avea atunci nevoie de o a doua mărturie că cele trei ocazii în care expresia „se va revărsa și va trece mai departe” apare în Biblie constituie o repetare intenționată. A doua mărturie a acestui fapt este stabilită prin aceea că toate cele trei versete (mărturii) identifică un împărat de la miazănoapte care atacă un împărat de la miazăzi. Împreună, cele trei mărturii, care sunt confirmate ca fiind aceeași istorie simbolică prin două tipuri de mărturii interne, îl conduc pe studentul profeției să așeze apoi toate cele trei versete unul peste altul, într-o manieră „rând peste rând”. Acea aplicare extinde conținutul versetelor, care înfățișează lupta dintre un împărat de la miazănoapte și împăratul de la miazăzi.

Isaiah chapter seven, verses eight and nine, provide the key to solving the riddle of what the “fortress” in verse ten represents, for the Hebrew word for “fortress” is also the “fortress” that the king of the south entered into in verse seven of chapter eleven. “Fortress” is also translated as “strength” in the expression “sanctuary of strength” in verse thirty-one of Daniel eleven. Thus, the two verses (seven and thirty-one), provide two witnesses that the “fortress” is the capital of a kingdom or a king. With that fact established upon two witnesses (both in chapter eleven), then what Isaiah identifies in his cryptic passage in chapter seven, verses eight and nine, when he establishes with two internal witnesses that the fortress is the capital of a kingdom, or the king of the kingdom, establishes that prior to 1989, the Soviet Union, the capital of which was Russia, with its capital city of Moscow, had a head that was Mikal Gorbachev. It is not an accident that the visual characteristic of Gorbachev was his forehead.

Isaia, capitolul șapte, versetele opt și nouă, oferă cheia pentru dezlegarea enigmei privitoare la ceea ce reprezintă „fortăreața” din versetul zece, căci cuvântul ebraic pentru „fortăreață” este și „fortăreața” în care a intrat împăratul de la miazăzi în versetul șapte al capitolului unsprezece. „Fortăreață” este tradus de asemenea prin „tărie” în expresia „sanctuarul tăriei” din versetul treizeci și unu al lui Daniel, capitolul unsprezece. Astfel, cele două versete (șapte și treizeci și unu) oferă doi martori că „fortăreața” este capitala unui regat sau un rege. Odată ce acest fapt este întemeiat pe doi martori (amândoi în capitolul unsprezece), atunci ceea ce Isaia identifică în pasajul său criptic din capitolul șapte, versetele opt și nouă, când el stabilește, prin doi martori interni, că fortăreața este capitala unui regat sau regele regatului, stabilește că, înainte de 1989, Uniunea Sovietică, a cărei capitală era Rusia, cu orașul-capital al Rusiei, Moscova, avea drept cap pe Mikal Gorbachev. Nu este o întâmplare că trăsătura vizuală distinctivă a lui Gorbachev era fruntea sa.

Line upon line, the conclusion of this application emphasizes its importance when it states, “If ye will not believe, surely ye shall not be established.” Jesus said, “O fools, and slow of heart to believe all that the prophets have spoken.” [See Luke 24:25] Ezra wrote, “And they rose early in the morning, and went forth into the wilderness of Tekoa: and as they went forth, Jehoshaphat stood and said, Hear me, O Judah, and ye inhabitants of Jerusalem; Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper.” [See 2 Chronicles 20:20] Seven times in the book of Revelation the command is given to hear. “He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches.”

Rând după rând, concluzia acestei aplicări îi subliniază importanța când afirmă: „Dacă nu veți crede, negreșit nu veți fi statorniciți.” Iisus a zis: „O, nepricepuților și înceți la inimă a crede toate câte au vorbit prorocii.” [Vezi Luca 24:25] Ezra a scris: „Și s-au sculat dis-de-dimineață și au ieșit în pustia Tecoa; și, pe când ieșeau, Iosafat a stat și a zis: Ascultați-mă, Iuda, și voi, locuitori ai Ierusalimului; Credeți în Domnul Dumnezeul vostru și veți fi statorniciți; credeți pe prorocii Săi și veți propăși.” [Vezi 2 Cronici 20:20] De șapte ori, în cartea Apocalipsei, se dă porunca de a auzi. „Cine are urechi de auzit, să audă ce zice Duhul către Biserici.”

