Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty-Five

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea laodiceeană - Numărul patruzeci și cinci

Number Forty-Five

Numărul patruzeci și cinci

Author

Jeff Pippenger

Published

February 12, 2026

Formats

PDF
Word

## Review

Recenzie

Leviticus twenty-three identifies three tests within the Pentecostal season of the one hundred and forty-four thousand. Aligning the first day of the feast of Tabernacles with the day of Pentecost, and then aligning the forty days that Christ taught the disciples face to face before His ascension with the day of first fruits creates an overall structure that represents the three angel’s messages.

Leviticul douăzeci și trei identifică trei probe în cadrul perioadei Cincizecimii a celor o sută patruzeci și patru de mii. Corelarea primei zile a Sărbătorii Corturilor cu ziua Cincizecimii, iar apoi corelarea celor patruzeci de zile în care Hristos i-a învățat pe ucenici față în față înainte de Înălțarea Sa cu ziua celor dintâi roade creează o structură de ansamblu care reprezintă soliile celor trei îngeri.

When the “death, burial and resurrection” is applied as a single prophetic waymark that has three steps; as it is represented by Christ’s baptism, we find that five days after the resurrection on the day of first fruits, the end of the seven day feast of unleavened bread arrives as a holy convocation. Thus, at Christ’s resurrection, which aligns with the first fruit offering, there follows a five-day period.

Când „moartea, îngroparea și învierea” este aplicată ca un singur reper profetic alcătuit din trei etape, așa cum este reprezentat de botezul lui Hristos, constatăm că, la cinci zile după învierea care are loc în ziua întâilor roade, se încheie, printr-o adunare sfântă, sărbătoarea de șapte zile a azimelor. Astfel, la învierea lui Hristos, care se aliniază cu jertfa întâilor roade, urmează o perioadă de cinci zile.

At the end of the structure which is created by aligning the first day of the feast of Tabernacles with the day of Pentecost, there is another waymark with three steps, also followed by five days that reaches unto Pentecost.

La sfârșitul structurii care este creată prin alinierea primei zile a Sărbătorii Corturilor cu ziua Cincizecimii, se află un alt jalon cu trei pași, urmat, de asemenea, de cinci zile care ajung până la Cincizecime.

Between those two ‘three-step waymarks followed by five days,’ is a period of thirty days. When we align the first day of the feast of Tabernacles with the day of Pentecost, we understand that five days before the feast of Tabernacles was the Day of Atonement. Ten days before the day of Atonement was the feast of Trumpets. The forty days of Christ teaching face to face after His resurrection on the day of first fruits, aligns five days after the feast of Trumpets, and five days before the day of atonement.

Între acele două „repere în trei pași urmate de cinci zile” există un interval de treizeci de zile. Când aliniem prima zi a Sărbătorii Corturilor cu ziua Cincizecimii, înțelegem că, cu cinci zile înaintea Sărbătorii Corturilor, a fost Ziua Ispășirii. Cu zece zile înaintea Zilei Ispășirii a fost Sărbătoarea Trâmbițelor. Cele patruzeci de zile în care Hristos a învățat față către față după învierea Sa în ziua Întâilor Roade se aliniază la cinci zile după Sărbătoarea Trâmbițelor și la cinci zile înaintea Zilei Ispășirii.

The three-step waymark of His ‘death, burial and resurrection,’ followed by five days unto the end of the feast of unleavened bread is then repeated thirty days later when the three-step waymark of ‘trumpets, ascension, and judgment,’ that are then followed by five days unto Pentecost. The beginning three-step waymark is easily defined as one waymark with three steps, for it is directly identified as such with Christ’s baptism, that symbolizes His ‘death, burial and resurrection.’ The baptism was the alpha to the sacred 1,260-day period that culminated at His ‘death, burial and resurrection’ which was the omega to the 1,260 days.

Reperul în trei trepte al «morții, îngropării și învierii» Sale, urmat de cinci zile până la sfârșitul Sărbătorii Azimilor, este apoi repetat treizeci de zile mai târziu prin reperul în trei trepte al «trâmbițelor, înălțării și judecății», acestea fiind apoi urmate de cinci zile până la Cincizecime. Reperul inițial în trei trepte se definește cu ușurință ca un singur reper cu trei trepte, căci este identificat în mod direct ca atare prin botezul lui Hristos, care simbolizează «moartea, îngroparea și învierea» Lui. Botezul a fost alfa perioadei sacre de 1.260 de zile, care a culminat cu «moartea, îngroparea și învierea» Lui, acestea constituind omega celor 1.260 de zile.

The three-step waymark at the end of the Pentecostal season must be recognized through prophetic application. In the fifty days of the Pentecostal season the same structure is found at the beginning and the ending. Based upon the principle that Christ always illustrates the end with the beginning we can identify the feast of trumpets, followed by the ascension, followed by the day of Atonement, followed by five days as one ‘three-step waymark followed by five days.’

Reperul în trei pași de la sfârșitul perioadei Cincizecimii trebuie recunoscut prin aplicarea profetică. În cele cincizeci de zile ale perioadei Cincizecimii se regăsește aceeași structură atât la început, cât și la sfârșit. Pe baza principiului potrivit căruia Hristos ilustrează întotdeauna sfârșitul prin început, putem identifica Sărbătoarea Trâmbițelor, urmată de Înălțare, urmată de Ziua Ispășirii, urmată de cinci zile, ca un „reper în trei pași urmat de cinci zile”.

We also test the proposed three steps with the biblical guidelines of the characteristics of each of the three steps. Those three steps are represented repeatedly in God’s Word. They are the three angels; they are the courtyard, holy place and Most Holy Place; they are the work of the Holy Spirit in convicting of sin, righteousness and judgment. Identifying the feast of trumpets, the ascension and the day of Atonement as those three steps requires that each of the steps aligns with the established biblical testimony.

De asemenea, verificăm cele trei etape propuse în lumina criteriilor biblice privind caracteristicile fiecăreia dintre cele trei etape. Aceste trei etape sunt reprezentate în mod repetat în Cuvântul lui Dumnezeu. Ele sunt cei trei îngeri; ele sunt curtea, Locul Sfânt și Sfânta Sfintelor; ele sunt lucrarea Duhului Sfânt de a convinge de păcat, de neprihănire și de judecată. Identificarea Sărbătorii Trâmbițelor, a Înălțării și a Zilei Ispășirii drept aceste trei etape impune ca fiecare dintre ele să se conformeze mărturiei biblice stabilite.

