Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Seven

Descoperirea lui Iisus Hristos – Numărul șapte

The Third Woe and the Rise of the Seventh Kingdom: The Prophetic Significance of the Sunday Law

Al treilea vai și ridicarea celei de-a șaptea împărăției: semnificația profetică a legii duminicale

Author

Jeff Pippenger

Published

October 29, 2023

Formats

PDF
Word

In chapter eleven of Revelation, the two witnesses are lifted up to heaven as an ensign in “the same hour” that a “tenth part of the city” falls. In that hour the “second woe is past; and behold, the third woe cometh quickly.” Islam is the seventh trumpet and the third woe that comes at the “hour” of the Sunday law “earthquake.”

În capitolul unsprezece din Apocalipsă, cei doi martori sunt înălțați la cer ca un stindard în „același ceas” în care cade „a zecea parte a cetății”. În ceasul acela „al doilea vai a trecut; și iată, al treilea vai vine curând.” Islamul este a șaptea trâmbiță și al treilea vai care vine la „ceasul” „cutremurului” legii duminicale.

> And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded; and there were great voices in heaven, saying, The kingdoms of this world are become the kingdoms of our Lord, and of his Christ; and he shall reign for ever and ever. And the four and twenty elders, which sat before God on their seats, fell upon their faces, and worshipped God, Saying, We give thee thanks, O Lord God Almighty, which art, and wast, and art to come; because thou hast taken to thee thy great power, and hast reigned. And the nations were angry, and thy wrath is come, and the time of the dead, that they should be judged, and that thou shouldest give reward unto thy servants the prophets, and to the saints, and them that fear thy name, small and great; and shouldest destroy them which destroy the earth. And the temple of God was opened in heaven, and there was seen in his temple the ark of his testament: and there were lightnings, and voices, and thunderings, and an earthquake, and great hail. Revelation 11:12–19.

> Și au auzit un glas mare din cer, zicându-le: „Suiți-vă aici.” Și s-au suit la cer într-un nor, iar vrăjmașii lor i-au văzut. Și chiar în ceasul acela a fost un mare cutremur, și a zecea parte a cetății a căzut, și în cutremur au fost uciși șapte mii de oameni; iar cei rămași s-au înspăimântat și au dat slavă Dumnezeului cerului. Al doilea vai a trecut; și, iată, al treilea vai vine curând. Și al șaptelea înger a sunat din trâmbiță; și s-au auzit glasuri puternice în cer, zicând: „Împărățiile lumii acesteia au devenit ale Domnului nostru și ale Hristosului Său; și El va împărăți în vecii vecilor.” Și cei douăzeci și patru de bătrâni, care ședeau înaintea lui Dumnezeu pe scaunele lor, au căzut cu fețele la pământ și s-au închinat lui Dumnezeu, zicând: „Îți aducem mulțumiri, Doamne Dumnezeule Atotputernic, Care ești, Care ai fost și Care vii, pentru că Ți-ai luat puterea Ta cea mare și ai împărățit. Și neamurile s-au mâniat, și a venit mânia Ta, și vremea morților, ca să fie judecați, și să dai răsplata robilor Tăi, prorocilor, și sfinților, și celor ce se tem de Numele Tău, mici și mari, și să nimicești pe cei ce nimicesc pământul.” Și templul lui Dumnezeu a fost deschis în cer, și în templul Său s-a văzut chivotul legământului Său; și au fost fulgere, glasuri, tunete, un cutremur și grindină mare. Apocalipsa 11:12-19.

The two witnesses ascend to heaven in a cloud, which prophetically represents a group of angels. As previously cited in these articles and as found in Habakkuk’s Tables, Sister White identifies that when the individual messages represented as the first, the second and the third angel arrive into prophetic history, they are portrayed as singular angels, but the message of the Midnight Cry, is represented by many angels. The two witnesses are lifted up into heaven as they proclaim the message of the Midnight Cry by an army of angels, thus they are taken into heaven “in a cloud.”

Cei doi martori se înalță la cer într-un nor, care, în mod profetic, reprezintă un grup de îngeri. După cum s-a citat anterior în aceste articole și după cum se găsește în Tablele lui Habacuc, sora White arată că atunci când mesajele individuale, reprezentate ca primul, al doilea și al treilea înger, intră în istoria profetică, ele sunt înfățișate ca îngeri individuali, însă solia Strigătului de la Miezul Nopții este reprezentată de mulți îngeri. Cei doi martori sunt înălțați la cer, pe când proclamă solia Strigătului de la Miezul Nopții, de o oaste de îngeri; astfel, ei sunt luați la cer „într-un nor”.

> “Near the close of the second angel’s message, I saw a great light from heaven shining upon the people of God. The rays of this light seemed bright as the sun. And I heard the voices of angels crying, ‘Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him!’

