Article

# The Book of Daniel - Number Sixty-Four

Cartea lui Daniel - Numărul șaizeci și patru

Unveiling Prophecy: Connecting September 11, 2001 to the Sealing Time, Latter Rain, and the Final Work of Christ

Dezvăluirea profeției: Punerea în legătură a zilei de 11 septembrie 2001 cu timpul pecetluirii, ploaia târzie și lucrarea finală a lui Hristos

Author

Jeff Pippenger

Published

January 28, 2024

Formats

PDF
Word

In the recent articles we have been referring to a few passages from the Spirit of Prophecy that identify a period of time from September 11, 2001 until Michael stands up and human probation closes. During that period of time, there are a handful of prophetic illustrations which identify the final work of Christ in the Most Holy Place.

În articolele recente ne-am referit la câteva pasaje din Spiritul Profeției care identifică o perioadă de timp de la 11 septembrie 2001 până la ridicarea lui Mihail și închiderea timpului de probă al omenirii. În acea perioadă există câteva ilustrații profetice care identifică lucrarea finală a lui Hristos în Sfânta Sfintelor.

The work of Christ in the sanctuary is represented in the vision of the Ulai River of Daniel chapter eight, and Sister White has informed us that the vision of the Ulai River is now in the process of fulfillment. The final work accomplished in the heavenly sanctuary, which is now in the process of fulfillment, is represented in a variety of prophetic terms. It is represented as, among other prophetic representations, the sealing time, the latter rain, the closing work of salvation, and the cleansing of the temple. It is important to bring those terms together, and also to place them in their correct historical setting.

Lucrarea lui Hristos în sanctuar este reprezentată în vedenia râului Ulai din capitolul opt al cărții Daniel, iar Sora White ne-a înștiințat că vedenia râului Ulai se află acum în curs de împlinire. Lucrarea finală desfășurată în sanctuarul ceresc, care se află acum în curs de împlinire, este reprezentată printr-o varietate de termeni profetici. Ea este prezentată, între alte reprezentări profetice, drept timpul pecetluirii, ploaia târzie, lucrarea de încheiere a mântuirii și curățirea templului. Este important să corelăm acești termeni și, de asemenea, să-i plasăm în cadrul lor istoric corect.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> În acel timp, pe când lucrarea mântuirii se încheie, va veni strâmtorare pe pământ, iar neamurile se vor mânia, dar vor fi ținute în frâu, ca să nu împiedice lucrarea celui de-al treilea înger. În acel timp, „ploaia târzie”, sau înviorarea de la fața Domnului, va veni, pentru a da putere glasului cel tare al celui de-al treilea înger și pentru a-i pregăti pe sfinți să poată sta în picioare în perioada când cele șapte plăgi de pe urmă vor fi vărsate. Scrieri timpurii, 85.

The “work of the third angel” is also “the work of salvation,” which prepares “the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.”

„Lucrarea celui de-al treilea înger” este și „lucrarea mântuirii”, care pregătește „sfinții să stea în picioare în perioada în care ultimele șapte plăgi vor fi vărsate.”

> And the nations were angry, and thy wrath is come, and the time of the dead, that they should be judged, and that thou shouldest give reward unto thy servants the prophets, and to the saints, and them that fear thy name, small and great; and shouldest destroy them which destroy the earth. Revelation 11:18.

> Și neamurile s-au mâniat, și a venit mânia Ta, și vremea celor morți, ca să fie judecați, și să dai răsplata robilor Tăi, prorocilor, și sfinților, și celor ce se tem de Numele Tău, mici și mari; și să nimicești pe cei ce nimicesc pământul. Apocalipsa 11:18.

The nations are angered before probation closes (which is when God’s wrath is poured out), yet when the nations are angered, they are also “held in check.” The “time” when the nations are angered, identifies the beginning of the closing work of salvation, and the closing work of salvation is the sealing of God’s people.

Neamurile se mânie înainte de închiderea timpului de har (când mânia lui Dumnezeu este revărsată); totuși, când neamurile se mânie, ele sunt, de asemenea, „stăvilite”. „Timpul” când neamurile se mânie identifică începutul lucrării de încheiere a mântuirii, iar lucrarea de încheiere a mântuirii este pecetluirea poporului lui Dumnezeu.

> “The true people of God, who have the spirit of the work of the Lord and the salvation of souls at heart, will ever view sin in its real, sinful character. They will always be on the side of faithful and plain dealing with sins which easily beset the people of God. Especially in the closing work for the church, in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand who are to stand without fault before the throne of God, will they feel most deeply the wrongs of God’s professed people. This is forcibly set forth by the prophet’s illustration of the last work under the figure of the men each having a slaughter weapon in his hand. One man among them was clothed with linen, with a writer’s inkhorn by his side. ‘And the Lord said unto him, Go through the midst of the city, through the midst of Jerusalem, and set a mark upon the foreheads of the men that sigh and that cry for all the abominations that be done in the midst thereof.’” Testimonies, volume 3, 266.