To be established, is to be among the wise virgins, for fools are slow of heart to believe the prophets. The wise believe what God has spoken through His prophets, and they are established and prosper, for they hear what the Spirit saith to the churches. The identification of Russia, and the war it began in 2014 against the Ukraine, is what establishes those who are the wise students of prophecy in the period when Christ unseals that very truth.

A fi statornicit înseamnă a fi între fecioarele înțelepte, căci nebunii sunt zăbavnici cu inima să creadă pe proroci. Cei înțelepți cred ceea ce Dumnezeu a vorbit prin prorocii Săi și sunt întăriți și propășesc, căci aud ceea ce Duhul zice Bisericilor. Identificarea Rusiei și războiul pe care ea l-a început în 2014 împotriva Ucrainei îi statornicesc pe cei care sunt ucenici înțelepți ai profeției, în perioada când Hristos desigilează chiar acel adevăr.

That truth arrived in history in 2014, which is after 2001, and therefore is located within the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. The next year, 2015, the richest president, who is the sixth president from the time of the end in 1989, began to stir up the globalists. Verse ten identifies the history of 1989, but it also establishes Russia as the “fortress,” and in the next two verses, Russia would begin the second battle of the proxy wars, and Putin will win that battle. The truth of the verses is unsealed when the history it represents is fulfilled.

Acel adevăr a ajuns în istorie în 2014, care este după 2001 și, prin urmare, se află în timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii. În anul următor, 2015, cel mai bogat președinte, care este al șaselea președinte de la timpul sfârșitului din 1989, a început să-i provoace pe globaliști. Versetul zece identifică istoria anului 1989, dar stabilește, de asemenea, Rusia drept „fortăreața”, iar în următoarele două versete, Rusia va începe a doua bătălie a războaielor prin interpuși, iar Putin va câștiga acea bătălie. Adevărul versetelor este desigilat atunci când istoria pe care o reprezintă se împlinește.

> “Daniel is standing in his lot and in his place. The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfilment in these last days, they will explain themselves.” The Kress Collection, 105.

> Daniel stă în partea lui de moștenire și în locul lui. Profețiile lui Daniel și ale lui Ioan trebuie înțelese. Ele se interpretează una pe cealaltă. Ele dau lumii adevăruri pe care toți ar trebui să le înțeleagă. Aceste profeții trebuie să fie o mărturie în lume. Prin împlinirea lor în aceste zile de pe urmă, ele se vor lămuri de la sine. Colecția Kress, 105.

The prophecy of verses eleven and twelve, are unsealed through their historical fulfillment in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, but “line upon line,” there is another important fact connected with these verses. In order for the student of prophecy to bring the three passages of the “overflowing, and passing over” together, the student must also bring the prophecy of the sixty-five years into the prophetic line. The sixty-five year prophecy marks the beginning of the two twenty-five hundred and twenty year prophecies, and it identifies that they begin forty-six years apart from one another. In identifying the sixty-five years in the beginning, it also identifies that Alpha and Omega would produce sixty-five years at the ending.

Profeția versetelor unsprezece și doisprezece este desigilată prin împlinirea ei istorică în vremea sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii, însă, „rând peste rând”, mai există un alt fapt important legat de aceste versete. Pentru ca studentul profeției să aducă împreună cele trei pasaje despre „revărsare și trecere peste”, studentul trebuie, de asemenea, să aducă în linia profetică și profeția celor șaizeci și cinci de ani. Profeția celor șaizeci și cinci de ani marchează începutul celor două profeții de câte două mii cinci sute douăzeci de ani și identifică faptul că ele încep la o distanță de patruzeci și șase de ani una de cealaltă. Prin identificarea celor șaizeci și cinci de ani la început, ea identifică, de asemenea, faptul că Alpha și Omega aveau să producă șaizeci și cinci de ani la sfârșit.

The sixty-five years at both the beginning and ending, each possess the signature of three waymarks. The first was 742 BC, then nineteen years later 723 BC, then forty-six years later 677 BC. Those three waymarks are represented at the end with 1798, 1844, and 1863. The period of forty-six years in the beginning (Alpha), represent the trampling down of the temple and host, and the forty-six years at the ending (Omega), represent the restoration of the sanctuary and host, when the Messenger of the Covenant (who is also Alpha and Omega), would suddenly enter into the temple He had raised up in the forty-six years from 1798 to 1844.