Trumpets are a warning message and it is associated with the first angel who cries out “fear God.” The ascension of Christ is a symbol of the glory of His Second Coming, for the second expression of the first angel is “give Him glory.” The day of Atonement is the symbol of judgment, and the third expression of the first angel is “the hour of His judgment is come.” There are several ways to identify that the prophetic characteristics of the three steps in the waymark at the end of the Pentecostal season represent the three steps of the everlasting gospel, where many are “purified, made white and tried.”

Trâmbițele constituie un mesaj de avertizare și sunt asociate cu primul înger care strigă: «Temeți-vă de Dumnezeu.» Înălțarea lui Hristos este un simbol al slavei celei de-a Doua Veniri a Sa, căci a doua expresie a primului înger este: «Dați-I slavă.» Ziua Ispășirii este simbolul judecății, iar a treia expresie a primului înger este: «a venit ceasul judecății Lui.» Există mai multe modalități de a identifica faptul că caracteristicile profetice ale celor trei trepte din reperul de la sfârșitul perioadei Cincizecimii reprezintă cele trei trepte ale Evangheliei veșnice, unde mulți sunt «curățiți, albiți și încercați.»

This being so, you then may see that in the first waymark of three steps the barley first fruit offering is given, and in the last waymark of the three steps the wheat first fruit offering is given. You then might see that the alpha three steps of the Pentecostal season identify unleavened bread, but the omega waymark of three steps identify leavened bread. You then could even see that in the three-step waymark in the beginning is where Christ was lifted up to draw all men, and in the ending three-step waymark the ensign of the one hundred and forty-four thousand is lifted up to draw the Gentiles.

Așadar, ai putea vedea că, în primul reper dintre cei trei pași, se aduce ofranda întâilor roade de orz, iar în ultimul reper dintre cei trei pași se aduce ofranda întâilor roade de grâu. Ai putea apoi vedea că cei trei pași alfa ai sezonului Cincizecimii identifică pâinea nedospită, dar reperul omega al celor trei pași identifică pâinea dospită. Ai putea chiar vedea că, în cadrul reperului în trei pași de la început, Hristos a fost înălțat pentru a-i atrage pe toți oamenii, iar în cadrul reperului în trei pași de la sfârșit este înălțat stindardul celor o sută patruzeci și patru de mii pentru a atrage Neamurile.

The first and third angels are the same angel at the prophetic level, for the first is the beginning—and the third is the ending. The alpha first angel announces the opening of judgment and the omega last angel announces the close of judgment. The first angel’s message was empowered by the fulfillment of Islam on August 11, 1840, and the third angel was empowered by a fulfillment of Islam on 9/11. Sister White informs us that the mission of both the first and the third angel was to lighten the earth with its glory. Other witnesses are abundant, and they provide ample support for identifying the structure of the Pentecostal season as set forth in the fifty days from Christ’s resurrection unto Pentecost, with the first twenty-two verses of Leviticus twenty-three and the last twenty-two verses of Leviticus twenty-three. Between the two waymarks that are a waymark of three steps followed by five days is a thirty-day period that represents the second angel.

Primul și al treilea înger sunt același înger la nivel profetic, căci primul este începutul, iar al treilea este sfârșitul. Îngerul dintâi, alfa, anunță deschiderea judecății, iar îngerul cel din urmă, omega, anunță închiderea judecății. Mesajul primului înger a fost împuternicit prin împlinirea Islamului la 11 august 1840, iar al treilea înger a fost împuternicit printr-o împlinire a Islamului la 9/11. Sora White ne informează că misiunea atât a primului, cât și a celui de-al treilea înger era să lumineze pământul cu slava sa. Alte mărturii sunt numeroase și ele oferă un sprijin amplu pentru identificarea structurii perioadei Cincizecimii, așa cum este expusă în cele cincizeci de zile de la învierea lui Hristos până la Cincizecime, și în primele douăzeci și două de versete din Leviticul 23, precum și în ultimele douăzeci și două de versete din Leviticul 23. Între cele două repere care sunt un reper alcătuit din trei pași urmați de cinci zile se află o perioadă de treizeci de zile care îl reprezintă pe al doilea înger.

The first waymark of ‘three steps followed by five’ days is the first angel, the thirty days is the second angel and the second waymark of ‘three steps followed by five’ days is the third angel. These three steps cover the entire Pentecostal season up to Pentecost, which then marks the beginning of the seven days of the feast of Tabernacles that represents the outpouring of the latter rain during the Sunday law crisis beginning at the Sunday law in the United States and continuing until Michael stands up and human probation closes. The structure is divine, but it produces some serious considerations.

Primul jalon al secvenței de zile «trei pași urmați de cinci» este primul înger, cele treizeci de zile constituie al doilea înger, iar al doilea jalon al secvenței de zile «trei pași urmați de cinci» este al treilea înger. Acești trei pași acoperă întreaga perioadă până la Cincizecime, care apoi marchează începutul celor șapte zile ale Sărbătorii Corturilor, care reprezintă revărsarea ploii târzii în timpul crizei legii duminicale, începând cu legea duminicală în Statele Unite și continuând până când Mihail Se ridică și timpul de probă al omenirii se încheie. Structura este divină, dar generează unele considerații serioase.

## Serious Considerations

Considerații serioase

It is evident that the waymark represented by the ‘trumpets, ascension and judgment’ is the litmus and third test. The third test is always the litmus test, where character is manifested, but never developed.

Este evident că piatra de hotar reprezentată de „trâmbițe, înălțare și judecată” este testul de turnesol și al treilea test. Al treilea test este întotdeauna testul de turnesol, în care caracterul se manifestă, dar nu se dezvoltă niciodată.