> Adevăratul popor al lui Dumnezeu, care are la inimă spiritul lucrării Domnului și mântuirea sufletelor, va privi întotdeauna păcatul în adevăratul său caracter păcătos. Ei vor fi întotdeauna de partea unei abordări credincioase și fără ocolișuri a păcatelor care îi înfășoară așa de lesne pe cei din poporul lui Dumnezeu. Mai ales în lucrarea de încheiere pentru biserică, în timpul pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii care urmează să stea fără vină înaintea tronului lui Dumnezeu, vor simți cel mai adânc nelegiuirile poporului care se declară al lui Dumnezeu. Acest lucru este înfățișat cu putere de ilustrarea profetului a lucrării de pe urmă, sub chipul unor bărbați, fiecare având în mână o armă de nimicire. Unul dintre ei era îmbrăcat în in, având la brâu călimara de scriitor. „Și Domnul i-a zis: Treci prin mijlocul cetății, prin mijlocul Ierusalimului, și pune un semn pe frunțile oamenilor care suspină și gem din pricina tuturor urâciunilor care se săvârșesc în mijlocul ei.” Mărturii, volumul 3, 266.

The nations are held in check so as to not prevent the sealing of the one hundred and forty-four thousand. In Revelation chapter seven, the angry nations that are held in check are represented as four winds that are held in check during that very same period of time, and that time is specifically identified as a period of time.

Neamurile sunt ținute în frâu pentru a nu împiedica pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii. În Apocalipsa, capitolul șapte, neamurile mâniate, care sunt ținute în frâu, sunt reprezentate ca patru vânturi care sunt ținute în frâu în chiar aceeași perioadă de timp, iar acel timp este în mod specific identificat ca o perioadă de timp.

> “Satan is now using every device in this sealing time to keep the minds of God’s people from the present truth and to cause them to waver. I saw a covering that God was drawing over His people to protect them in the time of trouble; and every soul that was decided on the truth and was pure in heart was to be covered with the covering of the Almighty.

> Satana folosește acum orice uneltire în acest timp al pecetluirii pentru a îndepărta mintea poporului lui Dumnezeu de la adevărul prezent și pentru a-i face să șovăie. Am văzut un acoperământ pe care Dumnezeu îl întindea peste poporul Său, spre a-l proteja în timpul de strâmtorare; și orice suflet hotărât pentru adevăr și curat la inimă avea să fie acoperit cu acoperământul Celui Atotputernic.

> “Satan knew this, and he was at work in mighty power to keep the minds of as many people as he possibly could wavering and unsettled on the truth. …

> Satana știa acest lucru și lucra cu mare putere pentru a menține mințile a cât mai multor oameni cu putință șovăitoare și nestatornice cu privire la adevăr. ...

> “I saw that Satan was at work in these ways to distract, deceive, and draw away God’s people, just now in this sealing time. I saw some who were not standing stiffly for present truth. Their knees were trembling, and their feet sliding, because they were not firmly planted on the truth, and the covering of Almighty God could not be drawn over them while they were thus trembling.

> Am văzut că Satana lucra în felurile acestea pentru a abate, a înșela și a îndepărta poporul lui Dumnezeu, tocmai acum, în această vreme a pecetluirii. Am văzut pe unii care nu stăteau neclintiți de partea adevărului prezent. Genunchii le tremurau și picioarele le alunecau, pentru că nu erau ferm așezați pe adevăr, iar acoperământul Dumnezeului Atotputernic nu putea fi întins peste ei câtă vreme tremurau astfel.

> “Satan was trying his every art to hold them where they were, until the sealing was past, until the covering was drawn over God’s people, and they left without a shelter from the burning wrath of God, in the seven last plagues. God has begun to draw this covering over His people, and it will soon be drawn over all who are to have a shelter in the day of slaughter. God will work in power for His people; and Satan will be permitted to work also.” Early Writings, 43, 44.

> Satana își întrebuința toate meșteșugurile ca să-i țină acolo unde se aflau, până la încheierea pecetluirii, până când acoperământul avea să fie întins peste poporul lui Dumnezeu, iar ei rămâneau fără adăpost împotriva mâniei arzătoare a lui Dumnezeu, în cele șapte ultime plăgi. Dumnezeu a început să întindă acest acoperământ peste poporul Său, și curând va fi întins peste toți cei ce vor avea un adăpost în ziua junghierii. Dumnezeu va lucra cu putere pentru poporul Său; iar Satanei i se va îngădui să lucreze, de asemenea. Early Writings, 43, 44.

Sister White wrote these words in 1851, five years before God’s people entered into the Laodicean condition, and delayed the sealing process by rejecting the increased light of the “seven times.” That light would have increased and finished God’s work of covering His people in advance of the seven last plagues. Instead, God’s people rebelled and were consigned to wander in the wilderness of Laodicea, as typified by ancient Israel’s rebellion and wilderness wandering. How many of ancient Israel’s rebels entered into the Promised Land? What passage in the Bible, or the Spirit of Prophecy identifies any Laodiceans that will be saved? The answer is, “None!” for a Laodicean is just as lost as those of ancient Israel who died in the wilderness.

