Article

# Panium - Number Twelve

Panium - Numărul doisprezece

Daniel 11:40 and the Three Unsealings of Prophecy

Daniel 11:40 și cele trei despecetluiri ale profeției

Author

Jeff Pippenger

Published

September 12, 2025

Formats

PDF
Word

Verse forty of Daniel eleven is one of the most profound verses in the Bible. It represents the unsealing of the book of Daniel in 1798, 1989 and 2023. The three times the book was unsealed mark the conclusion of a scattering of “seven times.” 1798 marked the conclusion of the twenty-five hundred and twenty years of scattering that began in 723 BC when Assyria carried the northern ten tribes into captivity. 1989 marked the conclusion of 126 years since the rebellion of 1863, when the Seventh-day Adventist Church officially set aside the “seven times” of Leviticus twenty-six. 2023 marked the conclusion of the three and a half days of Revelation eleven’s two witnesses being dead in the street. At the conclusion of the 2,520 years, (the 126 years and the 3½ days—all symbols of the “seven times”) the book of Daniel was unsealed.

Versetul patruzeci din Daniel unsprezece este unul dintre cele mai profunde versete din Biblie. El reprezintă desigilarea cărții lui Daniel în anii 1798, 1989 și 2023. Cele trei momente în care cartea a fost desigilată marchează încheierea unei risipiri de „șapte vremi”. Anul 1798 a marcat încheierea celor două mii cinci sute douăzeci de ani de risipire care au început în 723 î.Hr., când Asiria a dus în captivitate cele zece seminții de nord. Anul 1989 a marcat încheierea a 126 de ani de la răzvrătirea din 1863, când Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea a pus oficial deoparte „cele șapte vremi” din Levitic douăzeci și șase. Anul 2023 a marcat încheierea celor trei zile și jumătate în care cei doi martori din Apocalipsa unsprezece au zăcut morți pe uliță. La încheierea celor 2.520 de ani (a celor 126 de ani și a celor 3½ zile — toate simboluri ale „șapte vremi”), cartea lui Daniel a fost desigilată.

Sister White informs us that in 1798 it was needful that men be presented with the events connected with the close of probation. When she records this fact, she is identifying parallel histories, for she also represents the message of the last days as the events connected with the close of probation. Speaking of Millerite history she records:

Sora White ne informează că, în 1798, era necesar ca oamenilor să li se prezinte evenimentele legate de închiderea timpului de probă. Când consemnează acest fapt, ea identifică istorii paralele, căci ea prezintă, de asemenea, solia zilelor de pe urmă drept evenimentele legate de închiderea timpului de probă. Vorbind despre istoria milerită, ea consemnează:

> “It was needful that men should be awakened to their danger; that they should be roused to prepare for the solemn events connected with the close of probation.” The Great Controversy, 310.

> Se impunea ca oamenii să fie treziți la primejdia în care se aflau; ca ei să fie mișcați să se pregătească pentru evenimentele solemne legate de închiderea timpului de har. Tragedia veacurilor, 310.

Speaking of the last days she records:

Referindu-se la zilele de pe urmă, ea consemnează:

> “Before His crucifixion the Saviour explained to His disciples that He was to be put to death and to rise again from the tomb, and angels were present to impress His words on minds and hearts. But the disciples were looking for temporal deliverance from the Roman yoke, and they could not tolerate the thought that He in whom all their hopes centered should suffer an ignominious death. T he words which they needed to remember were banished from their minds; and when the time of trial came, it found them unprepared. The death of Jesus as fully destroyed their hopes as if He had not forewarned them. So in the prophecies the future is opened before us as plainly as it was opened to the disciples by the words of Christ. The events connected with the close of probation and the work of preparation for the time of trouble, are clearly presented. But multitudes have no more understanding of these important truths than if they had never been revealed. Satan watches to catch away every impression that would make them wise unto salvation, and the time of trouble will find them unready.” The Great Controversy, 595.