Cei șaizeci și cinci de ani, atât la început, cât și la sfârșit, poartă fiecare amprenta a trei borne profetice. Prima a fost 742 î.Hr., apoi, nouăsprezece ani mai târziu, 723 î.Hr., iar apoi, patruzeci și șase de ani mai târziu, 677 î.Hr. Aceste trei borne profetice sunt reprezentate la sfârșit prin 1798, 1844 și 1863. Perioada de patruzeci și șase de ani de la început (Alfa) reprezintă călcarea în picioare a templului și a oștirii, iar cei patruzeci și șase de ani de la sfârșit (Omega) reprezintă restaurarea sanctuarului și a oștirii, când Solul Legământului (care este, de asemenea, Alfa și Omega) avea să intre deodată în templul pe care Îl ridicase în cei patruzeci și șase de ani dintre 1798 și 1844.

The forty-six years that are preceded by nineteen years in the time when Isaiah set forth the prophecy in the year 742 BC, represent forty-six years at their conclusion, that are then followed by nineteen years in a chiastic pattern. The nineteen years from 1844 to 1863 provide an illustration of Christ’s intentions for the one hundred and forty-four thousand that was left unfulfilled due to the rebellion that occurred in that history. The work that is required of a student of prophecy to rightly divide the word of truth concerning verses ten through twelve of Daniel chapter eleven, not only establishes (if you believe) that Russia would initiate a war in the Ukraine in 2014, but that the war would be initiated in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. As important as the prophetic history represented in the verses is, the history where the truth of that very history is unsealed, is also represented by the history of the nineteen years from 1844 to 1863.

Cei patruzeci și șase de ani, precedați de nouăsprezece ani, în vremea când Isaia a rostit profeția, în anul 742 î.Hr., reprezintă, la încheierea lor, patruzeci și șase de ani, care sunt apoi urmați de nouăsprezece ani, într-un tipar chiastic. Cei nouăsprezece ani dintre 1844 și 1863 oferă o ilustrare a intențiilor lui Hristos pentru cei o sută patruzeci și patru de mii, intenții care au rămas neîmplinite din pricina răzvrătirii care a avut loc în acea istorie. Lucrarea care i se cere unui student al profeției, pentru a împărți drept Cuvântul adevărului cu privire la versetele zece până la doisprezece din capitolul unsprezece al cărții Daniel, nu doar stabilește (dacă crezi) că Rusia ar iniția un război în Ucraina în 2014, ci și că războiul ar fi inițiat în timpul pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii. Oricât de importantă ar fi istoria profetică reprezentată în versete, istoria în care este desigilat adevărul acelei istorii înseși este, de asemenea, reprezentată de istoria celor nouăsprezece ani dintre 1844 și 1863.

1844 identifies the arrival of the third angel, and it typifies the arrival of the third angel on September 11, 2001. 1863 represents the rebellion symbolized by the rebuilding of Jericho. The waymark of 1863 also typifies the obedience of the one hundred and forty-four thousand who are used to “bring down the walls of Jericho”, at the soon coming Sunday law. In the verses we are considering, verse sixteen represents the Sunday law in the United States. Verse eleven marks from 2014 to Putin’s ultimate victory. The verses identify the beginning of the second proxy war that is followed by the third proxy war, as represented in verses thirteen to fifteen.

1844 identifică sosirea celui de-al treilea înger și prefigurează sosirea celui de-al treilea înger la 11 septembrie 2001. 1863 reprezintă răzvrătirea simbolizată prin reconstruirea Ierihonului. Piatra de hotar a anului 1863 prefigurează, de asemenea, ascultarea celor o sută patruzeci și patru de mii, care sunt folosiți pentru a „dărâma zidurile Ierihonului”, la legea duminicală ce urmează să vină în curând. În versetele pe care le avem în vedere, versetul șaisprezece reprezintă legea duminicală în Statele Unite. Versetul unsprezece marchează perioada de la 2014 până la victoria finală a lui Putin. Versetele identifică începutul celui de-al doilea război prin interpuși, care este urmat de al treilea război prin interpuși, așa cum este reprezentat în versetele treisprezece până la cincisprezece.