> Către încheierea soliei celui de-al doilea înger, am văzut o mare lumină din cer strălucind asupra poporului lui Dumnezeu. Razele acestei lumini păreau strălucitoare ca soarele. Și am auzit glasurile îngerilor strigând: «Iată, Mirele vine; ieșiți în întâmpinarea Lui!»

> “This was the midnight cry, which was to give power to the second angel’s message. Angels were sent from heaven to arouse the discouraged saints and prepare them for the great work before them. The most talented men were not the first to receive this message. Angels were sent to the humble, devoted ones, and constrained them to raise the cry, ‘Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him!’ Those entrusted with the cry made haste, and in the power of the Holy Spirit sounded the message, and aroused their discouraged brethren. This work did not stand in the wisdom and learning of men, but in the power of God, and His saints who heard the cry could not resist it. The most spiritual received this message first, and those who had formerly led in the work were the last to receive and help swell the cry, ‘Behold, the Bridegroom cometh; go ye out to meet Him!’” Early Writings, 238.

> Acesta a fost strigătul de la miezul nopții, care avea să dea putere soliei celui de-al doilea înger. Îngeri au fost trimiși din cer pentru a-i trezi pe sfinții descurajați și a-i pregăti pentru marea lucrare dinaintea lor. Cei mai talentați oameni nu au fost primii care au primit această solie. Îngeri au fost trimiși la cei smeriți și devotați și i-au constrâns să înalțe strigătul: „Iată, Mirele vine; ieșiți-I în întâmpinare!” Cei cărora le fusese încredințat strigătul s-au grăbit și, prin puterea Duhului Sfânt, au făcut să răsune solia și i-au trezit pe frații lor descurajați. Această lucrare nu se întemeia pe înțelepciunea și erudiția oamenilor, ci pe puterea lui Dumnezeu, iar sfinții Săi care au auzit strigătul nu i-au putut rezista. Cei mai spirituali au primit întâi această solie, iar cei care mai înainte conduseseră în lucrare au fost ultimii care au primit-o și au ajutat la amplificarea strigătului: „Iată, Mirele vine; ieșiți-I în întâmpinare!” Scrieri timpurii, 238.

In the hour of the earthquake, which destroys a tenth part of the city, seven thousand men are slain. The earthquake is the Sunday law in the United States. A city is a kingdom in prophecy, and the United States is one tenth of the kingdom of the ten kings of Revelation 17. The United States is overthrown at the earthquake of the Sunday law and ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy, and then transcends into the premier king of the ten kings, the seventh kingdom of Bible prophecy, who will agree to give their kingdom unto the papacy who is the eighth which is of the seven.

În ceasul cutremurului, care nimicește a zecea parte a cetății, șapte mii de bărbați sunt uciși. Cutremurul este legea duminicală în Statele Unite. O cetate este un regat în profeție, iar Statele Unite sunt o zecime din regatul celor zece regi din Apocalipsa 17. Statele Unite sunt răsturnate de cutremurul legii duminicale și încetează a mai fi al șaselea regat al profeției biblice, iar apoi se înalță la poziția de cel dintâi dintre cei zece regi, devenind al șaptelea regat al profeției biblice; iar cei zece regi vor cădea de acord să-și dea regatul papalității, care este a opta și este dintre cei șapte.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. And he saith unto me, The waters which thou sawest, where the whore sitteth, are peoples, and multitudes, and nations, and tongues. And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:12–18.

> Și cele zece coarne pe care le-ai văzut sunt zece împărați, care încă nu au primit o împărăție; dar vor primi putere ca împărați, pentru un ceas, împreună cu fiara. Aceștia au un singur gând și își vor da puterea și tăria fiarei. Aceștia se vor război cu Mielul, iar Mielul îi va birui, căci El este Domnul domnilor și Împăratul împăraților; și cei care sunt cu El sunt chemați, aleși și credincioși. Și mi-a zis: Apele pe care le-ai văzut, pe care șade desfrânata, sunt popoare și mulțimi și neamuri și limbi. Și cele zece coarne pe care le-ai văzut pe fiară, acestea o vor urî pe desfrânată, o vor pustii și o vor dezgoli, îi vor mânca carnea și o vor arde cu foc. Căci Dumnezeu a pus în inimile lor să împlinească voia Lui, să fie de un gând și să-și dea împărăția fiarei, până când se vor împlini cuvintele lui Dumnezeu. Și femeia pe care ai văzut-o este cetatea cea mare, care domnește peste împărații pământului. Apocalipsa 17:12-18.

