Article

# Future for America and July 18, 2020 - Number Four

Future for America și 18 iulie 2020 - Numărul patru

1863

1863

Author

Jeff Pippenger

Published

September 19, 2023

Formats

PDF
Word

The message of Daniel chapters eight and nine which are represented by the Ulai River were unsealed in 1798. The prophecy of chapter eight was interpreted in chapter nine by Gabriel, but not until Daniel had set forth a prayer, that is considered one of the most significant human prayers in the Bible. In that prayer Daniel identifies that he had recognized that the desolation of Jerusalem would last seventy years according to what he had discovered in the book of Jeremiah.

Solia din capitolele opt și nouă ale lui Daniel, reprezentată de râul Ulai, a fost desigilată în 1798. Profeția din capitolul opt a fost interpretată în capitolul nouă de către Gabriel, dar nu înainte ca Daniel să fi înălțat o rugăciune, considerată una dintre cele mai semnificative rugăciuni omenești din Biblie. În acea rugăciune, Daniel arată că înțelesese că pustiirea Ierusalimului avea să dureze șaptezeci de ani, după cum descoperise în cartea lui Ieremia.

> In the first year of Darius the son of Ahasuerus, of the seed of the Medes, which was made king over the realm of the Chaldeans; In the first year of his reign I Daniel understood by books the number of the years, whereof the word of the Lord came to Jeremiah the prophet, that he would accomplish seventy years in the desolations of Jerusalem. Daniel 9:1, 2.

> În anul întâi al lui Dariu, fiul lui Ahașveroș, din neamul mezilor, care a fost făcut împărat peste împărăția haldeilor; în anul întâi al domniei lui, eu, Daniel, am înțeles din cărți numărul anilor despre care venise cuvântul Domnului către prorocul Ieremia, că El avea să împlinească șaptezeci de ani în pustiirile Ierusalimului. Daniel 9:1, 2.

Jeremiah also identified that at the end of those seventy years Belshazzar would die as Cyrus the General of Darius conquered Babylon.

Ieremia a mai arătat că la sfârșitul acelor șaptezeci de ani Belșațar avea să moară, pe când Cirus, generalul lui Dariu, cucerea Babilonul.

> And this whole land shall be a desolation, and an astonishment; and these nations shall serve the king of Babylon seventy years. And it shall come to pass, when seventy years are accomplished, that I will punish the king of Babylon, and that nation, saith the Lord, for their iniquity, and the land of the Chaldeans, and will make it perpetual desolations. Jeremiah 25:11, 12.

> Și toată țara aceasta va fi o pustietate și o groază; iar aceste neamuri vor sluji împăratului Babilonului șaptezeci de ani. Iar când se vor împlini șaptezeci de ani, voi pedepsi pe împăratul Babilonului și pe neamul acela, zice Domnul, pentru nelegiuirea lor, și voi pedepsi țara Haldeilor și o voi face pustiiri veșnice. Ieremia 25:11, 12.

Daniel also identified that the seventy years of desolation was a fulfillment of a prophecy recorded by Moses.

Daniel a constatat, de asemenea, că cei șaptezeci de ani ai pustiirii au constituit împlinirea unei profeții consemnate de Moise.

> Yea, all Israel have transgressed thy law, even by departing, that they might not obey thy voice; therefore the curse is poured upon us, and the oath that is written in the law of Moses the servant of God, because we have sinned against him. And he hath confirmed his words, which he spake against us, and against our judges that judged us, by bringing upon us a great evil: for under the whole heaven hath not been done as hath been done upon Jerusalem. As it is written in the law of Moses, all this evil is come upon us: yet made we not our prayer before the Lord our God, that we might turn from our iniquities, and understand thy truth. Daniel 9:11–13.

> Da, tot Israelul a călcat legea ta, abătându-se, ca să nu asculte de glasul tău; de aceea s-a revărsat peste noi blestemul și jurământul care este scris în legea lui Moise, slujitorul lui Dumnezeu, fiindcă am păcătuit împotriva lui. Și el a împlinit cuvintele sale, pe care le-a rostit împotriva noastră și împotriva judecătorilor noștri care ne-au judecat, aducând asupra noastră un mare rău: căci sub tot cerul nu s-a făcut așa cum s-a făcut asupra Ierusalimului. După cum este scris în legea lui Moise, tot acest rău a venit peste noi; și totuși nu ne-am rugat înaintea Domnului, Dumnezeului nostru, ca să ne întoarcem de la fărădelegile noastre și să înțelegem adevărul tău. Daniel 9:11-13.