> “Character is revealed by a crisis. When the earnest voice proclaimed at midnight, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ the sleeping virgins roused from their slumbers, and it was seen who had made preparation for the event. Both parties were taken unawares, but one was prepared for the emergency, and the other was found without preparation. Character is revealed by circumstances. Emergencies bring out the true metal of character. Some sudden and unlooked-for calamity, bereavement, or crisis, some unexpected sickness or anguish, something that brings the soul face to face with death, will bring out the true inwardness of the character. It will be made manifest whether or not there is any real faith in the promises of the word of God. It will be made manifest whether or not the soul is sustained by grace, whether there is oil in the vessel with the lamp.

> Caracterul este dezvăluit de o criză. Când, la miezul nopții, glasul stăruitor a vestit: „Iată, Mirele vine; ieșiți în întâmpinarea Lui”, fecioarele adormite au fost trezite din somnul lor și s-a văzut cine făcuse pregătiri pentru acest eveniment. Ambele părți au fost prinse pe nepregătite, dar una era pregătită pentru situația de criză, iar cealaltă a fost găsită nepregătită. Caracterul este dezvăluit de împrejurări. Situațiile-limită scot la iveală adevărata tărie a caracterului. Vreo nenorocire bruscă și neprevăzută, un doliu sau o criză, vreo boală neașteptată sau vreo suferință, ceva care aduce sufletul față în față cu moartea, va scoate la iveală adevărata esență lăuntrică a caracterului. Se va face vădit dacă există sau nu vreo credință reală în făgăduințele Cuvântului lui Dumnezeu. Se va face vădit dacă sufletul este sau nu susținut de har, dacă este untdelemn în vas, împreună cu candela.

> “Testing times come to all. How do we conduct ourselves under the test and proving of God? Do our lamps go out? or do we still keep them burning? Are we prepared for every emergency by our connection with Him who is full of grace and truth? The five wise virgins could not impart their character to the five foolish virgins. Character must be formed by us as individuals.” Review and Herald, October 17, 1895.

> Vremuri de încercare vin asupra tuturor. Cum ne purtăm sub încercarea și punerea la încercare a lui Dumnezeu? Ni se sting candelele? Sau le păstrăm încă aprinse? Suntem pregătiți pentru orice eventualitate prin legătura noastră cu Acela care este plin de har și de adevăr? Cele cinci fecioare înțelepte nu au putut împărtăși caracterul lor celor cinci fecioare neînțelepte. Caracterul trebuie format de fiecare în parte. Review and Herald, 17 octombrie 1895.

When the feast of trumpets waymark arrives, your character is forever sealed, you are lifted up as an ensign and your sins are forever blotted out. The three steps represent three aspects of the sealing. The arrival of the message of the Midnight Cry manifests those who have oil and who are lifted up as an ensign as their sins are removed. The message, the work and the seal are all one waymark. It is a waymark “that brings the soul face to face with death” because of an “unlooked for calamity.” The trumpet of Islam represents that “unlooked for calamity.” At that point the message, “Behold the Bridegroom cometh,” is proclaimed five days in advance of the Sunday law, where the message changes unto the loud cry of the third angel.

Când sosește borna Sărbătorii Trâmbițelor, caracterul tău este pecetluit pentru totdeauna, ești înălțat ca un stindard, iar păcatele tale sunt șterse pe veci. Cei trei pași reprezintă trei aspecte ale pecetluirii. Sosirea soliei Strigării de la Miezul Nopții îi descoperă pe cei care au untdelemn și care sunt înălțați ca un stindard, pe măsură ce păcatele le sunt șterse. Solia, lucrarea și pecetea sunt toate o singură bornă. Este o bornă care „aduce sufletul față în față cu moartea” din pricina unei „nenorociri neașteptate”. Trâmbița Islamului reprezintă acea „nenorocire neașteptată”. În acel moment, solia „Iată, Mirele vine” este proclamată cu cinci zile înainte de legea duminicală, unde solia se schimbă în Strigarea cea tare a îngerului al treilea.

The three steps of the waymark are identifying elements of the sealing of and the lifting up of the one hundred and forty-four thousand, just before the Sunday law. It is clear that the litmus test of ‘trumpets, ascension and judgment’ has been represented by the Exeter camp meeting. The five days between the day of Atonement and Pentecost, represents the sixty-six days between the end of the Exeter camp meeting on August 17 unto October 22, 1844, when the door closed. Those sixty-six days of Millerite history are illustrating the latter days, and in this regard, they are illustrating the proclamation of the message of the Midnight Cry by the one hundred and forty-four thousand.

Cele trei trepte ale semnului de hotar sunt elemente identificatoare ale pecetluirii și ale înălțării celor o sută patruzeci și patru de mii, chiar înaintea legii duminicale. Este limpede că piatra de încercare a „trâmbițelor, înălțării și judecății” a fost ilustrată prin adunarea de tabără de la Exeter. Cele cinci zile dintre Ziua Ispășirii și Cincizecime reprezintă cele șaizeci și șase de zile de la încheierea adunării de tabără de la Exeter, la 17 august, până la 22 octombrie 1844, când ușa s-a închis. Acele șaizeci și șase de zile din istoria millerită ilustrează zilele de pe urmă și, în această privință, ele ilustrează proclamarea soliei Strigătului de la Miezul Nopții de către cei o sută patruzeci și patru de mii.

The five days to Pentecost, aligns with the sixty-six days of the Millerites proclaiming the message of the Midnight Cry, which was also typified by Christ’s triumphal entry into Jerusalem. The first of the three steps is the feast of trumpets, which is the seventh trumpet, or third woe, or Islam in the latter days, and Christ’s triumphal entry was preceded by the loosing of an ass.

Cele cinci zile până la Cincizecime corespund celor șaizeci și șase de zile în care milleriții au proclamat mesajul Strigătului de la miezul nopții, care a fost de asemenea prefigurat prin intrarea triumfală a lui Hristos în Ierusalim. Primul dintre cei trei pași este Sărbătoarea Trâmbițelor, care este a șaptea trâmbiță, sau al treilea vai, sau Islamul din zilele de pe urmă, iar intrarea triumfală a lui Hristos a fost precedată de dezlegarea unui măgar.