The ten kings of the United Nations “agree” to “give their worldwide “kingdom unto the beast.” They have “one mind,” just as they “consulted together with one consent,” in Psalms eighty- three. Ahab was the king of the ten tribes, who committed the unlawful relationship of fornication with the whore of Tyre in Isaiah twenty-three. Ahab and Jezebel’s unlawful relationship typified the unlawful relationship of Herod and Herodias in the time of Elijah, represented as John the Baptist. Herod was a representative of the Roman Empire, which in Daniel seven, the Roman Empire consists of ten horns. The ten horns were typified by Ahab’s kingdom of ten tribes, and they both provide witnesses to the ten kings of the United Nations. With Ahab and Herod representing the state in the unlawful relationships, their role was to accomplish the persecution of heretics for the whore of Tyre, who sings her songs at the end of the symbolic seventy years.

Cei zece împărați ai Națiunilor Unite „sunt de acord” să „își dea” „împărăția lor mondială fiarei”. Ei au „un singur cuget”, întocmai cum „s-au sfătuit împreună cu un singur cuget” în Psalmul optzeci și trei. Ahab a fost regele celor zece seminții, care a săvârșit relația nelegiuită a curviei cu desfrânata din Tir, în Isaia, capitolul douăzeci și trei. Relația nelegiuită dintre Ahab și Izabela a prefigurat relația nelegiuită dintre Irod și Irodiada, pe vremea lui Ilie, reprezentat ca Ioan Botezătorul. Irod a fost un reprezentant al Imperiului Roman, despre care, în Daniel, capitolul șapte, se spune că are zece coarne. Cele zece coarne au fost prefigurate de împărăția de zece seminții a lui Ahab, iar amândouă dau mărturie despre cei zece împărați ai Națiunilor Unite. Avându-i pe Ahab și pe Irod ca reprezentanți ai statului în aceste relații nelegiuite, rolul lor a fost să ducă la îndeplinire prigoana ereticilor, în slujba desfrânatei din Tir, care își cântă cântările la sfârșitul celor șaptezeci de ani simbolici.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> "Regii, cârmuitorii și guvernatorii și-au pus asupra lor stigmatul Antihristului și sunt înfățișați ca balaurul care iese să poarte război împotriva sfinților — a acelora care păzesc poruncile lui Dumnezeu și care au credința lui Isus." Mărturii pentru slujitori, 38.

At the Sunday law the earth beast ceases to reign as the sixth kingdom of Bible prophecy, for it has just committed fornication with Jezebel, and then takes the leadership of the United Nations. It then forces the entire world to set up a worldwide image of the beast, as they had previously accomplished at the Sunday law in their nation.

La legea duminicală, fiara care se ridică din pământ încetează să domnească în calitate de a șasea împărăție a profeției biblice, căci tocmai a săvârșit curvie cu Izabela, iar apoi preia conducerea Organizației Națiunilor Unite. Ea obligă apoi întreaga lume să instituie la nivel mondial chipul fiarei, așa cum procedaseră mai înainte, la legea duminicală, în națiunea lor.

> And deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do in the sight of the beast; saying to them that dwell on the earth, that they should make an image to the beast, which had the wound by a sword, and did live. And he had power to give life unto the image of the beast, that the image of the beast should both speak, and cause that as many as would not worship the image of the beast should be killed. And he causeth all, both small and great, rich and poor, free and bond, to receive a mark in their right hand, or in their foreheads: And that no man might buy or sell, save he that had the mark, or the name of the beast, or the number of his name. Revelation 13:14–17.

> Și îi amăgește pe cei ce locuiesc pe pământ prin semnele pe care i s-a dat să le facă înaintea fiarei, spunând celor ce locuiesc pe pământ să facă un chip al fiarei, care fusese rănită cu sabia și a rămas în viață. Și i s-a dat să dea suflare de viață chipului fiarei, pentru ca chipul fiarei să și vorbească și să facă astfel încât toți câți nu se vor închina chipului fiarei să fie omorâți. Și îi face pe toți, mici și mari, bogați și săraci, slobozi și robi, să primească un semn pe mâna lor dreaptă sau pe frunțile lor; și ca nimeni să nu poată cumpăra sau vinde, decât cel ce are semnul, sau numele fiarei, sau numărul numelui ei. Apocalipsa 13:14-17.

Ahab, Herod, the ten kings of the Roman Empire and the ten kings of the United Nations represent the dragon that goes to make war with the saints, for it is always Jezebel’s paramour that accomplishes the persecuting of those who Jezebel classifies as heretics.

Ahab, Irod, cei zece regi ai Imperiului Roman și cei zece regi ai Națiunilor Unite reprezintă balaurul care se duce să poarte război împotriva sfinților, căci întotdeauna amantul Izabelei este acela care înfăptuiește prigoana împotriva celor pe care Izabela îi califică drept eretici.

> “Thus while the dragon, primarily, represents Satan, it is, in a secondary sense, a symbol of pagan Rome.” The Great Controversy, 439.

> Astfel, deși balaurul, în primul rând, îl reprezintă pe Satana, el este, într-un sens secundar, un simbol al Romei păgâne. Tragedia veacurilor, 439.