The “oath” that Israel had broken which produced the “curse” was the “seven times” of Leviticus twenty-six. The word translated as “seven times” in Leviticus twenty-six is the same Hebrew word that is translated as “oath,” in Daniel nine. Moses’ oath represented by the word translated as “seven times” is the first time-prophecy discovered by William Miller and it was the first of his foundational truths that was set aside in 1863. William Miller represented Elijah, and this is confirmed by the Spirit of Prophecy.

„Jurământul” pe care Israel îl încălcase și care a produs „blestemul” era „de șapte ori” din Leviticul douăzeci și șase. Cuvântul tradus prin „de șapte ori” în Leviticul douăzeci și șase este același cuvânt ebraic tradus prin „jurământ” în Daniel nouă. Jurământul lui Moise, reprezentat de cuvântul tradus prin „de șapte ori”, este prima profeție de timp descoperită de William Miller și a fost cea dintâi dintre adevărurile sale fundamentale care a fost pusă deoparte în 1863. William Miller l-a reprezentat pe Ilie, iar acest lucru este confirmat de Spiritul Profeției.

> “Thousands were led to embrace the truth preached by William Miller, and servants of God were raised up in the spirit and power of Elijah to proclaim the message.” Early Writings, 233.

> "Mii au fost conduși să îmbrățișeze adevărul propovăduit de William Miller, iar slujitori ai lui Dumnezeu au fost ridicați în duhul și puterea lui Ilie pentru a proclama mesajul." Early Writings, 233.

In 1863 the Millerite movement ended as those who had formerly been in the movement started the Seventh-day Adventist church. When they began as a church the movement ended. It ended when they slew Moses as represented in the “seven times” of Leviticus twenty-six, and when they simultaneously slew Elijah, the messenger that had presented the “oath” of Moses to the movement. Moses and Elijah were both slain in 1863 and were not to be resurrected until post September 11, 2001, when God took the movement Future for America back to the old paths.

În 1863, mișcarea millerită a luat sfârșit, întrucât cei care anterior făcuseră parte din mișcare au întemeiat Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea. Când s-au constituit ca biserică, mișcarea a luat sfârșit. Ea s-a încheiat când l-au ucis pe Moise, așa cum este reprezentat în „cele șapte vremuri” din Leviticul douăzeci și șase, și când, simultan, l-au ucis pe Ilie, solul care prezentase mișcării „jurământul” lui Moise. Moise și Ilie au fost amândoi uciși în 1863 și nu aveau să fie înviați până după 11 septembrie 2001, când Dumnezeu a readus mișcarea Future for America pe vechile cărări.

Future for America recognized September 11, 2001 as the arrival of the third woe, and what establishes that the identification of Islam’s attack on September 11 was the history of the first two woes as identified by the Millerites which is specifically represented upon both the 1843 and 1850 pioneer charts. By returning to Millerite history to uphold the modern role of Islam, the Lord then opened Future for America’s understanding of the “seven times” of Leviticus twenty-six, which is graphically represented on both charts in the center column. And in both charts, the center of the center column is the cross. When God directed in the production of both of Habakkuk’s tables, He made sure that the “oath” of Moses, the “seven times” of Leviticus twenty-six was the center of all the other prophetic illustrations and that on both tables Christ was placed in the very center.

Future for America a recunoscut data de 11 septembrie 2001 drept sosirea celui de-al treilea vai, iar temeiul pentru identificarea atacului Islamului din 11 septembrie îl constituie istoria primelor două vaiuri, așa cum au fost identificate de milleriți, istorie reprezentată în mod specific pe ambele tabele pionier din 1843 și 1850. Prin întoarcerea la istoria millerită pentru a susține rolul modern al Islamului, Domnul a deschis apoi, pentru Future for America, înțelegerea «celor șapte vremi» din Leviticul douăzeci și șase, care sunt reprezentate grafic pe ambele tabele, în coloana centrală. Iar pe ambele tabele, în centrul coloanei centrale se află crucea. Când Dumnezeu a călăuzit alcătuirea ambelor tabele ale lui Habacuc, S-a îngrijit ca «jurământul» lui Moise, «cele șapte vremi» din Leviticul douăzeci și șase, să fie în centrul tuturor celorlalte ilustrații profetice și ca pe ambele tabele Hristos să fie așezat chiar în centru.

