Article

# The Book of Daniel - Number Nineteen

Cartea lui Daniel - Numărul nouăsprezece

The Prophetic Significance of the Word ‘Hour’ in the Book of Daniel

Semnificația profetică a cuvântului „ceas” în Cartea lui Daniel

Author

Jeff Pippenger

Published

December 14, 2023

Formats

PDF
Word

The word “hour” that is only found in the Old Testament in the book of Daniel, is always associated with some type of judgment. In chapter three it represents the Sunday law, with the emphasis upon the ensign represented by Shadrach, Meshach and Abednego.

Cuvântul „ceas”, care în Vechiul Testament se întâlnește doar în cartea lui Daniel, este întotdeauna asociat cu o anumită formă de judecată. În capitolul al treilea el reprezintă legea duminicală, cu accentul asupra stindardului reprezentat de Șadrac, Meșac și Abed-Nego.

In chapter four it represents the arrival of the warning of the first angel’s message in 1798. When used the second time in chapter four, it represented the opening of the investigative judgment on October 22, 1844. In chapter four, the two usages of the word “hour” represent the history of the first and second angels’ messages from 1798 until 1844. That history is the history of the seven thunders of Revelation ten. The seven thunders are represented by the two times the word “hour” is employed in chapter four, and therefore also represents the history of the third angel from 1989, until the soon-coming Sunday law.

În capitolul patru, cuvântul „ora” reprezintă sosirea avertizării soliei primului înger în 1798. Când a fost folosit a doua oară în capitolul patru, el a reprezentat deschiderea judecății de cercetare la 22 octombrie 1844. În capitolul patru, cele două întrebuințări ale cuvântului „ora” reprezintă istoria soliei primului și a celui de-al doilea înger din 1798 până în 1844. Acea istorie este istoria celor șapte tunete din Apocalipsa capitolul zece. Cei șapte tunete sunt reprezentați prin cele două întrebuințări ale cuvântului „ora” din capitolul patru și, prin urmare, reprezintă de asemenea istoria soliei celui de-al treilea înger, din 1989 până la iminenta Lege duminicală.

In chapter five, the word “hour” also represents the Sunday law, but the emphasis there is upon the end of the sixth kingdom of Bible prophecy, the United States, as typified by the end of the first kingdom of Bible prophecy, Babylon. In chapter three, the emphasis was upon the ensign in the furnace, but in chapter five the emphasis is on the fate of Belshazzar and his particular judgment, although Daniel does ultimately arrive into the story typifying the ensign.

În capitolul cinci, cuvântul „oră” reprezintă de asemenea legea duminicală, dar acolo accentul cade asupra sfârșitului celei de-a șasea împărății a profeției biblice, Statele Unite, așa cum este tipificat de sfârșitul celei dintâi împărății a profeției biblice, Babilon. În capitolul trei, accentul era asupra stindardului din cuptorul de foc, dar în capitolul cinci accentul este asupra sorții lui Belșațar și a judecății sale particulare, deși Daniel, în cele din urmă, își face intrarea în narațiune, tipificând stindardul.

At the Sunday law, the “hour” of Nebuchadnezzar’s dedication and the death of Belshazzar are represented. The “hour” represented as the opening of the judgment in chapter four identifies the opening of the investigative judgment on October 22, 1844, and it also identifies the opening of the executive judgment at the Sunday law. Whether the opening of the books of judgment in the heavenly sanctuary on October 22, 1844, or the beginning of the judgment of God brought upon those who have rejected salvation, at the beginning of the executive judgment at the Sunday law the warning for either approaching judgment is represented in Daniel chapter four by the first use of the word “hour,” and the actual beginning of either of the two types of judgment is represented by the second time the word “hour” is used in chapter four.

La legea duminicală sunt reprezentate atât „ceasul” dedicării lui Nebucadnețar, cât și moartea lui Belșațar. „Ceasul”, reprezentat ca deschiderea judecății în capitolul patru, identifică deschiderea judecății de cercetare la 22 octombrie 1844 și, de asemenea, identifică deschiderea judecății executive la legea duminicală. Fie deschiderea cărților judecății în sanctuarul ceresc la 22 octombrie 1844, fie începutul judecății lui Dumnezeu, adusă asupra celor care au respins mântuirea, odată cu începutul judecății executive la legea duminicală, avertizarea pentru oricare dintre aceste judecăți care se apropie este reprezentată în Daniel, capitolul patru, prin prima folosire a cuvântului „ceas”, iar începutul efectiv al oricăruia dintre cele două tipuri de judecată este reprezentat prin a doua folosire a cuvântului „ceas” în capitolul patru.

The grammatical term for the word “hour” as it is employed by Daniel is that it is a “polysemy”. A polysemy is a word that has various definitions that can all be grouped together under the same heading. The five times Daniel uses the word “hour,” all refer to judgment, but they each address different aspects of either God’s retributive judgment, which is called His executive judgment, or God’s investigative judgment where He is determining who will or will not be saved. Whether it is the investigative judgment that began on October 22, 1844, or the executive judgment that begins at the soon-coming Sunday law, both judgments are progressive in nature. God’s retributive, or executive judgment begins at the Sunday law and progressively escalates, ultimately reaching the close of human probation and the seven last plagues.

Termenul gramatical pentru cuvântul „ceas”, așa cum îl folosește Daniel, este „polisemie”. O polisemie este un cuvânt care are diverse definiții ce pot fi toate grupate sub aceeași categorie. Cele cinci dăți când Daniel folosește cuvântul „ceas” se referă toate la judecată, dar fiecare abordează aspecte diferite fie ale judecății retributive a lui Dumnezeu, numită judecata Sa executivă, fie ale judecății Sale de cercetare, în care El hotărăște cine va fi sau nu va fi mântuit. Fie că este vorba de judecata de cercetare care a început la 22 octombrie 1844, fie de judecata executivă care începe la iminenta lege duminicală, ambele judecăți sunt de natură progresivă. Judecata retributivă, sau executivă, a lui Dumnezeu începe la legea duminicală și escaladează progresiv, atingând în cele din urmă închiderea timpului de probă al omenirii și cele șapte ultime plăgi.