Sora White a scris aceste cuvinte în 1851, cu cinci ani înainte ca poporul lui Dumnezeu să intre în starea laodiceană și să întârzie procesul pecetluirii prin respingerea luminii sporite a celor «șapte vremi». Acea lumină ar fi sporit și ar fi încheiat lucrarea lui Dumnezeu de a-Și acoperi poporul Său înaintea celor șapte plăgi de pe urmă. În schimb, poporul lui Dumnezeu s-a răzvrătit și a fost sortit să rătăcească în pustia Laodiceei, așa cum este tipificat de răzvrătirea și rătăcirea în pustie ale Israelului din vechime. Câți dintre răzvrătiții Israelului din vechime au intrat în Țara Făgăduinței? Ce pasaj din Biblie sau din Spiritul Profetic identifică vreun laodicean care va fi mântuit? Răspunsul este: «Niciunul!», căci un laodicean este la fel de pierdut ca aceia din Israelul din vechime care au murit în pustie.

The sealing of the one hundred and forty-four thousand is a period of time, and it begins when the four angels restrain the four winds, which is also when the nations are angered, yet held in check. During the sealing time God prepares His people to stand in the time of the seven last plagues, and that preparation is represented as pulling “a covering” over His people, and it is also represented as finishing the work of salvation and finishing the work of the third angel. The preparation which is represented by all these illustrations is based upon the reception of “present truth.”

Pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii este o perioadă de timp și începe când cei patru îngeri țin în frâu cele patru vânturi; atunci, de asemenea, neamurile se mânie, însă sunt ținute în frâu. În timpul pecetluirii, Dumnezeu Își pregătește poporul să stea în picioare în vremea celor șapte plăgi din urmă, iar acea pregătire este reprezentată ca așezarea „unui acoperământ” peste poporul Său și este, de asemenea, reprezentată ca încheierea lucrării mântuirii și încheierea lucrării îngerului al treilea. Pregătirea care este reprezentată prin toate aceste ilustrații se întemeiază pe primirea „adevărului prezent”.

Those who will not stand “stiffly for present truth,” are those who were “wavering,” because their minds were not focused upon “present truth.” She writes that she “saw some who were not standing stiffly for present truth. Their knees were trembling, and their feet sliding, because they were not firmly planted on the truth, and the covering of Almighty God could not be drawn over them while they were thus trembling.”

Cei care nu vor sta „neclintiți pentru adevărul prezent” sunt aceia care „șovăiau”, deoarece mintea lor nu era fixată asupra „adevărului prezent”. Ea scrie că a „văzut pe unii care nu stăteau neclintiți pentru adevărul prezent. Genunchii le tremurau, iar picioarele le alunecau, pentru că nu erau așezați ferm pe adevăr, iar acoperământul Dumnezeului Atotputernic nu putea fi întins peste ei câtă vreme tremurau astfel.”

The “present truth” is what provides the “covering” and the “covering” is also represented as the “seal of God.” The “seal of God” was typified by the blood that covered the doors of the Hebrews, that allowed the destroying angel to pass over the homes where the door was “covered” with the blood. The “covering” is the “sealing,” and the “sealing” is accomplished by the “present truth.”

"Adevărul prezent" este ceea ce oferă "acoperirea", iar "acoperirea" este, de asemenea, reprezentată ca "pecetea lui Dumnezeu". "Pecetea lui Dumnezeu" a fost prefigurată de sângele care acoperea ușile evreilor și care a îngăduit îngerului nimicitor să treacă pe deasupra caselor în care ușa era "acoperită" cu sângele. "Acoperirea" este "pecetluirea", iar "pecetluirea" este înfăptuită prin "adevărul prezent".

> Sanctify them through thy truth: thy word is truth. John 17:17.

> Sfințește-i întru adevărul Tău: cuvântul Tău este adevărul. Ioan 17:17.

Every reform movement had its own specific theme, and the theme of the reformatory movement of the one hundred and forty-four thousand is “Islam of the third Woe”. The “present truth” in the last days is Islam of the third Woe.

Fiecare mișcare de reformă a avut propria ei temă, iar tema mișcării reformatoare a celor o sută patruzeci și patru de mii este „Islamul celui de-al treilea Vai”. „Adevărul prezent” în zilele de pe urmă este Islamul celui de-al treilea Vai.

> “The Scriptures are constantly opening to the people of God. There always has been and always will be a truth specially applicable to each generation.” Review and Herald, June 29, 1886.

> "Scripturile se deschid necontenit poporului lui Dumnezeu. Întotdeauna a existat și întotdeauna va exista un adevăr în mod deosebit aplicabil fiecărei generații." Review and Herald, 29 iunie 1886.

It is a present truth “message” that seals God’s people in the last days, and the sealing time is represented as beginning when the four winds are held in check. The nations were angered on September 11, 2001, and at that point the sealing of the one hundred and forty-four thousand began, as the latter rain, which is “a message”, began to be unsealed.