This agreed with a period of time located in another prophecy that was interpreted by Gabriel in chapter nine of Daniel which identified that Christ would confirm the covenant with many for one week.

Acest lucru coincidea cu o perioadă de timp regăsită într-o altă profeție, interpretată de Gabriel în capitolul al nouălea din Daniel, care indica faptul că Hristos avea să confirme legământul cu mulți timp de o săptămână.

> And he shall confirm the covenant with many for one week: and in the midst of the week he shall cause the sacrifice and the oblation to cease, and for the overspreading of abominations he shall make it desolate, even until the consummation, and that determined shall be poured upon the desolate. Daniel 9:27.

> El va întări legământul cu mulți pentru o săptămână; iar la mijlocul săptămânii va face să înceteze jertfa și prinosul, și, din pricina întinderii urâciunilor, îl va face pustiu, chiar până la sfârșit; iar ceea ce este hotărât se va vărsa peste cel pustiit. Daniel 9:27.

A prophetic week is twenty-five hundred and twenty symbolic days, and the prophecy that Gabriel was explaining identified that in the “midst” or center of those twenty-five hundred and twenty symbolic days Christ would be crucified. Christ is the center of ‘the twenty-five twenty’ on both of Habakkuk’s tables and also the week He confirmed the covenant with many.

O săptămână profetică înseamnă două mii cinci sute douăzeci de zile simbolice, iar profeția pe care Gabriel o explica stabilea că în „mijlocul” sau în centrul acelor două mii cinci sute douăzeci de zile simbolice Hristos avea să fie răstignit. Hristos este centrul „celor două mii cinci sute douăzeci” pe ambele table ale lui Habacuc și, de asemenea, al săptămânii în care El a confirmat legământul cu mulți.

In 1863 Adventism began as a church and the Millerite movement that had been empowered with the spirit of Elijah was slain. The Millerite movement understood that in the context of the seven churches of Revelation they had been the Philadelphian church. Those that separated from them after the Great Disappointment of 1844, were then identified as Laodiceans. In 1856 James White began a series of articles in the Review and Herald identifying that the movement that began as Philadelphia had become Laodicea and that the members needed then to seek the remedy offered to the Laodicean church. In the same year, in the same publication James White published a series of articles written by Hiram Edson about the twenty-five hundred and twenty year prophecy of Leviticus twenty-six. The articles were never finished.

În 1863, Adventismul s-a organizat ca biserică, iar mișcarea millerită, care fusese însuflețită de duhul lui Ilie, a fost nimicită. Mișcarea millerită a înțeles că, în contextul celor șapte biserici din Apocalipsă, fusese biserica din Filadelfia. Cei care s-au despărțit de ei după Marea Dezamăgire din 1844 au fost atunci identificați drept laodiceeni. În 1856, James White a început, în Review and Herald, o serie de articole în care arăta că mișcarea care începuse ca Filadelfia devenise Laodicea și că membrii trebuiau atunci să caute remediul oferit bisericii din Laodiceea. În același an, în aceeași publicație, James White a publicat o serie de articole scrise de Hiram Edson despre profeția de două mii cinci sute douăzeci de ani din Leviticul douăzeci și șase. Articolele nu au fost niciodată încheiate.

When the Lord led the movement of Future for America back unto the old paths post September 11, 2001 the articles by Edson were rediscovered, and for the first time in history both of the periods twenty-five hundred and twenty years were recognized as two curses. One against the northern ten tribes and the other against the southern two tribes. Miller had identified the seven times against the southern kingdom of Judah, but Edson identified the seven times against the northern kingdom of Israel. Future for America saw that they both were to be applied. When the two scatterings are combined, they produce prophetic light that had never been recognized by Miller or Edson.

Când Domnul a călăuzit mișcarea Future for America înapoi pe căile cele vechi, după 11 septembrie 2001, articolele lui Edson au fost redescoperite, iar pentru prima dată în istorie ambele perioade de două mii cinci sute douăzeci de ani au fost recunoscute ca două blesteme. Unul împotriva celor zece seminții din nord și celălalt împotriva celor două seminții din sud. Miller identificase cele șapte vremi împotriva împărăției de sud, Iuda, dar Edson a identificat cele șapte vremi împotriva împărăției de nord, Israel. Future for America a înțeles că amândouă trebuiau aplicate. Când cele două împrăștieri sunt combinate, ele produc o lumină profetică ce nu fusese niciodată recunoscută de Miller sau Edson.