Bringing verse two together with verses eleven and twelve, we identify the Ukrainian war beginning in 2014, which was then followed by the US Presidential campaign of 2015, and the subsequent election of the richest president in 2016. Verse twelve is followed by the retaliation of the last president before the Sunday law, in the third proxy war. The second proxy war, which is the battle of the borderline, began just before the election of the sixth and richest president.

Punând laolaltă versetul doi cu versetele unsprezece și doisprezece, identificăm războiul ucrainean care a început în 2014, urmat apoi de campania prezidențială din SUA din 2015 și de alegerea ulterioară, în 2016, a celui mai bogat președinte. Versetul doisprezece este urmat de represaliile ultimului președinte înainte de legea duminicală, în cel de-al treilea război prin interpuși. Al doilea război prin interpuși, care este bătălia de la graniță, a început chiar înainte de alegerea celui de-al șaselea și celui mai bogat președinte.

In the history of 1844 to 1863, the two sticks of Ezekiel were to be joined. Their joining represented the combination of divinity and humanity, which is the work of sealing the one hundred and forty-four thousand. In 1844 the third angel arrived and unsealed the light associated with the heavenly sanctuary, the law of God, the Sabbath, and the third angel. In 1849 the Lord stretched forth His hand a second time to gather the scattered flock that had suffered a scattering at the great disappointment. In 1850 He led His people to prepare Habakkuk’s second chart, to graphically illustrate the message His people were to proclaim as He led them to “bring down the walls of Jericho”. That chart included the “seven times” as did the “old chart”.

În istoria cuprinsă între 1844 și 1863, cele două lemne din Ezechiel urmau să fie îmbinate. Îmbinarea lor reprezenta unirea divinității și umanității, care este lucrarea pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii. În 1844 a sosit al treilea înger și a desigilat lumina asociată cu sanctuarul ceresc, cu legea lui Dumnezeu, cu Sabatul și cu al treilea înger. În 1849, Domnul Și-a întins mâna a doua oară ca să adune turma risipită, care fusese împrăștiată în urma Marii Dezamăgiri. În 1850, El Și-a călăuzit poporul să pregătească a doua diagramă a lui Habacuc, pentru a ilustra grafic mesajul pe care poporul Său trebuia să-l proclame, în timp ce îi conducea să "doboare zidurile Ierihonului". Acea diagramă includea "cele șapte vremi", la fel ca "diagrama veche".

In 1856, He unsealed the light that was to seal His people in advance of the “Battle of Jericho”. That light was an increase of the first light that Alpha and Omega had revealed to William Miller. It was the light of the “seven times,” as repeatedly represented in the ancient Battle of Jericho. The light that was to seal His people, was also the Laodicean message that was to awaken them, and transition them back again to the experience of Philadelphia. That last light was an increase of the first light, but His people neglected the light and by default chose to wander in the wilderness of Laodicea. 1844, 1849, 1850, 1856 and 1863 represent five waymarks that are represented in the history of September 11, 2001 unto the soon coming Sunday law.

În 1856, El a desigilat lumina care avea să pecetluiască poporul Său, înaintea „Bătăliei de la Ierihon”. Acea lumină a fost un spor al primei lumini pe care Alfa și Omega i-o descoperiseră lui William Miller. Era lumina „celor șapte vremi”, așa cum a fost în mod repetat reprezentată în străvechea Bătălie de la Ierihon. Lumina care avea să pecetluiască poporul Său a fost, de asemenea, solia laodiceană care avea să-i trezească și să-i readucă iarăși la experiența Filadelfiei. Acea ultimă lumină a fost un spor al primei lumini, dar poporul Său a neglijat lumina și, implicit, a ales să rătăcească în pustia Laodiceei. 1844, 1849, 1850, 1856 și 1863 reprezintă cinci repere care se regăsesc în istoria de la 11 septembrie 2001 până la apropiata lege duminicală.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> Now Jericho was straitly shut up because of the children of Israel: none went out, and none came in. And the Lord said unto Joshua, See, I have given into thine hand Jericho, and the king thereof, and the mighty men of valour. And ye shall compass the city, all ye men of war, and go round about the city once. Thus shalt thou do six days. And seven priests shall bear before the ark seven trumpets of rams’ horns: and the seventh day ye shall compass the city seven times, and the priests shall blow with the trumpets. And it shall come to pass, that when they make a long blast with the ram’s horn, and when ye hear the sound of the trumpet, all the people shall shout with a great shout; and the wall of the city shall fall down flat, and the people shall ascend up every man straight before him. And Joshua the son of Nun called the priests, and said unto them, Take up the ark of the covenant, and let seven priests bear seven trumpets of rams’ horns before the ark of the Lord. And he said unto the people, Pass on, and compass the city, and let him that is armed pass on before the ark of the Lord. And it came to pass, when Joshua had spoken unto the people, that the seven priests bearing the seven trumpets of rams’ horns passed on before the Lord, and blew with the trumpets: and the ark of the covenant of the Lord followed them. And the armed men went before the priests that blew with the trumpets, and the rereward came after the ark, the priests going on, and blowing with the trumpets. And Joshua had commanded the people, saying, Ye shall not shout, nor make any noise with your voice, neither shall any word proceed out of your mouth, until the day I bid you shout; then shall ye shout.