Prophetically this identifies that the loosing of the ass marks the beginning of the triumphal entry, which is the Midnight Cry. Bible prophecy is to be applied in the latter days to the sixth kingdom of Bible prophecy—the earth beast, the United States. Islam will strike the United States, as it did at 9/11, thus marking the beginning of the proclamation of the Midnight Cry with a significant strike upon the United States by Islam, and the ending of the proclamation of the Midnight Cry with another significant strike upon the United States by Islam, for Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning of a thing.

În mod profetic, aceasta indică faptul că dezlegarea asinului marchează începutul intrării triumfale, care este Strigarea de la miezul nopții. Profeția biblică trebuie aplicată, la vremea sfârșitului, celei de-a șasea împărății a profeției biblice - fiara pământului, Statele Unite. Islamul va lovi Statele Unite, așa cum a făcut la 11 septembrie, marcând astfel începutul proclamării Strigării de la miezul nopții printr-o lovitură semnificativă asupra Statelor Unite din partea Islamului, iar încheierea proclamării Strigării de la miezul nopții printr-o altă lovitură semnificativă asupra Statelor Unite din partea Islamului, căci Isus ilustrează întotdeauna sfârșitul unui lucru prin începutul lui.

The message of Pentecost is the message of the loud cry, and the loud cry is simply an escalation of the message of the Midnight Cry. In Millerite history the Midnight Cry ended when the door was closed on October 22, 1844, and it ends when the door closes at the Sunday law in the latter days. At Pentecost Peter proclaimed the message of Joel, and Pentecost is the omega ending of the Midnight Cry, so the alpha beginning of the Midnight Cry Peter must of prophetic necessity also be presenting the message of Joel. At the Midnight Cry Peter is in Acts chapter two, in the upper room at the third hour, and then on the same day at the ninth hour he is in the temple proclaiming Joel’s message.

Solia Cincizecimii este solia strigătului cel tare, iar strigătul cel tare este, pur și simplu, o intensificare a soliei Strigării de la miezul nopții. În istoria millerită, Strigarea de la miezul nopții s-a încheiat când ușa a fost închisă la 22 octombrie 1844, iar ea se încheie când ușa se închide la legea duminicală în zilele de pe urmă. La Cincizecime, Petru a proclamat solia lui Ioel, iar Cincizecimea este încheierea omega a Strigării de la miezul nopții; prin urmare, la începutul ei alfa, Petru, prin necesitate profetică, trebuie de asemenea să prezinte solia lui Ioel. La Strigarea de la miezul nopții, Petru se află în capitolul al doilea din Faptele Apostolilor, în odaia de sus, la ceasul al treilea, iar apoi, în aceeași zi, la ceasul al nouălea, este în templu, proclamând solia lui Ioel.

Peter is the symbol of the one hundred and forty-four thousand at Pentecost, which is the end of the Midnight Cry, and he is the symbol of the one hundred and forty-four thousand at the beginning of the Midnight Cry. The sealing and raising up of the one hundred and forty-four thousand begins with the loosing of the ass as Islam strikes. When the Millerites left the Exeter camp meeting they carried the message like a tidal wave, and symbolically typified the one hundred and forty-four thousand who repeat that experience.

Petru este simbolul celor o sută patruzeci și patru de mii la Cincizecime, care este sfârșitul Strigării de la miezul nopții, și el este simbolul celor o sută patruzeci și patru de mii la începutul Strigării de la miezul nopții. Pecetluirea și ridicarea celor o sută patruzeci și patru de mii încep odată cu dezlegarea măgăriței, când Islamul lovește. Când mileriții au părăsit adunarea de tabără de la Exeter, au dus solia ca un val de maree și i-au prefigurat în mod simbolic pe cei o sută patruzeci și patru de mii care repetă acea experiență.

This application becomes more serious when you recognize that Peter is representing those who proclaim the Midnight Cry message at the litmus and third test of the Pentecostal season. The third hour for Peter at Pentecost places him in the upper room, and the upper room is also the ten days before Pentecost. The second test of the Pentecostal season is the thirty-day temple test that follows the foundational test. The second test of the temple requires the faithful to enter by faith into the Most Holy Place where their sins are blotted out and where they are seated by faith with Christ in heavenly places. The book of Acts informs us that Peter began his sermon on the book of Joel at the third hour in the upper room, then at the ninth hour he was in the temple.

Această aplicare devine mai serioasă când se recunoaște că Petru îi reprezintă pe cei care proclamă solia Strigătului de la miezul nopții la testul de turnesol și la al treilea test al perioadei Cincizecimii. Ceasul al treilea pentru Petru, la Cincizecime, îl situează în odaia de sus, iar odaia de sus este, de asemenea, cele zece zile dinaintea Cincizecimii. Al doilea test al perioadei Cincizecimii este testul templului, de treizeci de zile, care urmează testului fundamental. Al doilea test al templului cere ca cei credincioși să intre prin credință în Sfânta Sfintelor, unde păcatele lor sunt șterse și unde sunt așezați, prin credință, împreună cu Hristos, în locurile cerești. Cartea Faptelor Apostolilor ne informează că Petru și-a început predica despre cartea lui Ioel la ceasul al treilea, în odaia de sus, apoi, la ceasul al nouălea, era în templu.

> But Peter, standing up with the eleven, lifted up his voice, and said unto them, Ye men of Judaea, and all ye that dwell at Jerusalem, be this known unto you, and hearken to my words: For these are not drunken, as ye suppose, seeing it is but the third hour of the day. But this is that which was spoken by the prophet Joel. … Now Peter and John went up together into the temple at the hour of prayer, being the ninth hour. Acts 2:14–16; 3:1.

> Dar Petru, ridicându-se în picioare împreună cu cei unsprezece, și-a înălțat glasul și le-a zis: Bărbați ai Iudeii și toți cei ce locuiți în Ierusalim, să vă fie cunoscută aceasta și luați aminte la cuvintele mele: Căci aceștia nu sunt beți, cum socotiți voi, fiindcă este numai ceasul al treilea din zi. Ci aceasta este ceea ce a fost rostit prin prorocul Ioel. ... Iar Petru și Ioan s-au suit împreună la templu, la ceasul rugăciunii, fiind ceasul al nouălea. Faptele Apostolilor 2:14-16; 3:1.

