Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Seven

Cartea lui Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea laodiceană - Numărul șapte

Number Seven

Numărul Șapte

Author

Jeff Pippenger

Published

December 9, 2025

Formats

PDF
Word

In the first few articles we included the passage from The Desire of Ages which addresses Christ presenting the parable of the vineyard to the quibbling Jews. The parable of the song of the vineyard is also the song of Moses and the Lamb which the one hundred and forty-four thousand, and inspiration informs us that a “song” in prophecy represents an “experience.” The one hundred and forty-four thousand follow the Lamb whithersoever He goeth, so they will walk through the same experience as did Christ and Moses. Christ as the omega of ancient Israel’s prophetic history and Moses the alpha of ancient Israel’s prophetic history both lived in parallel periods when a former covenant people were being passed by and as a new covenant people were being chosen. The one hundred and forty-four thousand sing the song of Moses and of the Lamb by experiencing a history when a former covenant people are being passed by—while the Lord enters into covenant with His final covenant people.

În primele câteva articole am inclus pasajul din The Desire of Ages care tratează modul în care Hristos a prezentat pilda viei iudeilor căutători de pricină. Pilda cântării viei este, de asemenea, cântarea lui Moise și a Mielului, pe care o cântă cei o sută patruzeci și patru de mii, iar inspirația ne învață că o „cântare” în profeție reprezintă o „experiență”. Cei o sută patruzeci și patru de mii urmează Mielul oriunde merge El, așadar vor trece prin aceeași experiență ca Hristos și Moise. Hristos, ca omega al istoriei profetice a vechiului Israel, iar Moise, ca alfa al istoriei profetice a vechiului Israel, au trăit amândoi în perioade paralele, când un fost popor al legământului era lăsat deoparte, pe când un nou popor al legământului era ales. Cei o sută patruzeci și patru de mii cântă cântarea lui Moise și a Mielului prin aceea că trăiesc o istorie în care un fost popor al legământului este lăsat deoparte – în timp ce Domnul intră în legământ cu poporul Său de legământ de pe urmă.

Prophetically when Christ was presenting the parable it aligns with Peter addressing the quibbling Jews at Pentecost. In the final crisis, Jesus presenting the parable to the quibbling Jews, represents those who are singing the song of the vineyard to the drunkards of Ephraim. Peter is presenting the same song at Pentecost, only he is singing in the key of Joel. The song of the vineyard is the song of a former covenant people being divorced during the same time that a new covenant people are being married to the Lord. The virgins who were disappointed and entered into the tarrying time were waiting for the marriage, and the perfect fulfillment would be that they are waiting for the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

În mod profetic, prezentarea pildei de către Hristos se corelează cu momentul în care Petru li se adresează iudeilor cârtitori în Ziua Cincizecimii. În criza finală, faptul că Isus prezintă pilda iudeilor cârtitori îi reprezintă pe aceia care cântă cântarea viei către bețivii lui Efraim. Petru prezintă aceeași cântare în Ziua Cincizecimii, numai că o cântă în tonalitatea lui Ioel. Cântarea viei este cântarea unui popor al legământului de odinioară, care este repudiat, în același timp în care un nou popor al legământului este căsătorit cu Domnul. Fecioarele care au fost dezamăgite și au intrat în timpul de zăbovire așteptau nunta, iar împlinirea desăvârșită ar fi aceea că ele așteaptă pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii.

The book of Joel begins with its first chapter describing how God’s vineyard has been destroyed by the drinkers of wine and strong drink, who have had the “new wine” cut off from their mouths. As soon as Jesus informed the Jews their kingdom would be taken from them and given to a group of husbandmen who will bring forth the genuine fruits of the vineyard, Jesus switched gears and cited the cornerstone in the temple that was set aside, but which was destined to become the capstone. The beginning was going to be repeated at the end, and when this truth is set forth, it is represented as “marvelous.”

Cartea lui Ioel începe, în primul ei capitol, prin descrierea felului în care via lui Dumnezeu a fost pustiită de băutorii de vin și de băutură tare, cărora le-a fost curmat „vinul nou” din gură. De îndată ce Isus i-a înștiințat pe iudei că împărăția lor le va fi luată și dată unui grup de vieri care vor aduce roadele veritabile ale viei, El a schimbat registrul și a invocat piatra unghiulară din templu care fusese pusă deoparte, dar care era sortită să devină piatra de boltă. Începutul avea să se repete la sfârșit, iar când acest adevăr este enunțat, el este înfățișat drept „minunat”.

The “rule of first mention” in God’s Word informs us that because Joel first addresses the destruction of the vineyard that it is the primary point of his testimony. Joel is not alone for every major prophet begins their testimony addressing the sins and lost condition of Israel.

„Regula primei mențiuni” din Cuvântul lui Dumnezeu ne înștiințează că, întrucât Ioel abordează mai întâi distrugerea viei, aceasta constituie punctul central al mărturiei sale. Ioel nu este singur, căci fiecare profet major își începe mărturia abordând păcatele și starea de pierzare a lui Israel.

In Isaiah twenty-eight the “scornful men which rule” “Jerusalem” are represented as the “drunkards of Ephraim,” and as the “crown of pride.” “Crown” represents leadership and “pride” represents a satanic character.

În Isaia, capitolul douăzeci și opt, „oamenii batjocoritori care cârmuiesc” „Ierusalimul” sunt reprezentați drept „bețivii lui Efraim” și drept „cununa mândriei”. „Cununa” reprezintă conducerea, iar „mândria” reprezintă un caracter satanic.

The drunkards are contrasted with the remnant (“residue”) who become God’s “crown” of glory, for during the latter rain the Lord sets up His “kingdom of glory” as typified by Him setting up the “kingdom of grace” at the cross. The kingdom of grace at the cross typifies the kingdom of glory at the Sunday law.

Bețivii sunt puși în contrast cu rămășița ("reziduu") care devine "cununa slavei" a lui Dumnezeu, căci, în timpul ploii târzii, Domnul Își instaurează "împărăția slavei", după cum a fost prefigurată prin instaurarea de către El a "împărăției harului" la cruce. Împărăția harului la cruce prefigurează împărăția slavei la legea duminicală.

The latter rain began on 9/11 when the sealing of the one hundred and forty-four thousand and the judgment of the living also began. In the sealing time the outpouring of the Holy Spirit began at 9/11, as Jesus breathed a few drops. It is the foundation and the outpouring of the Holy Spirit at the Midnight Cry that is the capstone. “Marvelous” is a symbol of the period of the outpouring of the spirit from “9/11 unto the Sunday law.”

Ploaia târzie a început la 11 septembrie, când a început și pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii și judecata celor vii. În timpul pecetluirii, revărsarea Duhului Sfânt a început la 11 septembrie, când Isus a suflat câteva picături. Aceasta constituie temelia, iar revărsarea Duhului Sfânt la Strigătul de la miezul nopții este piatra de boltă. „Minunat” este un simbol al perioadei revărsării Duhului de la „11 septembrie” până la „Legea duminicală”.

The parallel, yet opposite symbolism of the “crown” representing leadership is set forth in the narrative of Isaiah twenty-eight when the drunkards who rule Jerusalem are passed by and the leadership of God’s church is given to the residue. This illustrates the parable of the vineyard. The drunkard’s crown is removed and the one hundred and forty-four thousand are then the crown which represents Christ’s kingdom. Isaiah teaches the same truth in chapter twenty-two when Shebna is cast into a far country and replaced with Eliakim. Whether it is the drunkards of Ephraim or Shebna in chapter twenty-two they both represent the leadership of God’s former covenant people being passed by.

Simbolismul paralel, dar opus, al „cununei” care reprezintă conducerea este înfățișat în relatarea din capitolul douăzeci și opt al cărții lui Isaia, când bețivii care cârmuiesc Ierusalimul sunt trecuți cu vederea, iar conducerea bisericii lui Dumnezeu este încredințată rămășiței. Aceasta ilustrează pilda viei. Cununa bețivului este luată, iar cei o sută patruzeci și patru de mii sunt atunci cununa care reprezintă împărăția lui Hristos. Isaia învață același adevăr în capitolul douăzeci și doi, când Șebna este aruncat într-o țară îndepărtată și înlocuit cu Eliacim. Fie că este vorba despre bețivii lui Efraim, fie despre Șebna din capitolul douăzeci și doi, amândoi înfățișează faptul că conducerea poporului lui Dumnezeu din vechiul legământ este trecută cu vederea.

Zechariah identifies the Triumphal Entry, which is also the Midnight Cry, and the verses that follow agree with Isaiah by identifying God’s people as a crown.

Zaharia identifică Intrarea Triumfală, care este totodată Strigarea de la miezul nopții, iar versetele care urmează concordă cu Isaia, prin aceea că identifică poporul lui Dumnezeu drept o cunună.

> Rejoice greatly, O daughter of Zion; shout, O daughter of Jerusalem: behold, thy King cometh unto thee: he is just, and having salvation; lowly, and riding upon an ass, and upon a colt the foal of an ass. And I will cut off the chariot from Ephraim, and the horse from Jerusalem, and the battle bow shall be cut off: and he shall speak peace unto the heathen: and his dominion shall be from sea even to sea, and from the river even to the ends of the earth.