Este o „solie” a adevărului prezent care pecetluiește poporul lui Dumnezeu în zilele din urmă, iar timpul pecetluirii este reprezentat ca începând atunci când cele patru vânturi sunt reținute. Neamurile s-au mâniat la 11 septembrie 2001, iar în acel moment a început pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii, întrucât ploaia târzie, care este „o solie”, a început să fie desigilată.

> “To John were opened scenes of deep and thrilling interest in the experience of the church. He saw the position, dangers, conflicts, and final deliverance of the people of God. He records the closing messages which are to ripen the harvest of the earth, either as sheaves for the heavenly garner or as fagots for the fires of destruction. Subjects of vast importance were revealed to him, especially for the last church, that those who should turn from error to truth might be instructed concerning the perils and conflicts before them. None need be in darkness in regard to what is coming upon the earth.” The Great Controversy, 341.

> Lui Ioan i s-au deschis scene de un interes profund și impresionant în experiența Bisericii. El a văzut poziția, pericolele, conflictele și izbăvirea finală a poporului lui Dumnezeu. El consemnează soliile de încheiere care urmează să coacă secerișul pământului, fie ca snopi pentru hambarul ceresc, fie ca mănunchiuri de vreascuri pentru focurile nimicirii. I s-au descoperit subiecte de o importanță vastă, în mod deosebit pentru biserica de pe urmă, pentru ca aceia care aveau să se întoarcă de la rătăcire la adevăr să fie instruiți cu privire la primejdiile și conflictele care stau înaintea lor. Nimeni nu trebuie să rămână în întuneric cu privire la ceea ce urmează să vină asupra pământului. Marea luptă, 341.

When the nations were angered, they were simultaneously held in check, and the “latter rain” began to fall, and the latter rain is the message of “present truth” that seals God’s people.

Când neamurile s-au mâniat, au fost totodată stăvilite, și „ploaia târzie” a început să cadă, iar ploaia târzie este mesajul „adevărului prezent” care pecetluiește poporul lui Dumnezeu.

> “The work in Battle Creek is after the same order. The leaders in the sanitarium have mingled with unbelievers, admitting them to their councils, more or less, but it is like going to work with their eyes shut. They lack the discernment to see what is going to break upon us at any time. There is a spirit of desperation, of war and bloodshed, and that spirit will increase until the very close of time. Just as soon as the people of God are sealed in their foreheads—it is not any seal or mark that can be seen, but a settling into the truth, both intellectually and spiritually, so they cannot be moved—just as soon as God’s people are sealed and prepared for the shaking, it will come. Indeed, it has begun already. The judgments of God are now upon the land, to give us warning, that we may know what is coming.” Manuscript Releases, volume 10, 252.

> Lucrarea din Battle Creek este după același tipar. Conducătorii sanatoriului s-au amestecat cu necredincioșii, primindu-i, mai mult sau mai puțin, în consiliile lor, dar este ca și cum ar merge la lucru cu ochii închiși. Le lipsește discernământul de a vedea ce urmează să se abată asupra noastră în orice moment. Există un spirit de disperare, de război și de vărsare de sânge, iar acel spirit va crește până la chiar încheierea timpului. Îndată ce poporul lui Dumnezeu va fi pecetluit în frunțile lor—nu este vreo pecete sau vreun semn care să poată fi văzut, ci o statornicire în adevăr, atât intelectual, cât și spiritual, astfel încât să nu poată fi clintiți—îndată ce poporul lui Dumnezeu va fi pecetluit și pregătit pentru zguduire, zguduirea va veni. Într-adevăr, a început deja. Judecățile lui Dumnezeu sunt acum peste țară, pentru a ne da un avertisment, ca să știm ce urmează să vină. Manuscript Releases, volumul 10, p. 252.

The “sealing” is “a settling into truth.” In the context of the sealing time she writes, “There is a spirit of desperation, of war and bloodshed, and that spirit will increase until the very close of time.” When the nations are angered, they will be held in check, but the “war and bloodshed,” represented as the four winds “will increase until the very close of time.” Islam of the third Woe progressively escalates its warfare until the very close of time, and the prophetic understanding of Islam as the “theme” in the reformation of the one hundred and forty-four thousand, simultaneously increases during the same period of time. The progressive escalation accomplished by Islam runs parallel to the outpouring of the latter rain during the identical period of time, for the latter rain is a “message”.

„Pecetluirea” este „o așezare în adevăr”. În contextul timpului pecetluirii, ea scrie: „Este un spirit de disperare, de război și vărsare de sânge, iar acel spirit va crește până la chiar încheierea timpului.” Când națiunile se mânie, ele vor fi ținute în frâu, dar „războiul și vărsarea de sânge”, reprezentate prin cele patru vânturi, „vor crește până la chiar încheierea timpului.” Islamul celui de-al treilea Vai își intensifică treptat ostilitățile până la chiar încheierea timpului, iar înțelegerea profetică a Islamului ca „temă” în reforma celor o sută patruzeci și patru de mii sporește concomitent în aceeași perioadă de timp. Escaladarea progresivă înfăptuită de Islam se desfășoară în paralel cu revărsarea ploii târzii în aceeași perioadă de timp, căci ploaia târzie este un „mesaj”.

