Article

# Cartea lui Daniel - Numărul o sută nouăzeci și patru

Ecouri ale Macabeilor: Triumful lui Trump și calea profetică spre icoana fiarei

Author

Jeff Pippenger

Published

April 24, 2024

Formats

PDF
Word

Linia reprezentată de Macabei (prin care este identificat protestantismul apostat din Statele Unite) și-a început revolta împotriva religiei grecești la Modein, în 167 î.Hr. Acolo, Macabeii au biruit eforturile lui Antioh Epifanes de a impune religia grecească iudeilor și l-au ucis, de asemenea, pe conducătorul iudeilor care colaborase cu Antioh. Astfel, Biden este înfrânt în alegerile din 2024, prin blocul de vot cunoscut drept „Dreapta Religioasă”. Istoria descrie victoria alegerilor din 2024, pe măsură ce protestantismul apostat se impune nu numai asupra republicanilor globaliști numiți „RINO”, ci și asupra eforturilor democraților atei de a impune națiunii religia woke-ismului.

Războiul spiritual lăuntric, reprezentat de linia Macabeilor, a început în 2015, când președintele bogat a stârnit puterile balaurului ale globalismului, iar lucrarea balaurului de a-i ucide pe cei doi martori a inclus Procesele Pelosi cu privire la 6 ianuarie 2021. Modein și revolta Macabeilor identifică victoria viitoare a protestantismului apostat la 5 noiembrie 2024. Învestitura din 20 ianuarie 2025 a fost prefigurată de anul 164 î.Hr., care a reprezentat resfințirea celui de-al Doilea Templu, iar chiar în acel an (164 î.Hr.) Antioh Epifanes a murit. Antioh îl reprezintă pe Partidul Democrat și pe partenerii lor globaliști care se autoidentifică drept republicani, deși nu sunt republicani MAGA mai mult decât este o fată un băiat.

Lupta politică reprezentată de versetele treisprezece până la cincisprezece, care culminează cu Bătălia de la Panium, se desfășoară în paralel cu lupta religioasă din acea istorie, dintre woke-ism și protestantismul apostat. După învestirea lui Trump din 2025, reprezentată de resfințirea celui de-al Doilea Templu în 164 î.Hr., el va începe apoi formarea propriu-zisă a unei icoane a fiarei, prin reunirea Bisericii protestante apostate cu guvernul său republican apostat, lucru reprezentat de alianța Romei cu Macabeii, din 161 î.Hr. până în 158 î.Hr. Trump va aduce împreună Biserica și Statul într-o alianță, în care elementul religios deține controlul. În istoria profetică în care fiara care se ridică din pământ formează icoana fiarei catolice, cornul republican apostat și cornul protestant apostat își vor umple paharul timpului lor de probă, aflându-se de partea greșită a chestiunii vieții veșnice.

De la învestire, reprezentată de curățirea Celui de-al Doilea Templu în 164 î.Hr., începe lucrarea de formare a imaginii fiarei, așa cum este reprezentată de alianța iudeilor cu Roma din 161 î.Hr. până în 158 î.Hr. Trump va fi reales la 5 noiembrie 2024 (167 î.Hr.), iar la învestirea sa (164 î.Hr.) va deveni al optulea președinte de la timpul sfârșitului din 1989. Procedând astfel, el va deveni al optulea, adică dintre cei șapte, oglindind fiara papală care devine a opta împărăție a profeției biblice când rana ei de moarte este vindecată la legea duminicală. Învestirea sa a fost reprezentată de resfințirea Celui de-al Doilea Templu de către Macabeii în 164 î.Hr. Răscoala Macabeilor a început cu trei ani înainte, în orașul Modein, care înseamnă „protest” și marchează victoria sa electorală de la 5 noiembrie 2024.

În 164 î.Hr., a avut loc a doua sfințire a celui de-al doilea templu, prefigurând astfel cea de-a doua învestire a lui Trump la 20 ianuarie 2025. În acel moment el devine oficial al optulea președinte, care este dintre cei șapte președinți dinaintea lui. Anul 164 î.Hr. este comemorat în iudaism pentru a marca a doua sfințire a celui de-al Doilea Templu.

Învestirea este momentul în care Trump devine al optulea, adică dintre cei șapte, iar din acel moment înainte se vor săvârși minuni satanice care vor susține lucrarea formării chipului fiarei. Numărul opt este un simbol al chipului fiarei înviate, iar atunci începe formarea chipului, așa cum este reprezentată de anul 161 î.Hr.

