Article

# Rome Establishes the Vision - Number Seventeen

Roma statornicește vedenia – Numărul șaptesprezece

The Final Sifting of the 144,000: The Prophetic Test of the Image of the Beast

Cernerea finală a celor 144.000: testul profetic al icoanei fiarei

Author

Jeff Pippenger

Published

September 24, 2024

Formats

PDF
Word

Those called to be among the one hundred and forty-four thousand are now in their final sifting process and the process is a testing process that is based upon the formation of the image of the beast. The testing process begins with the house of God, for judgment always begins with the house of God, and thereafter God’s other flock is confronted with the identical testing process. Perhaps the most significant and important prophetic characteristic in the formation of the image of the beast is that it occurs twice; first in the United States, then in the rest of the world. Prophetically this means that the image of the beast in the world is the final manifestation of the image of the beast, and therefore any typification of the image of the beast that came before the image of the beast in the world, was simply the shadow that typified the substance.

Cei chemați să fie dintre cei o sută patruzeci și patru de mii se află acum în procesul lor final de cernere, iar acest proces este un proces de încercare întemeiat pe formarea chipului fiarei. Procesul de încercare începe cu casa lui Dumnezeu, căci judecata începe întotdeauna de la casa lui Dumnezeu, iar apoi cealaltă turmă a lui Dumnezeu este confruntată cu același proces de încercare. Poate că cea mai semnificativă și mai importantă trăsătură profetică, în ceea ce privește formarea chipului fiarei, este aceea că ea are loc de două ori: întâi în Statele Unite, apoi în restul lumii. Din perspectivă profetică, aceasta înseamnă că chipul fiarei în lume reprezintă manifestarea finală a chipului fiarei și, prin urmare, orice tipificare a chipului fiarei care a precedat chipul fiarei în lume n-a fost decât umbra care prefigura substanța.

Judgment began at the house of God on September 11, 2001. That date had been typified by August 11, 1840, when the angel of Revelation ten came down with a little book open in His hand. When the angel of chapter ten came down He announced that the judgment of Protestantism was then under way. Whoever God judges, He first forewarns, and the confirmation of Miller’s methodology in determining time, added weight to his calculations about the judgment of the Second Coming. The testing of the Protestants was under way as of August 11, 1840 and by 1844 the Protestants had become the daughters of Rome. The period of 1840 to 1844 typifies the period of September 11, 2001, unto the soon-coming Sunday law.

Judecata a început de la casa lui Dumnezeu la 11 septembrie 2001. Acea dată fusese prefigurată prin 11 august 1840, când îngerul din Apocalipsa zece a coborât cu o cărticică deschisă în mâna Sa. Când îngerul din capitolul zece a coborât, El a anunțat că judecata protestantismului era atunci în desfășurare. Pe oricine îl judecă Dumnezeu, mai întâi îl avertizează, iar confirmarea metodologiei lui Miller de determinare a timpului a adăugat greutate calculelor sale privitoare la judecata celei de-a Doua Veniri. Testarea protestanților era în desfășurare începând cu 11 august 1840, iar până în 1844 protestanții deveniseră fiicele Romei. Perioada 1840–1844 tipifică perioada de la 11 septembrie 2001 până la legea duminicală care urmează în curând.

Those two periods were also represented from Jesus’ baptism when the Holy Spirit descended until the cross. Those three periods were all typified by the one hundred and twenty years that were allotted to the antediluvian world, leading up to the flood. There is always a warning message that identifies the judgment of that particular history. There are sacred histories that also address this particular period in the last days.

Acele două perioade au fost de asemenea reprezentate de intervalul de la botezul lui Isus, când Duhul Sfânt S-a coborât, până la cruce. Acele trei perioade au fost toate prefigurate de cei o sută douăzeci de ani rânduiți lumii antediluviene, care au precedat potopul. Există întotdeauna un mesaj de avertizare care indică judecata istoriei respective. Există istorii sacre care tratează, de asemenea, această perioadă anume din zilele de pe urmă.

Noah preached for one hundred and twenty years, then the judgment of the flood arrived. Christ preached for twelve hundred and sixty days, then came the judgment of the cross. The warning message of John the Baptist was empowered at the baptism of Christ, and then Jesus was led into the wilderness for forty days. Those forty days, and the subsequent three tests at the end of the forty days teach that once the message is empowered, as identified by the descent of a holy symbol, such as the Holy Spirit at His baptism, and the descent of both angels of Revelation chapters ten and eighteen—a testing process is under way. When the divine symbol comes down, the judgment message proclaimed to those who are then the subject of judgment is empowered and the particular group that is being judged is then in a specific period that only ends with the close of their probation.