When the Lord returned Future for America to the old paths post 2001 the “oath” of Moses came back to life and stood upon its feet. The message connected with the “oath” was then presented by the messengers of the third angel as it had been presented and typified by the messengers of the first angel. Future for America was the movement that proclaimed the message represented by “Moses” in the power of “Elijah,” and Elijah clearly gave the testimony of Moses until the conclusion of a series of presentations titled Habakkuk’s Tables which finished around 2012. When that series of presentations ended, the beast from the bottomless pit ascended to make war upon Moses and Elijah. That warfare began when Future for America determined to stop the work it had been doing since 1996, and begin a school, which in its pride it called, The School of the Prophets. Better it would have been to call the school, the school of the false prophets!

Când Domnul a readus Future for America la cărările vechi după 2001, «jurământul» lui Moise a revenit la viață și s-a ridicat în picioare. Solia legată de «jurământ» a fost apoi prezentată de solii celui de-al treilea înger, așa cum fusese prezentată și prefigurată de solii celui dintâi înger. Future for America a fost mișcarea care a proclamat solia reprezentată de «Moise», în puterea lui «Ilie», iar Ilie a prezentat limpede mărturia lui Moise până la încheierea unei serii de prezentări intitulate «Tabelele lui Habacuc», care s-a încheiat în jurul anului 2012. Când acea serie de prezentări s-a încheiat, fiara din adâncul fără fund s-a ridicat ca să facă război împotriva lui Moise și a lui Ilie. Acel război a început când Future for America a hotărât să oprească lucrarea pe care o făcea din 1996 și să înceapă o școală, pe care, în mândria sa, a numit-o «Școala Profeților». Mai bine ar fi fost să o numească «Școala profeților mincinoși»!

The chaos and confusion that ensued when the school began allowing those who had never been confirmed by the Lord as His messengers to introduce their own ideas ended with the death of Future for America on July 18, 2020. At that point Moses and Elijah had been slain in the streets.

Haosul și confuzia care au survenit când școala a început să le permită celor care nu fuseseră niciodată confirmați de Domnul drept mesagerii Săi să-și introducă propriile idei s-au încheiat odată cu moartea „Future for America” la 18 iulie 2020. În acel moment, Moise și Ilie fuseseră uciși pe străzi.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. Revelation 11:7, 8.

> Și când își vor fi sfârșit mărturia, fiara care se ridică din adâncul fără fund va face război împotriva lor, îi va birui și-i va ucide. Iar trupurile lor moarte vor zăcea pe ulița cetății celei mari, care, duhovnicește, se numește Sodoma și Egipt, unde și Domnul nostru a fost răstignit. Apocalipsa 11:7, 8.

The testimony that is trustworthy, is the testimony that ended at the conclusion of the series titled Habakkuk’s Tables. Then the beast attacked. I have no idea who is following these current articles, but I assume it is made up as much by the enemies of Future for America as it is by those who are still trying to come to terms with the disappointment of July 18. I therefore expect that those that are in the category I define as enemies will point out how self-serving this application of prophetic history appears to be in their minds. So be it. Time is too short to pretend that the history of Future for America is not clearly identified as the movement that has been typified by the Millerite movement and it is too short to pretend that the flawed Laodicean human messenger that was raised up to lead out in that movement was not typified by William Miller.

Mărturia demnă de încredere este mărturia care s-a încheiat la sfârșitul seriei intitulate Tablele lui Habacuc. Atunci fiara a atacat. Nu am nicio idee cine urmărește aceste articole curente, dar presupun că cititorimea este alcătuită în egală măsură din dușmanii Future for America și din cei care încă încearcă să se împace cu dezamăgirea din 18 iulie. Prin urmare, mă aștept ca aceia pe care îi încadrez în categoria dușmanilor să sublinieze cât de în folos propriu li se pare această aplicare a istoriei profetice. Așa să fie. Timpul este prea scurt ca să ne prefacem că istoria Future for America nu este identificată în mod clar ca mișcarea prefigurată de cea milerită și este prea scurt ca să ne prefacem că solul omenesc laodicean, cu imperfecțiunile lui, care a fost ridicat să conducă acea mișcare, nu a fost prefigurat de William Miller.