Daniel chapter five uses the word “hour,” to illustrate God’s executive judgment as represented by the death of Belshazzar, and the end of the nation he ruled.

Capitolul cinci din Daniel folosește cuvântul „ceas” pentru a ilustra judecata executivă a lui Dumnezeu, așa cum este reprezentată de moartea lui Belșațar și de sfârșitul națiunii pe care o conducea.

> In the same hour came forth fingers of a man’s hand, and wrote over against the candlestick upon the plaster of the wall of the king’s palace: and the king saw the part of the hand that wrote. Daniel 5:5.

> În același ceas au ieșit degetele unei mâini de om și au scris, în dreptul sfeșnicului, pe tencuiala zidului palatului împărătesc; iar împăratul a văzut partea mâinii care scria. Daniel 5:5.

The executive judgment begins at the Sunday law, which is also represented by Nebuchadnezzar’s dedication of the golden image, but that “hour” is more about the deliverance of God’s people in the crisis that is brought about at the Sunday law. The executive judgment of the whore of Tyre, and also of the United States begins at the Sunday law, which is the “hour” that is a symbol of judgment in the book of Daniel.

Judecata executorie începe odată cu legea duminicală, care este reprezentată și de sfințirea chipului de aur de către Nebucadnețar, dar acel „ceas” vizează mai degrabă eliberarea poporului lui Dumnezeu în criza prilejuită de legea duminicală. Judecata executorie a desfrânatei Tirului, precum și a Statelor Unite, începe odată cu legea duminicală, care este „ceasul”, simbol al judecății în cartea lui Daniel.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. How much she hath glorified herself, and lived deliciously, so much torment and sorrow give her: for she saith in her heart, I sit a queen, and am no widow, and shall see no sorrow. Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. Revelation 18:4–10.

> Și am auzit un alt glas din cer, zicând: Ieșiți din ea, poporul Meu, ca să nu vă faceți părtași păcatelor ei și să nu primiți din urgiile ei. Căci păcatele ei au ajuns până la cer, iar Dumnezeu și-a adus aminte de fărădelegile ei. Răsplătiți-i precum v-a răsplătit ea și dați-i îndoit după faptele ei; în potirul pe care l-a umplut, turnați-i îndoit. Pe cât s-a slăvit pe sine și a trăit în desfătări, pe atât dați-i chin și jale; căci zice în inima ei: Șed ca o împărăteasă, nu sunt văduvă și nu voi vedea jale. De aceea, într-o singură zi vor veni urgiile ei: moarte, jale și foamete; și va fi arsă de tot cu foc; pentru că puternic este Domnul Dumnezeu, Cel ce o judecă. Iar împărații pământului, care au curvit și au trăit în desfătări cu ea, o vor plânge și se vor tângui pentru ea, când vor vedea fumul arderii ei, stând departe, de frica chinului ei, și zicând: Vai, vai, Babilon, cetatea cea mare, cetatea cea puternică! căci într-un ceas a venit judecata ta. Apocalipsa 18:4-10.

The Sunday law in the United States, which is the beginning of the executive judgment, which is also progressive, begins in the “hour” that God’s children who are still in Babylon are called out by the ensign. It is the “hour” that the judgment comes upon “that Great city, Babylon”. Her judgment, represented by the word “hour,” covers the period when God’s other flock are called out of Babylon.

Legea duminicală din Statele Unite, care este începutul judecății executorii, progresivă la rândul ei, începe în «ceasul» în care copiii lui Dumnezeu, care încă se află în Babilon, sunt chemați să iasă prin stindard. Este «ceasul» în care judecata vine asupra «cetății celei mari, Babilonul». Judecata ei, reprezentată prin cuvântul «ceas», acoperă perioada în care cealaltă turmă a lui Dumnezeu este chemată să iasă din Babilon.

> And in that day there shall be a root of Jesse, which shall stand for an ensign of the people; to it shall the Gentiles seek: and his rest shall be glorious. And it shall come to pass in that day, that the Lord shall set his hand again the second time to recover the remnant of his people, which shall be left, from Assyria, and from Egypt, and from Pathros, and from Cush, and from Elam, and from Shinar, and from Hamath, and from the islands of the sea. And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:10–12.

> Și în ziua aceea va fi o rădăcină a lui Iesei, care va sta ca un stindard pentru popoare; către el se vor îndrepta neamurile, iar odihna lui va fi plină de slavă. Și se va întâmpla în ziua aceea că Domnul Își va întinde mâna iarăși, a doua oară, ca să aducă înapoi rămășița poporului Său, pe cei ce vor mai rămâne, din Asiria, și din Egipt, și din Patros, și din Cuș, și din Elam, și din Șinear, și din Hamat, și din insulele mării. Și va ridica un stindard pentru neamuri și va strânge pe izgoniții lui Israel și îi va aduna laolaltă pe împrăștiații lui Iuda din cele patru colțuri ale pământului. Isaia 11:10-12.

The Lord called people out of Babylon in the movement of the first angel in 1844, and the second angel of that history is to be repeated in the last days, when “the Lord shall set his hand again the second time to recover the remnant of his people.” The remnant of the people He is “again” calling out, is not the ensign, for the ensign are the “root of Jesse,” which stand up as the “ensign” whom the “Gentiles seek”. For a second time, God will call the nations out of Babylon.

Domnul a chemat oameni să iasă din Babilon în cadrul mișcării primului înger din 1844, iar al doilea înger al acelei istorii urmează să fie repetat în zilele din urmă, când „Domnul Își va întinde din nou, a doua oară, mâna ca să-și adune rămășița poporului Său”. Rămășița poporului pe care El o cheamă „din nou” să iasă nu este stindardul, căci stindardul este „rădăcina lui Isai”, care se ridică drept „stindardul” pe care „neamurile îl caută”. Pentru a doua oară, Dumnezeu va chema neamurile să iasă din Babilon.