> Înainte de răstignirea Sa, Mântuitorul le-a explicat ucenicilor Săi că avea să fie dat la moarte și să învie din mormânt, iar îngerii erau de față pentru a întipări cuvintele Sale în minți și în inimi. Dar ucenicii așteptau o izbăvire vremelnică de sub jugul roman și nu puteau suporta gândul că Acela în care se concentrau toate nădejdile lor avea să sufere o moarte ignominioasă. Cuvintele pe care trebuiau să și le amintească au fost alungate din mintea lor; și când a venit timpul încercării, i-a găsit nepregătiți. Moartea lui Isus le-a nimicit cu totul nădejdile, ca și cum nu i-ar fi prevenit dinainte. Tot astfel, în profeții, viitorul ne este deschis înaintea noastră la fel de limpede cum le-a fost deschis ucenicilor prin cuvintele lui Hristos. Evenimentele legate de închiderea timpului de har și lucrarea de pregătire pentru timpul de strâmtorare sunt prezentate clar. Dar mulțimi întregi nu au mai multă înțelegere a acestor adevăruri importante decât dacă n-ar fi fost niciodată descoperite. Satana pândește ca să răpească orice impresie care i-ar face înțelepți spre mântuire, iar timpul de strâmtorare îi va găsi nepregătiți. Marea Controversă, 595.

The Millerite message was unsealed in 1798 and it presented “the events connected with the close of probation.” When speaking of the last days, she applies the history of the disciples to illustrate the fact that “the events connected with the close of probation” are what make men wise unto salvation, but are not understood. The messages that were unsealed in 1798, 1989 and 2023 were messages that identified the “events connected with the close of probation.”

Mesajul milerit a fost desigilat în 1798 și a prezentat "evenimentele legate de închiderea timpului de probă". Vorbind despre zilele de pe urmă, ea aplică istoria ucenicilor pentru a ilustra faptul că "evenimentele legate de închiderea timpului de probă" sunt cele care îi fac pe oameni înțelepți spre mântuire, dar nu sunt înțelese. Mesajele care au fost desigilate în 1798, 1989 și 2023 au fost mesaje care au identificat "evenimentele legate de închiderea timpului de probă".

Verse forty represents a historical line when the book of Daniel is unsealed three times. In 1798 Daniel’s vision of the Ulai River representing chapters seven through nine was unsealed. In 1989 Daniel’s vision of the Hiddekel River representing chapter ten through twelve was unsealed. In 2023 the hidden history of verse forty of Daniel eleven was unsealed.

Versetul al patruzeci-lea reprezintă o linie istorică în cadrul căreia Cartea lui Daniel este desigilată de trei ori. În 1798, viziunea lui Daniel cu privire la Râul Ulai, care reprezintă capitolele șapte până la nouă, a fost desigilată. În 1989, viziunea lui Daniel cu privire la Râul Hiddekel, care reprezintă capitolele zece până la doisprezece, a fost desigilată. În 2023, istoria ascunsă a versetului al patruzeci-lea din capitolul unsprezece al Cărții lui Daniel a fost desigilată.

The history of verse forty represents 1798 unto the Sunday law of verse forty-one, which is the history of the United States that is also the earth beast of Revelation thirteen, the false prophet of Revelation sixteen and the sixth kingdom of Bible prophecy. The same history represented in verse forty of Daniel eleven is also represented in one verse in the book of Revelation.

Istoria versetului patruzeci reprezintă perioada de la 1798 până la legea duminicală din versetul patruzeci și unu; aceasta este istoria Statelor Unite, care sunt de asemenea fiara pământească din Apocalipsa, capitolul treisprezece, profetul mincinos din Apocalipsa, capitolul șaisprezece, și a șasea împărăție a profeției biblice. Aceeași istorie reprezentată în versetul patruzeci din Daniel, capitolul unsprezece, este de asemenea reprezentată într-un singur verset în cartea Apocalipsei.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:11.

> Și am văzut o altă fiară ridicându-se din pământ; și avea două coarne ca ale unui miel și vorbea ca un balaur. Apocalipsa 13:11.

This verse, as in verse forty is the history that begins with the Alien and Sedition Acts of 1798 and ends with the Sunday law when the nation speaks as a dragon, a history that begins when papal Rome is taken off the throne and ends when papal Rome is restored to the throne. The history represented by both Revelation 13:11 and Daniel 11:40 begins with the removal of the fifth kingdom of Bible prophecy and ends with the removal of the sixth kingdom of Bible prophecy.