Miller was a Philadelphian and I came into Adventism from the world in 1975, thus am a certified Laodicean Adventist. My life history testifies to that fact. That being said, the merciful God of heaven has recently instructed me to put the message He is now revealing into writing and send it to the churches. His instruction came with the promise that when He resurrects Moses and Elijah, they will be resurrected as Philadelphians, not as Laodiceans. The movement that began in the Millerite history was the time of Philadelphia, that ultimately transcended into Laodicea in 1856 when it began the process of its rejection of the foundations laid by the Millerites. The rejection began with the setting aside the new development of light offered through the pen of Hiram Edson. Seven years later in 1863 the movement of Elijah which had presented the message of Moses was slain. At the same time the movement was slain, a church was introduced to replace the movement. Moses and Elijah were slain at the beginning of Adventism and they were slain again at the ending of Adventism.

Miller a fost un filadelfian, iar eu am intrat în Adventism din lume în 1975; prin urmare sunt un adventist laodicean certificat. Istoria vieții mele mărturisește acest fapt. Aceasta fiind spus, Dumnezeul milostiv al cerului m-a instruit de curând să aștern în scris mesajul pe care îl descoperă acum și să-l trimit bisericilor. Instrucțiunea Sa a venit cu făgăduința că, atunci când îi va învia pe Moise și pe Ilie, ei vor fi înviați ca filadelfieni, nu ca laodiceeni. Mișcarea care a început în istoria millerită a fost epoca Filadelfiei, care în cele din urmă a trecut în Laodicea în 1856, când a început procesul respingerii temeliilor puse de milleriți. Respingerea a început prin punerea deoparte a noii dezvoltări de lumină oferite prin condeiul lui Hiram Edson. Șapte ani mai târziu, în 1863, mișcarea lui Ilie, care prezentase mesajul lui Moise, a fost ucisă. În același timp în care mișcarea a fost ucisă, a fost constituită o biserică pentru a înlocui mișcarea. Moise și Ilie au fost uciși la începutul Adventismului și au fost uciși din nou la încheierea Adventismului.

At the ending of the prophetic Laodicea, in 1989 the vision of the Hiddekel river was unsealed and a movement began that was born of a Laodicean mother. The Lord was not taken unaware and He knew that He would finish His work of the three angels as He began it. He would end it with a movement of Philadelphians, just as He began it and in order to do this the movement that was Laodicean by birth would need to be slain and resurrected as Philadelphians. In doing so, the movement that was brought out of the Laodicean church would become the eighth that is of the seven, in the very history where the three-fold union would become the eighth that is of the seven. And in the very same history the horn of Republicanism will also experience a resurrection of the eighth that was of the seven and had been slain by the “woke-ism” of Egypt and Sodom, but that line of prophecy will be addressed later in the articles.

La încheierea Laodiceei profetice, în 1989, viziunea râului Hiddekel a fost desigilată și a început o mișcare care s-a născut dintr-o mamă laodiceană. Domnul nu a fost luat prin surprindere și El știa că Își va încheia lucrarea celor trei îngeri așa cum a început-o. El avea s-o încheie cu o mișcare filadelfiană, întocmai cum a început-o, și, pentru a face aceasta, mișcarea care era laodiceană prin naștere trebuia să fie omorâtă și înviată ca mișcare filadelfiană. Procedând astfel, mișcarea care fusese scoasă din biserica laodiceană avea să devină al optulea, care este dintre cei șapte, chiar în istoria în care tripla uniune avea să devină al optulea, care este dintre cei șapte. Și în aceeași istorie, cornul Republicanismului va experimenta, de asemenea, o înviere a celui de-al optulea, care era dintre cei șapte și fusese ucis de „woke-ismul” Egiptului și al Sodomei, dar acea linie profetică va fi abordată mai târziu în articole.

> And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:9–11.

> Iar cei din popoare, din seminții, din limbi și din neamuri vor vedea trupurile lor moarte trei zile și jumătate și nu vor îngădui ca trupurile lor moarte să fie puse în morminte. Și cei ce locuiesc pe pământ se vor bucura din pricina lor, se vor veseli și își vor trimite daruri unii altora, pentru că acești doi profeți i-au chinuit pe cei ce locuiesc pe pământ. Iar după trei zile și jumătate, Duhul vieții de la Dumnezeu a intrat în ei și s-au ridicat în picioare; și o mare teamă a căzut peste cei ce i-au văzut. Apocalipsa 11:9-11.