Noe a predicat o sută douăzeci de ani, apoi a venit judecata potopului. Hristos a predicat o mie două sute șaizeci de zile, apoi a venit judecata crucii. Mesajul de avertizare al lui Ioan Botezătorul a fost investit cu putere la botezul lui Hristos, iar apoi Isus a fost dus în pustie pentru patruzeci de zile. Acele patruzeci de zile, precum și cele trei încercări ulterioare de la sfârșitul celor patruzeci de zile, învață că, odată ce mesajul este investit cu putere, lucru identificat prin coborârea unui simbol sfânt, precum Duhul Sfânt la botezul Său, și prin coborârea celor doi îngeri din capitolele zece și optsprezece ale Apocalipsei, este în desfășurare un proces de testare. Când simbolul divin coboară, mesajul de judecată proclamat celor care atunci sunt obiectul judecății este investit cu putere, iar grupul anume care este judecat se află de atunci într-o perioadă specifică ce se încheie doar odată cu închiderea perioadei lor de probă.

The line of Jesus identifies two periods of witnessing. The first was His personal witness for twelve hundred and sixty days, then His witness in the presence of His disciples for another twelve hundred and sixty days until Stephen was stoned.

Linia lui Isus identifică două perioade de mărturie. Cea dintâi a fost mărturia Sa personală timp de o mie două sute șaizeci de zile, apoi mărturia Sa în prezența ucenicilor Săi timp de încă o mie două sute șaizeci de zile, până când Ștefan a fost ucis cu pietre.

> “Then, said the angel, ‘He shall confirm the covenant with many for one week [seven years].’ For seven years after the Saviour entered on His ministry, the gospel was to be preached especially to the Jews; for three and a half years by Christ Himself; and afterward by the apostles. ‘In the midst of the week He shall cause the sacrifice and the oblation to cease.’ Daniel 9:27. In the spring of A. D. 31, Christ the true sacrifice was offered on Calvary. Then the veil of the temple was rent in twain, showing that the sacredness and significance of the sacrificial service had departed. The time had come for the earthly sacrifice and oblation to cease.

> Atunci, a zis îngerul: „El va confirma legământul cu mulți pentru o săptămână [șapte ani].” Timp de șapte ani după ce Mântuitorul Și-a început lucrarea, Evanghelia avea să fie propovăduită cu precădere iudeilor; timp de trei ani și jumătate de către Hristos Însuși; iar după aceea de către apostoli. „La jumătatea săptămânii va face să înceteze jertfa și darul de mâncare.” Daniel 9:27. În primăvara anului 31 d.Hr., Hristos, adevărata jertfă, a fost jertfit pe Calvar. Atunci catapeteasma templului s-a rupt în două, arătând că sacralitatea și semnificația cultului jertfelor încetaseră. Venise vremea ca jertfa și darul de mâncare pământești să înceteze.

> “The one week—seven years—ended in A. D. 34. Then by the stoning of Stephen the Jews finally sealed their rejection of the gospel; the disciples who were scattered abroad by persecution “went everywhere preaching the word” (Acts 8:4); and shortly after, Saul the persecutor was converted, and became Paul, the apostle to the Gentiles.” The Desire of Ages, 233.

> Acea săptămână - șapte ani - s-a încheiat în anul 34 d.Hr. Atunci, prin lapidarea lui Ștefan, iudeii și-au pecetluit în cele din urmă respingerea Evangheliei; ucenicii care fuseseră risipiți din pricina prigoanei „mergeau pretutindeni, predicând cuvântul” (Faptele Apostolilor 8:4); iar la scurt timp după aceea, Saul, prigonitorul, s-a convertit și a devenit Pavel, apostolul neamurilor. The Desire of Ages, 233.

The line of Noah, Christ, the Millerites and the one hundred and forty-four thousand all provide witness to a period of time when a specific target audience is tested by a warning message. The empowerment of the message identifies the beginning of a testing period, that in turn ends with the close of that target audience’s probation. With the prophetic line of Jesus two periods of witnessing are identified. Those two periods of witnessing typify the two warning messages represented by the angel who descended on September 11, 2001 which fulfilled Revelation 18:1–3, who was then followed by the second voice of verse four and onward of chapter eighteen.

Liniile lui Noe, ale lui Hristos, ale milleriților și ale celor o sută patruzeci și patru de mii dau toate mărturie despre o perioadă de timp în care un public-țintă specific este pus la încercare printr-un mesaj de avertizare. Întărirea mesajului identifică începutul unei perioade de încercare, care, la rândul ei, se încheie cu închiderea timpului de probă al acelui public-țintă. În cadrul liniei profetice a lui Isus sunt identificate două perioade de mărturie. Acele două perioade de mărturie tipifică cele două mesaje de avertizare reprezentate de îngerul care a coborât la 11 septembrie 2001, împlinind Apocalipsa 18:1–3, urmat apoi de a doua voce din versetul patru și următoarele ale capitolului optsprezece.

> “So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication.’ And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people.’” Review and Herald, December 6, 1892.

> Astfel, în lucrarea finală de avertizare a lumii, sunt adresate bisericilor două chemări distincte. Solia îngerului al doilea este: „A căzut, a căzut Babilonul, cetatea cea mare, pentru că a adăpat toate neamurile din vinul mâniei curviei ei.” Și în strigătul cel tare al soliei îngerului al treilea se aude din cer un glas zicând: „Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu.” Review and Herald, 6 decembrie 1892.