Acest verset, asemenea versetului patruzeci, reprezintă istoria care începe cu Actele privind Străinii și Sedițiunea din 1798 și se încheie cu Legea duminicală, când națiunea vorbește ca un balaur, o istorie care începe când Roma papală este înlăturată de pe tron și se încheie când Roma papală este restaurată pe tron. Istoria reprezentată atât de Apocalipsa 13:11, cât și de Daniel 11:40 începe cu înlăturarea celei de-a cincea împărății din profeția biblică și se încheie cu înlăturarea celei de-a șasea împărății din profeția biblică.

The “seventy” years which Babylon reigned as the first kingdom of Bible prophecy unto the second kingdom of Bible prophecy represents the history of verse forty from 1798 unto the Sunday law.

Cei „șaptezeci” de ani în care Babilonul a domnit ca primul regat al profeției biblice până la al doilea regat al profeției biblice reprezintă istoria versetului patruzeci de la 1798 până la legea duminicală.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. Isaiah 23:15–17.

> Și va fi în ziua aceea că Tirul va fi dat uitării șaptezeci de ani, după zilele unui împărat; după sfârșitul celor șaptezeci de ani, Tirul va cânta ca o desfrânată. Ia o harpă, cutreieră cetatea, tu, desfrânato care ai fost uitată; fă o melodie plăcută, cântă multe cântece, ca să-ți aduci aminte de tine. Și va fi că, după sfârșitul celor șaptezeci de ani, Domnul va cerceta Tirul, iar ea se va întoarce la câștigul ei și va desfrâna cu toate împărățiile lumii de pe fața pământului. Isaia 23:15–17.

The history of 1798 unto the Sunday law is also the history when the whore of Tyre is forgotten as recorded in Isaiah twenty-three, which expresses the period as “seventy years” and as the “days of one king.” From Nebuchadnezzar to Belshazzar the first kingdom of Bible prophecy reigned, thus typifying the sixth kingdom of Bible prophecy who began as a lamb but ends up speaking as a dragon. Nebuchadnezzar represents a follower of the lamb and Belshazzar a follower of the dragon.

Istoria de la 1798 până la legea duminicală este, de asemenea, istoria în care desfrânata Tirului este dată uitării, după cum este consemnat în Isaia douăzeci și trei, unde perioada este exprimată drept "șaptezeci de ani" și "zilele unui singur împărat". De la Nebucadnețar până la Belșațar a domnit prima împărăție a profeției biblice, tipificând astfel a șasea împărăție a profeției biblice, care a început ca un miel, dar ajunge să vorbească precum un balaur. Nebucadnețar reprezintă un adept al mielului, iar Belșațar un adept al balaurului.

The history of 1798 unto the Sunday law is also the history of the three angels of Revelation fourteen, beginning with the reformation of the Millerites and ending with the reformation of the one hundred and forty-four thousand. The message of the three angels is the judgment hour message. The Millerites announced the events connected with the opening of the judgment and the one hundred and forty-four thousand announce the events connected with the close of probation.

Istoria de la 1798 până la legea duminicală este, de asemenea, istoria celor trei îngeri din Apocalipsa 14, începând cu reforma mileriților și încheindu-se cu reforma celor o sută patruzeci și patru de mii. Solia celor trei îngeri este solia ceasului judecății. Mileriții au anunțat evenimentele legate de deschiderea judecății, iar cei o sută patruzeci și patru de mii anunță evenimentele legate de închiderea timpului de har.

The events connected with the close of probation are portrayed upon internal and external lines of prophecy, and the events take place primarily in the history represented by verse forty of Daniel eleven. The events of verse forty end at the Sunday law in the United States, so the events of the final ingathering of God’s other children who are still in Babylon is not represented in verse forty; still the crisis that then confronts the world has just finished in the United States. Those events represent the judgment upon the United States and the purification of God’s church in advance of the church being lifted up as an ensign.

Evenimentele legate de închiderea harului sunt înfățișate pe linii profetice interne și externe, iar ele au loc în principal în istoria reprezentată de versetul patruzeci din Daniel 11. Evenimentele versetului patruzeci se încheie la legea duminicală din Statele Unite, astfel că evenimentele strângerii finale a celorlalți copii ai lui Dumnezeu care sunt încă în Babilon nu sunt reprezentate în versetul patruzeci; totuși, criza cu care atunci se confruntă lumea tocmai s-a încheiat în Statele Unite. Aceste evenimente reprezintă judecata asupra Statelor Unite și purificarea Bisericii lui Dumnezeu înainte ca Biserica să fie înălțată ca un stindard.