> Bucură-te foarte, fiica Sionului; strigă, fiica Ierusalimului: iată, Împăratul tău vine la tine; El este drept și aducând mântuirea; smerit și călare pe un măgar, pe un mânz, puiul unei măgărițe. Și voi nimici carul din Efraim și calul din Ierusalim, iar arcul de război va fi frânt; și El va grăi pace neamurilor; și stăpânirea Lui va fi de la mare până la mare și de la râu până la marginile pământului.

> As for thee also, by the blood of thy covenant I have sent forth thy prisoners out of the pit wherein is no water.

> Cât despre tine, de asemenea, prin sângele legământului tău i-am scos pe prizonierii tăi din groapa în care nu este apă.

> Turn you to the strong hold, ye prisoners of hope: even today do I declare that I will render double unto thee; When I have bent Judah for me, filled the bow with Ephraim, and raised up thy sons, O Zion, against thy sons, O Greece, and made thee as the sword of a mighty man.

> Întoarceți-vă la cetățuie, voi captivi ai nădejdii: chiar astăzi vestesc că îți voi răsplăti îndoit; când mi-am încordat Iuda pentru mine, am umplut arcul cu Efraim și am ridicat pe fiii tăi, Sioane, împotriva fiilor tăi, Grecie, și te-am făcut ca sabia unui viteaz.

> And the Lord shall be seen over them, and his arrow shall go forth as the lightning: and the Lord God shall blow the trumpet, and shall go with whirlwinds of the south. The Lord of hosts shall defend them; and they shall devour, and subdue with sling stones; and they shall drink, and make a noise as through wine; and they shall be filled like bowls, and as the corners of the altar. And the Lord their God shall save them in that day as the flock of his people: for they shall be as the stones of a crown, lifted up as an ensign upon his land. For how great is his goodness, and how great is his beauty! corn shall make the young men cheerful, and new wine the maids. Zechariah 9:9–17.

> Și Domnul Se va arăta deasupra lor, iar săgeata Lui va ieși ca fulgerul; și Domnul Dumnezeu va suna din trâmbiță și va merge cu vijeliile de la miazăzi. Domnul oștirilor îi va apăra; și ei vor mistui și vor supune cu pietre de praștie; vor bea și vor face zgomot ca de vin; se vor umple ca potirele și ca colțurile altarului. Și Domnul, Dumnezeul lor, îi va mântui în ziua aceea ca pe turma poporului Său; căci ei vor fi ca pietrele unei coroane, înălțate ca un steag pe țara Lui. Căci cât de mare este bunătatea Lui și cât de mare este frumusețea Lui! Grâul va înveseli pe tineri, iar mustul pe fecioare. Zaharia 9:9-17.

Verse eleven (9/11) states, “As for thee also, by the blood of thy covenant I have sent forth thy prisoners out of the pit wherein is no water.” Christ confirmed the covenant with many for one week, and the week began at His baptism. For three and a half years Christ walked among men and in the concluding period of those three and a half years Christ fulfilled Zechariah’s prediction identifying the triumphal entry of the Messiah into Jerusalem. The Midnight Cry began a period which led to Christ’s death, burial and resurrection. Christ’s baptism represents His death, burial and resurrection, so the beginning and ending of the period of three and a half years are the same.

Versetul unsprezece (9:11) afirmă: "Iar pentru tine, prin sângele legământului tău, i-am scos pe prizonierii tăi din groapa în care nu este apă." Hristos a întărit legământul cu mulți pentru o săptămână, iar săptămâna a început la Botezul Său. Trei ani și jumătate Hristos a umblat printre oameni, iar spre încheierea acelor trei ani și jumătate Hristos a împlinit profeția lui Zaharia care identifică intrarea triumfală a Mesiei în Ierusalim. Strigătul de la miezul nopții a început o perioadă care a dus la moartea, îngroparea și învierea lui Hristos. Botezul lui Hristos reprezintă moartea, îngroparea și învierea Sa; așadar, începutul și sfârșitul perioadei de trei ani și jumătate sunt unul și același.

Christ’s baptism typifies 9/11, and 9/11 marks the beginning of a period that ends at the Sunday law. At 9/11 the latter rain began to sprinkle and at the Sunday law it is poured out without measure as typified by Christ breathing upon the disciples a few drops of rain in advance of the outpouring at Pentecost.

Botezul lui Hristos tipifică 11 septembrie, iar 11 septembrie marchează începutul unei perioade care se încheie odată cu legea duminicală. La 11 septembrie, ploaia târzie a început să cadă în stropi, iar la legea duminicală ea este revărsată fără măsură, după cum este tipificat prin aceea că Hristos a suflat asupra ucenicilor câteva picături de ploaie înaintea revărsării de la Cincizecime.

Zechariah 9:11 aligns with 9/11 and also the Midnight Cry which leads to the Sunday law. At 9/11 the Laodicean message arrived as present truth as it had done in 1856 and 1888. The Laodicean message is given to people who are unaware that they are dead. They are in a “pit” with no latter rain message, for their pit has no water. If Laodicea would just respond to the knocking on their hearts the Lord would raise them out of the pit, for until probation closes at the Sunday law they are “prisoners of hope.”

Zaharia 9:11 se corelează cu 9/11 și, de asemenea, cu Strigătul de la miezul nopții, care conduce la legea duminicală. La 9/11, solia către Laodicea a sosit ca adevăr prezent, așa cum venise și în 1856 și 1888. Solia către Laodicea este dată unor oameni care nu-și dau seama că sunt morți. Ei se află într-o „groapă” fără solia ploii târzii, căci groapa lor nu are apă. Dacă cei din Laodicea ar răspunde doar bătăii la ușa inimilor lor, Domnul i-ar ridica din groapă, căci, până la închiderea timpului de probă odată cu legea duminicală, ei sunt „prinși de nădejde”.

> As for thee also, by the blood of thy covenant I have sent forth thy prisoners out of the pit wherein is no water. Turn you to the strong hold, ye prisoners of hope: even to day do I declare that I will render double unto thee. Zechariah 9:11, 12.

> Iar cât despre tine, prin sângele legământului tău i-am scos pe captivii tăi din groapa în care nu este apă. Întoarceți-vă la întăritură, voi, captivi ai nădejdii: chiar astăzi vestesc că îți voi răsplăti îndoit. Zaharia 9:11, 12.

9/11 empowered the message which arrived in 1989. That message is the third angel’s message, but in the structure and terms of the Millerite reformatory movement, 1989 marked the arrival of the first angel. The first angel’s message was empowered on August 11, 1840 by a fulfillment of a prophecy concerning Islam, and it identifies that 1989’s arrival of the third angel would be empowered by a fulfillment of a prophecy concerning Islam.

11 septembrie a întărit solia care a sosit în 1989. Acea solie este solia îngerului al treilea, dar, în structura și în termenii mișcării de reformă millerită, 1989 a marcat sosirea primului înger. Solia primului înger a fost întărită la 11 august 1840 prin împlinirea unei profeții privitoare la Islam, și ea identifică faptul că sosirea îngerului al treilea în 1989 avea să fie întărită prin împlinirea unei profeții privitoare la Islam.

When the prophecy of Islam was confirmed on August 11, 1840 the angel of Revelation ten descended, thus typifying the descent of the angel of Revelation eighteen on 9/11. The empowerment of the first angel in 1840, and the empowerment of the second angel in 1844 both typify the empowerment of the third angel on 9/11. July 18, 2020 was the arrival of the second angel as typified by the first disappointment of the Millerites on April 19, 1844. The histories of both empowerments of the first and second angels of Millerite history, and also the history of the empowerment of the third angel on 9/11 provide witnesses to the empowerment of the message of the Midnight Cry that arrived in July 2023.

Când profeția privitoare la Islam a fost confirmată la 11 august 1840, îngerul din Apocalipsa 10 a coborât, tipificând astfel coborârea îngerului din Apocalipsa 18 la 11 septembrie. Împuternicirea primului înger în 1840 și împuternicirea celui de-al doilea înger în 1844 tipifică amândouă împuternicirea celui de-al treilea înger la 11 septembrie. 18 iulie 2020 a fost sosirea celui de-al doilea înger, așa cum a fost tipificată de prima dezamăgire a milleriților la 19 aprilie 1844. Istoriile ambelor împuterniciri ale primului și celui de-al doilea înger din istoria millerită, precum și istoria împuternicirii celui de-al treilea înger la 11 septembrie, aduc mărturie pentru împuternicirea soliei Strigătului de la miezul nopții, care a sosit în iulie 2023.