> “The anointed ones standing by the Lord of the whole earth, have the position once given to Satan as covering cherub. By the holy beings surrounding his throne, the Lord keeps up a constant communication with the inhabitants of the earth. The golden oil represents the grace with which God keeps the lamps of believers supplied, that they shall not flicker and go out. Were it not that this holy oil is poured from heaven in the messages of God’s Spirit, the agencies of evil would have entire control over men.

> Cei unși care stau alături de Domnul întregului pământ dețin poziția odinioară încredințată lui Satana, ca heruvim ocrotitor. Prin ființele sfinte care înconjoară tronul Său, Domnul menține o comunicare neîntreruptă cu locuitorii pământului. Untdelemnul de aur reprezintă harul cu care Dumnezeu ține candelele credincioșilor alimentate, pentru ca ele să nu pâlpâie și să nu se stingă. Dacă acest untdelemn sfânt n-ar fi turnat din cer prin mesajele Duhului lui Dumnezeu, forțele răului ar avea stăpânire deplină asupra oamenilor.

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked. But if God’s Holy Spirit is asked for, if we plead, as did Moses, ‘Show me thy glory,’ the love of God will be shed abroad in our hearts. Through the golden pipes, the golden oil will be communicated to us. ‘Not by might, nor by power, but by my Spirit, saith the Lord of Hosts.’ By receiving the bright beams of the Sun of Righteousness, God’s children shine as lights in the world.” Review and Herald, July 20, 1897.

> Dumnezeu este dezonorat când nu primim soliile pe care ni le trimite El. Astfel refuzăm untdelemnul auriu pe care El l-ar turna în sufletele noastre, spre a fi împărtășit celor din întuneric. Când va veni chemarea: «Iată, vine Mirele; ieșiți-I în întâmpinare», cei care nu au primit untdelemnul sfânt, care nu au prețuit harul lui Hristos în inimile lor, vor constata, asemenea fecioarelor neînțelepte, că nu sunt gata să-L întâmpine pe Domnul lor. Ei nu au, în ei înșiși, puterea de a obține untdelemnul, iar viețile lor sunt ruinate. Dar dacă cerem Duhul Sfânt al lui Dumnezeu, dacă Îl implorăm, precum a făcut Moise: «Arată-mi slava Ta», dragostea lui Dumnezeu va fi turnată în inimile noastre. Prin țevile de aur, untdelemnul auriu ne va fi împărtășit. «Nu prin tărie, nici prin putere, ci prin Duhul Meu, zice Domnul oștirilor.» Primind razele strălucitoare ale Soarelui Neprihănirii, copiii lui Dumnezeu strălucesc ca lumini în lume. Review and Herald, 20 iulie 1897.

The latter rain begins to “sprinkle” and ultimately escalates to a full outpouring. The “sprinkling” of the latter rain is identified as the rain being “measured”, and the full outpouring is when it is poured out “without measure”. Sister White clearly identifies a time when the latter rain is falling, and some receive it, and some don’t. At that time the rain is being “measured”, or it is “sprinkling”.

Ploaia târzie începe să "stropească" și, în cele din urmă, culminează cu o revărsare deplină. "Stropirea" ploii târzii este identificată drept o ploaie "măsurată", iar revărsarea deplină este atunci când este turnată "fără măsură". Sora White identifică limpede o vreme când ploaia târzie cade, iar unii o primesc, iar alții nu. Atunci ploaia este "măsurată", sau este "stropire".

Some people will recognize that something is happening, but it will only frighten them.

Unii oameni vor recunoaște că se întâmplă ceva, însă aceasta nu va face decât să-i înspăimânte.

> “There is to be in the churches a wonderful manifestation of the power of God, but it will not move upon those who have not humbled themselves before the Lord, and opened the door of their heart by confession and repentance. In the manifestation of that power which lightens the earth with the glory of God, they will see only something which in their blindness they think dangerous, something which will arouse their fears, and they will brace themselves to resist it. Because the Lord does not work according to their expectations and ideal, they will oppose the work. “Why,” they say, “should we not know the Spirit of God, when we have been in the work so many years?” Because they did not respond to the warnings, the entreaties, of the messages of God, but persistently said, “I am rich, and increased with goods, and have need of nothing.”” Maranatha, 219

> Urmează să fie în biserici o minunată manifestare a puterii lui Dumnezeu, dar ea nu va lucra asupra celor care nu s-au smerit înaintea Domnului și nu au deschis ușa inimii lor prin mărturisire și pocăință. În manifestarea acelei puteri care luminează pământul cu slava lui Dumnezeu, ei nu vor vedea decât ceva pe care, în orbirea lor, îl socotesc primejdios, ceva care le va trezi temerile, și se vor înarma ca să i se împotrivească. Pentru că Domnul nu lucrează potrivit așteptărilor și idealului lor, ei se vor împotrivi lucrării. „De ce”, zic ei, „n-am cunoaște noi Duhul lui Dumnezeu, când suntem în lucrare de atâția ani?” Pentru că nu au răspuns avertizărilor și rugăminților din mesajele lui Dumnezeu, ci au spus cu stăruință: «Sunt bogat, m-am îmbogățit și nu duc lipsă de nimic.» Maranatha, 219