He will do so by first assembling “the outcasts of Israel,” who are “the dispersed of Judah,” and who come “from the four corners of the earth,” when they are gathered together at the end of three and a half days of laying dead in the street of Revelation chapter eleven, that runs through Ezekiel’s valley of dead and dry bones.

El va face astfel, adunând mai întâi „izgoniții lui Israel”, care sunt „risipiții lui Iuda” și care vin „din cele patru colțuri ale pământului”, când vor fi strânși laolaltă la sfârșitul celor trei zile și jumătate în care au zăcut morți pe ulița din capitolul unsprezece al Apocalipsei, care străbate valea oaselor moarte și uscate a lui Ezechiel.

The “hour” when the executive judgment begins for “Babylon” that “mighty city,” is the same “hour” of the “great earthquake” of Revelation eleven. God’s executive judgment begins at that “hour,” for in Revelation chapter eleven, there are seven thousand that are slain in the “hour” of the earthquake. Those seven thousand were represented by the “most mighty men” of Nebuchadnezzar, who died throwing Shadrach, Meshach and Abednego into the furnace that had been heated “seven times” above normal. In the French Revolution the “seven thousand” represented the royalty of France, or its mighty men. Not only was Belshazzar slain in chapter five, but his army was destroyed. The “hour” of the Sunday law begins the persecution represented by God’s people being thrown into the furnace, but it also marks the beginning of God’s executive judgment upon the great city Babylon.

"Ceasul" când începe judecata executivă pentru "Babilon", acea "cetate puternică", este același "ceas" al "marelui cutremur" din Apocalipsa unsprezece. Judecata executivă a lui Dumnezeu începe în acel "ceas", căci, în Apocalipsa, capitolul unsprezece, "în ceasul cutremurului" sunt uciși șapte mii. Acei șapte mii au fost reprezentați de "cei mai viteji" ai lui Nebucadnețar, care au murit aruncându-i pe Șadrac, Meșac și Abed-Nego în cuptorul care fusese încălzit "de șapte ori" peste normal. În Revoluția Franceză, "șapte mii" i-au reprezentat pe cei din regalitatea Franței, sau pe puternicii ei. Nu numai că Belșațar a fost ucis în capitolul cinci, ci și oastea lui a fost nimicită. "Ceasul" legii duminicale inaugurează persecuția reprezentată prin aruncarea poporului lui Dumnezeu în cuptor, dar marchează totodată începutul judecății executive a lui Dumnezeu asupra Babilonului, cetatea cea mare.

It is also the “hour” of the great earthquake in Revelation chapter eleven’s great earthquake, when the formerly dead bones that were slain in the street by the beast from the bottomless pit are lifted up into heaven as an ensign. There it is also the same “hour” that the third Woe, which is also the seventh trumpet is sounded. The seventh trumpet is the third Woe, and the purpose of that final Woe trumpet is not only to bring judgment upon those that enforce Sunday worship, but also to anger the nations. The third Woe, the seventh trumpet, and the angering of the nations, are all symbols that address the prophetic role of Islam, and they are all placed in the “hour” of the great earthquake.

Este, de asemenea, „ceasul” marelui cutremur, în marele cutremur din capitolul unsprezece al Apocalipsei, când oasele odinioară moarte, care au fost ucise în stradă de fiara din adâncul fără fund, sunt înălțate la cer ca un stindard. Tot acolo este același „ceas” în care răsună al treilea Vai, care este, de asemenea, a șaptea trâmbiță. A șaptea trâmbiță este al treilea Vai, iar scopul acelei ultime trâmbițe a Vaiului nu este doar să aducă judecată asupra celor care impun închinarea duminicală, ci și să mânie neamurile. Al treilea Vai, a șaptea trâmbiță și mânierea neamurilor sunt toate simboluri care vizează rolul profetic al Islamului și toate sunt așezate în „ceasul” marelui cutremur.

> And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded; and there were great voices in heaven, saying, The kingdoms of this world are become the kingdoms of our Lord, and of his Christ; and he shall reign for ever and ever. And the four and twenty elders, which sat before God on their seats, fell upon their faces, and worshipped God, Saying, We give thee thanks, O Lord God Almighty, which art, and wast, and art to come; because thou hast taken to thee thy great power, and hast reigned. And the nations were angry, and thy wrath is come, and the time of the dead, that they should be judged, and that thou shouldest give reward unto thy servants the prophets, and to the saints, and them that fear thy name, small and great; and shouldest destroy them which destroy the earth. Revelation 11:12–18.

> Și au auzit un glas mare din cer, zicându-le: Suieți-vă aici. Și s-au suit la cer într-un nor, iar vrăjmașii lor i-au privit. Și chiar în ceasul acela s-a făcut un mare cutremur, și a zecea parte a cetății a căzut, și în cutremur au fost uciși șapte mii de oameni; iar cei rămași s-au înfricoșat și au dat slavă Dumnezeului cerului. Al doilea vai a trecut; și, iată, al treilea vai vine curând. Și al șaptelea înger a sunat; și s-au auzit glasuri mari în cer, zicând: Împărățiile lumii acesteia au ajuns ale Domnului nostru și ale Hristosului Său; și El va împărăți în vecii vecilor. Și cei douăzeci și patru de bătrâni, care ședeau înaintea lui Dumnezeu pe scaunele lor, au căzut cu fețele la pământ și s-au închinat lui Dumnezeu, zicând: Îți mulțumim, Doamne Dumnezeule Atotputernice, care ești, care ai fost și care vii, fiindcă Ți-ai luat puterea Ta cea mare și ai domnit. Și neamurile s-au mâniat, și a venit mânia Ta și vremea morților, ca să fie judecați, și ca să dai răsplată robilor Tăi, prorocilor, și sfinților, și celor ce se tem de Numele Tău, mici și mari; și ca să nimicești pe cei ce nimicesc pământul. Apocalipsa 11:12-18.