At the earthquake of the Sunday law there are “seven thousand” men that are “slain.” In Daniel eleven and verse forty-one, “many are overthrown.” Those overthrown when the Sunday law arrives, are Laodicean Seventh-day Adventists who have not prepared for the crisis. The number “seven thousand” represents the remnant of God’s people. God told Elijah, at the crisis of mount Carmel, which represents the Sunday law crisis, that there were “seven thousand in Israel” who had not bowed a knee to Baal. The apostle Paul comments on this.

La cutremurul legii duminicale, „șapte mii” de oameni sunt „uciși”. În Daniel unsprezece, versetul patruzeci și unu, „mulți cad”. Cei care cad când sosește legea duminicală sunt adventiști de ziua a șaptea laodiceeni care nu s-au pregătit pentru criză. Numărul „șapte mii” reprezintă rămășița poporului lui Dumnezeu. Dumnezeu i-a spus lui Ilie, la criza de pe muntele Carmel, care reprezintă criza legii duminicale, că erau „șapte mii în Israel” care nu și-au plecat genunchiul înaintea lui Baal. Apostolul Pavel comentează asupra acestui fapt.

> I say then, Hath God cast away his people? God forbid. For I also am an Israelite, of the seed of Abraham, of the tribe of Benjamin. God hath not cast away his people which he foreknew. Wot ye not what the scripture saith of Elias? how he maketh intercession to God against Israel, saying, Lord, they have killed thy prophets, and digged down thine altars; and I am left alone, and they seek my life. But what saith the answer of God unto him? I have reserved to myself seven thousand men, who have not bowed the knee to the image of Baal. Even so then at this present time also there is a remnant according to the election of grace. Romans 11:1–5.

> Spun deci: A lepădat Dumnezeu poporul Său? Nicidecum. Căci și eu sunt israelit, din sămânța lui Avraam, din seminția lui Beniamin. Dumnezeu n-a lepădat poporul Său pe care l-a cunoscut mai dinainte. Nu știți ce spune Scriptura despre Ilie? Cum se plânge el lui Dumnezeu împotriva lui Israel, zicând: Doamne, Ți-au ucis profeții și Ți-au dărâmat altarele; iar eu am rămas singur, și ei caută să-mi ia viața. Dar ce-i spune răspunsul lui Dumnezeu? Mi-am păstrat șapte mii de bărbați, care nu și-au plecat genunchiul înaintea chipului lui Baal. Tot astfel, și în vremea de față este o rămășiță după alegerea harului. Romani 11:1-5.

The words “seven thousand” represent a remnant of God’s people, but the context where they are symbolically identified, must be factored in. The men overthrown at the earthquake of the Sunday law are the remnant of unfaithful Seventh-day Adventists who are there and then, taken captive by modern spiritual Babylon. In the prophetic history of ancient literal Israel, when Babylon desolated Jerusalem the second of three times, there was a remnant of “seven thousand” “mighty” men “of the land” taken captive.

Expresia «șapte mii» reprezintă o rămășiță a poporului lui Dumnezeu, însă trebuie luat în considerare contextul în care această expresie îi identifică în mod simbolic. Bărbații doborâți la cutremurul legii duminicale sunt rămășița adventiștilor de ziua a șaptea necredincioși, care, atunci și acolo, sunt duși în robie de Babilonul spiritual modern. În istoria profetică a Israelului literal din vechime, când Babilonul a pustiit Ierusalimul a doua oară din trei, a existat o rămășiță de «șapte mii» de bărbați «viteji» «ai țării», luați în robie.

> And he carried away Jehoiachin to Babylon, and the king’s mother, and the king’s wives, and his officers, and the mighty of the land, those carried he into captivity from Jerusalem to Babylon. And all the men of might, even seven thousand, and craftsmen and smiths a thousand, all that were strong and apt for war, even them the king of Babylon brought captive to Babylon. And the king of Babylon made Mattaniah his father’s brother king in his stead, and changed his name to Zedekiah. 2 Kings 24:15–17.

> Și l-a dus pe Ioiachin la Babilon, și pe mama împăratului, pe soțiile împăratului, pe dregătorii lui și pe vitejii țării; pe aceștia i-a dus în robie din Ierusalim la Babilon. Iar pe toți bărbații viteji, în număr de șapte mii, și pe meșteșugari și pe fierari, în număr de o mie, pe toți cei tari și deprinși la război, pe aceștia i-a dus împăratul Babilonului robi la Babilon. Iar împăratul Babilonului l-a pus împărat în locul lui pe Matania, fratele tatălui lui, și i-a schimbat numele în Zedechia. 2 Împărați 24:15-17.