> Ierihonul era bine închis din pricina copiilor lui Israel: nimeni nu ieșea și nimeni nu intra. Și Domnul a zis lui Iosua: „Iată, am dat în mâna ta Ierihonul, pe împăratul lui și pe vitejii lui. Voi să înconjurați cetatea, toți bărbații de război, dând ocol cetății o dată. Așa să faci șase zile. Și șapte preoți să poarte înaintea chivotului șapte trâmbițe din coarne de berbec; iar în ziua a șaptea să înconjurați cetatea de șapte ori, și preoții să sune din trâmbițe. Și se va întâmpla că, atunci când vor suna îndelung din cornul de berbec și când veți auzi sunetul trâmbiței, tot poporul să scoată un mare strigăt; și zidul cetății va cădea la pământ, iar poporul se va sui, fiecare drept înaintea lui.” Atunci Iosua, fiul lui Nun, a chemat pe preoți și le-a zis: „Luați chivotul legământului și șapte preoți să poarte șapte trâmbițe din coarne de berbec înaintea chivotului Domnului.” Și a zis poporului: „Treceți înainte și înconjurați cetatea, iar cei înarmați să treacă înaintea chivotului Domnului.” Și s-a întâmplat că, după ce Iosua a vorbit poporului, cei șapte preoți care purtau cele șapte trâmbițe din coarne de berbec au trecut înaintea Domnului și au sunat din trâmbițe; iar chivotul legământului Domnului venea după ei. Bărbații înarmați mergeau înaintea preoților care sunau din trâmbițe, iar ariergarda venea după chivot, preoții mergând înainte și sunând din trâmbițe. Și Iosua poruncise poporului, zicând: „Să nu strigați și să nu faceți niciun zgomot cu glasul vostru, nici să nu iasă vreun cuvânt din gura voastră până în ziua când vă voi spune: «Strigați!» Atunci să strigați.”

> So the ark of the Lord compassed the city, going about it once: and they came into the camp, and lodged in the camp. And Joshua rose early in the morning, and the priests took up the ark of the Lord. And seven priests bearing seven trumpets of rams’ horns before the ark of the Lord went on continually, and blew with the trumpets: and the armed men went before them; but the rereward came after the ark of the Lord, the priests going on, and blowing with the trumpets. And the second day they compassed the city once, and returned into the camp: so they did six days. And it came to pass on the seventh day, that they rose early about the dawning of the day, and compassed the city after the same manner seven times: only on that day they compassed the city seven times. And it came to pass at the seventh time, when the priests blew with the trumpets, Joshua said unto the people, Shout; for the Lord hath given you the city.

> Astfel, chivotul Domnului a înconjurat cetatea, ocolind-o o dată; apoi au intrat în tabără și au rămas în tabără peste noapte. Iosua s-a sculat dis-de-dimineață, iar preoții au luat chivotul Domnului. Și șapte preoți, purtând șapte trâmbițe din coarne de berbec înaintea chivotului Domnului, mergeau neîncetat înainte și sunau din trâmbițe; iar oamenii înarmați mergeau înaintea lor; dar ariergarda venea după chivotul Domnului, în timp ce preoții mergeau și sunau din trâmbițe. A doua zi au înconjurat cetatea o dată și s-au întors în tabără; astfel au făcut timp de șase zile. Și s-a întâmplat că, în a șaptea zi, s-au sculat devreme, pe la revărsatul zorilor, și au înconjurat cetatea în același fel de șapte ori: numai în ziua aceea au înconjurat cetatea de șapte ori. Și s-a întâmplat că, la a șaptea oară, când preoții au sunat din trâmbițe, Iosua a zis poporului: „Strigați, căci Domnul v-a dat cetatea.”