Future for America did not get put into the grave, it just laid there in the street where it had been slain, while its enemies rejoiced over its apparent death. Yet “after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet.” Time is no longer, so the three and a half days is symbolic of twelve hundred and sixty days or years, that in Revelation twelve verses six and fourteen represent the wilderness where the sanctuary and the host were trodden down. If they had been put into the grave, they would not be in a street where they could be trodden down. The treading down of Future for America is not only a symbolic period, but it is the symbolic period of the message of the “seven times” represented by the oath of Moses.

Future for America nu a fost pus în mormânt; a zăcut pe ulița unde fusese ucis, în timp ce vrăjmașii săi se bucurau de moartea sa aparentă. Totuși, „după trei zile și jumătate, Duhul de viață de la Dumnezeu a intrat în ei și au stat în picioare”. Timpul nu mai este, așadar cele trei zile și jumătate sunt simbolice pentru o mie două sute șaizeci de zile sau ani, care, în Apocalipsa doisprezece, versetele șase și paisprezece, reprezintă pustia în care sanctuarul și oștirea au fost călcate în picioare. Dacă ar fi fost puși în mormânt, nu s-ar fi aflat pe o uliță unde ar fi putut fi călcați în picioare. Călcarea în picioare a Future for America nu este doar o perioadă simbolică, ci este perioada simbolică a soliei „de șapte ori”, reprezentată de jurământul lui Moise.

> And they shall fall by the edge of the sword, and shall be led away captive into all nations: and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, until the times of the Gentiles be fulfilled. Luke 21:24.

> Și vor cădea sub ascuțișul sabiei și vor fi duși în robie printre toate neamurile; iar Ierusalimul va fi călcat în picioare de către neamuri, până când se vor împlini vremurile neamurilor. Luca 21:24.

There are three times Jerusalem has been trodden down. First by Babylon from 677 BC until 607 BC. The second trampling down was by pagan Rome from 66 AD until 70 AD. The third time was by spiritual Rome from 538 through to 1798. The treading down of Jerusalem by the Gentiles identified in Luke twenty-one was the twelve hundred and sixty years of papal rule. Revelation eleven, where we find the testimony of Moses and Elijah opens with the identification of that period of time.

Ierusalimul a fost călcat în picioare de trei ori. Întâi de Babilon, din 677 î.Hr. până în 607 î.Hr. A doua călcare în picioare a fost de către Roma păgână, din 66 d.Hr. până în 70 d.Hr. A treia oară a fost de către Roma spirituală, din 538 până la 1798. Călcarea în picioare a Ierusalimului de către Neamuri, identificată în Luca douăzeci și unu, a fost cei o mie două sute șaizeci de ani ai stăpânirii papale. Apocalipsa unsprezece, unde găsim mărturia lui Moise și a lui Ilie, se deschide cu identificarea acelei perioade de timp.

> And there was given me a reed like unto a rod: and the angel stood, saying, Rise, and measure the temple of God, and the altar, and them that worship therein. But the court which is without the temple leave out, and measure it not; for it is given unto the Gentiles: and the holy city shall they tread under foot forty and two months. Revelation 11:1, 2.

> Și mi s-a dat o trestie asemenea unui toiag; iar îngerul stătea, zicând: Scoală-te și măsoară templul lui Dumnezeu, și altarul, și pe cei ce se închină în el. Iar curtea care este în afara templului las-o deoparte și n-o măsura, căci a fost dată neamurilor; și cetatea sfântă o vor călca în picioare patruzeci și două de luni. Apocalipsa 11:1, 2.

The command for John to measure the temple and the worshippers therein represents the opening of the judgment in 1844, for the previous two verses identify John as having experienced the bitterness of the Great Disappointment in 1844, then after he is told that he must repeat the work of proclaiming the message, verse one of chapter eleven identifies that judgment has just begun.

Porunca dată lui Ioan de a măsura templul și pe închinătorii din el reprezintă deschiderea judecății în 1844, căci cele două versete anterioare îl identifică pe Ioan ca având experiența amărăciunii Marii Dezamăgiri din 1844; apoi, după ce i se spune că trebuie să repete lucrarea proclamării mesajului, versetul întâi al capitolului unsprezece indică faptul că judecata tocmai a început.