Ezekiel’s dead bones ascend “up to heaven in a cloud; and their enemies” behold “them” in the “hour” when Nebuchadnezzar’s music begins to play, and the whore of Tyre begins to sing, and apostate Israel begins to dance. Apostate Israel is representing the false prophet, king Nebuchadnezzar is the dragon and the whore of Tyre is the beast. The dance is illustrated by the prophets of Baal and the prophets of the grove in the story of Elijah. It was also illustrated by the dance of Salome, the daughter of Herodias. Baal is the false male deity and Ashtaroth is the prophets of the grove which is a female deity. Together they represent the combination of church (the woman) and state (the man). Together they represent the false prophet of the United States. Salome identifies that the false prophet is the daughter of Rome, whose image is the combination of church and state in the United States.

Oasele moarte ale lui Ezechiel se înalță „sus la cer într-un nor; iar vrăjmașii lor” îi văd „pe ei” în „ceasul” când muzica lui Nebucadnețar începe să răsune, iar desfrânata din Tir începe să cânte, iar Israelul apostat începe să danseze. Israelul apostat îl reprezintă pe proorocul mincinos, regele Nebucadnețar este balaurul, iar desfrânata din Tir este fiara. Dansul este ilustrat de proorocii lui Baal și de proorocii dumbrăvii în istoria lui Ilie. A fost ilustrat și de dansul Salomeei, fiica Irodiadei. Baal este zeitatea masculină falsă, iar Aștarot, „proorocii dumbrăvii”, este o zeitate feminină. Împreună, ei reprezintă combinația dintre biserică (femeia) și stat (bărbatul). Împreună, ei reprezintă proorocul mincinos al Statelor Unite. Salomeea identifică faptul că proorocul mincinos este fiica Romei, a cărei imagine este combinația dintre biserică și stat în Statele Unite.

> Wherefore at that time certain Chaldeans came near, and accused the Jews. They spake and said to the king Nebuchadnezzar, O king, live forever. Thou, O king, hast made a decree, that every man that shall hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and dulcimer, and all kinds of musick, shall fall down and worship the golden image: And whoso falleth not down and worshippeth, that he should be cast into the midst of a burning fiery furnace. There are certain Jews whom thou hast set over the affairs of the province of Babylon, Shadrach, Meshach, and Abednego; these men, O king, have not regarded thee: they serve not thy gods, nor worship the golden image which thou hast set up. Daniel 3:8–12.

> De aceea, în vremea aceea, s-au apropiat niște haldeeni și i-au pârât pe iudei. Au vorbit și au zis împăratului Nebucadnețar: Împărate, trăiește în veci. Tu, împărate, ai dat o poruncă, ca oricine va auzi sunetul trâmbiței, al flautului, al harpei, al alăutei, al psaltirei și al cimpoiului, și tot felul de muzică, să cadă cu fața la pământ și să se închine chipului de aur; iar cine nu va cădea și nu se va închina să fie aruncat în mijlocul unui cuptor cu foc aprins. Sunt niște iudei pe care i-ai pus peste ocârmuirea provinciei Babilonului, Șadrac, Meșac și Abed-Nego; acești bărbați, împărate, nu țin seama de tine: nu slujesc dumnezeilor tăi și nu se închină chipului de aur pe care l-ai ridicat. Daniel 3:8-12.

In that “hour,” the enemies of Shadrach, Meshach and Abednego saw that they refused the mark of the beast, and they then petitioned the king to execute the prescribed judgment. In that “hour,” the Sunday law, which is the shaking that confronts the earth beast (the earthquake), Nebuchadnezzar’s rage and fury is manifested.

În acel „ceas”, vrăjmașii lui Șadrac, Meșac și Abed-Nego au văzut că aceștia au refuzat semnul fiarei și au cerut apoi regelui să execute pedeapsa prescrisă. În acel „ceas”, prin legea duminicală — care este zguduirea care confruntă fiara pământului (cutremurul) — se manifestă mânia și furia lui Nebucadnețar.

> Then Nebuchadnezzar in his rage and fury commanded to bring Shadrach, Meshach, and Abednego. Then they brought these men before the king. Daniel 3:13.

> Atunci Nebucadnețar, în mânia și furia lui, a poruncit să fie aduși Șadrac, Meșac și Abed-Nego. Atunci acești bărbați au fost aduși înaintea împăratului. Daniel 3:13.

The persecution that is carried out against God’s two witnesses (Shadrach, Meshach and Abednego), is carried out when they refuse to bow, or as Revelation eleven identifies—they stand upon their feet.

Persecuția exercitată împotriva celor doi martori ai lui Dumnezeu (Șadrac, Meșac și Abed-Nego) are loc atunci când ei refuză să se închine sau — așa cum identifică Apocalipsa, capitolul unsprezece — stau în picioare.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. Revelation 11:11, 12.

> Și după trei zile și jumătate, Duhul vieții de la Dumnezeu a intrat în ei și au stat pe picioarele lor; și o mare frică a căzut peste cei ce i-au văzut. Și au auzit un glas mare din cer, zicându-le: «Suiți-vă aici». Și s-au suit la cer într-un nor; iar vrăjmașii lor i-au privit. Apocalipsa 11:11-12.

Refusing to bow, they stand upon their feet as Ezekiel’s mighty army. They stand when they receive and then proclaim the sealing message that protests the formation of the union of church and state in the United States, and warns of the soon-coming Sunday law, and identifies that God’s retributive judgment is about to be accomplished by Islam of the third Woe. The Midnight Cry message is represented by the “secret” that was revealed to Daniel in chapter two, and when God’s last day people settle into that “truth,” they cannot and will not be shaken by the imminent earthquake.

Refuzând să se aplece, ei stau în picioare ca oastea cea puternică văzută de Ezechiel. Ei stau în picioare atunci când primesc și apoi proclamă solia pecetluirii, care protestează împotriva formării unirii dintre biserică și stat în Statele Unite, avertizează asupra iminenței legii duminicale și identifică faptul că judecata retributivă a lui Dumnezeu este pe punctul de a fi săvârșită prin Islamul celui de-al treilea Vai. Solia Strigătului de la miezul nopții este reprezentată de "taina" care i-a fost descoperită lui Daniel în capitolul al doilea, iar când poporul lui Dumnezeu din timpul sfârșitului se statornicește în acel "adevăr", el nu poate și nu va fi clătinat de cutremurul iminent.