Christ was nailed to the cross at the third hour and He died at the ninth hour. His death, burial and resurrection are one waymark with three steps. The third step, the day of first fruits, begins the fifty days which conclude at Pentecost. In the alpha of the Pentecostal season the third and ninth hour represent a distinct contrast, for Christ was alive at the third hour and dead at the ninth. Peter was in the upper room at the third hour and in the temple at the ninth.

Hristos a fost pironit pe cruce la ora a treia și a murit la ora a noua. Moartea, îngroparea și învierea Lui sunt un jalon cu trei trepte. A treia treaptă, ziua întâilor roade, începe cele cincizeci de zile care se încheie la Cincizecime. În alfa perioadei Cincizecimii, ora a treia și ora a noua reprezintă un contrast distinct, căci Hristos era viu la ora a treia și mort la ora a noua. Petru era în odaia de sus la ora a treia și în templu la ora a noua.

The Pentecostal season of fifty sacred days in the time of Christ was a sacred prophetic period directly connected to the prophecy of twenty-three hundred years. It was especially connected with the final week of the four hundred and ninety years for the Jewish nation in Daniel nine. That sacred week when Christ confirmed the covenant was divided into two equal periods of 1,260 prophetic days. The heart of that week was the cross. The cross identifies the third and ninth hour, and Peter at Pentecost does the same. In the year 34, the end of that same sacred week when Cornelius sent for Peter from Caesarea Maritima, it was the ninth hour.

Perioada Cincizecimii, a celor cincizeci de zile sacre din vremea lui Hristos, a fost o perioadă profetică sacră în legătură directă cu profeția celor două mii trei sute de ani. Ea era în mod deosebit legată de săptămâna finală a celor patru sute nouăzeci de ani pentru națiunea iudaică din Daniel 9. Acea săptămână sacră, în care Hristos a întărit legământul, a fost împărțită în două perioade egale de 1.260 de zile profetice. Centrul acelei săptămâni a fost crucea. Crucea marchează ceasul al treilea și ceasul al nouălea, iar Petru, la Cincizecime, procedează la fel. În anul 34, la încheierea aceleiași săptămâni sacre, când Corneliu a trimis după Petru din Cezareea Maritimă, era ceasul al nouălea.

> There was a certain man in Caesarea called Cornelius, a centurion of the band called the Italian band, A devout man, and one that feared God with all his house, which gave much alms to the people, and prayed to God alway. He saw in a vision evidently about the ninth hour of the day an angel of God coming in to him, and saying unto him, Cornelius. And when he looked on him, he was afraid, and said, What is it, Lord? And he said unto him, Thy prayers and thine alms are come up for a memorial before God. And now send men to Joppa, and call for one Simon, whose surname is Peter. Acts 10:1–5.

> În Cezareea era un anume bărbat, numit Corneliu, centurion al cohortei numite Cohorta Italiană, om evlavios și temător de Dumnezeu, el împreună cu toată casa lui, care dădea multe milostenii poporului și se ruga totdeauna lui Dumnezeu. A văzut limpede într-o vedenie, pe la ceasul al nouălea al zilei, un înger al lui Dumnezeu intrând la el și zicându-i: Corneliu. Și, când s-a uitat la el, s-a înspăimântat și a zis: Ce este, Doamne? Iar el i-a zis: Rugăciunile tale și milosteniile tale s-au suit spre pomenire înaintea lui Dumnezeu. Și acum trimite oameni la Iope și cheamă pe un anume Simon, căruia i se zice Petru. Faptele Apostolilor 10:1-5.

The next day, Peter goes up on the roof to pray about the sixth hour.

A doua zi, Petru se suie pe acoperiș ca să se roage pe la ceasul al șaselea.

> On the morrow, as they went on their journey, and drew nigh unto the city, Peter went up upon the housetop to pray about the sixth hour: And he became very hungry, and would have eaten: but while they made ready, he fell into a trance, And saw heaven opened, and a certain vessel descending unto him, as it had been a great sheet knit at the four corners, and let down to the earth: Wherein were all manner of four footed beasts of the earth, and wild beasts, and creeping things, and fowls of the air. And there came a voice to him, Rise, Peter; kill, and eat. But Peter said, Not so, Lord; for I have never eaten anything that is common or unclean. And the voice spake unto him again the second time, What God hath cleansed, that call not thou common. This was done thrice: and the vessel was received up again into heaven. Acts 10:9–16.

> A doua zi, pe când ei își urmau călătoria și se apropiau de cetate, Petru s-a suit pe acoperișul casei să se roage pe la ceasul al șaselea; și i s-a făcut foarte foame și ar fi mâncat; dar, pe când i se pregătea, a căzut într-o răpire și a văzut cerul deschis și un oarecare vas coborându-se către el, ca o pânză mare legată la cele patru colțuri și lăsată pe pământ; în ea erau tot felul de dobitoace cu patru picioare ale pământului, și fiare sălbatice, și târâtoare, și păsări ale cerului. Și un glas i-a zis: Scoală-te, Petre; junghie și mănâncă. Dar Petru a zis: Nicidecum, Doamne; căci niciodată n-am mâncat nimic pângărit sau necurat. Și glasul i-a vorbit iarăși a doua oară: Ceea ce Dumnezeu a curățit, tu să nu numești pângărit. Aceasta s-a făcut de trei ori; și vasul a fost ridicat din nou la cer. Faptele Apostolilor 10:9-16.

The call for Peter to come to Caesarea is at the ninth hour, when an angel arrives to address Cornelius. Cornelius represents God’s other children who are called out of Babylon at the Sunday law. The angel who arrives at the Sunday law is the second voice of Revelation eighteen, who calls to those still in Babylon to flee. Peter is the one hundred and forty-four thousand and Cornelius is the eleventh-hour workers, who are represented to Peter as unclean animals. The relation of Peter and Cornelius is the relation of Revelation seven, where the one hundred and forty-four thousand are identified in association with the great multitude. Peter was commanded three times to rise, kill and eat. As the one hundred and forty-four thousand the call from Cornelius is where the ensign is commanded to rise.