The period of the sealing begins at 9/11 and ends at the Sunday law. It begins with Christ breathing a few drops of the latter rain and ends with tongues of fire carrying a message to the world at Pentecost. Peter identified Pentecost as a fulfillment of Joel. That being the fact of the matter it establishes that Christ’s breathing was also a fulfillment of Joel, for the Pentecostal season has a specific beginning and ending that demonstrates that the alpha is also the omega. The day of Christ’s resurrection the barley first fruit offering was made, and fifty days later on Pentecost the wheat first fruit offering was lifted up. 9/11 typifies the Midnight Cry that arrives just before and leads to the Sunday law. The perfect fulfillment of Zechariah 9:9 representation of the Midnight Cry is post-July 2023.

Perioada pecetluirii începe la 11 septembrie și se încheie odată cu legea duminicală. Ea începe cu Hristos suflând câteva picături din ploaia târzie și se încheie cu limbi de foc purtând un mesaj către lume la Cincizecime. Petru a identificat Cincizecimea drept o împlinire a profeției lui Ioel. Acest fapt stabilește că suflarea lui Hristos a fost, de asemenea, o împlinire a lui Ioel, căci perioada penticostală are un început și un sfârșit precise, care demonstrează că Alfa este și Omega. În ziua învierii lui Hristos a fost adusă jertfa din pârga orzului, iar cincizeci de zile mai târziu, la Cincizecime, a fost înălțată jertfa din pârga grâului. 11 septembrie tipifică Strigarea de la miezul nopții, care vine chiar înaintea legii duminicale și conduce la ea. Împlinirea desăvârșită a reprezentării Strigării de la miezul nopții din Zaharia 9:9 este ulterioară lunii iulie 2023.

> Rejoice greatly, O daughter of Zion; shout, O daughter of Jerusalem: behold, thy King cometh unto thee: he is just, and having salvation; lowly, and riding upon an ass, and upon a colt the foal of an ass. Zechariah 9:9.

> Bucură-te foarte mult, fiică a Sionului; strigă, fiică a Ierusalimului: iată, Împăratul tău vine la tine: el este drept și înzestrat cu mântuire; smerit și călare pe un măgar și pe un mânz, puiul unei măgărițe. Zaharia 9:9.

So Zechariah agrees with Isaiah’s symbolization of God’s people being a crown, but he adds that the crown is also the ensign when he recorded, “for they shall be as the stones of a crown, lifted up as an ensign upon his land“, and Zechariah further echoes the joy associated with Joel’s symbols of “corn” and “new wine,” by stating, “corn shall make the young men cheerful, and new wine the maids.” As we consider the record of the drunkards of Ephraim in chapter twenty-eight, take note that this is the biblical chapter that identifies the “rest and the refreshing.” This is one of the primary passages in the Scriptures concerning the latter rain, so these drunkards of Ephraim must be the same drunks Joel speaks of.

Așadar, Zaharia este de acord cu simbolismul lui Isaia potrivit căruia poporul lui Dumnezeu este o cunună, dar adaugă că cununa este și stindardul atunci când consemnează: „căci ei vor fi ca pietrele unei cununi, înălțate ca un stindard pe pământul Său”, iar Zaharia, de asemenea, reia bucuria asociată simbolurilor lui Ioel, „grâul” și „mustul”, afirmând: „grâul îi va înveseli pe tineri, iar mustul pe fecioare.” Pe măsură ce luăm în considerare relatarea despre bețivii lui Efraim în capitolul douăzeci și opt, luați aminte că acesta este capitolul biblic care identifică „odihna și înviorarea”. Acesta este unul dintre pasajele principale din Scripturi privitoare la ploaia târzie, așadar acești bețivi ai lui Efraim trebuie să fie aceiași bețivi despre care vorbește Ioel.

> Woe to the crown of pride, to the drunkards of Ephraim, whose glorious beauty is a fading flower, which are on the head of the fat valleys of them that are overcome with wine! Behold, the Lord hath a mighty and strong one, which as a tempest of hail and a destroying storm, as a flood of mighty waters overflowing, shall cast down to the earth with the hand. The crown of pride, the drunkards of Ephraim, shall be trodden under feet: And the glorious beauty, which is on the head of the fat valley, shall be a fading flower, and as the hasty fruit before the summer; which when he that looketh upon it seeth, while it is yet in his hand he eateth it up. In that day shall the Lord of hosts be for a crown of glory, and for a diadem of beauty, unto the residue of his people, And for a spirit of judgment to him that sitteth in judgment, and for strength to them that turn the battle to the gate. But they also have erred through wine, and through strong drink are out of the way; the priest and the prophet have erred through strong drink, they are swallowed up of wine, they are out of the way through strong drink; they err in vision, they stumble in judgment. For all tables are full of vomit and filthiness, so that there is no place clean. …

> Vai de cununa trufiei, de bețivii lui Efraim! Frumusețea lor măreață este o floare veștejită, așezată pe creștetul văilor lor mănoase, ale celor biruiți de vin! Iată, Domnul are pe unul puternic și tare, care, ca o vijelie de grindină și o furtună nimicitoare, ca un puhoi de ape năvalnice și puternice, va doborî la pământ cu mâna. Cununa trufiei — bețivii lui Efraim — va fi călcată în picioare; iar frumusețea măreață, care este pe creștetul văii mănoase, va fi o floare veștejită, ca rodul timpuriu înainte de vară; pe care, de îndată ce-l vede cel ce-l privește, încă pe când este în mâna lui, îl înghite. În ziua aceea Domnul oștirilor va fi o cunună a slavei și o diademă a frumuseții pentru rămășița poporului Său, și un duh de judecată pentru cel ce șade în judecată, și tărie pentru cei ce întorc lupta la poartă. Dar și ei s-au rătăcit prin vin și prin băutură tare au ieșit din cale; preotul și profetul s-au rătăcit prin băutură tare, au fost înghițiți de vin, s-au abătut prin băutură tare; greșesc în vedenie, se poticnesc în judecată. Căci toate mesele sunt pline de vomă și de necurăție, încât nu mai este loc curat. ...

> Stay yourselves, and wonder; cry ye out, and cry: they are drunken, but not with wine; they stagger, but not with strong drink. For the Lord hath poured out upon you the spirit of deep sleep, and hath closed your eyes: the prophets and your rulers, the seers hath he covered. And the vision of all is become unto you as the words of a book that is sealed, which men deliver to one that is learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I cannot; for it is sealed: And the book is delivered to him that is not learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I am not learned.

> Opriți-vă și mirați-vă; strigați și strigați: sunt beți, dar nu de vin; se clatină, dar nu de băutură tare. Căci Domnul a turnat peste voi duhul unui somn adânc și v-a închis ochii: pe profeți și pe căpeteniile voastre, pe văzători, i-a acoperit. Și vedenia tuturor vi s-a făcut ca vorbele unei cărți pecetluite, pe care oamenii o dau unuia învățat, zicând: Citește aceasta, te rog; iar el zice: Nu pot, fiindcă este pecetluită. Și cartea este dată celui neînvățat, zicând: Citește aceasta, te rog; iar el zice: Nu sunt învățat.

> Wherefore the Lord said, Forasmuch as this people draw near me with their mouth, and with their lips do honour me, but have removed their heart far from me, and their fear toward me is taught by the precept of men: Therefore, behold, I will proceed to do a marvellous work among this people, even a marvellous work and a wonder: for the wisdom of their wise men shall perish, and the understanding of their prudent men shall be hid. Woe unto them that seek deep to hide their counsel from the Lord, and their works are in the dark, and they say, Who seeth us? and who knoweth us? Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay: for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it, He had no understanding? Isaiah 28:1–8; 29:9–16.

> De aceea a zis Domnul: Pentru că poporul acesta se apropie de Mine cu gura și cu buzele Mă cinstesc, dar și-au depărtat inima de la Mine, iar frica de Mine le este învățată prin porunca oamenilor, de aceea, iată, voi face în mijlocul acestui popor o lucrare minunată, o lucrare minunată și o minune; căci înțelepciunea înțelepților lui va pieri, iar priceperea celor chibzuiți ai lui va fi ascunsă. Vai de cei ce caută adânc să-și ascundă sfatul de Domnul, ale căror fapte sunt în întuneric, și care zic: Cine ne vede? și cine ne cunoaște? Cu adevărat, răsturnarea voastră va fi socotită ca lutul olarului: oare lucrarea va zice despre cel ce a făcut-o: Nu m-a făcut? sau va zice plăsmuirea despre cel ce a plăsmuit-o: N-a avut înțelegere? Isaia 28:1-8; 29:9-16.