The internal events connected with the close of probation identify Christ’s work as High Priest in finishing the mystery of God among His last day people. The external events identify the role of the United States in restoring power to the papacy. The entire history of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy, the entire history of Laodicea occurs during the history represented by verse forty.

Evenimentele interne legate de închiderea timpului de probă identifică lucrarea lui Hristos ca Mare Preot de a încheia taina lui Dumnezeu în mijlocul poporului Său din zilele de pe urmă. Evenimentele externe identifică rolul Statelor Unite în restabilirea puterii papalității. Întreaga istorie a Statelor Unite, în calitate de a șasea împărăție din profeția biblică, precum și întreaga istorie a Laodiceei, se desfășoară în timpul istoriei reprezentate de versetul patruzeci.

The internal and external lines within verse forty are represented by the two horns of the earth beast. The horn of Republicanism is the external line and the horn of Protestantism is the internal line. Both lines exist within the history of the sixth kingdom, and at the conclusion of the history of the sixth kingdom God’s judgment is brought upon both the Protestant and Republican horns. The message that identifies the events connected with the close of probation is the message that identifies the events that are brought upon the United States as it fills up its cup of probationary time. The message that identifies the events connected with the close of probation is also the message that identifies the events that are brought upon Seventh-day Adventism as it fills up its cup of probationary time.

Linia internă și linia externă din versetul patruzeci sunt reprezentate de cele două coarne ale fiareii pământului. Cornul republicanismului este linia externă, iar cornul protestantismului este linia internă. Ambele linii există în istoria celei de-a șasea împărății, iar la încheierea istoriei celei de-a șasea împărății judecata lui Dumnezeu este adusă asupra ambelor coarne, protestant și republican. Mesajul care identifică evenimentele legate de închiderea timpului de probă este mesajul care identifică evenimentele care sunt aduse asupra Statelor Unite pe măsură ce își umplu paharul timpului de probă. Mesajul care identifică evenimentele legate de închiderea timpului de probă este, de asemenea, mesajul care identifică evenimentele care sunt aduse asupra Adventismului de Ziua a Șaptea pe măsură ce își umple paharul timpului de probă.

Within the history of verse forty there are three times the book of Daniel is unsealed, and each of the three times produces an internal and external line that presents the events connected with the close of probation. Each of the three waymarks is preceded by a scattering of seven times. Verse forty therefore represents the history of 1798 unto the Sunday law, and the prophetic waymarks within that history are the “events connected with the close of probation.” Within the history of verse forty the internal line represents a transition from Philadelphia unto Laodicea at the beginning and a transition from Laodicea to Philadelphia at the ending. The beginning represented a reformatory movement as illustrated by the parable of the ten virgins which typified a reformatory movement at the ending that also fulfilled the parable to the very letter.

În cadrul istoriei versetului patruzeci, cartea lui Daniel este desigilată de trei ori, iar de fiecare dintre cele trei ori se conturează o linie internă și una externă care prezintă evenimentele legate de închiderea timpului de probă. Fiecare dintre cele trei repere este precedat de o împrăștiere de șapte vremi. Versetul patruzeci reprezintă, așadar, istoria din 1798 până la legea duminicală, iar reperele profetice din acea istorie sunt „evenimentele legate de închiderea timpului de probă”. În cadrul istoriei versetului patruzeci, linia internă reprezintă, la început, o tranziție de la Filadelfia către Laodicea, iar la sfârșit, o tranziție de la Laodicea către Filadelfia. Începutul reprezintă o mișcare de reformă, așa cum este ilustrată de pilda celor zece fecioare, care a prefigurat o mișcare de reformă la sfârșit, ce a împlinit de asemenea pilda întocmai, literă cu literă.