> “The work in Battle Creek is after the same order. The leaders in the sanitarium have mingled with unbelievers, admitting them to their councils, more or less, but it is like going to work with their eyes shut. They lack the discernment to see what is going to break upon us at any time. There is a spirit of desperation, of war and bloodshed, and that spirit will increase until the very close of time. Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already. The judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” Manuscript Releases, volume 10, 252.

> Lucrarea din Battle Creek este după același tipar. Conducătorii sanatoriului s-au amestecat cu necredincioșii, primindu-i, mai mult sau mai puțin, în consiliile lor, dar este ca și cum ar merge la lucru cu ochii închiși. Le lipsește discernământul de a vedea ce urmează să se abată asupra noastră în orice moment. Există un spirit de disperare, de război și de vărsare de sânge, iar acel spirit va crește până la chiar încheierea timpului. Îndată ce poporul lui Dumnezeu va fi pecetluit în frunțile lor—nu este vreo pecete sau vreun semn care să poată fi văzut, ci o statornicire în adevăr, atât intelectual, cât și spiritual, astfel încât să nu poată fi clintiți—îndată ce poporul lui Dumnezeu va fi pecetluit și pregătit pentru zguduire, zguduirea va veni. Într-adevăr, a început deja. Judecățile lui Dumnezeu sunt acum peste țară, pentru a ne da un avertisment, ca să știm ce urmează să vină. Manuscript Releases, volumul 10, p. 252.

The sealing represents a mark that at first cannot be seen by humans, but is thereafter seen by everyone. When God’s people accept the message of the Midnight Cry, that has been represented by the “secret” that was revealed to Daniel in chapter two, they have accepted the “secret” of the image of the beast that leads to the mark of the beast, which brings the judgment of God, which is accomplished through Islam. This takes place at a time where a “spirit of desperation, of war and bloodshed” is increasing. That time is now. It takes place when the leaders of Adventism cannot see due to Laodicean blindness. During the sealing process that is finalized at the Midnight Cry, the seal is impressed upon the foreheads of the wise virgins, but it is unseen. Shadrach, Meshach and Abednego represent those who have settled into the truth as illustrated through their dialogue with Nebuchadnezzar.

Pecetluirea reprezintă un semn care la început nu poate fi văzut de oameni, dar ulterior este văzut de toți. Când poporul lui Dumnezeu acceptă solia Strigării de la miezul nopții, care a fost reprezentată de "taina" descoperită lui Daniel în capitolul al doilea, ei au acceptat "taina" icoanei fiarei, care duce la semnul fiarei, care aduce judecata lui Dumnezeu, judecată ce se împlinește prin Islam. Aceasta are loc într-o vreme în care un "spirit de disperare, de război și de vărsare de sânge" se intensifică. Acea vreme este acum. Ea are loc atunci când conducătorii Adventismului nu pot vedea din cauza orbirii laodiceene. În timpul procesului de pecetluire care este finalizat la Strigarea de la miezul nopții, pecetea este imprimată pe frunțile fecioarelor înțelepte, dar este nevăzută. Șadrac, Meșac și Abed-Nego îi reprezintă pe aceia care s-au statornicit în adevăr, așa cum este ilustrat prin dialogul lor cu Nebucadnețar.

> Nebuchadnezzar spake and said unto them, Is it true, O Shadrach, Meshach, and Abednego, do not ye serve my gods, nor worship the golden image which I have set up? Now if ye be ready that at what time ye hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and dulcimer, and all kinds of musick, ye fall down and worship the image which I have made; well: but if ye worship not, ye shall be cast the same hour into the midst of a burning fiery furnace; and who is that God that shall deliver you out of my hands? Shadrach, Meshach, and Abednego, answered and said to the king, O Nebuchadnezzar, we are not careful to answer thee in this matter. If it be so, our God whom we serve is able to deliver us from the burning fiery furnace, and he will deliver us out of thine hand, O king. But if not, be it known unto thee, O king, that we will not serve thy gods, nor worship the golden image which thou hast set up. Daniel 3:14–18.

> Nebucadnețar a luat cuvântul și le-a zis: Este adevărat, o, Șadrac, Meșac și Abed-Nego, că nu slujiți dumnezeilor mei și nu vă închinați chipului de aur pe care l-am ridicat? Acum, dacă sunteți gata ca, îndată ce veți auzi sunetul cornului, al fluierului, al harpei, al sambucii, al psaltirionului și al cimpoiului, și a tot felul de muzică, să vă prosternați și să vă închinați chipului pe care l-am făcut, bine; iar dacă nu vă veți închina, în același ceas veți fi aruncați în mijlocul unui cuptor de foc arzând; și care este Dumnezeul acela care vă va izbăvi din mâinile mele? Șadrac, Meșac și Abed-Nego au răspuns și au zis împăratului: O, Nebucadnețar, nu este nevoie să-ți dăm răspuns cu privire la aceasta. Dacă așa este, Dumnezeul nostru, Căruia Îi slujim, are putere să ne izbăvească din cuptorul de foc arzând, și ne va izbăvi din mâna ta, o, împărate. Iar dacă nu, să-ți fie cunoscut, o, împărate, că nu vom sluji dumnezeilor tăi și nici nu ne vom închina chipului de aur pe care l-ai ridicat. Daniel 3:14-18.

Thereafter the three worthies will manifest the seal of God that can be seen. Only those who first have the seal within that cannot be seen, will be involved with manifesting the seal of God in the time when it must be seen.

După aceea, cei trei vrednici vor manifesta pecetea lui Dumnezeu care poate fi văzută. Numai cei care mai întâi au înăuntru pecetea care nu poate fi văzută vor lua parte la manifestarea peceții lui Dumnezeu în vremea când ea trebuie să fie văzută.