The Lord is going to do a “marvelous work” among the drunkards of Ephraim as he removes their wisdom and understanding, the very two elements associated with understanding the increase of knowledge when a prophetic message is unsealed. It is the wise who understand. Part of the “marvelous work” is removing the knowledge that is unsealed by the Lion of the tribe of Judah from the minds of the drunkards of Ephraim. The separation of the wise and wicked is part of the Lord’s “marvelous work.” It is the everlasting gospel. After Christ led the quibbling Jews through the parable of the vineyard and thus trapped them into pronouncing their own judgment, He asked a question from Psalm 118:

Domnul urmează să facă o „lucrare minunată” în mijlocul bețivilor lui Efraim, pe măsură ce le înlătură înțelepciunea și priceperea, tocmai cele două elemente asociate cu înțelegerea sporirii cunoașterii atunci când un mesaj profetic este desigilat. Cei înțelepți sunt aceia care înțeleg. O parte a „lucrării minunate” constă în a îndepărta din mintea bețivilor lui Efraim cunoașterea care este desigilată de Leul din seminția lui Iuda. Separarea celor înțelepți de cei răi face parte din „lucrarea minunată” a Domnului. Aceasta este Evanghelia veșnică. După ce Hristos i-a condus pe iudeii cârtitori prin pilda viei și astfel i-a determinat să-și pronunțe propria judecată, El a pus o întrebare din Psalmul 118:

> The stone which the builders refused is become the head stone of the corner. This is the Lord’s doing; it is marvelous in our eyes. This is the day which the Lord hath made; we will rejoice and be glad in it. Psalms 118:22–24.

> Piatra pe care au lepădat-o zidarii a ajuns piatra din capul unghiului. Aceasta este lucrarea Domnului; este minunată în ochii noștri. Aceasta este ziua pe care a făcut-o Domnul; să ne bucurăm și să ne veselim în ea. Psalmii 118:22-24.

The Lord is to accomplish “a marvelous work and a wonder” upon the drunkards of Ephraim and it includes removing their ability to recognize truth. The “head stone of the corner” is marvelous in the eyes of those who possess Joel’s “new wine.”

Domnul urmează să săvârșească „o lucrare minunată și o minune” asupra bețivilor lui Efraim, iar aceasta include înlăturarea capacității lor de a recunoaște adevărul. „Piatra din capul unghiului” este minunată în ochii celor care au „vinul cel nou” al lui Ioel.

The drunkards cannot read the book that is sealed whether it is the leadership represented as “learned” or the laity represented by the “not learned.” It is impossible for the drunkards to understand rightly the prophetic testimony of Scriptures as represented as “the book that is sealed.” The drunkards are also twice identified as being “out of the way.” Once again this is recorded in Isaiah twenty-eight a premier latter rain passage of Scripture, where Isaiah identifies the “rest and refreshing” that the drunkards would not hear. The “rest and refreshing” is a message, for it can be heard.

Bețivii nu pot citi cartea care este pecetluită, fie că este vorba de conducerea, reprezentată ca "cei învățați", fie de laicatul, reprezentat de "cei neînvățați". Este imposibil pentru bețivi să înțeleagă în mod corect mărturia profetică a Scripturilor, reprezentată ca "cartea care este pecetluită". Bețivii sunt, de asemenea, de două ori identificați ca fiind "abătuți din cale". Încă o dată, acest lucru este consemnat în Isaia douăzeci și opt, un pasaj de Scriptură de seamă cu privire la ploaia târzie, unde Isaia identifică "odihna și înviorarea" pe care bețivii n-au vrut s-o audă. "Odihna și înviorarea" este un mesaj, căci poate fi auzit.

That drunkenness has taken the drunkards out of the way of Jeremiah’s “old paths” which is the “way” to walk in and find the latter rain, represented as “rest” by Jeremiah. The rejection of the latter rain message by the drunkards of Ephraim is a specific subject of God’s Word. They are drunk because they refused to return to the foundational history which provides the blueprint for the history of the one hundred and forty-four thousand which is the history of the latter rain.

Acea beție i-a abătut pe bețivi de pe „cărările cele vechi” ale lui Ieremia, care sunt „calea” pe care să umble pentru a găsi ploaia târzie, pe care Ieremia o reprezintă drept „odihnă”. Respingerea mesajului ploii târzii de către bețivii lui Efraim este o temă specifică a Cuvântului lui Dumnezeu. Ei sunt beți fiindcă au refuzat să se întoarcă la istoria fundamentală, care oferă tiparul pentru istoria celor o sută patruzeci și patru de mii, care este istoria ploii târzii.

The “marvelous work” that is accomplished upon the drunkards of Ephraim occurs during the outpouring of the latter rain. During the latter rain a testing message produces two classes of worshippers, which are illustrated by the “wine” which they partake of. The wicked have refused to base their prophetic application upon the lines of sacred history and those who employ the “line upon line” methodology of Isaiah twenty-eight partake of the “new wine.” The wicked’s drunkenness is manifested by their inability to understand prophecy, and their blind condition was caused by an unwillingness to return to the foundational old paths. Jesus rebuked the quibbling Jews by asking if they had ever read about the stone which is rejected, and becomes the head of the corner.

„Lucrarea minunată” care se săvârșește asupra bețivilor Efraimului are loc în timpul revărsării ploii târzii. În timpul ploii târzii, un mesaj de încercare produce două clase de închinători, care sunt ilustrate de „vinul” din care beau. Cei răi au refuzat să-și întemeieze aplicarea profetică pe liniile istoriei sacre, iar cei care folosesc metodologia „rând după rând” din Isaia douăzeci și opt se împărtășesc din „vinul nou”. Beția celor răi se manifestă prin incapacitatea lor de a înțelege profeția, iar starea lor de orbire a fost cauzată de refuzul de a se întoarce la căile vechi, fundamentale. Isus i-a mustrat pe iudeii cârtitori, întrebându-i dacă au citit vreodată despre piatra care este lepădată și devine capul unghiului.

The stone which becomes the head of the corner represents that the prophetic truth that the foundation or cornerstone is duplicated in the capstone. The alpha stone is also the omega stone. The primary prophetic principle which establishes and upholds the methodology of line upon line, (which is the methodology of the latter rain) is that the beginning of a thing illustrates the end of a thing. The primary prophetic principle in the Millerite movement was the day for a year principle that was confirmed when the angel of Revelation ten descended. The primary prophetic principle in the movement of the one hundred and forty-four thousand is that the beginning illustrates the end which was confirmed when the angel of Revelation eighteen descended.

Piatra care devine capul unghiului reprezintă adevărul profetic potrivit căruia temelia, sau piatra unghiulară, este duplicată în piatra de coronament. Piatra Alfa este, de asemenea, Piatra Omega. Principiul profetic principal care stabilește și susține metodologia linie după linie (care este metodologia ploii târzii) este acela că începutul unui lucru ilustrează sfârșitul unui lucru. Principiul profetic principal din mișcarea millerită a fost principiul zi pentru an, care a fost confirmat când îngerul din Apocalipsa zece a coborât. Principiul profetic principal din mișcarea celor o sută patruzeci și patru de mii este acela că începutul ilustrează sfârșitul, lucru care a fost confirmat când îngerul din Apocalipsa optsprezece a coborât.

God’s prophetic Word is very detailed in its explanation of the factors involved with the latter rain. One of those facts is that the drunkards of Ephraim are not capable of recognizing the latter rain, and this was typified by the Jews who were suggesting to Peter that the disciples were drunk. The main principle of the methodology is directly set forth as Alpha and Omega repeatedly within God’s Word, but the Word has been sealed unto them. The methodology, the main prophetic rule and the message of the latter rain are some of the sanctified themes in a prophetic line of history that is represented as a “marvelous work.”

Cuvântul profetic al lui Dumnezeu este foarte detaliat în explicarea factorilor implicați în ploaia târzie. Unul dintre aceste adevăruri este că bețivii lui Efraim nu sunt capabili să recunoască ploaia târzie, iar acest lucru a fost prefigurat de iudeii care îi sugerau lui Petru că ucenicii erau beți. Principiul principal al metodologiei este expus în mod direct, ca Alfa și Omega, în repetate rânduri, în Cuvântul lui Dumnezeu, însă Cuvântul le-a fost pecetluit. Metodologia, regula profetică principală și solia ploii târzii sunt câteva dintre temele sfințite dintr-o linie profetică a istoriei care este reprezentată ca fiind o „lucrare minunată”.

> Again the word of the Lord of hosts came to me, saying, Thus saith the Lord of hosts; I was jealous for Zion with great jealousy, and I was jealous for her with great fury. Thus saith the Lord; I am returned unto Zion, and will dwell in the midst of Jerusalem: and Jerusalem shall be called a city of truth; and the mountain of the Lord of hosts the holy mountain. Thus saith the Lord of hosts; There shall yet old men and old women dwell in the streets of Jerusalem, and every man with his staff in his hand for very age. And the streets of the city shall be full of boys and girls playing in the streets thereof.

> Iarăși a fost către mine cuvântul Domnului oștirilor, zicând: Așa zice Domnul oștirilor: Am fost gelos pentru Sion cu gelozie mare și am fost gelos pentru ea cu mare mânie. Așa zice Domnul: M-am întors la Sion și voi locui în mijlocul Ierusalimului; și Ierusalimul se va chema cetatea adevărului, iar muntele Domnului oștirilor, muntele cel sfânt. Așa zice Domnul oștirilor: Vor mai locui încă în piețele Ierusalimului bătrâni și bătrâne, și fiecare cu toiagul în mâna lui, din pricina vârstei înaintate. Și piețele cetății vor fi pline de băieți și de fete, jucându-se în piețele ei.