The Philadelphian Millerite movement began with a fulfillment of the “seven times” of Leviticus twenty-six in 1798, and then another fulfillment of the “seven times” on October 22, 1844. At least by 1856 both James White and Sister White identified the movement as in a Laodicean condition. In the same year new light on the “seven times” was presented in the official church publication that was never finished. “Seven times” was fulfilled in 1798, and thereafter William Miller discovered the “commencement of the chain of truth” as Sister White called it, and the commencement of the chain of truth was the “seven times.” 1798 was a fulfillment of the “seven times,” thereafter Miller makes his foundational discovery of the “seven times” as the book of Daniel is unsealed. After that October 22, 1844 marks another fulfillment of the “seven times, which is in turn followed by a transition in the movement from Philadelphia unto Laodicea in the same year that new light upon the “seven times” is left unfinished. In 1863 what had been the Millerite Philadelphian movement until 1856 when it transitioned into the Millerite Laodicean movement became an legally registered church, largely under the premises and pressures of the Civil War and protecting the youth of the church. The movement ended in 1863 when it became a church. Seven years prior, in 1856 Laodicea set aside a message of new light upon the very topic which was William Miller’s first prophetic discovery.

Mișcarea millerită filadelfiană a început cu o împlinire a „celor șapte vremuri” din Leviticul douăzeci și șase în 1798, iar apoi cu o altă împlinire a „celor șapte vremuri” la 22 octombrie 1844. Cel târziu în 1856, atât James White, cât și Sora White au identificat mișcarea ca aflându-se într-o stare laodiceană. În același an a fost prezentată lumină nouă asupra „celor șapte vremuri” în publicația oficială a bisericii, care nu a fost niciodată finalizată. „Cele șapte vremuri” s-au împlinit în 1798, iar ulterior William Miller a descoperit „începutul lanțului adevărului”, cum îl numea Sora White, iar acest început l-au constituit „cele șapte vremuri”. 1798 a fost o împlinire a „celor șapte vremuri”, după care Miller face descoperirea sa fundamentală a „celor șapte vremuri”, pe măsură ce cartea lui Daniel este desigilată. După aceea, 22 octombrie 1844 marchează o altă împlinire a „celor șapte vremuri”, care, la rândul ei, este urmată de o tranziție a mișcării de la Filadelfia la Laodiceea, chiar în același an în care lumina nouă asupra „celor șapte vremuri” rămâne nefinalizată. În 1863, ceea ce fusese mișcarea millerită filadelfiană până în 1856, când a făcut tranziția în mișcarea millerită laodiceană, a devenit o biserică înregistrată legal, în mare măsură din considerentele și sub presiunile Războiului Civil și ale protejării tineretului bisericii. Mișcarea s-a încheiat în 1863, când a devenit o biserică. Cu șapte ani înainte, în 1856, Laodiceea a pus deoparte un mesaj de lumină nouă cu privire la însăși tema care a constituit prima descoperire profetică a lui William Miller.

The Millerite movement and the light that is called “the commencement of the chain of truth,” the light of the “seven times” was opened up to the leadership of the Laodicean movement who gradually set aside a desire to uphold the “seven times” and at the end of seven years (“seven times”) in 1863, a new chart and prophetic message is produced without any reference to the “seven times.”

Mișcarea millerită și lumina numită „începutul lanțului adevărului”, lumina „celor șapte vremi”, au fost descoperite conducerii mișcării laodiceane, care, treptat, a abandonat dorința de a susține „cele șapte vremi”, iar la sfârșitul a șapte ani („șapte vremi”), în 1863, au fost elaborate o nouă diagramă și un mesaj profetic, fără nicio referire la „cele șapte vremi”.

In 1863 the conclusion of Isaiah’s sixty-five year prophecy concluded right where it started, with a civil war between north and south. The issue of slavery in 1863 had been typified by the carrying away of both the northern and southern kingdoms in fulfillment of the “seven times,” and the slavery into which Israel was carried into fitly represented the issues of slavery at the end. 1863 represents the end of the prophetic structure based upon Isaiah’s sixty-five year prophecy.

În 1863, încheierea profeției de șaizeci și cinci de ani a lui Isaia a avut loc chiar acolo unde începuse, cu un război civil între nord și sud. Chestiunea sclaviei în 1863 fusese prefigurată de ducerea în robie a ambelor regate, cel de nord și cel de sud, în împlinirea «celor șapte vremuri», iar sclavia în care a fost dus Israel reprezenta în chip potrivit problema sclaviei de la sfârșit. 1863 reprezintă sfârșitul structurii profetice întemeiate pe profeția de șaizeci și cinci de ani a lui Isaia.

> Thus saith the Lord God, It shall not stand, neither shall it come to pass. For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. And the head of Ephraim is Samaria, and the head of Samaria is Remaliah’s son. If ye will not believe, surely ye shall not be established. Isaiah 7:7–9.