Formarea chipului fiarei este realizată mai întâi în Statele Unite, iar apoi chipul fiarei este impus întregii lumi. La începutul demersului Statelor Unite de a constrânge lumea să accepte un chip al fiarei, care să vorbească și să-i facă să fie omorâți pe toți câți nu se vor închina chipului fiarei, Statele Unite tocmai vor fi adoptat o lege duminicală și vor fi constituit o uniune triplă. La legea duminicală, uniunea triplă este constituită, iar timpul lucrării minunate a lui Satana a sosit, întrucât Satana se dă drept Hristos și săvârșește minuni pentru a conduce lumea să accepte chipul mondial al fiarei și închinarea duminicală. În acel moment, Trump devine conducătorul celor zece regi.

Astfel, învestirea lui Trump ca întâiul rege al celor zece regi, care se realizează prin unirea întreită, odată cu iminenta lege duminicală, a fost prefigurată de învestirea lui Trump ca al optulea președinte, care este dintre cei șapte, la 20 ianuarie 2025. La legea duminicală care încheie formarea chipului fiarei în Statele Unite, fiara papală devine, de asemenea, a opta, care este dintre cei șapte. Astfel, timpul de probă al chipului fiarei începe odată cu faptul că Trump devine al optulea, care este dintre cei șapte, iar când acea perioadă se încheie, papalitatea devine, de asemenea, a opta, care este dintre cei șapte, căci Alfa și Omega ilustrează sfârșitul prin început.

Minunile satanice încep odată cu învestirea lui Trump, când începe perioada formării chipului fiarei, iar aceasta marchează lucrarea minunată a lui Satana, care începe la sfârșitul perioadei formării chipului fiarei în Statele Unite. Învestirea lui Trump marchează începutul acelei perioade, iar învestirea lui ca cel dintâi rege dintre cei zece regi ai Națiunilor Unite marchează sfârșitul acelei perioade. Învestiturile de început și de sfârșit amândouă inițiază formarea chipului fiarei, mai întâi în Statele Unite, apoi în întreaga lume.

Lucrarea alianței, sau unirea cu Roma, care a avut loc între anii 161 î.Hr. și 158 î.Hr., caracterizează această perioadă istorică și se încheie cu legea duminicală din versetul șaisprezece. Lucrarea finală de implementare a unui guvern care constituie o imagine a sistemului papal începe odată cu formarea chipului fiarei și este impulsionată de Trump, pe măsură ce el răsplătește favorurile politice pe care protestanții apostați i le-au oferit pentru obținerea victoriei sale politice.

Această structură profetică trebuie să fie așezată în istoria ascunsă a versetului patruzeci. Istoria ascunsă de la versetul doi până la versetul trei din Daniel, capitolul unsprezece, trebuie, de asemenea, să fie așezată pe acea structură. Istoria profetică a celor doi martori din Apocalipsa, capitolul unsprezece, trebuie, de asemenea, să fie așezată pe acea structură. Prin aducerea împreună a acestor trei linii în istoria ascunsă a versetului patruzeci, Leul din seminția lui Iuda despecetluiește partea din profeția lui Daniel care fusese pecetluită până în zilele de pe urmă.

> Se va suna din trâmbiță în cetate și poporul nu se va înspăimânta? Se va întâmpla vreo nenorocire într-o cetate fără ca Domnul s-o fi făcut? Negreșit, Domnul Dumnezeu nu face nimic fără să-Și descopere taina slujitorilor Săi, prorocilor. Leul a răcnit; cine nu se va teme? Domnul Dumnezeu a vorbit; cine nu va proroci? Vestiți în palatele din Așdod și în palatele din țara Egiptului și ziceți: Strângeți-vă pe munții Samariei și priviți marile tulburări din mijlocul ei și asupriții din mijlocul ei. Amos 3:6-9.

Solia desigilată, care este reprezentată în istoria ascunsă a versetului patruzeci din capitolul unsprezece al cărții Daniel, este solia pecetluirii, iar Amos pune întrebarea retorică despre o trâmbiță sunând într-o cetate și un leu care răcnește; iar el oferă răspunsul când afirmă că Dumnezeu nu face nimic fără ca mai întâi să-l descopere slujitorilor Săi, prorocii. El adaugă că solia trâmbiței, menită să producă frica de Dumnezeu, avea de asemenea să identifice răul din cetate și că trebuia să fie vestită în Așdod, Egipt și Samaria, care reprezintă alcătuirea întreită a Babilonului modern. Solia trâmbiței pecetluirii trebuia să fie proclamată întregii lumi înaintea evenimentelor reprezentate în solia pecetluirii. Solia trâmbiței, care este solia pecetluirii, poartă semnătura „Adevărului”, căci timpul pecetluirii este structurat pe trei sunete ale Trâmbiței celui de-al treilea Vai.