> “Many have in a great measure failed to receive the former rain. They have not obtained all the benefits that God has thus provided for them. They expect that the lack will be supplied by the latter rain. When the richest abundance of grace shall be bestowed, they intend to open their hearts to receive it. They are making a terrible mistake. The work that God has begun in the human heart in giving His light and knowledge must be continually going forward. Every individual must realize his own necessity. The heart must be emptied of every defilement and cleansed for the indwelling of the Spirit. It was by the confession and forsaking of sin, by earnest prayer and consecration of themselves to God, that the early disciples prepared for the outpouring of the Holy Spirit on the Day of Pentecost. The same work, only in greater degree, must be done now. Then the human agent had only to ask for the blessing, and wait for the Lord to perfect the work concerning him. It is God who began the work, and He will finish His work, making man complete in Jesus Christ. But there must be no neglect of the grace represented by the former rain. Only those who are living up to the light they have will receive greater light. Unless we are daily advancing in the exemplification of the active Christian virtues, we shall not recognize the manifestations of the Holy Spirit in the latter rain. It may be falling on hearts all around us, but we shall not discern or receive it.” Testimonies to Ministers, 506, 507.

> Mulți, într-o mare măsură, nu au reușit să primească ploaia timpurie. Nu au dobândit toate binefacerile pe care Dumnezeu le-a pus astfel la îndemâna lor. Ei se așteaptă ca lipsa să fie suplinită de ploaia târzie. Când cel mai bogat belșug de har va fi revărsat, au de gând să-și deschidă inimile ca să-l primească. Ei fac o greșeală gravă. Lucrarea pe care Dumnezeu a început-o în inima omului, dându-i lumina și cunoașterea Sa, trebuie să înainteze necontenit. Fiecare trebuie să-și recunoască propria nevoie. Inima trebuie golită de orice întinare și curățită pentru însălășluirea Duhului. Prin mărturisirea și părăsirea păcatului, prin rugăciune stăruitoare și prin consacrarea lor lui Dumnezeu, ucenicii de la început s-au pregătit pentru revărsarea Duhului Sfânt în Ziua Cincizecimii. Aceeași lucrare, numai într-o măsură mai mare, trebuie făcută acum. Atunci agentul omenesc nu avea decât să ceară binecuvântarea și să aștepte ca Domnul să desăvârșească lucrarea cu privire la el. Dumnezeu este Cel care a început lucrarea și El Își va sfârși lucrarea, făcându-l pe om desăvârșit în Isus Hristos. Dar nu trebuie să se neglijeze harul reprezentat de ploaia timpurie. Numai cei care trăiesc potrivit luminii pe care o au vor primi o lumină mai mare. Dacă nu înaintăm zilnic în exercitarea virtuților creștine active, nu vom recunoaște manifestările Duhului Sfânt în ploaia târzie. Ea poate să cadă asupra inimilor din jurul nostru, dar noi nu o vom discerne și nici nu o vom primi. Mărturii pentru slujitori, 506, 507.

In the passage she identifies that there is a time when “the richest abundance of grace shall be bestowed,” thus identifying a time when the latter rain is poured out without measure. In connection with that fact, she identifies that only those who are living up to the light they have will receive greater light. In that principle, it is clear that the light (which is the present truth) progressively increases. In the last sentence she identifies a time when the latter rain is falling, and some are recognizing and receiving it, and others are not. If you don’t recognize the message, which is the latter rain, you will not receive it.

În pasaj, ea arată că există o vreme când „cea mai bogată prisosință a harului va fi revărsată”, indicând astfel o vreme când ploaia târzie este revărsată fără măsură. În legătură cu acest fapt, ea arată că numai aceia care trăiesc potrivit luminii pe care o au vor primi o lumină mai mare. Pe temeiul acestui principiu, este clar că lumina (care este adevărul prezent) sporește treptat. În ultima propoziție, ea indică o vreme când ploaia târzie cade, iar unii o recunosc și o primesc, iar alții nu. Dacă nu recunoști solia, care este ploaia târzie, nu o vei primi.

> “We must not wait for the latter rain. It is coming upon all who will recognize and appropriate the dew and showers of grace that fall upon us. When we gather up the fragments of light, when we appreciate the sure mercies of God, who loves to have us trust Him, then every promise will be fulfilled. [Isaiah 61:11 quoted.] The whole earth is to be filled with the glory of God.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 984.