Chemarea adresată lui Petru de a veni la Cezareea are loc la ceasul al nouălea, când un înger sosește pentru a i se adresa lui Corneliu. Corneliu îi reprezintă pe ceilalți fii ai lui Dumnezeu, care sunt chemați să iasă din Babilon la legea duminicală. Îngerul care sosește la legea duminicală este a doua voce din Apocalipsa optsprezece, care îi cheamă pe cei încă aflați în Babilon să fugă. Petru îi reprezintă pe cei o sută patruzeci și patru de mii, iar Corneliu îi reprezintă pe lucrătorii de la ceasul al unsprezecelea, care îi sunt înfățișați lui Petru ca animale necurate. Relația dintre Petru și Corneliu este relația din Apocalipsa șapte, unde cei o sută patruzeci și patru de mii sunt identificați în asociere cu marea mulțime. Lui Petru i s-a poruncit de trei ori să se ridice, să junghie și să mănânce. Ca cei o sută patruzeci și patru de mii, chemarea din partea lui Corneliu este locul unde stindardului i se poruncește să se ridice.

Cornelius is in Caesarea Maritima, sometimes called Caesarea by the sea. Revelation seventeen informs us that “the waters” “are peoples, and multitudes, and nations, and tongues.” The waters are those outside of God’s church and in Revelation as well as with Peter’s vision of the unclean beasts, the number four represents the entire world. Four various beasts are in Peter’s vision, and they descend in a sheet which is held at its four corners. The relation of Peter to Cornelius is also represented by Noah and the beasts that got on the ark.

Corneliu se află în Cezareea Maritimă, uneori numită Cezareea de la mare. Apocalipsa, capitolul șaptesprezece, ne informează că „apele” „sunt popoare, mulțimi, neamuri și limbi”. Apele sunt cei din afara Bisericii lui Dumnezeu, iar în Apocalipsă, ca și în vedenia lui Petru cu dobitoacele necurate, numărul patru reprezintă întreaga lume. Patru dobitoace felurite apar în vedenia lui Petru și se coboară într-o pânză ținută de cele patru colțuri. Relația lui Petru cu Corneliu este, de asemenea, reprezentată de Noe și de dobitoacele care au intrat în arcă.

Peter was in Joppa, which means “bright and beautiful,” for as a symbol of the one hundred and forty-four thousand Peter is the bright and beautiful ensign to the Gentiles. The ninth hour, the Gentiles awaken to the ensign which Sister White identifies as the Sabbath, the law of God, the third angel’s message and the missionaries around the world that carry the message of the latter days. Cornelius was awakened to the ensign when the angel arrived at the ninth hour in Caesarea by the sea. The message at the Pentecostal Sunday law then goes to the world—the sea.

Petru era în Iope, care înseamnă „strălucitor și frumos”, căci, ca simbol al celor o sută patruzeci și patru de mii, Petru este stindardul strălucitor și frumos pentru Neamuri. La ceasul al nouălea, Neamurile se trezesc la stindardul pe care Sora White îl identifică drept Sabatul, legea lui Dumnezeu, solia îngerului al treilea și misionarii din întreaga lume care poartă solia zilelor de pe urmă. Corneliu a fost trezit la stindard când îngerul a sosit la ceasul al nouălea în Cezareea de lângă mare. Mesajul, la legea duminicală de Cincizecime, merge apoi către lume — marea.

The lifting up of the ensign is also represented as the Lord’s house being lifted up above the mountains, and Peter was praying on the rooftop of the beautiful bright city of Joppa, in the sixth hour, just before the Sunday law of the ninth hour. When the one hundred and forty-four thousand are sealed, the circumstances of the crisis within the world will draw God’s other children who are still in Babylon to seek for light. They are led to find Peter on the top of the house in Joppa.

Înălțarea stindardului este reprezentată, de asemenea, prin înălțarea casei Domnului deasupra munților, iar Petru se ruga pe acoperișul casei, în frumosul și strălucitorul oraș Joppa, la ceasul al șaselea, chiar înainte de legea duminicală a ceasului al nouălea. Când cei o sută patruzeci și patru de mii sunt pecetluiți, circumstanțele crizei din lume îi vor atrage pe ceilalți copii ai lui Dumnezeu, care încă se află în Babilon, spre a căuta lumina. Ei sunt călăuziți să-l găsească pe Petru pe acoperișul casei din Joppa.

Peter was also in Caesarea Philippi in Matthew sixteen. Caesarea Philippi at the base of Mount Hermon had the same name as Caesarea by the sea, but it had a distinct contrast as one city was upon the land and the other on the sea. Christ’s crucifixion at the third hour and His death at the ninth, identify a distinct contrast of life and death. Peter at Pentecost’s third and ninth hour identifies a distinct contrast from the upper room unto the temple. Caesarea on the land or Caesarea on the sea represents the necessary prophetic contrast of the third and ninth hour, but there is no direct reference to the third hour when Peter was in Caesarea Philippi. Upon the testimony of two or three a thing is established and with the third and ninth hour of the cross and also on the day of Pentecost both illustrations are represented by a single person, whether Christ alive or in the tomb, or Peter in the upper room or the temple.

Petru se afla, de asemenea, în Cezareea lui Filip, în Matei, capitolul 16. Cezareea lui Filip, la poalele Muntelui Hermon, purta același nume ca Cezareea de la mare, dar între ele exista un contrast distinct, întrucât un oraș era pe uscat, iar celălalt la mare. Răstignirea lui Hristos la ceasul al treilea și moartea Sa la ceasul al nouălea indică un contrast distinct între viață și moarte. Petru, la Cincizecime, la ceasul al treilea și la cel al nouălea, indică un contrast distinct între odaia de sus și templu. Cezareea de pe uscat sau Cezareea de la mare reprezintă contrastul profetic necesar al ceasului al treilea și al nouălea, dar nu există nicio referință directă la ceasul al treilea când Petru se afla în Cezareea lui Filip. Pe mărturia a doi sau trei se întemeiază un lucru, iar, prin ceasul al treilea și cel al nouălea ale crucii și, de asemenea, în ziua Cincizecimii, ambele ilustrații sunt reprezentate de o singură persoană, fie Hristos, viu sau în mormânt, fie Petru, în odaia de sus sau în templu.