> And the city shall be accursed, even it, and all that are therein, to the Lord: only Rahab the harlot shall live, she and all that are with her in the house, because she hid the messengers that we sent. And ye, in any wise keep yourselves from the accursed thing, lest ye make yourselves accursed, when ye take of the accursed thing, and make the camp of Israel a curse, and trouble it. But all the silver, and gold, and vessels of brass and iron, are consecrated unto the Lord: they shall come into the treasury of the Lord. So the people shouted when the priests blew with the trumpets: and it came to pass, when the people heard the sound of the trumpet, and the people shouted with a great shout, that the wall fell down flat, so that the people went up into the city, every man straight before him, and they took the city.

> Și cetatea va fi dată nimicirii, ea și tot ce este în ea, pentru Domnul; numai Rahav, desfrânata, va trăi, ea și toți cei ce sunt cu ea în casă, pentru că a ascuns pe soliile pe care le-am trimis. Iar voi, feriți-vă cu orice preț de lucrul dat nimicirii, ca nu cumva să vă dați și voi nimicirii când veți lua din lucrul dat nimicirii și să faceți tabăra lui Israel o nimicire și s-o tulburați. Dar tot argintul și aurul și vasele de aramă și de fier sunt închinate Domnului: ele să intre în vistieria Domnului. Poporul a strigat deci, când preoții au sunat din trâmbițe; și s-a întâmplat că, atunci când poporul a auzit sunetul trâmbiței și poporul a scos un mare strigăt, zidul s-a prăbușit de tot, astfel încât poporul s-a suit în cetate, fiecare drept înaintea lui, și au luat cetatea.

> And they utterly destroyed all that was in the city, both man and woman, young and old, and ox, and sheep, and ass, with the edge of the sword. But Joshua had said unto the two men that had spied out the country, Go into the harlot’s house, and bring out thence the woman, and all that she hath, as ye sware unto her. And the young men that were spies went in, and brought out Rahab, and her father, and her mother, and her brethren, and all that she had; and they brought out all her kindred, and left them without the camp of Israel. And they burnt the city with fire, and all that was therein: only the silver, and the gold, and the vessels of brass and of iron, they put into the treasury of the house of the Lord. And Joshua saved Rahab the harlot alive, and her father’s household, and all that she had; and she dwelleth in Israel even unto this day; because she hid the messengers, which Joshua sent to spy out Jericho. And Joshua adjured them at that time, saying, Cursed be the man before the Lord, that riseth up and buildeth this city Jericho: he shall lay the foundation thereof in his firstborn, and in his youngest son shall he set up the gates of it. So the Lord was with Joshua; and his fame was noised throughout all the country. Joshua 6:1–27.

> Și au nimicit cu desăvârșire tot ce era în cetate, și bărbat, și femeie, și tânăr, și bătrân, și bou, și oaie, și măgar, cu ascuțișul sabiei. Dar Iosua le spusese celor doi bărbați care iscodiseră țara: „Intrați în casa curvei și scoateți de acolo pe femeia aceea și tot ce este al ei, așa cum i-ați jurat.” Și tinerii care fuseseră iscoade au intrat și au scos afară pe Rahab, și pe tatăl ei, și pe mama ei, și pe frații ei, și tot ce avea; au scos afară toate rudele ei și i-au așezat în afara taberei lui Israel. Și au ars cetatea cu foc și tot ce era în ea; numai argintul, aurul și vasele de aramă și de fier le-au pus în vistieria Casei Domnului. Iar Iosua a lăsat cu viață pe Rahab, curva, și casa tatălui ei, și tot ce avea; și ea a locuit în Israel până în ziua de astăzi, pentru că ascunsese pe solii pe care îi trimisese Iosua să iscodească Ierihonul. Și Iosua i-a pus atunci sub jurământ, zicând: „Blestemat să fie înaintea Domnului omul care se va scula să zidească din nou cetatea aceasta, Ierihonul; pe întâiul lui născut îi va pune temelia și pe fiul lui cel mai tânăr îi va așeza porțile.” Astfel Domnul a fost cu Iosua; și faima lui s-a răspândit în toată țara. Iosua 6:1–27.

Back to Articles