> „Nu trebuie să așteptăm ploaia târzie. Ea vine peste toți cei care vor recunoaște și își vor însuși roua și ploile harului care cad peste noi. Când strângem frânturile de lumină, când prețuim îndurările sigure ale lui Dumnezeu, care iubește să vadă că ne încredem în El, atunci fiecare făgăduință va fi împlinită. [Isaia 61:11 citat.] Întregul pământ va fi umplut de slava lui Dumnezeu.” Comentariul biblic adventist de ziua a șaptea, volumul 7, 984.

At the time when the angry nations are held in check, the latter rain begins to be “measured.” When “the richest abundance of grace shall be bestowed,” is identifying when the latter rain is poured out without measure.

În vremea când neamurile mâniate sunt stăvilite, ploaia târzie începe să fie „măsurată”. Formularea „cea mai bogată abundență a harului va fi dăruită” identifică momentul în care ploaia târzie este turnată fără măsură.

At the time when the nations are angered, yet held in check, the latter rain begins to fall, but it is “measured” because the church at that point is mixed with wheat and tares. It is the rain that brings both the wheat and the tares to maturity, and the latter rain is the message of present truth that is either recognized and received, or not. All of these prophetic concepts are clearly identified in the Scriptures. On September 11, 2001, the latter rain began to “sprinkle”, and it escalates progressively until the Midnight Cry message arrives and the wise and foolish virgins are forever separated.

În vremea când neamurile sunt mâniate, însă ținute în frâu, ploaia târzie începe să cadă, dar este „măsurată”, deoarece biserica, în acel moment, este amestecată cu grâu și neghină. Este ploaia care aduce atât grâul, cât și neghina la coacere, iar ploaia târzie este solia adevărului prezent care este fie recunoscută și primită, fie nu. Toate aceste concepte profetice sunt identificate în mod clar în Scripturi. La 11 septembrie 2001, ploaia târzie a început să „picure”, și ea se intensifică treptat până când sosește solia Strigătului de la miezul nopții, iar fecioarele înțelepte și cele neînțelepte sunt despărțite pentru totdeauna.

The wise are then lifted up as an ensign to call God’s other flock out of Babylon, and the latter rain is then poured out without measure, and continues to fall until Michael stands up and human probation closes.

Atunci, cei înțelepți sunt înălțați ca un stindard pentru a chema cealaltă turmă a lui Dumnezeu afară din Babilon, iar ploaia târzie este apoi revărsată fără măsură și continuă să cadă până când Mihail Se ridică și probatiunea umană se încheie.

> “I saw that the four angels would hold the four winds until Jesus’ work was done in the sanctuary, and then will come the seven last plagues.” Early Writings, 36.

> "Am văzut că cei patru îngeri aveau să țină cele patru vânturi până când lucrarea lui Isus va fi încheiată în sanctuar, iar apoi vor veni cele șapte plăgi de pe urmă." Scrieri timpurii, 36.

The holding of the four winds, represents God’s providential control over the escalating judgments that he allows to take place in the last days. The four angels hold the four winds during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, but in that period of time there is the “spirit of desperation, of war and bloodshed, and that spirit will increase.” When the last of God’s children have been sealed, Michael will stand up and the four winds will be fully released, and the Seven Last Plagues will arrive.

Ținerea celor patru vânturi reprezintă controlul providențial al lui Dumnezeu asupra judecăților care se intensifică, pe care El le îngăduie să aibă loc în zilele de pe urmă. Cei patru îngeri țin cele patru vânturi în timpul sigilării celor o sută patruzeci și patru de mii, dar în acea perioadă există „spiritul disperării, al războiului și al vărsării de sânge, iar acel spirit va crește.” Când ultimii dintre copiii lui Dumnezeu vor fi sigilați, Mihail se va ridica, iar cele patru vânturi vor fi dezlănțuite pe deplin, și vor veni Cele Șapte Plăgi din Urmă.

In the “hour of the great earthquake” of Revelation chapter eleven, the “troublous times,” of Daniel chapter nine, when the street and wall are finished, is the time when “the nations will be angry.” In that time period, the latter rain will be poured out in “measure.” Isaiah identifies the time when the latter rain is measured, and he marks that time as the “day of the east wind.” The “day of the east wind,” was September 11, 2001.

„Ceasul cutremurului celui mare” din Apocalipsa, capitolul unsprezece, adică „vremurile de strâmtorare” din Daniel, capitolul nouă, când ulița și zidul sunt isprăvite, este vremea când „neamurile se vor mânia”. În acea perioadă, ploaia târzie va fi turnată „cu măsură”. Isaia identifică vremea când ploaia târzie este măsurată și o desemnează drept „ziua vântului de răsărit”. „Ziua vântului de răsărit” a fost 11 septembrie 2001.

We will continue to consider the “measuring” of the latter rain in the next article, but it should be remembered that the jewel of Miller’s dream that is represented upon the sacred tables of Habakkuk as the three Woes of Islam, is to shine ten times brighter in the last days, than when it was first gathered together by Miller.