Once the mighty men of Jerusalem are overthrown at the earthquake of the Sunday law, “the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded.” The third woe is the seventh trumpet that the seventh angel sounds. In the “hour” of the “earthquake” of the Sunday law—Islam strikes!

Odată ce vitejii Ierusalimului sunt doborâți în timpul cutremurului legii duminicale, „al treilea vai vine curând. Și al șaptelea înger a sunat.” Al treilea vai este a șaptea trâmbiță pe care o sună al șaptelea înger. În „ceasul” „cutremurului” legii duminicale—Islam lovește!

One of the primary characteristics of Islam in the first and second woes, was the historical fact that their mode of warfare was unlike the common tactics of war carried out in the history where they fulfilled their prophetic role. Their mode of warfare was to strike suddenly and unexpectedly. The word “assassin” is derived from the practices of the Islamic warriors in that period of history. Their attacks were as the Japanese Kamikazes of World War Two. The Islamic warriors expected to die when they assassinated their target. For this reason, a common practice for the warriors was to prepare for death by getting intoxicated on hashish, before their attack to help subdue the fear of death. When they struck their victims, it was sudden and unexpected, and their dependence upon hashish for the desired mental state, combined with the secret attack, formed the etymological basis of the word “assassin,” due to its connection with the word hashish.

Una dintre trăsăturile principale ale islamului, în cadrul primului și celui de-al doilea «vai», a fost faptul istoric că modul lor de a purta războiul nu semăna cu tacticile obișnuite de război folosite în epoca în care și-au împlinit rolul profetic. Modul lor de a face război era să lovească brusc și pe neașteptate. Cuvântul «asasin» derivă din practicile războinicilor islamici din acea perioadă istorică. Atacurile lor au fost asemănătoare cu cele ale kamikaze-lor japonezi din cel de-al Doilea Război Mondial. Războinicii islamici se așteptau să moară atunci când își asasineau ținta. Din acest motiv, o practică obișnuită pentru războinici era să se pregătească pentru moarte narcotizându-se cu hașiș, înainte de atac, pentru a ajuta la înăbușirea fricii de moarte. Când își loveau victimele, lovitura era bruscă și neașteptată, iar dependența lor de hașiș pentru starea mentală dorită, combinată cu atacul pe ascuns, a constituit baza etimologică a cuvântului «asasin», datorită legăturii sale cu cuvântul «hașiș».

The third woe and the seventh trumpet “cometh quickly.”

Al treilea vai și a șaptea trâmbiță „vin curând”.

Similarly, on October 22, 1844, the messenger of the covenant came “suddenly” to His temple. Sister White defined the “suddenness” of the arrival of the messenger of the covenant, representing that His coming was “unexpected.” Therefore all four “comings” that were fulfilled on October 22, 1844 were unexpected and sudden.

În mod asemănător, la 22 octombrie 1844, Solul legământului a venit „deodată” la Templul Său. Sora White a definit caracterul de „deodată” al sosirii Solului legământului, arătând că venirea Lui a fost „neașteptată”. Prin urmare, toate cele patru „veniri” care s-au împlinit la 22 octombrie 1844 au fost neașteptate și subite.

> “The coming of Christ as our high priest to the most holy place, for the cleansing of the sanctuary, brought to view in Daniel 8:14; the coming of the Son of man to the Ancient of Days, as presented in Daniel 7:13; and the coming of the Lord to His temple, foretold by Malachi, are descriptions of the same event; and this is also represented by the coming of the bridegroom to the marriage, described by Christ in the parable of the ten virgins, of Matthew 25.” The Great Controversy, 426.

> Venirea lui Hristos, ca Marele nostru Preot, în Sfânta Sfintelor, pentru curățirea sanctuarului, prezentată în Daniel 8:14; venirea Fiului omului la Cel Îmbătrânit de zile, așa cum este prezentată în Daniel 7:13; și venirea Domnului la templul Său, prorocită de Maleahi, sunt descrieri ale aceluiași eveniment; iar acesta este, de asemenea, reprezentat prin venirea mirelui la nuntă, descrisă de Hristos în pilda celor zece fecioare din Matei 25. Marea Luptă, 426.

The parable of the ten virgins is repeated to the very letter, thus all four “comings” that were fulfilled on October 22, 1844, are to be fulfilled to the very letter again at the earthquake that is the Sunday law. Commenting on the parable of the virgins, Sister White adds to the witness that identifies the suddenness and unexpectedness that is symbolized at the earthquake of the Sunday law, which is the perfect fulfillment of the Midnight Cry.

Pilda celor zece fecioare se repetă ad litteram; astfel, toate cele patru „veniri” care s-au împlinit la 22 octombrie 1844 urmează să se împlinească din nou, ad litteram, odată cu cutremurul care este legea duminicală. Comentând pilda fecioarelor, Sora White adaugă la mărturia care identifică caracterul subit și neașteptat simbolizat prin cutremurul legii duminicale, acesta fiind împlinirea desăvârșită a Strigării de la miezul nopții.