> Thus saith the Lord of hosts; If it be marvellous in the eyes of the remnant of this people in these days, should it also be marvellous in mine eyes? saith the Lord of hosts. Thus saith the Lord of hosts; Behold, I will save my people from the east country, and from the west country; And I will bring them, and they shall dwell in the midst of Jerusalem: and they shall be my people, and I will be their God, in truth and in righteousness. Thus saith the Lord of hosts; Let your hands be strong, ye that hear in these days these words by the mouth of the prophets, which were in the day that the foundation of the house of the Lord of hosts was laid, that the temple might be built. For before these days there was no hire for man, nor any hire for beast; neither was there any peace to him that went out or came in because of the affliction: for I set all men every one against his neighbour. But now I will not be unto the residue of this people as in the former days, saith the Lord of hosts. Zechariah 8:1–11.

> Așa zice Domnul oștirilor: Dacă va fi minunat în ochii rămășiței acestui popor în zilele acestea, va fi oare minunat și în ochii Mei? zice Domnul oștirilor. Așa zice Domnul oștirilor: Iată, voi mântui pe poporul Meu de la răsărit și de la apus; și îi voi aduce, și vor locui în mijlocul Ierusalimului; și ei vor fi poporul Meu, iar Eu voi fi Dumnezeul lor, în adevăr și în dreptate. Așa zice Domnul oștirilor: Să fie tari mâinile voastre, voi care, în zilele acestea, auziți aceste cuvinte rostite prin gura prorocilor, care erau în ziua când s-a pus temelia casei Domnului oștirilor, pentru ca templul să fie zidit. Căci înainte de zilele acestea nu era plată pentru om, nici plată pentru dobitoc; nici celui ce ieșea, nici celui ce intra nu era pace, din pricina strâmtorării; căci Eu i-am întărâtat pe toți oamenii, fiecare, împotriva aproapelui său. Dar acum nu voi fi pentru rămășița acestui popor ca în zilele de mai înainte, zice Domnul oștirilor. Zaharia 8:1-11.

Zechariah states, “Let your hands be strong, ye that hear in these days these words by the mouth of the prophets, which were in the day that the foundation of the house of the Lord of hosts was laid, that the temple might be built.” What strengthens God’s people is the message of the foundation that becomes the headstone. That message is that the Millerite history is repeated in the history of the one hundred and forty-four thousand.

Zaharia afirmă: „Întăriți-vă mâinile, voi care, în zilele acestea, auziți aceste cuvinte prin gura prorocilor, care se aflau în ziua când s-a pus temelia casei Domnului oștirilor, pentru ca Templul să fie zidit.” Ceea ce întărește poporul lui Dumnezeu este solia temeliei care devine piatra de vârf. Acea solie este că istoria milerită se repetă în istoria celor o sută patruzeci și patru de mii.

Christ askes, “If it be marvellous in the eyes of the remnant of this people in these days, should it also be marvellous in mine eyes?” That question identifies the prophetic period of God’s “marvelous work” that is the subject of every prophet, but it also identifies when the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand changes unto the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. It is the same point as when they are sealed, and the same point the movement changes from militant to triumphant, which is also where the work of combining divinity with humanity among this group of people is finalized as the sanctuary is truly cleansed. This can be recognized in the verses for the prophetic history represented by His “marvelous work” is marvelous in God’s eyes and the eyes of the remnant, and eye to eye is a symbol of unity. The unity here represented is speaking of the sealing of God’s people who follow the Lamb withersoever He goeth who have reached a point that they would die rather than sin and misrepresent the character of Christ.

Hristos întreabă: „Dacă este minunat în ochii rămășiței acestui popor în aceste zile, va fi oare și în ochii Mei minunat?” Acea întrebare identifică perioada profetică a „lucrării minunate” a lui Dumnezeu, care constituie subiectul fiecărui profet, dar identifică, de asemenea, momentul în care mișcarea laodiceană a celor o sută patruzeci și patru de mii se schimbă în mișcarea filadelfiană a celor o sută patruzeci și patru de mii. Este același moment în care ei sunt pecetluiți și același moment în care mișcarea trece de la starea militantă la cea triumfătoare, care este, de asemenea, locul în care lucrarea unirii divinității cu umanitatea în cadrul acestui grup de oameni este încheiată, pe măsură ce sanctuarul este cu adevărat curățit. Acest lucru poate fi recunoscut în versete, căci istoria profetică reprezentată de „lucrarea Sa minunată” este minunată atât în ochii lui Dumnezeu, cât și în ochii rămășiței, iar „ochi în ochi” este un simbol al unității. Unitatea reprezentată aici se referă la pecetluirea poporului lui Dumnezeu, care urmează Mielul oriunde merge El, și care au ajuns la un punct în care ar prefera să moară decât să păcătuiască și să denatureze caracterul lui Hristos.

Micah identifies the foundational history of ancient Israel as “marvelous things.”

Mica identifică istoria fondatoare a Israelului străvechi drept "lucruri minunate".

> According to the days of thy coming out of the land of Egypt will I show unto him marvellous things. Micah 7:15.

> Ca în zilele ieșirii tale din țara Egiptului, îi voi arăta lui lucruri minunate. Mica 7:15.

The “marvelous works” are foundational history which is “marvelous” because the foundational history is repeated in the ending history, represented by the capstone. The “marvelous works” are the history that begins with the corner stone and ends with the “cap stone.” His “marvelous works” were manifested in the history of Moses and repeated in the history of Christ. Moses was the corner stone and Christ was the cap stone. Moses is alpha and Christ omega prophetically.

„Lucrările minunate” reprezintă istoria de temelie, „minunată” pentru că această istorie de temelie se repetă în istoria de încheiere, reprezentată de piatra de vârf. „Lucrările minunate” constituie istoria care începe cu piatra unghiulară și se încheie cu „piatra de vârf”. „Lucrările Sale minunate” s-au manifestat în istoria lui Moise și s-au repetat în istoria lui Hristos. Moise a fost piatra unghiulară, iar Hristos a fost piatra de vârf. Moise este Alfa, iar Hristos, Omega, în chip profetic.

> “Beginning at Moses, the very Alpha of Bible history, Christ expounded in all the Scriptures the things concerning Himself.” The Desire of Ages, 797.

> Începând de la Moise, chiar Alfa istoriei biblice, Hristos a tâlcuit în toate Scripturile cele privitoare la Sine. Dorul veacurilor, 797.

Moses taught, and Peter used Moses’ words at Pentecost to identify that Moses typified Christ.

Moise a dat învățătură, iar Petru a folosit cuvintele lui Moise la Cincizecime pentru a arăta că Moise îl prefigura pe Hristos.

> But those things, which God before had showed by the mouth of all his prophets, that Christ should suffer, he hath so fulfilled. Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. For Moses truly said unto the fathers, A prophet shall the Lord your God raise up unto you of your brethren, like unto me; him shall ye hear in all things whatsoever he shall say unto you. And it shall come to pass, that every soul, which will not hear that prophet, shall be destroyed from among the people. Yea, and all the prophets from Samuel and those that follow after, as many as have spoken, have likewise foretold of these days. Acts 3:18–24.

> Dar acelea pe care Dumnezeu le-a arătat mai înainte prin gura tuturor profeților Săi, anume că Hristos trebuia să pătimească, El le-a împlinit astfel. De aceea pocăiți-vă și întoarceți-vă, pentru ca păcatele voastre să fie șterse, când vor veni de la fața Domnului vremurile de înviorare; și El Îl va trimite pe Iisus Hristos, Cel ce v-a fost mai înainte vestit: pe Care cerul trebuie să-L primească până la vremurile restaurării tuturor lucrurilor, despre care Dumnezeu a vorbit prin gura tuturor sfinților Săi profeți, de la începutul lumii. Căci Moise le-a spus cu adevărat părinților: Un profet ca mine vă va ridica Domnul Dumnezeul vostru dintre frații voștri; pe Acela să-L ascultați în toate câte vă va spune. Și se va întâmpla că orice suflet care nu va asculta de acel profet va fi nimicit din mijlocul poporului. Da, și toți profeții, de la Samuel și cei ce au urmat după el, câți au vorbit, au prevestit de asemenea despre zilele acestea. Faptele Apostolilor 3:18-24.

Moses as alpha and Christ as omega was established by Peter’s second witness of Moses at the Pentecostal outpouring, and in so doing Peter is emphasizing and identifying that a primary component of the latter rain message (and the controversy raised against it) is the prophetic principle of “alpha and omega.” That principle is the one hundred and forty-four thousand’s counterpart to the year/day principle in Millerite history. The principle of “alpha and omega” is the principle of ‘the foundation becoming the cap stone,’ it is the principles of ‘Moses and the Lamb;’ and therefore is identified by inspiration as one of the verses in the song of the vineyard, which is also the song of Moses and the Lamb.