Prima trâmbițare a marcat începutul pecetluirii la 11 septembrie 2001, iar ultima trâmbițare reprezintă sfârșitul pecetluirii, odată cu legea duminicală care vine în curând, când, la marele cutremur, al treilea Vai va veni pe neașteptate. Trâmbițarea de la mijloc a avut loc la 7 octombrie 2023, când vechea Țară Glorioasă a fost lovită printr-un atac-surpriză din partea Islamului celui de-al treilea Vai, așa cum Țara Glorioasă modernă a fost lovită printr-un atac-surpriză din partea Islamului celui de-al treilea Vai în 2001, și cum va fi la ultima dintre acele trei trâmbițări, la legea duminicală care vine în curând. Atacul-surpriză de la mijloc asupra vechii Țări Glorioase a vizat Israelul literal, un simbol al răzvrătirii care L-a răstignit pe Mesia.

Mesajul trâmbiței lui Amos avea să fie transmis întregii lumi, iar acea lucrare de publicare a mesajului a început la sfârșitul lunii iulie 2023. Leul din seminția lui Iuda a răcnit atunci, și cine nu se va teme, și cine va fi atât de îndrăzneț încât să tăgăduiască faptul că evenimentele asociate cu timpul pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii sunt acum desigilate pe întregul cuprins al planetei Pământ? Aceste articole se află acum în peste o sută douăzeci de națiuni, în peste șaizeci de limbi și pot fi fie citite, fie ascultate.

> Ferice de cel ce citește și de cei ce ascultă cuvintele acestei profeții și păzesc cele ce sunt scrise în ea; căci vremea este aproape. Apocalipsa 1:3.

Când focul de pe altar, care a fost amestecat cu rugăciunile și tămâia, este aruncat pe pământ, odată cu înlăturarea celei de-a șaptea și ultimei peceți, au fost glasuri, tunete, fulgere și un mare cutremur de pământ. Marele cutremur este provocat ca urmare a faptului că mesajul Strigătului de la miezul nopții este aruncat ca foc asupra sfinților care „suspină și gem” din Ezechiel, capitolul nouă, în același fel în care focul a coborât la Cincizecime. Acel foc a reprezentat un mesaj care a fost apoi purtat către orice neam, seminție, limbă și popor, întocmai ca aceste articole. Acel foc a reprezentat capacitatea de a transmite acel mesaj într-o multitudine de limbi, întocmai ca aceste articole. Articolele identifică dinainte ceea ce este pe punctul de a avea loc, căci Domnul nu va face nimic fără să-Și descopere mai întâi lucrările prin Cuvântul Său profetic.

> Ascultați, ceruri, și voi vorbi; și tu, pământule, ia aminte la cuvintele gurii mele. Învățătura mea va cădea ca ploaia, cuvântarea mea va picura ca roua, ca ploaia măruntă peste iarba fragedă și ca aversele peste iarbă; căci voi vesti Numele Domnului: atribuiți măreție Dumnezeului nostru. El este Stânca, lucrarea Lui este desăvârșită; căci toate căile Lui sunt judecată: Dumnezeu al adevărului și fără nelegiuire; drept și neprihănit este El. Ei s-au stricat; pata lor nu este cea a copiilor Lui; sunt un neam îndărătnic și strâmb. Deuteronom 32:1-5.

„doctrina” ploii târzii este acum vestită de Domnul, iar doctrinele care alcătuiesc mesajul Strigătului de la Miezul Nopții–Ploaia Târzie se întemeiază pe „Numele Domnului”. Numele Său este „Adevăr”; El este Palmoni, Numărătorul Minunat, și El este Lingvistul Minunat; El este Alfa și Omega; El este Fiul lui Dumnezeu și Fiul Omului; El este Marele Preot; El este Leul din seminția lui Iuda; și El este Mihail, arhanghelul. Toate aceste nume ale lui Hristos sunt parte integrantă a Descoperirii lui Isus Hristos, care este desigilată chiar înainte de închiderea timpului de probă, și ele sunt parte integrantă a articolelor care au fost publicate în întreaga lume de la sfârșitul lunii iulie 2023. „Cine are urechi, să audă ce zice Duhul Bisericilor.”