> Așa zice Domnul Dumnezeu: Nu va dăinui, nici nu se va împlini. Căci capul Siriei este Damascul, iar capul Damascului este Rețin; și în șaizeci și cinci de ani Efraim va fi zdrobit, încât să nu mai fie un popor. Iar capul lui Efraim este Samaria, și capul Samariei este fiul lui Remalia. Dacă nu veți crede, negreșit nu veți dăinui. Isaia 7:7-9.

Rightly understood this prophecy beginning in 742 BC identifies three waymarks within a sixty-five year span. Two of the waymarks identify the starting points of twenty-five hundred and twenty years of captivity and slavery for both the northern and southern kingdoms of Israel. In 742 BC the northern and southern kingdoms were involved in a civil war, and the northern ten tribes had formed an alliance with Syria to invade the southern kingdom of Judah. Nineteen years later in 723 BC the northern ten tribes were carried into slavery by the Assyrians. Forty-six years later in 677 BC the Assyrians captured Manasseh and took him to Babylon. Twenty-five hundred and twenty years after 723 BC arrives at 1798, the time of the end and beginning of verse forty. Forty-six years later the “seven times” against the southern kingdom that began in 677 BC ended in 1844. Nineteen years later in 1863 the prophetic characteristics of 742 BC are represented to the very letter. A civil war between the northern and southern kingdoms is under way in 742 BC and 1863. In 742 BC the prediction given by Isaiah to wicked King Ahaz was concerning the impending enslavement of both the northern and southern kingdoms, and in 1863, the very center point of the Civil War President Lincoln proclaimed the Emancipation Proclamation beginning the process of ending slavery. The warning given to wicked King Ahaz in 742 BC was given in the literal glorious land typifying the message given by Lincoln in the spiritual glorious land.

Înțeleasă corect, această profeție, care începe în 742 î.Hr., identifică trei repere într-un interval de șaizeci și cinci de ani. Două dintre aceste repere marchează punctele de început ale unei perioade de două mii cinci sute douăzeci de ani de captivitate și robie pentru fiecare dintre împărățiile de nord și de sud ale lui Israel. În 742 î.Hr., împărățiile de nord și de sud erau angajate într-un război civil, iar cele zece seminții din nord încheiaseră o alianță cu Siria pentru a invada împărăția de sud, Iuda. Nouăsprezece ani mai târziu, în 723 î.Hr., cele zece seminții din nord au fost duse în robie de asirieni. Patruzeci și șase de ani mai târziu, în 677 î.Hr., asirienii l-au capturat pe Manase și l-au dus la Babilon. La două mii cinci sute douăzeci de ani după 723 î.Hr. se ajunge la 1798, timpul sfârșitului și începutul versetului patruzeci. Patruzeci și șase de ani mai târziu, "cele șapte vremuri" împotriva împărăției de sud, care au început în 677 î.Hr., s-au încheiat în 1844. Nouăsprezece ani mai târziu, în 1863, caracteristicile profetice ale anului 742 î.Hr. sunt reprezentate întocmai, la literă. Un război civil între împărăția de nord și cea de sud este în desfășurare atât în 742 î.Hr., cât și în 1863. În 742 î.Hr., profeția dată de Isaia regelui nelegiuit Ahaz privea robia iminentă atât a împărăției de nord, cât și a celei de sud, iar în 1863, chiar în miezul Războiului Civil, președintele Lincoln a proclamat Proclamația de Emancipare, începând procesul de desființare a sclaviei. Avertizarea dată regelui nelegiuit Ahaz în 742 î.Hr. a fost rostită în Țara Glorioasă literală, tipificând mesajul vestit de Lincoln în Țara Glorioasă spirituală.

Seven years after the messages of the “seven times” by Hiram Edson were published in 1856 Adventism produced the 1863 chart which removed the Millerite teaching of the seven times, thus calling into question multitudes of passages where Ellen White teaches that we are to repeat the messages of the Millerites, and also that we are to defend against those messages being attacked. The same year they became a legally registered church. There is more which can be written about 1863 and its prophetic implications, but what I am here noting is that there are several witnesses, both internal and external that identify the rebellion of 1863, whether it be the rebellion of the external with the southern states, or the rebellion of the internal with the rejection of the first foundational truth. 1863 is one of the events within the history of verse forty that represents a waymark that makes up the “events connected with the close of probation.”