> “Character is revealed by a crisis. When the earnest voice proclaimed at midnight, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ the sleeping virgins roused from their slumbers, and it was seen who had made preparation for the event. Both parties were taken unawares, but one was prepared for the emergency, and the other was found without preparation. Character is revealed by circumstances. Emergencies bring out the true metal of character. Some sudden and unlooked-for calamity, bereavement, or crisis, some unexpected sickness or anguish, something that brings the soul face to face with death, will bring out the true inwardness of the character. It will be made manifest whether or not there is any real faith in the promises of the word of God. It will be made manifest whether or not the soul is sustained by grace, whether there is oil in the vessel with the lamp.

> Caracterul este dezvăluit de o criză. Când, la miezul nopții, glasul stăruitor a vestit: „Iată, Mirele vine; ieșiți în întâmpinarea Lui”, fecioarele adormite au fost trezite din somnul lor și s-a văzut cine făcuse pregătiri pentru acest eveniment. Ambele părți au fost prinse pe nepregătite, dar una era pregătită pentru situația de criză, iar cealaltă a fost găsită nepregătită. Caracterul este dezvăluit de împrejurări. Situațiile-limită scot la iveală adevărata tărie a caracterului. Vreo nenorocire bruscă și neprevăzută, un doliu sau o criză, vreo boală neașteptată sau vreo suferință, ceva care aduce sufletul față în față cu moartea, va scoate la iveală adevărata esență lăuntrică a caracterului. Se va face vădit dacă există sau nu vreo credință reală în făgăduințele Cuvântului lui Dumnezeu. Se va face vădit dacă sufletul este sau nu susținut de har, dacă este untdelemn în vas, împreună cu candela.

> “Testing times come to all. How do we conduct ourselves under the test and proving of God? Do our lamps go out? or do we still keep them burning? Are we prepared for every emergency by our connection with Him who is full of grace and truth? The five wise virgins could not impart their character to the five foolish virgins. Character must be formed by us as individuals.” Review and Herald, October 17, 1895.

> Vremuri de încercare vin asupra tuturor. Cum ne purtăm sub încercarea și punerea la încercare a lui Dumnezeu? Ni se sting candelele? Sau le păstrăm încă aprinse? Suntem pregătiți pentru orice eventualitate prin legătura noastră cu Acela care este plin de har și de adevăr? Cele cinci fecioare înțelepte nu au putut împărtăși caracterul lor celor cinci fecioare neînțelepte. Caracterul trebuie format de fiecare în parte. Review and Herald, 17 octombrie 1895.

At the earthquake of the Sunday law, the United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy. The remnant of seven thousand Laodicean Adventists that have not prepared for the crisis, will manifest a character prepared for the mark of the beast. Then Islam suddenly and unexpectedly arrives, for “the third woe cometh quickly” as “the seventh angel” sounds!

La cutremurul legii duminicale, Statele Unite ale Americii încetează să mai fie cea de-a șasea împărăție din profeția biblică. Rămășița de șapte mii de adventiști laodiceeni, care nu s-au pregătit pentru criză, va manifesta un caracter pregătit pentru semnul fiarei. Atunci Islamul sosește brusc și pe neașteptate, căci "al treilea vai vine curând", pe când "al șaptelea înger" sună!

The four ‘comings’ that were all fulfilled on October 22, 1844 are then repeated. The first coming identified the opening of the judgment, in fulfillment of Daniel eight verse fourteen. It confirmed the message of the first angel that announced that the “hour” of His judgment is come. That fulfillment typifies the “hour” of the earthquake, which begins at the Sunday law, and is the “hour” when Islam brings “His judgment” upon the United States for the passage of a Sunday law.

Cele patru „veniri” care s-au împlinit toate la 22 octombrie 1844 sunt apoi repetate. Prima venire a indicat deschiderea judecății, în împlinirea Daniel, capitolul opt, versetul paisprezece. Ea a confirmat solia primului înger, care a anunțat că „ceasul” judecății Lui a venit. Acea împlinire tipifică „ceasul” cutremurului, care începe odată cu legea duminicală și este „ceasul” când Islamul aduce „judecata Sa” asupra Statelor Unite pentru adoptarea unei legi duminicale.

The messenger of the covenant in Malachi chapter three, came suddenly to the temple He had raised up in forty-six years from 1798 to 1844, to enter into a covenant with the “Levites” of the Millerite history. At the earthquake of the Sunday law, the messenger of the covenant suddenly comes to enter into the temple of resurrected dead dry bones, to enter into covenant with the “Levites” of the history of the one hundred and forty-four thousand.