Leul din seminția lui Iuda, Cel ce a biruit și a dobândit dreptul de a deschide cartea pecetluită cu șapte peceți, răcnește acum, precum a făcut-o la 22 octombrie 1844; cine nu se va teme?

> Și a strigat cu glas puternic, cum răcnește un leu; și, când a strigat, cele șapte tunete și-au rostit glasurile. Iar când cele șapte tunete și-au rostit glasurile, eram gata să scriu; și am auzit un glas din cer zicându-mi: Pecetluiește cele pe care le-au rostit cele șapte tunete și nu le scrie. Apocalipsa 10:3, 4.

O istorie sacră care este în acord cu istoria ascunsă din Daniel capitolul unsprezece, versetul patruzeci, este istoria mileriților, în împlinirea pildei celor zece fecioare din Matei douăzeci și cinci, a celor Șapte Tunete din Apocalipsa capitolul zece, a capitolului doi din Habacuc și a capitolului doisprezece din Ezechiel, versetele douăzeci și unu până la douăzeci și opt. Istoria lor a început la timpul sfârșitului, în 1798, ceea ce este în acord cu timpul sfârșitului din 1989. În Apocalipsa capitolul zece, cele Șapte Tunete și-au făcut auzite glasurile, dar lui Ioan i s-a interzis să scrie ceea ce rostiseră cele Șapte Tunete. Apostolul Pavel a văzut și a auzit în al treilea cer lucruri pe care nu este îngăduit oamenilor să le scrie.

> Apostolului Pavel, încă de la începutul experienței sale creștine, i-au fost oferite prilejuri deosebite pentru a cunoaște voia lui Dumnezeu cu privire la urmașii lui Isus. El a fost 'răpit până la al treilea cer,' 'în rai, și a auzit cuvinte de nespus, pe care nu-i este îngăduit unui om să le rostească.' El însuși a mărturisit că i-au fost date multe 'vedenii și descoperiri' 'de la Domnul.' Înțelegerea lui a principiilor adevărului evangheliei era egală cu aceea a 'celor mai de seamă apostoli.' 2 Corinteni 12:2, 4, 1, 11. El avea o înțelegere clară, deplină a 'lărgimii, lungimii, adâncimii și înălțimii' 'dragostei lui Hristos, care întrece cunoștința.' Efeseni 3:18, 19. Faptele apostolilor, 469.

Toți profeții indică zilele de pe urmă, iar ceea ce Ioan a auzit când Cele Șapte Tunete și-au "rostit" glasurile i s-a interzis să-l scrie; iar lui Pavel, pe când era în al treilea cer, i s-a făcut cunoscut ceea ce nu este îngăduit omului să "rostească". Adevărul reprezentat de "Cele Șapte Tunete" trebuia să rămână pecetluit până când Leul din seminția lui Iuda avea să aleagă să dezpecetluiască acel adevăr.

Acestea i-au fost dezpecetluite parțial Sorei White, căci ea a înțeles că ele reprezentau „evenimentele care aveau să se petreacă” în istoria soliilor primului și celui de-al doilea înger și, de asemenea, că reprezentau „evenimente viitoare care aveau să fie descoperite în ordinea lor”. Ceea ce a fost atunci descoperit a fost o predicție legată de „evenimente viitoare”. Ea a mai fost instruită că pecetluirea „Celor Șapte Tunete” era preînchipuită prin pecetluirea cărții lui Daniel.

> Lumina specială dată lui Ioan, care a fost exprimată în cele șapte tunete, a constituit o delineare a evenimentelor care aveau să se petreacă sub soliile primului și celui de-al doilea înger. . ..

> După ce cele șapte tunete și-au rostit glasurile, porunca îi este dată lui Ioan, ca lui Daniel, cu privire la cărțicică: „Pecetluiește lucrurile pe care le-au rostit cele șapte tunete.” Acestea se referă la evenimente viitoare care vor fi descoperite în ordinea lor. Comentariul biblic adventist de ziua a șaptea, volumul 7, 971.

Înțelegerea potrivit căreia „Cele Șapte Tunete”, ca simbol, a dovedit și a susținut că metodologia „linie peste linie” constituie solia ploii târzii, a fost recunoscută în timpul sfârșitului care a început în 1989, dar după 11 septembrie 2001, importanța repetării celor două mișcări a devenit un adevăr prezent de încercare.