Șapte ani după ce mesajele despre „șapte vremi” ale lui Hiram Edson au fost publicate în 1856, adventismul a produs diagrama din 1863, care a înlăturat învățătura millerită despre șapte vremi, punând astfel sub semnul întrebării o mulțime de pasaje în care Ellen White învață că trebuie să repetăm soliile milleriților și, de asemenea, să le apărăm atunci când sunt atacate. În același an au devenit o biserică înregistrată în mod legal. Se poate scrie mai mult despre 1863 și implicațiile sale profetice, dar aici notez că există mai mulți martori, atât interni, cât și externi, care identifică rebeliunea din 1863, fie rebeliunea externă, cu statele sudiste, fie rebeliunea internă, prin respingerea primului adevăr fundamental. 1863 este unul dintre evenimentele din istoria versetului patruzeci care reprezintă o piatră de hotar ce face parte din „evenimentele legate de închiderea timpului de probă”.

1863 aligns with the beginning of forty years in the wilderness for ancient literal Israel. At the end of the forty years Joshua led ancient Israel into the Promised Land and they brought down Jericho and pronounced a curse upon any who would rebuild Jericho. In 1863 the leadership of Laodicean Adventism rebuilt Jericho. 1863 is represented in the beginning and ending of the forty years in the wilderness. 1863 is a prophetic waymark that ties together history of the external and internal lines of verse forty’s history. There is the seventh church, “a church judged” as the word “Laodicea” means, entering into a period represented by an entire generation dying in the wilderness. At the same point, the first Republican president is being the work of freeing the slaves, thus typifying the last Republican Presidents who will implement martial law in a period of crisis leading to what inspiration calls “national ruin.”

1863 coincide cu începutul celor patruzeci de ani în pustie pentru Israelul literal din vechime. La sfârșitul celor patruzeci de ani, Iosua a condus Israelul din vechime în Țara Făgăduinței și au dărâmat Ierihonul și au rostit un blestem asupra oricui ar reconstrui Ierihonul. În 1863, conducerea adventismului laodicean a reconstruit Ierihonul. 1863 este reprezentat atât la începutul, cât și la sfârșitul celor patruzeci de ani în pustie. 1863 este un reper profetic care leagă împreună istoria liniilor externe și interne ale istoriei versetului patruzeci. Există a șaptea biserică, „o biserică judecată”, așa cum înseamnă cuvântul „Laodicea”, care intră într-o perioadă reprezentată de moartea unei întregi generații în pustie. În același timp, primul președinte republican îndeplinește lucrarea eliberării sclavilor, prefigurând astfel pe ultimii președinți republicani care vor institui legea marțială într-o perioadă de criză ce duce la ceea ce inspirația numește „ruina națională.”

In the waymarks of the beginning the waymarks of the end are represented and the events connected with the close of the judgment were typified in the events connected with the opening of the judgment. The rebellion at Kadesh in rejecting the message of Joshua and Caleb at the beginning of the forty years typified the rebellion of Moses’ in striking the Rock at Kadesh at the end of the forty years. 1863 identifies the Sunday law where Laodicea is spewed out of the mouth of the Lord, and where the twenty-five ancient men in Jerusalem are bowing to the sun in Ezekiel chapter eight, and where Shiloh is repeated upon those who trust in the lying words, “the temple of the Lord are we.”

În reperele începutului sunt reprezentate reperele sfârșitului, iar evenimentele legate de încheierea judecății au fost preînchipuite în evenimentele legate de deschiderea judecății. Răzvrătirea de la Cadeș, prin respingerea soliei lui Iosua și Caleb, la începutul celor patruzeci de ani, a preînchipuit răzvrătirea lui Moise, când a lovit Stânca la Cadeș, la sfârșitul celor patruzeci de ani. Anul 1863 identifică legea duminicală, acolo unde Laodiceea este vărsată din gura Domnului, și unde cei douăzeci și cinci de bătrâni din Ierusalim se închină soarelui în capitolul opt din Ezechiel, și unde Șilo se repetă asupra celor ce se încred în cuvintele mincinoase: „Templul Domnului suntem noi.”

We will continue this study of Panium in the next article.

Vom continua acest studiu despre Panium în articolul următor.

Back to Articles