> Then was Nebuchadnezzar full of fury, and the form of his visage was changed against Shadrach, Meshach, and Abednego: therefore he spake, and commanded that they should heat the furnace one seven times more than it was wont to be heated. And he commanded the most mighty men that were in his army to bind Shadrach, Meshach, and Abednego, and to cast them into the burning fiery furnace. Then these men were bound in their coats, their hosen, and their hats, and their other garments, and were cast into the midst of the burning fiery furnace. Therefore because the king’s commandment was urgent, and the furnace exceeding hot, the flame of the fire slew those men that took up Shadrach, Meshach, and Abednego. And these three men, Shadrach, Meshach, and Abednego, fell down bound into the midst of the burning fiery furnace. Then Nebuchadnezzar the king was astonied, and rose up in haste, and spake, and said unto his counsellors, Did not we cast three men bound into the midst of the fire? They answered and said unto the king, True, O king. He answered and said, Lo, I see four men loose, walking in the midst of the fire, and they have no hurt; and the form of the fourth is like the Son of God. Daniel 3:19–25.

> Atunci Nebucadnețar s-a umplut de mânie, și înfățișarea feței lui s-a schimbat împotriva lui Șadrac, Meșac și Abed-Nego; de aceea a vorbit și a poruncit să se încălzească cuptorul de șapte ori mai mult decât se obișnuia să fie încălzit. Și a poruncit celor mai puternici bărbați care erau în oastea lui să-i lege pe Șadrac, Meșac și Abed-Nego și să-i arunce în cuptorul de foc aprins. Atunci acești bărbați au fost legați în mantelele lor, în izmenele lor și în căciulile lor, și în celelalte haine ale lor, și au fost aruncați în mijlocul cuptorului de foc aprins. De aceea, fiindcă porunca împăratului era grabnică, iar cuptorul era peste măsură de încins, flacăra focului i-a ucis pe bărbații care i-au ridicat pe Șadrac, Meșac și Abed-Nego. Iar acești trei bărbați, Șadrac, Meșac și Abed-Nego, au căzut legați în mijlocul cuptorului de foc aprins. Atunci împăratul Nebucadnețar a rămas uimit, s-a ridicat în grabă, a vorbit și a zis sfetnicilor săi: Oare n-am aruncat noi trei bărbați legați în mijlocul focului? Ei au răspuns și au zis împăratului: Adevărat, împărate. El a răspuns și a zis: Iată, văd patru bărbați dezlegați, umblând în mijlocul focului, și nu pătimesc nimic; iar înfățișarea celui de-al patrulea este ca a Fiului lui Dumnezeu. Daniel 3:19-25.

The two witnesses, represented by Shadrach, Meshach and Abednego are then lifted up as an ensign, and then the seal will be seen.

Cei doi martori, reprezentați de Șadrac, Meșac și Abed-Nego, sunt apoi înălțați ca un stindard și atunci se va vedea pecetea.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws. Bible Training School, December 1, 1903.

> Lucrarea Duhului Sfânt este de a convinge lumea de păcat, de neprihănire și de judecată. Lumea nu poate fi avertizată decât văzând pe cei care cred adevărul, sfințiți prin adevăr, acționând pe baza unor principii înalte și sfinte, arătând, într-un sens înalt, elevat, linia de demarcație dintre cei care păzesc poruncile lui Dumnezeu și cei care le calcă în picioare. Sfințirea Duhului marchează deosebirea dintre cei care au pecetea lui Dumnezeu și cei care păzesc o zi de odihnă falsă. Când va veni încercarea, se va arăta în mod clar care este semnul fiarei. Este păzirea duminicii. Cei care, după ce au auzit adevărul, continuă să considere această zi ca fiind sfântă, poartă semnătura omului păcatului, care a socotit să schimbe vremurile și legile. Bible Training School, 1 decembrie 1903.

At the Sunday law, the United States will turn to the United Nations in order to accomplish her prophetic work. She is to deceive the world by those miracles she performs, as represented by the dance of Salome. As she does her dance of deception, the whore of Tyre will be singing her songs, and Nebuchadnezzar’s orchestra will play the music. The United States takes the lead in forcing the world to accept the song, and bow down before the image.

La legea duminicală, Statele Unite vor apela la Națiunile Unite pentru a-și împlini lucrarea profetică. Vor amăgi lumea prin acele minuni pe care le vor înfăptui, așa cum este reprezentat prin dansul Salomeei. În timp ce își execută dansul amăgitor, desfrânata din Tir își va cânta cântecele, iar orchestra lui Nebucadnețar va interpreta muzica. Statele Unite vor prelua conducerea spre a constrânge lumea să primească cântecul și să se închine înaintea chipului.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. And he exerciseth all the power of the first beast before him, and causeth the earth and them which dwell therein to worship the first beast, whose deadly wound was healed. And he doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, And deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do in the sight of the beast; saying to them that dwell on the earth, that they should make an image to the beast, which had the wound by a sword, and did live. And he had power to give life unto the image of the beast, that the image of the beast should both speak, and cause that as many as would not worship the image of the beast should be killed. And he causeth all, both small and great, rich and poor, free and bond, to receive a mark in their right hand, or in their foreheads: And that no man might buy or sell, save he that had the mark, or the name of the beast, or the number of his name. Here is wisdom. Let him that hath understanding count the number of the beast: for it is the number of a man; and his number is Six hundred threescore and six. Revelation 13:11–18.

> Și am văzut o altă fiară ieșind din pământ; avea două coarne ca ale unui miel și vorbea ca un balaur. Ea exercită toată puterea celei dintâi fiare înaintea ei și face ca pământul și cei ce locuiesc în el să se închine fiarei dintâi, a cărei rană de moarte fusese vindecată. Și săvârșește minuni mari, încât face foc să se coboare din cer pe pământ, înaintea oamenilor, și îi amăgește pe cei ce locuiesc pe pământ prin minunile pe care i s-a dat să le facă înaintea fiarei, zicând celor ce locuiesc pe pământ să facă un chip fiarei, care avusese rana de sabie și a rămas în viață. Și i s-a dat putere să dea viață chipului fiarei, pentru ca chipul fiarei să și vorbească și să facă ca toți câți nu se vor închina chipului fiarei să fie uciși. Și îi face pe toți, mici și mari, bogați și săraci, liberi și robi, să primească un semn pe mâna lor dreaptă sau pe frunțile lor; și ca nimeni să nu poată cumpăra sau vinde decât cel ce are semnul, sau numele fiarei, sau numărul numelui ei. Aici este înțelepciunea. Cine are pricepere să socotească numărul fiarei; căci este numărul unui om; și numărul ei este șase sute șaizeci și șase. Apocalipsa 13:11-18.