Identificarea lui Moise ca alfa și a lui Hristos ca omega a fost stabilită prin a doua mărturie a lui Petru despre Moise, la revărsarea penticostală, iar, procedând astfel, Petru subliniază și indică faptul că o componentă principală a soliei ploii târzii (și a controversei stârnite împotriva ei) este principiul profetic al „alfa și omega”. Acel principiu este, pentru cei o sută patruzeci și patru de mii, corespondentul principiului an-zi din istoria milerită. Principiul „alfa și omega” este principiul „temelia devenind piatra din capul unghiului”; el reprezintă principiile „Moise și Mielul”; și, prin urmare, este identificat de inspirație drept unul dintre versetele din cântarea viei, care este de asemenea cântarea lui Moise și a Mielului.

The beginning and ending that is represented by the various prophetic lines represent the history where God accomplishes His “marvelous works,” and it is the light that is brought out from recognizing what the symbol of “marvelous works” represents that transforms a Laodicean unto a Philadelphia thus becoming a stone in a temple that is being built, as was the Millerite temple built in 46 years leading up to October 22, 1844 when the Lord suddenly came to His temple.

Începutul și sfârșitul reprezentate de diferitele linii profetice reprezintă istoria în care Dumnezeu săvârșește "lucrările Sale minunate", iar lumina scoasă la iveală prin recunoașterea a ceea ce reprezintă simbolul "lucrărilor minunate" este aceea care transformă un laodicean într-un filadelfian, făcându-l astfel o piatră într-un templu care se zidește, așa cum templul milerit a fost zidit în 46 de ani până la 22 octombrie 1844, când Domnul a venit deodată la templul Său.

> If so be ye have tasted that the Lord is gracious. To whom coming, as unto a living stone, disallowed indeed of men, but chosen of God, and precious, Ye also, as lively stones, are built up a spiritual house, an holy priesthood, to offer up spiritual sacrifices, acceptable to God by Jesus Christ. Wherefore also it is contained in the scripture, Behold, I lay in Sion a chief corner stone, elect, precious: and he that believeth on him shall not be confounded. Unto you therefore which believe he is precious: but unto them which be disobedient, the stone which the builders disallowed, the same is made the head of the corner, And a stone of stumbling, and a rock of offence, even to them which stumble at the word, being disobedient: whereunto also they were appointed. But ye are a chosen generation, a royal priesthood, an holy nation, a peculiar people; that ye should show forth the praises of him who hath called you out of darkness into his marvellous light: Which in time past were not a people, but are now the people of God: which had not obtained mercy, but now have obtained mercy. 1 Peter 2:3–10.

> Dacă într-adevăr ați gustat că Domnul este bun. Apropiindu-vă de El, ca de o Piatră vie, lepădată într-adevăr de oameni, dar aleasă de Dumnezeu și de mare preț, și voi, ca niște pietre vii, sunteți zidiți ca o casă duhovnicească, spre a fi o preoție sfântă, ca să aduceți jertfe duhovnicești, bineplăcute lui Dumnezeu prin Isus Hristos. De aceea este și scris în Scriptură: Iată, pun în Sion piatra din capul unghiului, aleasă, de mare preț; și cel ce crede în El nu va fi rușinat. Vouă deci, celor ce credeți, El vă este de preț; iar pentru cei neascultători, piatra pe care au lepădat-o ziditorii, aceasta a ajuns capul unghiului, și piatră de poticnire și stâncă de sminteală, pentru cei ce se poticnesc de cuvânt, fiind neascultători; spre aceasta au fost și rânduiți. Dar voi sunteți o seminție aleasă, o preoție împărătească, un neam sfânt, un popor agonisit, ca să vestiți virtuțile Celui ce v-a chemat din întuneric la lumina Sa minunată; voi, care odinioară nu erați un popor, dar acum sunteți poporul lui Dumnezeu; care nu primiserăți îndurare, dar acum ați primit îndurare. 1 Petru 2:3-10.

To be called into His marvelous light identifies when the call is made, for the waymark of 1888, which is aligned by inspiration as the rebellion of Korah in the alpha history of Moses is brought to the last days it aligns with 9/11, when the Laodicean message arrives with the third angel according to inspiration. Laodiceans in prophecy are “blind,” meaning they are in darkness, and the call to come out of darkness began when the Laodicean message arrived in 1856, 1888 and 9/11. At 9/11 the “call out of darkness” was not only a call to understand the light of the angel of Revelation eighteen, but also a call to the hearer into the very history where God’s “marvelous works” will find their perfect fulfillments.

Chemarea de a intra în lumina Sa minunată identifică momentul în care este făcută chemarea, căci jalonul din 1888, care, potrivit inspirației, este aliniat cu răzvrătirea lui Core din istoria alfa a lui Moise, atunci când acea istorie este adusă la zilele de pe urmă, se aliniază cu 9/11, când mesajul laodicean sosește împreună cu al treilea înger, potrivit inspirației. Laodiceenii, în profeție, sunt „orbi”, adică se află în întuneric, iar chemarea de a ieși din întuneric a început odată cu sosirea mesajului laodicean în 1856, în 1888 și la 9/11. La 9/11, „chemarea de a ieși din întuneric” nu a fost doar o chemare de a înțelege lumina îngerului din Apocalipsa optsprezece, ci și o chemare adresată celui ce aude de a intra chiar în istoria în care „lucrările minunate” ale lui Dumnezeu își vor găsi împlinirile desăvârșite.

It has been demonstrated repeatedly over the past three decades that the prophetic definition of the “everlasting gospel” is a history where a prophetic truth is unsealed which initiates a three-step testing process, with two characteristics of distinction in the three tests. The first two tests are different in nature than the third, for the third is a litmus test which demonstrates whether you passed the first and second tests. The other distinction in the everlasting gospel is that you must pass the current test to be involved with the following test.

S-a demonstrat în mod repetat de-a lungul ultimelor trei decenii că definiția profetică a «evangheliei veșnice» este o istorie în care un adevăr profetic este dezpecetluit, fapt care inițiază un proces de testare în trei etape, care comportă două trăsături distinctive în cadrul celor trei teste. Primele două teste sunt de altă natură decât al treilea, căci al treilea este o piatră de încercare care demonstrează dacă primele două teste au fost trecute. Cealaltă distincție în cadrul evangheliei veșnice este că trebuie trecut testul curent pentru a putea fi implicat în testul următor.

The history of the “marvelous works” is also the history where the “everlasting gospel” reaches its climax, for the hour of judgment that is announced by the first angel and identified as the everlasting gospel finds its perfect fulfillment beginning at 9/11. The judgment that is being warned about for the Millerites was October 22, 1844 when the door closed in the parable of the ten virgins, thus typifying the Sunday law when the door closes again in the parable of the ten virgins. 9/11 is announcing that the hour of God’s executive judgment begins at the Sunday law, just as the Millerites announced that the hour of the investigative judgment began on October 22, 1844.

Istoria "lucrărilor minunate" este totodată istoria în care "Evanghelia veșnică" își atinge apogeul, căci ceasul judecății, anunțat de îngerul dintâi și identificat ca fiind Evanghelia veșnică, își găsește împlinirea desăvârșită începând cu 9/11. Judecata cu privire la care erau avertizați milleriții a fost la 22 octombrie 1844, când ușa s-a închis în pilda celor zece fecioare, tipificând astfel legea duminicală, când ușa se închide din nou în pilda celor zece fecioare. 9/11 anunță că ceasul judecății executive a lui Dumnezeu începe odată cu legea duminicală, așa cum milleriții au anunțat că ceasul judecății de cercetare a început la 22 octombrie 1844.

From 9/11 unto the Sunday law is a period that is represented as “Gods’ marvelous works,” and just as the foundational stone that becomes “the head of the corner,” and just as the “Pentecostal season,” and just as “Habakkuk chapter two,” and as “the sealing time of the one hundred and forty-four thousand,” and as “the image of the beast testing time,” and as “the everlasting gospel,” and as “the sacred history of 1840 to 1844,” and as the history of “Revelation chapter ten,” and as “the history from Christ’s baptism unto His death.”

De la 9/11 până la legea duminicală este o perioadă reprezentată ca „lucrările minunate ale lui Dumnezeu”, și întocmai ca piatra de temelie care devine „piatra din capul unghiului”, și întocmai ca „vremea Cincizecimii”, și întocmai ca „Habacuc capitolul doi”, și ca „timpul pecetluirii celor o sută patruzeci și patru de mii”, și ca „timpul de probă al chipului fiarei”, și ca „Evanghelia veșnică”, și ca „istoria sacră din 1840 până în 1844”, și ca istoria din „Apocalipsa capitolul zece”, și ca „istoria de la botezul lui Hristos până la moartea Sa”.

The history represented in a fractal by His baptism began the period of 2520 days that ended at the cross. Christ’s baptism represented His death, burial and resurrection which was literally fulfilled at the end of the 1260 days.

Istoria reprezentată în mod fractal prin botezul Său a început perioada de 2520 de zile care s-a încheiat la cruce. Botezul lui Hristos a reprezentat moartea, îngroparea și învierea Sa, care s-au împlinit în mod literal la sfârșitul celor 1260 de zile.