The third testimony of a third and ninth hour at the two Caesarea’s identifies Peter as the primary character in both instances, as was Christ in the beginning of the Pentecostal season and Peter at the end of that same season. The alpha character of the third hour is the same as the omega character of the ninth hour, providing one witness that Caesarea Philippi is the alpha of the two Caesarea’s. The second witness is that the name of both cities is the same, so the name of the main character and the name of the city are the same. A third witness is the contrast of land and sea. When Peter was at Caesarea Philippi, it was the third hour. This is where the message becomes even more serious.

A treia mărturie privitoare la ceasul al treilea și al nouălea la cele două Cezaree îl identifică pe Petru drept personajul principal în ambele situații, după cum Hristos a fost la începutul perioadei Cincizecimii, iar Petru la sfârșitul aceleiași perioade. Figura alfa a ceasului al treilea este aceeași cu figura omega a ceasului al nouălea, oferind o mărturie că Cezareea lui Filip este alfa dintre cele două Cezaree. A doua mărturie este că numele ambelor cetăți este același, astfel încât numele personajului principal și numele cetății coincid. O a treia mărturie este contrastul dintre uscat și mare. Când Petru se afla la Cezareea lui Filip, era ceasul al treilea. Aici mesajul devine și mai serios.

It is correct to align two cities with the same name, which is what we are doing, but we are also incorporating the third and ninth hour into the application based upon the witness of Christ at the cross and Peter at Pentecost. By bringing the three lines together; Christ’s third and ninth hour, Peter at Pentecost’s third and ninth hour—we establish the third hour at Caesarea Philippi. The very same prophetic logic is to be applied to Cornelius at the ninth hour, Peter at the sixth hour and then Peter at Caesarea Philippi at the third hour.

Este corect să punem în corespondență două cetăți cu același nume, ceea ce și facem, însă integrăm, de asemenea, ceasul al treilea și al nouălea în aplicare, pe temeiul mărturiei lui Hristos pe cruce și a lui Petru la Cincizecime. Prin reunirea celor trei linii — ceasul al treilea și al nouălea ale lui Hristos, ceasul al treilea și al nouălea ale lui Petru la Cincizecime — stabilim ceasul al treilea la Cezareea lui Filip. Aceeași logică profetică trebuie aplicată lui Corneliu la ceasul al nouălea, lui Petru la ceasul al șaselea, iar apoi lui Petru la Cezareea lui Filip la ceasul al treilea.

Peter is at all three waymarks, Cornelius is at the sixth and ninth hour with Peter, but not at the third in Caesarea Philippi. The line is tied together for each step is either the third, sixth and ninth hour respectively from Caesarea Philippi, to Joppa to Caesarea Maritima. Both Caesarea’s had their cultural roots attached to both Greece and Rome, but Caesarea Philippi’s distinction was the embodiment of remote, mystical paganism, and Caesarea by the sea was a commercial and administrative hub, blending Greek culture with Roman governance. Caesarea Philippi was a symbol of churchcraft and Caesarea Maritima of statecraft.

Petru se află la toate cele trei repere; Corneliu se află la ceasul al șaselea și la al nouălea împreună cu Petru, dar nu la al treilea, la Cezareea lui Filip. Linia este legată laolaltă, întrucât fiecare pas este la ceasul al treilea, al șaselea și al nouălea, respectiv, de la Cezareea lui Filip, la Iope, până la Cezareea Maritimă. Ambele Cezaree își aveau rădăcinile culturale ancorate atât în Grecia, cât și în Roma, însă nota distinctivă a Cezareei lui Filip era întruparea unui păgânism îndepărtat și mistic, iar Cezareea de la mare era un centru comercial și administrativ, împletind cultura greacă cu guvernarea romană. Cezareea lui Filip era un simbol al artei cârmuirii bisericești, iar Cezareea Maritimă, al artei cârmuirii de stat.

In the line of Caesarea to Caesarea, Joppa is the middle step of three steps. The three steps are represented by the third, sixth and ninth hours. Caesarea by the sea at the ninth hour is the Sunday law when the gospel goes to the Gentiles. Three hours before, at the sixth hour Peter is in Joppa, the bright and shining city. Three hours before that Peter is at the feast of Trumpets in the third hour. Caesarea to Caesarea is the period of the Midnight Cry. Peter represents those who proclaim the Midnight Cry at the beginning all the way to the ending, for Jesus always aligns the beginning with the ending. The Midnight Cry begins with the ass being loosed at the feast of trumpets waymark, where Peter is proclaiming the message of Joel.

Pe linia de la Cezareea la Cezareea, Iope este treapta din mijloc a celor trei trepte. Cele trei trepte sunt reprezentate de ceasul al treilea, al șaselea și al nouălea. Cezareea de pe țărmul mării, la ceasul al nouălea, reprezintă legea duminicală, când Evanghelia merge la Neamuri. Cu trei ore înainte, la ceasul al șaselea, Petru se află la Iope, cetatea strălucitoare și luminoasă. Cu trei ore înainte de aceasta, Petru este la Sărbătoarea Trâmbițelor, la ceasul al treilea. De la Cezareea la Cezareea este perioada Strigătului de la miezul nopții. Petru îi reprezintă pe aceia care proclamă Strigătul de la miezul nopții de la început până la sfârșit, căci Isus aliniază întotdeauna începutul cu sfârșitul. Strigătul de la miezul nopții începe cu dezlegarea măgarului la borna Sărbătorii Trâmbițelor, unde Petru proclamă solia lui Ioel.

Peter is at the three-step waymark of the feast of trumpets, the ascension, followed by judgment. At that waymark in Matthew sixteen the issue is raised about who Christ was. Peter’s name is changed and it is stated by Christ that it would be upon this Rock that He builds His church. The Rock which the temple is built upon is the foundation, and Peter at Caesarea Philippi is the first angel’s message, which is the foundational message. When Peter gets to the next step, at Joppa, he ascends as did Christ at the end of the forty days of face-to-face teaching. The ascension is also a parallel to the cross, the primary ensign of salvational history; and the cross is divided into two parts, with the two thieves, the tearing of the veil into the Most Holy Place and the darkness and the hours.