Egypt in the last days represents the world (then governed by the United Nations), but there is a “Woe” (a symbol of Islam), that has been pronounced against those (the United States) that turn to Egypt for help. When the three worthies are thrown into the furnace and become the ensign for the world, the furnace is not actually Nebuchadnezzar’s furnace.

Egiptul din zilele de pe urmă reprezintă lumea (atunci guvernată de Națiunile Unite), dar există un „Vai” (un simbol al Islamului), rostit împotriva acelora (Statele Unite) care recurg la Egipt pentru ajutor. Când cei trei vrednici sunt aruncați în cuptor și devin stindardul pentru lume, cuptorul nu este, de fapt, cuptorul lui Nebucadnețar.

> Woe to them that go down to Egypt for help; and stay on horses, and trust in chariots, because they are many; and in horsemen, because they are very strong; but they look not unto the Holy One of Israel, neither seek the Lord! Yet he also is wise, and will bring evil, and will not call back his words: but will arise against the house of the evildoers, and against the help of them that work iniquity. Now the Egyptians are men, and not God; and their horses flesh, and not spirit. When the Lord shall stretch out his hand, both he that helpeth shall fall, and he that is holpen shall fall down, and they all shall fail together. For thus hath the Lord spoken unto me, Like as the lion and the young lion roaring on his prey, when a multitude of shepherds is called forth against him, he will not be afraid of their voice, nor abase himself for the noise of them: so shall the Lord of hosts come down to fight for mount Zion, and for the hill thereof. As birds flying, so will the Lord of hosts defend Jerusalem; defending also he will deliver it; and passing over he will preserve it. Turn ye unto him from whom the children of Israel have deeply revolted. For in that day every man shall cast away his idols of silver, and his idols of gold, which your own hands have made unto you for a sin. Then shall the Assyrian fall with the sword, not of a mighty man; and the sword, not of a mean man, shall devour him: but he shall flee from the sword, and his young men shall be discomfited. And he shall pass over to his strong hold for fear, and his princes shall be afraid of the ensign, saith the Lord, whose fire is in Zion, and his furnace in Jerusalem. Isaiah 31:1–9.

> Vai de cei ce se coboară în Egipt după ajutor, se sprijină pe cai și se încred în care, pentru că sunt multe, și în călăreți, pentru că sunt foarte puternici, dar nu privesc la Sfântul lui Israel și nu-L caută pe Domnul! Totuși El este și înțelept și va aduce răul și nu-Și va retrage cuvintele; ci Se va ridica împotriva casei celor ce fac răul și împotriva sprijinului celor ce lucrează nelegiuirea. Iar egiptenii sunt oameni, nu Dumnezeu; și caii lor sunt carne, nu duh. Când Domnul Își va întinde mâna, va cădea și cel ce ajută, și cel ajutat va cădea, și toți împreună vor cădea. Căci așa mi-a vorbit Domnul: precum leul și puiul de leu mormăie peste prada lui și, când se strânge o mulțime de păstori împotriva lui, nu se înspăimântă de glasul lor și nu se pleacă la vuietul lor, așa Se va coborî Domnul oștirilor să lupte pentru muntele Sionului și pentru dealul lui. Ca păsările ce zboară, așa va apăra Domnul oștirilor Ierusalimul: apărând îl va izbăvi, iar trecând pe deasupra îl va ocroti. Întoarceți-vă la El, împotriva căruia fiii lui Israel s-au răzvrătit adânc. Căci în ziua aceea fiecare își va arunca idolii de argint și idolii de aur, pe care mâinile voastre vi i-au făcut spre păcat. Atunci Asirianul va cădea de sabie, nu a unui bărbat puternic; și o sabie, nu a unui om neînsemnat, îl va mistui; ci el va fugi dinaintea sabiei, iar tinerii lui vor fi zdrobiți. Și el se va retrage de frică în cetățuia lui, iar căpeteniile lui se vor înfricoșa de steag, zice Domnul, al cărui foc este în Sion și cuptorul Lui în Ierusalim. Isaia 31:1-9.

Jerusalem is the furnace the world will look to, and they will see four men walking therein.

Ierusalimul este cuptorul spre care lumea își va îndrepta privirea, iar ea va vedea patru bărbați umblând înăuntru.

> Then Nebuchadnezzar came near to the mouth of the burning fiery furnace, and spake, and said, Shadrach, Meshach, and Abednego, ye servants of the most high God, come forth, and come hither. Then Shadrach, Meshach, and Abednego, came forth of the midst of the fire. And the princes, governors, and captains, and the king’s counsellors, being gathered together, saw these men, upon whose bodies the fire had no power, nor was an hair of their head singed, neither were their coats changed, nor the smell of fire had passed on them. Then Nebuchadnezzar spake, and said, Blessed be the God of Shadrach, Meshach, and Abednego, who hath sent his angel, and delivered his servants that trusted in him, and have changed the king’s word, and yielded their bodies, that they might not serve nor worship any god, except their own God. Daniel 3:26–28.