When the Holy Spirit descended at Christ’s baptism it typified the descent of the angel of Revelation eighteen on 9/11. 1260 prophetic days later the events symbolized by baptism were literally fulfilled at the cross. The history from the baptism to the cross contains a symbolic alpha history which is fulfilled literally at the end of the period. The alpha and omega histories are fractals of the entire overall history. The history from the baptism to the cross is “God’s marvelous works,” and that history is also represented by “Christ’s baptism” and also by His literal “death, burial and resurrection,” and therefore also by “the baptism of ancient Israel at the Red Sea,” and also by “the baptism of the eight souls during the history of Noah.” All of these periods represent the history of His “marvelous works.”

Când Duhul Sfânt S-a coborât la botezul lui Hristos, aceasta a preînchipuit coborârea îngerului din Apocalipsa 18 pe 11 septembrie. După 1260 de zile profetice, evenimentele simbolizate prin botez s-au împlinit în mod literal la cruce. Istoria de la botez până la cruce cuprinde o istorie alfa simbolică, care se împlinește în mod literal la sfârșitul perioadei. Istoriile alfa și omega sunt fractale ale întregii istorii de ansamblu. Istoria de la botez până la cruce constituie "lucrările minunate ale lui Dumnezeu", iar acea istorie este, de asemenea, reprezentată de "botezul lui Hristos" și, de asemenea, de "moartea, îngroparea și învierea" Sa în mod literal și, prin urmare, de asemenea, de "botezul Israelului antic la Marea Roșie" și, de asemenea, de "botezul celor opt suflete din istoria lui Noe". Toate aceste perioade reprezintă istoria "lucrărilor Sale minunate".

When it comes to the number 8 as a symbol of resurrection it was those eight souls on the ark that are the first mention of the number eight as a symbol, and with the rule of first mention, all the prophetic details are in the first mention. The eight souls are going from the old earth to a new earth, are they not?

Când este vorba despre numărul 8 ca simbol al învierii, acele opt suflete aflate în arcă constituie prima mențiune a numărului opt ca simbol; iar, potrivit regulii primei mențiuni, toate detaliile profetice se află în prima mențiune. Cele opt suflete trec de la pământul vechi la un pământ nou, nu este așa?

Those eight souls lived through the time of the rain, but all who refused the warning message of the rain died, correct? The “8” souls that go to the new earth that are represented with the history of the rejected warning message, the closed door, the rain and the new earth went through a dispensational change from the old world to the new world.

Acele opt suflete au trecut prin timpul ploii, dar toți cei care au respins mesajul de avertizare cu privire la ploaie au murit, nu-i așa? Cele „8” suflete care merg spre noul pământ, reprezentate prin istoria mesajului de avertizare respins, a ușii închise, a ploii și a noului pământ, au trecut printr-o schimbare de dispensație de la lumea veche la lumea nouă.

The dispensational change that marks the eight souls who are the one hundred and forty-four thousand is the transition from Laodicea unto Philadelphia, which is also the transition from the church militant composed of wheat and tares unto the church triumphant composed of only the first fruit wheat offering that is lifted up as an ensign offering for all the world to see, similar to viewing a lone boat upon stormy waters. Those people are the 8 that is of the 7, and the history of the ark crossing and the Red Sea crossing are both illustrations of His “marvelous works.”

Schimbarea dispensațională care marchează cele opt suflete care sunt cei o sută patruzeci și patru de mii este tranziția de la Laodiceea la Filadelfia, care este de asemenea tranziția de la Biserica luptătoare, alcătuită din grâu și neghină, la Biserica triumfătoare, alcătuită numai din ofranda de grâu a celor dintâi roade, care este înălțată ca un stindard spre a fi văzută de întreaga lume, asemenea privirii unei corăbii singuratice pe ape furtunoase. Acei oameni sunt optul care este al celor șapte, iar istoria trecerii arcei și a trecerii Mării Roșii sunt amândouă ilustrații ale „lucrărilor Sale minunate”.

Those souls are they who were resurrected in fulfillment of Revelation 11:11. They are God’s covenant people, represented by their father Abraham who bore the token of the covenant through circumcision that was to take place on the eighth day.

Acele suflete sunt cele care au fost înviate ca împlinire a Apocalipsei 11:11. Ele sunt poporul legământului lui Dumnezeu, reprezentat de tatăl lor Avraam, care a purtat semnul legământului prin circumcizie, care trebuia să aibă loc în ziua a opta.

All these lines represent the same period of time, and that period of time begins with the foundations of 9/11 and ends at the Sunday law. 9/11 is the foundation stone and the Sunday law is the cap stone. In the history of rebuilding Jerusalem in the time of Nehemiah and Ezra the foundation was completed during the history of the first decree and the temple itself was finished well before the third decree. In Millerite history the foundations were established in May of 1842 when the 1843 chart was published. The Millerite temple was to be forty-six years in erecting, from 1798 unto 1844. Before October 22, 1844 the Millerite temple was finished, the cap stone being the Midnight Cry. When the Midnight Cry concluded on October 22, 1844 the alpha and third decree of 457 BC had met its counterpart in the omega of 1844. 457 BC as the alpha to the 2300 years and 1844 as the omega. Both the same at one level, for a decree or an angel are both messages, and they both typify the Sunday law, where there will be a decree and where the third angel’s message swells to a loud cry.

Toate aceste linii reprezintă aceeași perioadă de timp, iar acea perioadă de timp începe cu temelia din 11 septembrie și se încheie cu legea duminicală. 11 septembrie este piatra de temelie, iar legea duminicală este piatra de încheiere. În istoria rezidirii Ierusalimului în vremea lui Neemia și Ezra, temelia a fost desăvârșită în perioada primului decret, iar templul însuși a fost terminat cu mult înaintea celui de-al treilea decret. În istoria milerită, temeliile au fost așezate în mai 1842, când a fost publicată diagrama din 1843. Templul milerit urma să fie ridicat în patruzeci și șase de ani, din 1798 până în 1844. Înainte de 22 octombrie 1844, templul milerit era încheiat, piatra de încheiere fiind Strigătul de la Miezul Nopții. Când Strigătul de la Miezul Nopții s-a încheiat la 22 octombrie 1844, alfa, adică al treilea decret din 457 î.Hr., își întâlnise corespondentul în omega din 1844. 457 î.Hr. ca alfa pentru cei 2300 de ani, iar 1844 ca omega. Ambele sunt, la un anumit nivel, același lucru, căci atât un decret, cât și un înger reprezintă mesaje, și amândouă tipifică legea duminicală, unde va exista un decret și unde solia îngerului al treilea se va amplifica până la Strigătul cel Puternic.

From 457 BC until 408 BC, forty-nine years were identified by Daniel as the period of time when the Jews would finish building “the street shall be built again, and the wall, even in troublous times.”

Din 457 î.Hr. până în 408 î.Hr., cei patruzeci și nouă de ani au fost identificați de Daniel ca fiind perioada în care iudeii aveau să încheie zidirea: «ulița va fi zidită iarăși, și zidul, chiar în vremuri de strâmtorare».

> Know therefore and understand, that from the going forth of the commandment to restore and to build Jerusalem unto the Messiah the Prince shall be seven weeks, and threescore and two weeks: the street shall be built again, and the wall, even in troublous times. Daniel 9:25.

> Să știi, așadar, și să înțelegi că, de la darea poruncii de a restabili și a zidi Ierusalimul până la Mesia, Principele, vor fi șapte săptămâni și șaizeci și două de săptămâni: strada va fi zidită iarăși și zidul, chiar în vremuri de strâmtorare. Daniel 9:25.

457 BC and 1844 are the alpha and omega to the prophecy of the 2300 years. They both typify the Sunday law, for as an alpha and omega they are the same, and the disappointment of 1844 is aligned by inspiration with the disappointment of the cross. If 1844 typifies the cross, and it does, then its alpha counterpart (457 BC) does so as well. 1844 unto 1863 illustrates the testing process of the third angel. That testing process is represented by the 49 years between the third decree, the Sunday law decree and the finishing of the work of the street and the wall that takes place in troublous time.

457 î.Hr. și 1844 sunt Alfa și Omega ale profeției celor 2300 de ani. Amândouă prefigurează legea duminicală, căci, ca Alfa și Omega, sunt una și aceeași, iar dezamăgirea din 1844 este pusă în paralel, prin inspirație, cu dezamăgirea de la cruce. Dacă 1844 prefigurează crucea, și așa este, atunci și omologul său Alfa (457 î.Hr.) o prefigurează. Perioada 1844-1863 ilustrează procesul de probare al celui de-al treilea înger. Acest proces de probare este reprezentat de cei 49 de ani dintre al treilea decret, decretul legii duminicale, și încheierea lucrării străzii și a zidului, care are loc în vremuri de strâmtorare.

457 BC unto 408 BC is the alpha history of the 2300 years that illustrates the omega history of 1844 unto 1863. Those two histories illustrate the history of the one hundred and forty-four thousand after they are sealed at the Sunday law until human probation closes. The work of the one hundred and forty-four thousand is to call men and women back to the “old paths” which is portrayed by Isaiah as rebuilding the old waste places, and which Jeremiah identifies as the path that leads to the latter rain message. The “wall” is the law of God which the one hundred and forty-four thousand will represent unto the entire world as an ensign. This will take place in the troublous times of the third woe of Islam, for it is Islam that angers the nations. The work and the troublous times continue until Michael stands up.