Petru se află la reperul în trei trepte: Sărbătoarea Trâmbițelor, Înălțarea, apoi Judecata. La acel reper, în Matei șaisprezece, se ridică chestiunea cu privire la cine era Hristos. Numele lui Petru este schimbat și Hristos afirmă că pe această Stâncă Își va zidi Biserica Sa. Stânca pe care este zidit templul este temelia, iar Petru, la Cezareea lui Filip, este solia primului înger, care este solia de temelie. Când Petru ajunge la următoarea treaptă, la Iope, el se înalță, așa cum S-a înălțat Hristos la sfârșitul celor patruzeci de zile de învățătură față către față. Înălțarea este, de asemenea, o paralelă cu crucea, stindardul principal al istoriei mântuirii; iar crucea este împărțită în două părți, cu cei doi tâlhari, ruperea perdelei spre Locul Preasfânt și întunericul și ceasurile.

> Now from the sixth hour there was darkness over all the land unto the ninth hour. And about the ninth hour Jesus cried with a loud voice, saying, Eli, Eli, lama sabachthani? that is to say, My God, my God, why hast thou forsaken me? Matthew 27:45, 46.

> Iar de la ceasul al șaselea s-a făcut întuneric peste tot pământul până la ceasul al nouălea. Iar pe la ceasul al nouălea, Iisus a strigat cu glas mare, zicând: Eli, Eli, lama sabachthani? adică: Dumnezeul Meu, Dumnezeul Meu, pentru ce M-ai părăsit? Matei 27:45, 46.

At Joppa, at the sixth hour Peter is at a prophetic point of division, between the lost and saved, between light and darkness and between the beginning of and ending of the Midnight Cry. That break is emphasizing the transition of the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand unto the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. It is marking the full rejection of the Laodicean Seventh-day Adventist church. That closed door of judgment represented by the day of Atonement comes five days before the Pentecostal Sunday law. That judgment is preceded by the ascension, and before that, the trumpet message. Those three steps represent the waymark where the seal of God is impressed, and the message of the Midnight Cry is proclaimed by the church triumphant to those represented by Cornelius.

La Iope, la ceasul al șaselea, Petru se află într-un punct profetic de despărțire, între cei pierduți și cei mântuiți, între lumină și întuneric și între începutul și încheierea Strigătului de la Miezul Nopții. Acea ruptură subliniază tranziția mișcării laodiceene a celor o sută patruzeci și patru de mii către mișcarea filadelfiană a celor o sută patruzeci și patru de mii. Ea marchează respingerea deplină a Bisericii Adventiste de Ziua a Șaptea laodiceene. Acea ușă închisă a judecății, reprezentată de Ziua Ispășirii, survine cu cinci zile înaintea legii duminicale de Cincizecime. Acea judecată este precedată de înălțare, iar înaintea acesteia, de solia trâmbiței. Acești trei pași reprezintă reperul de hotar la care este aplicată pecetea lui Dumnezeu, iar solia Strigătului de la Miezul Nopții este proclamată de biserica triumfătoare către cei reprezentați de Corneliu.

Peter proclaims the message at Pentecost, and Pentecost marks the end of the message of the Midnight Cry. It is of prophetic necessity therefore that Peter also proclaims the message at the beginning of the period of the Midnight Cry. The beginning always illustrates the end. Peter’s Midnight Cry message is empowered when the ass of Islam is loosed, and attacks the United States, as it does again at the Sunday law. Peter proclaiming the message at the third and ninth hour of Pentecost identifies the beginning and ending of the Midnight Cry.

Petru proclamă solia la Cincizecime, iar Cincizecimea marchează sfârşitul soliei Strigătului de la miezul nopţii. Prin urmare, este o necesitate profetică ca Petru să proclame solia şi la începutul perioadei Strigătului de la miezul nopţii. Începutul ilustrează întotdeauna sfârşitul. Solia Strigătului de la miezul nopţii a lui Petru este însoţită de putere atunci când asinul Islamului este slobozit şi atacă Statele Unite, după cum o face din nou la legea duminicală. Proclamarea de către Petru a soliei la ceasurile al treilea şi al nouălea ale Cincizecimii identifică începutul şi sfârşitul Strigătului de la miezul nopţii.

In the line we are considering, the forty days that ends at Christ’s ascension, also begins the ten days in the upper room. Five days into the ten days, the day of atonement identifies that the sins of Israel have been blotted out and the church has made herself ready. It was in the third hour that Peter was in the upper room at Pentecost. At the ninth hour of the Sunday law, the message changes from the midnight unto the loud cry.

În linia pe care o avem în vedere, cele patruzeci de zile care se încheie la Înălțarea lui Hristos deschid, de asemenea, cele zece zile în odaia de sus. După cinci zile din cele zece, Ziua Ispășirii atestă că păcatele lui Israel au fost șterse și că Biserica s-a pregătit. În ceasul al treilea, Petru era în odaia de sus, la Cincizecime. La ceasul al nouălea al legii duminicale, mesajul se schimbă de la strigătul de la miezul nopții la strigătul cel tare.

The proclamation of the message of the Midnight Cry by Peter occurs when he is in the third hour. That message is marked by the feast of trumpets, when the ass is loosed, and by Caesarea Philippi, and Caesarea Philippi is also Panium. Panium is represented in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven. Peter is identifying not only an Islamic strike upon the United States when the ass is loosed at the outset of the proclamation of the Midnight Cry, but Peter is simultaneously at the battle of Panium that leads to the Sunday law. The battle of Panium is a parallel event to the Islamic strike upon the United States.

Proclamarea mesajului Strigării de la miezul nopții de către Petru are loc când el se află în ceasul al treilea. Acel mesaj este marcat de sărbătoarea trâmbițelor, când asinul este dezlegat, și de Cezareea lui Filip, care este, de asemenea, Panium. Panium este reprezentat în versetele treisprezece până la cincisprezece din Daniel unsprezece. Petru identifică nu doar o lovitură islamică împotriva Statelor Unite atunci când asinul este dezlegat la începutul proclamării Strigării de la miezul nopții, ci, simultan, el se află la bătălia de la Panium, care conduce la legea duminicală. Bătălia de la Panium este un eveniment paralel cu lovitura islamică împotriva Statelor Unite.

We will continue these things in the next article.

Vom continua cu acestea în articolul următor.

Back to Articles