Repetarea istoriei millerite în istoria celor o sută patruzeci și patru de mii a constituit regula primară care a fost confirmată la acea dată, așa cum regula primară a milleriților a fost confirmată la 11 august 1840. Pentru milleriți, regula primară potrivit căreia o zi reprezintă un an a fost confirmată la 11 august 1840, iar regula primară care stabilește că toate mișcările reformatoare se tipifică reciproc, «linie peste linie», a fost confirmată la 11 septembrie 2001. «Cele Șapte Tunete», ca mărturie a acelui adevăr, au fost desigilate la acel moment.

Iisus ilustrează întotdeauna sfârșitul unui lucru prin începutul acestuia, iar 11 septembrie 2001, fiind începutul procesului pecetluirii, identifică sfârșitul procesului pecetluirii. Leul din seminția lui Iuda a desigilat un alt aspect din „Șapte Tunete” când a început să învie oasele moarte, uscate în iulie 2023, căci atunci a identificat faptul că, în acord cu „Adevărul”, „Șapte Tunete” reprezintă de asemenea în mod simbolic istoria millerită a primei și ultimei dezamăgiri, având rebeliunea Strigătului de la Miezul Nopții drept piatra de hotar din mijloc.

Procedând astfel, El a descoperit că „Șapte Tunete” se repetă în istoria care se întinde de la 18 iulie 2020 până la legea duminicală ce urmează în curând. Dezamăgirea din 18 iulie 2020, fiind primul jalon, iar dezamăgirea legii duminicale ce urmează în curând, fiind ultimul dintre cele trei jaloane ale „Adevărului”, care identifică „Șapte Tunete” la sfârșitul timpului de pecetluire, este reprezentată de răzvrătirea asociată cu fecioarele neînțelepte care resping mesajul Leului din seminția lui Iuda, care acum răcnește, în timp ce El desigilează și proclamă mesajul Său pe tot cuprinsul pământului, căci acel mesaj este mesajul Strigătului de la miezul nopții al zilelor de pe urmă.

La începutul timpului pecetluirii, la 11 septembrie 2001, îngerul din Apocalipsa, capitolul optsprezece, a coborât și, între altele, El a desigilat o înțelegere mai deplină a semnificației celor „Șapte Tunete”. Ceea ce s-a înțeles atunci despre „Șapte Tunete” nu era doar că mișcările de reformă se desfășoară în paralel unele cu altele, ci și că, atunci când îngerul cobora la acel reper al unei mișcări de reformă, această descindere ar confirma regula profetică primară a istoriei respective.

Coborârea îngerului din Apocalipsa, capitolul optsprezece, la 11 septembrie 2001, a confirmat metodologia „linie după linie” a ploii târzii, prin identificarea faptului că mișcarea de început (sau Alfa) ilustra mișcarea de încheiere (sau Omega). La sfârșitul timpului de pecetluire, Mihail a coborât pentru a învia oasele moarte și uscate, reprezentate de cei doi martori care erau morți pe strada acelei cetăți mari, Sodoma și Egipt, unde a fost răstignit și Domnul nostru. Când Mihail i-a chemat pe morți înapoi la viață, El, ca Leul din seminția lui Iuda, a desigilat faptul că „Cele Șapte Tunete” aveau o istorie ascunsă dincolo de adevărurile revelate anterior ale Celor Șapte Tunete.

Și când Leul din seminția lui Iuda a desigilat acel adevăr, El l-a așezat în structura «Adevărului». Atunci s-a descoperit că 18 iulie 2020 era în paralel cu 19 aprilie 1844 și că, după fiecare dintre acele jaloane, avea să urmeze desigilarea mesajului Strigării de la miezul nopții, care avea să manifeste răzvrătirea fecioarelor neînțelepte din fiecare dintre istoriile respective. El a desigilat, de asemenea, faptul că mesajul avea să se răspândească asemenea unui tsunami în întreaga lume până la marea dezamăgire produsă de impunerea legii duminicale.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> Și mi-a zis: Să nu pecetluiești cuvintele prorociei din cartea aceasta, căci vremea este aproape. Cel ce este nedrept să fie nedrept în continuare; și cel ce este întinat să fie întinat în continuare; și cel ce este drept să fie drept în continuare; și cel ce este sfânt să fie sfânt în continuare. Și, iată, Eu vin curând; și răsplata Mea este cu Mine, ca să dau fiecăruia după cum îi va fi fapta. Eu sunt Alfa și Omega, începutul și sfârșitul, Cel dintâi și Cel de pe urmă. Apocalipsa 22:10-13.

Back to Articles