Perioada de la 457 î.Hr. până la 408 î.Hr. este istoria alfa a celor 2300 de ani, care ilustrează istoria omega din 1844 până în 1863. Aceste două istorii ilustrează istoria celor o sută patruzeci și patru de mii, după ce sunt pecetluiți la legea duminicală, până la închiderea timpului de probă al omenirii. Lucrarea celor o sută patruzeci și patru de mii este să-i cheme pe bărbați și pe femei înapoi la "căile cele vechi", pe care Isaia le înfățișează ca rezidirea dărâmăturilor de odinioară, iar Ieremia le identifică drept calea care duce la solia ploii târzii. "Zidul" este legea lui Dumnezeu, pe care cei o sută patruzeci și patru de mii o vor prezenta întregii lumi ca un stindard. Aceasta va avea loc în vremurile de strâmtorare ale celui de-al treilea vai al Islamului, căci Islamul este cel care mânie neamurile. Lucrarea și vremurile de strâmtorare vor continua până când Mihail Se va ridica.

So, if you can see it 457 BC to 408 BC is a prophetic period that began at the third decree and typified a prophetic period that began in 1844 with the arrival of the third angel and ended in 1863, then you can see that their connection with the 2300-year prophecy as either starting point or and ending point identifies them as alpha and omega in relation to each other. The troublous times of Nehemiah illustrate the troublous time leading up to and including the Civil War. The forty-nine-year period in the alpha history represents the 19-year-period in the omega history. That 19-year-period was also represented by the 19 years at the beginning of the 65-year prophecy of Isaiah.

Așadar, dacă puteți vedea că intervalul 457 î.Hr.–408 î.Hr. este o perioadă profetică ce a început cu cel de-al treilea decret și a preînchipuit o perioadă profetică ce a început în 1844, odată cu sosirea celui de-al treilea înger, și s-a încheiat în 1863, atunci puteți vedea că raportarea lor la profeția celor 2300 de ani, fie ca punct de început, fie ca punct de încheiere, le identifică drept alfa și omega una în raport cu cealaltă. Vremurile de strâmtorare din vremea lui Neemia ilustrează vremea de strâmtorare care a precedat și a cuprins Războiul Civil. Perioada de patruzeci și nouă de ani din istoria alfa reprezintă perioada de nouăsprezece ani din istoria omega. Acea perioadă de nouăsprezece ani a fost de asemenea reprezentată de cei nouăsprezece ani de la începutul profeției de șaizeci și cinci de ani a lui Isaia.

> For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. Isaiah 7:8.

> Căci capul Siriei este Damascul, iar capul Damascului este Rețin; și peste șaizeci și cinci de ani Efraim va fi nimicit, încât să nu mai fie un popor. Isaia 7:8.

Isaiah set forth this prophecy in 742 BC and 19 years later in 723 BC the northern kingdom was carried away into captivity for 2520 years ending in 1798. The 19 years from 742 BC unto 723 BC align with the 19 years from 1844 unto 1863, for the first 19 years is the alpha of this prophecy and the last 19 is the omega. In the history of 19 years wicked king Ahaz was confronted by Isaiah with the message of the latter rain as represented in verse eight as the message of the “seven times.” Ahaz rejected the message, as did Laodicean Millerite Adventism in 1863.

Isaia a enunțat această profeție în 742 î.Hr., iar 19 ani mai târziu, în 723 î.Hr., regatul de nord a fost dus în robie pentru 2520 de ani, perioadă care s-a încheiat în 1798. Cei 19 ani de la 742 î.Hr. până la 723 î.Hr. se aliniază cu cei 19 ani de la 1844 până la 1863, căci primii 19 ani sunt alfa acestei profeții, iar ultimii 19 sunt omega. În istoria celor 19 ani, regele nelegiuit Ahaz a fost confruntat de Isaia cu solia ploii târzii, așa cum este reprezentată în versetul opt drept solia „celor șapte vremuri”. Ahaz a respins solia, la fel cum a făcut Adventismul millerit laodicean în 1863.

During that period, Ahaz’s high priest visited Assyria, brought back the design of their pagan temple, and Ahaz had it constructed in the courtyard of the God’s temple. This line is parallel to the story of the disobedient prophet who was not to return to Judah the same way he came, but did and was deceived by a false and lying prophet, representing the return to apostate Protestant methodology in order to hide from the Millerite understanding of the “seven times” in a classic fulfillment of a dog returning to its own vomit.

În acea perioadă, marele preot al lui Ahaz a vizitat Asiria, a adus înapoi planul templului lor păgân, iar Ahaz a poruncit să fie construit în curtea templului lui Dumnezeu. Această linie este paralelă cu relatarea profetului neascultător, căruia i se poruncise să nu se întoarcă în Iuda pe aceeași cale pe care venise, dar care s-a întors și a fost înșelat de un profet fals și mincinos, reprezentând întoarcerea la metodologia protestantă apostată pentru a se ascunde de înțelegerea milerită a „șapte vremi”, într-o împlinire clasică a unui câine care se întoarce la propria sa vărsătură.

This was taking place while a Civil War between the northern kingdom and southern kingdom is getting under way, thus typifying the Civil War in the United States when the period of 19 years was repeated. 742 BC unto 723 BC represents the 19-year-period of 1844 unto 1863, which represents the period from the Sunday law until the close of probation. The history of 9/11 unto the Sunday law is the history of the image of the beast test within the United States that is duplicated in the world image of the beast test beginning at the Sunday law. For this reason, the 19-year periods that represent the Sunday law to the close of probation, also represent the history of 9/11 unto the Sunday law, which is the history of His “marvelous works.”

Acest lucru avea loc în timp ce un război civil între regatul de nord și regatul de sud era pe cale să izbucnească, tipificând astfel Războiul Civil din Statele Unite, când perioada de 19 ani a fost repetată. Intervalul 742 î.Hr. până în 723 î.Hr. reprezintă perioada de 19 ani dintre 1844 și 1863, care, la rândul ei, reprezintă perioada de la legea duminicală până la închiderea timpului de probă. Istoria de la 11 septembrie până la legea duminicală este istoria testului chipului fiarei în cadrul Statelor Unite, care este duplicată în testul chipului fiarei la nivel mondial, ce începe la legea duminicală. Din acest motiv, perioadele de 19 ani care reprezintă intervalul de la legea duminicală până la închiderea timpului de probă reprezintă, de asemenea, istoria de la 11 septembrie până la legea duminicală, care este istoria "lucrărilor Sale minunate".

We will continue in the next article.

Vom continua în articolul următor.

> And the word of the Lord came unto me, saying, Son of man, what is that proverb that ye have in the land of Israel, saying, The days are prolonged, and every vision faileth? Tell them therefore, Thus saith the Lord God; I will make this proverb to cease, and they shall no more use it as a proverb in Israel; but say unto them, The days are at hand, and the effect of every vision. For there shall be no more any vain vision nr flattering divination within the house of Israel. For I am the Lord: I will speak, and the word that I shall speak shall come to pass; it shall be no more prolonged: for in your days, O rebellious house, will I say the word, and will perform it, saith the Lord God.

> Și a fost cuvântul Domnului către mine, zicând: Fiul omului, ce este cu zicala aceea pe care o aveți în țara lui Israel, zicând: Zilele se lungesc și orice vedenie nu se împlinește? De aceea, spune-le: Așa zice Domnul Dumnezeu; Voi face să înceteze această zicală și nu se va mai folosi ca zicală în Israel; ci spune-le: Zilele sunt aproape și împlinirea fiecărei vedenii. Căci nu va mai fi nicio vedenie deșartă, nici ghicire lingușitoare în casa lui Israel. Căci Eu sunt Domnul: voi vorbi, iar cuvântul pe care îl voi vorbi se va împlini; nu va mai fi prelungit; căci în zilele voastre, casă răzvrătită, voi rosti cuvântul și îl voi împlini, zice Domnul Dumnezeu.

> Again the word of the Lord came to me, saying, Son of man, behold, they of the house of Israel say, The vision that he seeth is for many days to come, and he prophesieth of the times that are far off. Therefore say unto them, Thus saith the Lord God; There shall none of my words be prolonged any more, but the word which I have spoken shall be done, saith the Lord God. Ezekiel 12:21–28.

> Iarăși a venit la mine Cuvântul Domnului, zicând: Fiule al omului, iată, cei din casa lui Israel zic: «Vedenia pe care o vede el este pentru multe zile de acum înainte și el prorocește despre vremuri îndepărtate.» De aceea, spune-le: «Așa zice Domnul Dumnezeu: Niciunul dintre cuvintele Mele nu va mai fi amânat, ci cuvântul pe care l-am rostit se va împlini», zice Domnul Dumnezeu. Ezechiel 12:21-28.

Back to Articles