Solul legământului din Maleahi, capitolul al treilea, a venit deodată la templul pe care El îl ridicase în patruzeci și șase de ani, din 1798 până în 1844, ca să intre în legământ cu „Leviții” istoriei millerite. La cutremurul legii duminicale, Solul legământului vine deodată să intre în templul oaselor moarte și uscate care au fost înviate, ca să intre în legământ cu „Leviții” istoriei celor o sută patruzeci și patru de mii.

At the earthquake of the Sunday law the Son of man comes to the Father to receive a kingdom in fulfillment of Daniel seven verse thirteen, as He did on October 22, 1844, for at the “hour” of the earthquake there are “voices in heaven,” who proclaim, that the “kingdoms of this world are become the kingdoms of our Lord, and of his Christ; and he shall reign for ever and ever. And the four and twenty elders, which sat before God on their seats, fell upon their faces, and worshipped God, Saying, We give thee thanks, O Lord God Almighty, which art, and wast, and art to come; because thou hast taken to thee thy great power, and hast reigned.”

La cutremurul legii duminicale, Fiul omului vine la Tatăl ca să primească o împărăție, în împlinirea Daniel, capitolul șapte, versetul treisprezece, așa cum a făcut la 22 octombrie 1844; căci la "ceasul" cutremurului sunt "glasuri în cer", care proclamă că "împărățiile acestei lumi au devenit ale Domnului nostru și ale Hristosului Său; și El va împărăți în vecii vecilor. Iar cei douăzeci și patru de bătrâni, care ședeau înaintea lui Dumnezeu pe scaunele lor, au căzut cu fețele la pământ și s-au închinat lui Dumnezeu, zicând: Îți aducem mulțumiri, Doamne Dumnezeule Atotputernice, care ești, care erai și care ai să vii; pentru că Ți-ai luat puterea Ta cea mare și ai împărățit."

In the hour of the earthquake, when His judgment is come, and the two witnesses who have been previously resurrected from the street where they had been murdered stand up. Then, as a mighty army, they are lifted up to heaven while the remnant of seven thousand Laodicean Adventist are overthrown. The wise wheat has there and then been separated from the foolish tares. Christ then receives His kingdom and the seventh trumpet sounds, which is also the third woe, which arrives suddenly and unexpectedly, and then “the nations” are “angry, and thy wrath is come.”

În ceasul cutremurului, când a venit Judecata Lui, și cei doi martori, care fuseseră înviați mai înainte de pe strada pe care fuseseră uciși, se ridică. Atunci, asemenea unei oștiri puternice, ei sunt înălțați la cer, în timp ce rămășița de șapte mii de adventiști laodiceeni este doborâtă. Grâul înțelept a fost chiar acolo și atunci despărțit de neghina nechibzuită. Hristos primește atunci Împărăția Sa, iar a șaptea trâmbiță răsună, care este și al treilea vai, care vine deodată și pe neașteptate, iar atunci „neamurile” „s-au mâniat și a venit mânia Ta”.

The angering of the nations is the prophetic role of Islam, and it begins at the hour of the earthquake and continues until the close of human probation and the seven last plagues, which are presented by the words, “thy wrath has come.” Between the Sunday law in the United States and the close of probation, where God’s wrath is manifested in the seven last plagues—the third woe, a symbol of Islam; the seventh trumpet, a symbol of Islam; and the angering of the nations, a symbol of Islam; provides three symbolic witnesses that the message of the Midnight Cry is a fulfillment of Islam’s arrival at the Sunday law.

Întărâtarea neamurilor este rolul profetic al Islamului și începe la ceasul cutremurului și continuă până la închiderea timpului de probă al omenirii și la cele șapte din urmă plăgi, care sunt prezentate prin cuvintele: «a venit mânia Ta». Între legea duminicală din Statele Unite și închiderea timpului de probă, unde mânia lui Dumnezeu este manifestată în cele șapte din urmă plăgi, trei martori simbolici — vaiul al treilea, simbol al Islamului; trâmbița a șaptea, simbol al Islamului; și întărâtarea neamurilor, simbol al Islamului — atestă că mesajul Strigării de la miezul nopții este o împlinire a sosirii Islamului la legea duminicală.

As with the Millerite movement at the beginning, the Midnight Cry message was a correction of a failed prediction. In the Millerite history it was a failure of the event that was predicted to take place. In Millerite history at the beginning, the Philadelphians presented their failed prediction, because God held His hand over a mistake in the 1843 chart.

La fel ca în mișcarea millerită la început, mesajul Strigării de la miezul nopții a fost o corecție a unei predicții eșuate. În istoria millerită, eșecul a constat în faptul că evenimentul prezis să aibă loc nu s-a împlinit. La începutul istoriei millerite, Filadelfienii au prezentat predicția lor care avea să se dovedească eșuată, deoarece Dumnezeu Și-a ținut mâna peste o greșeală din diagrama din 1843.