> “The time has come when everything is to be shaken that can be shaken, that those things that can not be shaken may remain. Every case is coming in review before God; for he is measuring the temple of God, and the worshipers therein. ‘These things, saith he that holdeth the seven stars in his right hand, who walketh in the midst of the seven golden candlesticks; I know thy works…. I have somewhat against thee, because thou hast lost thy first love; remember therefore from whence thou art fallen, and repent, and do the first works; or else I will come unto thee quickly, and will remove the candlestick out of his place.’ ‘Repent; or else I will come unto thee quickly, and will fight against thee with the sword of my mouth. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches: To him that overcometh will I give to eat of the hidden manna, and will give him a white stone, and in the stone a new name written, which no man knoweth saving him that receiveth it.’” The 1888 Materials, 1116.

> A sosit vremea când tot ce se poate clătina va fi clătinat, pentru ca acele lucruri care nu se pot clătina să rămână. Fiecare caz este adus spre cercetare înaintea lui Dumnezeu; căci El măsoară templul lui Dumnezeu și pe închinătorii dinăuntrul lui. 'Acestea zice Cel ce ține cele șapte stele în mâna Sa dreaptă, care umblă în mijlocul celor șapte sfeșnice de aur: Știu faptele tale... Am ceva împotriva ta, fiindcă ți-ai pierdut dragostea dintâi; adu-ți dar aminte de unde ai căzut și pocăiește-te și fă faptele dintâi; iar de nu, voi veni la tine curând și voi îndepărta sfeșnicul din locul său.' 'Pocăiește-te; iar de nu, voi veni la tine curând și voi lupta împotriva ta cu sabia gurii Mele. Cine are urechi să audă ce zice Duhul bisericilor: Celui ce va birui îi voi da să mănânce din mana ascunsă și îi voi da o piatră albă, iar pe piatră un nume nou scris, pe care nimeni nu-l cunoaște decât cel ce-l primește.' Materialele din 1888, 1116.

As John is representing the opening of the investigative judgment in 1844, he is told to leave off the courtyard of the temple, for it is given to the Gentiles who would trample down the holy city for twelve hundred and sixty years. Luke twenty-one identifies that the Gentiles would trample down Jerusalem until the “times” of the Gentiles was fulfilled. John in chapter eleven has just identified that the time of the treading down of Jerusalem by the Gentiles was the history of 538 until 1798. John identifies this period twice in chapter twelve as the wilderness, a period of time that the church fled into to avoid the persecution being brought by the pope.

În timp ce Ioan reprezintă deschiderea judecății de cercetare în 1844, i se spune să lase deoparte curtea Templului, căci ea este dată Neamurilor, care vor călca în picioare cetatea sfântă timp de o mie două sute șaizeci de ani. Luca 21 arată că Neamurile vor călca Ierusalimul până când se vor împlini „vremurile” Neamurilor. Ioan, în capitolul unsprezece, tocmai a identificat că timpul călcării Ierusalimului de către Neamuri a fost perioada 538–1798. Ioan identifică de două ori, în capitolul doisprezece, această perioadă ca fiind pustia, o perioadă în care Biserica a fugit în pustie pentru a se sustrage prigoanei aduse de papă.

When Moses and Elijah are slain and left in the street to be trodden down for a period of three and a half days, the three previous histories when Jerusalem was trodden down are to be understood as typifying that period of time. In Luke twenty-one the Gentiles would tread down the holy city until the “times” of the Gentiles would be fulfilled.

Când Moise și Ilie sunt uciși și lăsați pe uliță, spre a fi călcați în picioare, pentru o perioadă de trei zile și jumătate, cele trei istorii anterioare în care Ierusalimul a fost călcat în picioare trebuie înțelese ca prefigurând acel interval de timp. În Luca douăzeci și unu, neamurile vor călca în picioare cetatea sfântă până când se vor împlini «vremurile» neamurilor.

Thus, Luke identifies more than one time of the Gentiles, but we know the time of the Gentiles being fulfilled was 1798. The first “time of the Gentiles” began in 723 BC when the northern kingdom of Israel was trodden down by Assyria. That treading down began a trampling down by a pagan power and continued until 538 when the papal power carried on the work until 1798. Paganism scattered and trampled down literal Israel and papalism scattered and trampled down spiritual Israel. The “times” of the Gentiles represent the twenty-five hundred and twenty years of Leviticus twenty-six that represents two periods of treading down. The first was carried out by paganism as represented by Assyria, then Babylon, then pagan Rome. Then the second desolating power that Miller identified in the sacred framework of prophecy he employed, was papalism which would continue the treading down until 1798. The treading down of both paganism and papalism is the very question that is raised in the heavenly dialogue that produces the answer that is the foundation and central pillar of Adventism.