Vom continua să cercetăm „măsurarea” ploii târzii în articolul următor, dar trebuie reținut că nestemata visului lui Miller, care este reprezentată pe tăblițele sacre ale lui Habacuc drept cele trei Nenorociri ale Islamului, urmează să strălucească de zece ori mai strălucitor în zilele de pe urmă decât atunci când a fost pentru prima dată adunată laolaltă de Miller.

> “On one occasion, when in New York City, I was in the night season called upon to behold buildings rising story after story toward heaven. These buildings were warranted to be fireproof, and they were erected to glorify their owners and builders. Higher and still higher these buildings rose, and in them the most costly material was used. Those to whom these buildings belonged were not asking themselves: ‘How can we best glorify God?’ The Lord was not in their thoughts.

> Cu o ocazie, aflându-mă în orașul New York, mi s-a cerut, în timpul nopții, să privesc clădiri înălțându-se etaj după etaj spre cer. Aceste clădiri erau garantate ca fiind rezistente la foc și erau ridicate spre a-i glorifica pe proprietarii și pe constructorii lor. Tot mai sus și încă mai sus se înălțau aceste clădiri, iar în ele se foloseau cele mai costisitoare materiale. Cei cărora le aparțineau aceste clădiri nu se întrebau: «Cum Îl putem noi cel mai bine glorifica pe Dumnezeu?» Domnul nu Se afla în gândurile lor.

> “I thought: ‘Oh, that those who are thus investing their means could see their course as God sees it! They are piling up magnificent buildings, but how foolish in the sight of the Ruler of the universe is their planning and devising. They are not studying with all the powers of heart and mind how they may glorify God. They have lost sight of this, the first duty of man.’

> M-am gândit: «O, de-ar putea cei care își investesc astfel mijloacele să-și vadă felul în care procedează așa cum îl vede Dumnezeu! Ei înalță, una după alta, clădiri mărețe, dar cât de nesăbuite sunt, în ochii Stăpânului universului, planurile și născocirile lor. Ei nu cercetează cu toate puterile inimii și ale minții cum ar putea să-L proslăvească pe Dumnezeu. Au pierdut din vedere aceasta, cea dintâi datorie a omului.»

> “As these lofty buildings went up, the owners rejoiced with ambitious pride that they had money to use in gratifying self and provoking the envy of their neighbors. Much of the money that they thus invested had been obtained through exaction, through grinding down the poor. They forgot that in heaven an account of every business transaction is kept; every unjust deal, every fraudulent act, is there recorded. The time is coming when in their fraud and insolence men will reach a point that the Lord will not permit them to pass, and they will learn that there is a limit to the forbearance of Jehovah.

> Pe măsură ce aceste clădiri înalte se ridicau, proprietarii se bucurau cu trufie ambițioasă că dispuneau de bani pentru a-și satisface plăcerile proprii și a stârni invidia vecinilor lor. O mare parte din banii pe care astfel îi investeau fusese obținută prin exacțiune, prin stoarcerea celor săraci. Au uitat că în cer se ține evidența fiecărei tranzacții comerciale; fiecare învoială nedreaptă, fiecare act fraudulos, sunt consemnate acolo. Va veni vremea când, în frauda și insolența lor, oamenii vor ajunge la un hotar pe care Domnul nu le va îngădui să-l treacă și vor învăța că există o limită a îndelungii răbdări a lui Iehova.

> “The scene that next passed before me was an alarm of fire. Men looked at the lofty and supposedly fire-proof buildings and said: ‘They are perfectly safe.’ But these buildings were consumed as if made of pitch. The fire engines could do nothing to stay the destruction. The firemen were unable to operate the engines.

> Următoarea scenă care mi s-a înfățișat a fost o alarmă de incendiu. Oamenii priveau clădirile înalte și socotite a fi rezistente la foc și spuneau: „Sunt cu desăvârșire în siguranță.” Dar aceste clădiri au fost mistuite ca și cum ar fi fost făcute din smoală. Mașinile de pompieri nu puteau face nimic pentru a stăvili distrugerea. Pompierii erau în imposibilitate de a le acționa.

> “I am instructed that when the Lord’s time comes, should no change have taken place in the hearts of proud, ambitious human beings, men will find that the hand that had been strong to save will be strong to destroy. No earthly power can stay the hand of God. No material can be used in the erection of buildings that will preserve them from destruction when God’s appointed time comes to send retribution on men for their disregard of His law and for their selfish ambition.” Testimonies, volume 9, 12, 13.

> „Mi s-a făcut cunoscut că, atunci când va veni vremea Domnului, dacă nu va fi avut loc nicio schimbare în inimile ființelor omenești mândre și ambițioase, oamenii vor constata că mâna care fusese puternică să mântuiască va fi puternică să nimicească. Nicio putere pământească nu poate ține în loc mâna lui Dumnezeu. Niciun material nu poate fi folosit la ridicarea clădirilor care să le ferească de distrugere când va veni timpul rânduit de Dumnezeu să trimită pedeapsa asupra oamenilor pentru nesocotirea Legii Sale și pentru ambiția lor egoistă.” Mărturii, volumul 9, 12, 13.

Back to Articles