> Atunci Nebucadnețar s-a apropiat de gura cuptorului de foc arzător, a grăit și a zis: Șadrac, Meșac și Abed-Nego, voi, slujitorii Dumnezeului Preaînalt, ieșiți afară și veniți aici! Atunci Șadrac, Meșac și Abed-Nego au ieșit din mijlocul focului. Iar dregătorii, guvernatorii și căpitanii, și sfetnicii regelui, fiind adunați laolaltă, i-au văzut pe oamenii aceștia, pe ale căror trupuri focul nu avusese nicio putere; nici măcar un fir de păr al capului lor nu fusese pârlit, nici veșmintele lor nu se schimbaseră, și nici miros de foc nu trecuse asupra lor. Atunci Nebucadnețar a grăit și a zis: Binecuvântat să fie Dumnezeul lui Șadrac, Meșac și Abed-Nego, care și-a trimis îngerul și i-a izbăvit pe slujitorii Săi, care s-au încrezut în El și au schimbat cuvântul regelui și și-au dat trupurile, ca să nu slujească și să nu se închine niciunui dumnezeu, afară de Dumnezeul lor. Daniel 3:26-28.

Nebuchadnezzar then made another decree. That decree symbolizes the final decree in the last days. He issues a death decree, which in his feeble attempt to lift up the God of heaven, is in actuality the prophetic symbolism of the death decree at the end of the world. Nebuchadnezzar, representing a king at the end of the world, is a symbol of the dragon’s ten kings that commit fornication with the whore of Rome. The next decree in the prophetic scenario is the death decree, and even though Nebuchadnezzar is making a proclamation for his time, he is in actuality representing the last decree of the three-fold union in the last days. That decree is the death decree that is put in force after probation closes, but is never carried out against God’s people.

Apoi, Nebucadnețar a dat un alt decret. Acel decret simbolizează decretul final din zilele de pe urmă. El emite un decret de moarte, care, în încercarea sa neputincioasă de a-L înălța pe Dumnezeul cerului, este de fapt simbolismul profetic al decretului de moarte de la sfârșitul lumii. Nebucadnețar, reprezentând un împărat de la sfârșitul lumii, este un simbol al celor zece regi ai balaurului care se dedau la desfrânare cu desfrânata Romei. Următorul decret în scenariul profetic este decretul de moarte, iar chiar dacă Nebucadnețar face o proclamație pentru timpul său, el reprezintă, de fapt, ultimul decret al triplei uniri din zilele de pe urmă. Acel decret este decretul de moarte care este pus în vigoare după închiderea timpului de probă, dar nu este niciodată executat împotriva poporului lui Dumnezeu.

> Therefore I make a decree, That every people, nation, and language, which speak anything amiss against the God of Shadrach, Meshach, and Abednego, shall be cut in pieces, and their houses shall be made a dunghill: because there is no other God that can deliver after this sort. Then the king promoted Shadrach, Meshach, and Abednego, in the province of Babylon. Daniel 3:29, 30.

> De aceea emit un decret: oricare popor, neam și limbă care va rosti ceva de rău împotriva Dumnezeului lui Șadrac, Meșac și Abed-Nego, să fie tăiat în bucăți, iar casele lor să fie prefăcute într-un morman de gunoi; căci nu este alt Dumnezeu care să poată izbăvi în felul acesta. Atunci împăratul i-a înălțat pe Șadrac, Meșac și Abed-Nego în provincia Babilonului. Daniel 3:29, 30.

We have now put enough of the first three chapters of Daniel into the record to begin our consideration of the fourth and fifth chapters, which are governed by the prophetic principle of “repeat and enlarge”. Daniel chapter four identifies 1798 and the beginning of the earth beast, and Daniel chapter five identifies the Sunday law, and the end of the earth beast as it speaks as a dragon. The two chapters are to be brought together “line upon line” with the first three chapters in order to build upon the structure of the three angels’ messages. Because of this fact, we will first carefully define the principle of “line upon line”.

Am consemnat deja îndeajuns din primele trei capitole ale lui Daniel pentru a putea începe examinarea capitolelor patru și cinci, care sunt guvernate de principiul profetic al „repetării și lărgirii”. Capitolul patru din Daniel identifică anul 1798 și începutul fiarei din pământ, iar capitolul cinci din Daniel identifică legea duminicală și sfârșitul fiarei din pământ, atunci când aceasta vorbește ca un balaur. Cele două capitole trebuie aduse împreună „rând după rând” cu primele trei capitole, pentru a zidi pe structura mesajelor celor trei îngeri. Din acest motiv, vom defini mai întâi cu atenție principiul „rând după rând”.

We will continue in the next article.

Vom continua în articolul următor.

> “Belshazzar had been given many opportunities for knowing and doing the will of God. He had seen his grandfather Nebuchadnezzar banished from the society of men. He had seen the intellect in which the proud monarch gloried taken away by the One who gave it. He had seen the king driven from his kingdom, and made the companion of the beasts of the field. But Belshazzar’s love of amusement and self-glorification effaced the lessons he should never have forgotten; and he committed sins similar to those that brought signal judgments on Nebuchadnezzar. He wasted the opportunities graciously granted him, neglecting to use the opportunities within his reach for becoming acquainted with truth. ‘What must I do to be saved?’ was a question that the great but foolish king passed by indifferently.” Bible Echo, April 25, 1898.

> Lui Belșațar i se dăduseră numeroase ocazii de a cunoaște și de a împlini voia lui Dumnezeu. Îl văzuse pe bunicul său, Nebucadnețar, izgonit din mijlocul oamenilor. Văzuse cum mintea cu care se mândrea monarhul trufaș a fost luată de Cel care i-o dăruise. Îl văzuse pe împăratul izgonit din împărăția lui și făcut tovarăș al dobitoacelor câmpului. Dar iubirea lui Belșațar de plăceri și de autoproslăvire a șters lecțiile pe care nu ar fi trebuit niciodată să le uite; iar el a săvârșit păcate asemănătoare cu acelea care au adus judecăți exemplare asupra lui Nebucadnețar. El a irosit prilejurile care i-au fost dăruite cu îndurare, neglijând să folosească ocaziile la îndemână pentru a ajunge să cunoască adevărul. „Ce trebuie să fac ca să fiu mântuit?” era o întrebare pe lângă care marele, dar neînțeleptul rege a trecut cu indiferență. Bible Echo, 25 aprilie 1898.

Back to Articles