Astfel, Luca identifică mai mult de un „timp al Neamurilor”, dar știm că timpul Neamurilor s-a împlinit în 1798. Primul „timp al Neamurilor” a început în 723 î.Hr., când regatul de nord al lui Israel a fost călcat în picioare de Asiria. Acea călcare în picioare a inaugurat o călcare în picioare exercitată de o putere păgână și a continuat până în 538, când puterea papală a continuat lucrarea până în 1798. Păgânismul a risipit și a călcat în picioare Israelul literal, iar papalismul a risipit și a călcat în picioare Israelul spiritual. „Vremurile” Neamurilor reprezintă cei două mii cinci sute douăzeci de ani din Leviticul 26, care reprezintă două perioade de călcare în picioare. Prima a fost înfăptuită de păgânism, așa cum este reprezentat de Asiria, apoi Babilon, apoi Roma păgână. Apoi, a doua putere pustiitoare pe care Miller a identificat-o în cadrul sacru al profeției pe care l-a întrebuințat a fost papalismul, care avea să continue călcarea în picioare până în 1798. Călcarea în picioare atât a păgânismului, cât și a papalismului este chiar întrebarea ridicată în dialogul ceresc care produce răspunsul ce constituie temelia și stâlpul central al Adventismului.

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? And he said unto me, Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed. Daniel 8:13, 14.

> Apoi am auzit pe un sfânt vorbind, iar un alt sfânt i-a zis acelui sfânt care vorbea: Până când va ține vedenia privitoare la jertfa necurmată și la fărădelegea pustiirii, spre a da la călcare în picioare atât sanctuarul, cât și oștirea? Iar el mi-a zis: Până la două mii trei sute de zile; apoi sanctuarul va fi curățit. Daniel 8:13, 14.

The angel Gabriel and other angels led Miller to understand that the “daily” represented paganism and that the “transgression of desolation” represented papalism. Both paganism and papalism would trample down the sanctuary and host. Therefore the “times” of the Gentiles which Luke refers to is the two trampling down periods of twelve hundred and sixty years, that together are the seven times of Leviticus twenty-six.

Îngerul Gabriel și alți îngeri l-au călăuzit pe Miller să înțeleagă că „necurmatul” reprezenta păgânismul și că „fărădelegea pustiirii” reprezenta papalismul. Atât păgânismul, cât și papalismul aveau să calce în picioare sanctuarul și oștirea. Prin urmare, „vremurile” Neamurilor la care se referă Luca sunt cele două perioade de călcare în picioare de o mie două sute șaizeci de ani, care împreună sunt „cele șapte vremi” din Leviticul douăzeci și șase.

The message of the “oath” of Moses was slain in 1863, along with the messenger Elijah who had presented the message of Moses. Both the message of Moses and the Elijah messenger was resurrected post September 11, 2001. After the message of Moses that was once again proclaimed by Elijah, they were both slain and then left in the street and not buried for twelve hundred and sixty days is a direct connection to the message of the “seven times” that Daniel calls the “oath” of Moses. The movement and the messenger that repeats the Elijah message of Moses as typified by Miller and the Millerites will ultimately stand upon its feet and be resurrected.

Mesajul "jurământului" lui Moise a fost ucis în 1863, împreună cu mesagerul Ilie care prezentase mesajul lui Moise. Atât mesajul lui Moise, cât și mesagerul Ilie au fost înviați după 11 septembrie 2001. Faptul că, după ce mesajul lui Moise a fost din nou proclamat de Ilie, atât mesajul, cât și mesagerul au fost uciși și apoi lăsați pe stradă, neîngropați, timp de o mie două sute șaizeci de zile, constituie o legătură directă cu mesajul "șapte vremuri" pe care Daniel îl numește "jurământul" lui Moise. Mișcarea și mesagerul care repetă solia lui Ilie cu privire la mesajul lui Moise, așa cum au fost tipificate de Miller și de milleriți, se vor ridica în picioare în cele din urmă și vor fi înviați.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. Revelation 11:11, 12.

> Și după trei zile și jumătate, Duhul vieții de la Dumnezeu a intrat în ei și au stat pe picioarele lor; și o mare frică a căzut peste cei ce i-au văzut. Și au auzit un glas mare din cer, zicându-le: «Suiți-vă aici». Și s-au suit la cer într-un nor; iar vrăjmașii lor i-au privit. Apocalipsa 11:11-12.

We will address this truth in the next article.

Vom trata acest adevăr în articolul următor.

Back to Articles