In the Laodicean movement at the end of Future for America, God never held His hand over the mistake. It was human hands that covered the truth that time was to be no longer used in prophetic application. Human hands represent human works.

În mișcarea laodiceeană de la sfârșitul Future for America, Dumnezeu nu Și-a ținut niciodată mâna peste greșeală. Au fost mâini omenești cele care au acoperit adevărul că timpul nu mai trebuia să fie folosit în aplicarea profetică. Mâinile omenești reprezintă faptele omenești.

In the ending movement of the one hundred and forty-four thousand, the error of applying time was sin, for the application of prophetic time was to be no longer used. The sinful application of time was typified by Moses disregarding God’s command to circumcise his son, and it was typified by Uzzah disregarding God’s command that only the priests could handle the ark. It was not the Lord’s will for either of those sinful actions or inactions to be accomplished by God’s people. Sin has only one definition and it is the transgression of the law. Moses transgressed God’s law of circumcision, Uzzah transgressed God’s law of the sanctuary and this movement transgressed God’s prophetic law. Ancient Israel was made the depositaries of God’s law and the Advent movement in its beginning and end were also made the depositaries of God’s prophetic truths.

În mișcarea de încheiere a celor o sută patruzeci și patru de mii, eroarea aplicării timpului a fost păcat, căci aplicarea timpului profetic nu mai era îngăduită. Aplicarea păcătoasă a timpului a fost prefigurată prin nesocotirea de către Moise a poruncii lui Dumnezeu de a-și circumcide fiul și prin nesocotirea de către Uza a poruncii lui Dumnezeu potrivit căreia numai preoții puteau atinge chivotul. Nu a fost voia Domnului ca poporul lui Dumnezeu să săvârșească asemenea acțiuni păcătoase sau să comită asemenea omisiuni. Păcatul are o singură definiție, și anume călcarea legii. Moise a călcat legea lui Dumnezeu privind circumcizia, Uza a călcat legea lui Dumnezeu referitoare la sanctuar, iar această mișcare a călcat legea profetică a lui Dumnezeu. Israelul din vechime a fost făcut depozitarul legii lui Dumnezeu, iar mișcarea adventă, la începutul și la sfârșitul ei, a fost de asemenea făcută depozitara adevărurilor profetice ale lui Dumnezeu.

In her distress, Zipporah immediately accomplished the act of circumcising their son herself, thus representing the repentance those who were involved in this movement were to immediately manifest for the sinful inaction of allowing the application of time to be associated with the message. David likewise manifests severe repentance for Uzzah’s action. For the movement to argue that the application of time in the prediction of July 18, 2020 was in some way correct, that somehow that it was God’s will, is to argue that Moses and Zipporah didn’t truly need to uphold God’s explicit commands, and that God did not really care whether Uzzah touched the ark. July 18, 2020 was a false prediction, and the element that was false was the element of time.

În strâmtorarea ei, Țipora a împlinit pe loc, ea însăși, actul tăierii împrejur a fiului lor, reprezentând astfel pocăința pe care cei implicați în această mișcare trebuiau s-o manifeste de îndată pentru inacțiunea păcătoasă de a fi îngăduit ca aplicarea timpului să fie asociată cu solia. Tot astfel, David manifestă o pocăință profundă pentru fapta lui Uza. Ca mișcarea să susțină că aplicarea timpului în predicția din 18 iulie 2020 a fost, într-un fel, corectă, că, cumva, aceasta a fost voia lui Dumnezeu, înseamnă a susține că Moise și Țipora nu trebuiau, în realitate, să păzească poruncile explicite ale lui Dumnezeu și că lui Dumnezeu nu-I păsa cu adevărat dacă Uza atingea chivotul. 18 iulie 2020 a fost o predicție falsă, iar aspectul fals a fost cel al timpului.

These truths will be explored further in the next article.

Aceste adevăruri vor fi explorate în continuare în articolul următor.

> “The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, and that it should not be hung on time; for time never will be a test again. I saw that some were getting a false excitement arising from preaching time; that the third angel’s message was stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation, and that it needs not time to strengthen it, and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness.” Experience and Views, 48.

> Domnul mi-a arătat că solia celui de-al treilea înger trebuie să înainteze și să fie proclamată copiilor risipiți ai Domnului și că nu trebuie să fie legată de timp; căci timpul nu va mai fi niciodată o încercare. Am văzut că unii căpătau un entuziasm fals, izvorât din propovăduirea timpului; că solia celui de-al treilea înger era mai puternică decât poate fi timpul. Am văzut că această solie poate sta pe propria ei temelie și că nu are nevoie de timp ca să fie întărită, și că va înainta în putere mare, își va face lucrarea și va fi scurtată în neprihănire. Experiențe și Viziuni, 48.

Back to Articles