The first period is the judgment that begins with the house of God, and then at the soon-coming Sunday law the second period of judgment commences with the warning to come out of Babylon. The line of Christ from His baptism to the cross represents September 11, 2001 unto the Sunday law in the United States, and the period from the Sunday law in the United States until the point where every nation is forced to accept Sunday as the Global Day of Worship is the period that concludes when the very last nation submits.

Prima perioadă este judecata care începe de la casa lui Dumnezeu, iar apoi, odată cu apropiata lege duminicală, a doua perioadă a judecății începe cu avertizarea de a ieși din Babilon. Linia lui Hristos, de la botezul Său până la cruce, reprezintă perioada de la 11 septembrie 2001 până la legea duminicală din Statele Unite, iar perioada de la legea duminicală din Statele Unite până la momentul în care fiecare națiune este constrânsă să accepte duminica drept Ziua Globală a Închinării este perioada care se încheie când se supune cea din urmă națiune.

The period begins with the Sunday law in the United States and it ends when the final nation bows to the papal power. The beginning of the second period marks the end of the first period, and both have Sunday laws that have been previously typified in the witness of Rome. The first Sunday law in the year 321, was brought about through the authority of pagan Rome. The Sunday law that was brought about through the authority of the papal church is represented by the year 538. The Sunday law in the United States is 321, and the Sunday law enforced upon the last nation is 538. The Sunday law in the United States marks the arrival of the message of warning that is then proclaimed by the ensign that was made up of the outcasts of Israel.

Perioada începe cu legea duminicală din Statele Unite și se încheie când ultima națiune se supune puterii papale. Începutul celei de-a doua perioade marchează sfârșitul primei perioade, iar amândouă au legi duminicale care au fost anterior prefigurate în mărturia Romei. Prima lege duminicală, în anul 321, a fost instituită prin autoritatea Romei păgâne. Legea duminicală care a fost instituită prin autoritatea bisericii papale este reprezentată de anul 538. Legea duminicală din Statele Unite este prefigurată de 321, iar legea duminicală impusă asupra ultimei națiuni este prefigurată de 538. Legea duminicală din Statele Unite marchează sosirea soliei de avertizare, care este apoi proclamată de stindardul alcătuit din izgoniții lui Israel.

That waymark is the year 321, and it marks the beginning of the period of the testing of every nation upon the Sunday question. That period ends when the final nation bows to Rome, and that event was typified by the waymark of the year 538. The period from 321 unto 538 was typified by the period from the cross until the stoning of Stephen. As Stephen was being stoned he saw Christ standing in the heavenly sanctuary, typifying when Michael stands up at the close of human probation.

Acea piatră de hotar este anul 321 și marchează începutul perioadei încercării fiecărei națiuni cu privire la chestiunea duminicii. Acea perioadă se încheie când ultima națiune se pleacă înaintea Romei, iar acel eveniment a fost prefigurat de piatra de hotar a anului 538. Perioada de la 321 până la 538 a fost prefigurată de perioada de la cruce până la lapidarea lui Ștefan. Pe când Ștefan era lapidat, el L-a văzut pe Hristos stând în picioare în sanctuarul ceresc, prefigurând momentul când Mihail Se ridică la închiderea timpului de probă al omenirii.

September 11, 2001 marks the arrival of the warning of the first three verses of chapter eighteen, and it was marked by the prediction set forth by the prophetess Ellen White, who said that when the great buildings of New York City are brought down by a touch from God, that those very three verses would be fulfilled. It was also marked by the Patriot Act, which was a sign for those willing to see; that the principle of English law which professes that a person is innocent until proven guilty, was set aside for Roman law, which professes that a person is guilty, until proven innocent.

11 septembrie 2001 marchează sosirea avertizării din primele trei versete ale capitolului al optsprezecelea, iar această sosire a fost marcată de predicția formulată de profetesa Ellen White, care a spus că atunci când marile clădiri ale orașului New York vor fi dărâmate printr-o atingere din partea lui Dumnezeu, chiar acele trei versete vor fi împlinite. Aceasta a mai fost marcată și de Patriot Act, care a constituit un semn pentru cei dispuși să vadă că principiul dreptului englez, care afirmă că o persoană este nevinovată până la dovedirea vinovăției, a fost pus deoparte în favoarea dreptului roman, care afirmă că o persoană este vinovată până la dovedirea nevinovăției.

The Patriot Act marked the beginning of judgment for Laodicean Seventh-day Adventism. That period concludes at the Sunday law in the United States. Those Laodicean Seventh-day Adventists that successfully make it through that period of sifting, are then going to give the warning message of verse four of chapter eighteen, that ends with the final nation that bows to Rome. That period begins with the Sunday law in the United States and ends with the final Sunday law.

Patriot Act a marcat începutul judecății pentru Adventismul de Ziua a Șaptea laodicean. Acea perioadă se încheie odată cu legea duminicală din Statele Unite. Acei adventiști de Ziua a Șaptea laodiceeni care reușesc să treacă cu bine prin acea perioadă de cernere vor da apoi solia de avertizare din versetul patru al capitolului optsprezece, care se încheie cu națiunea finală care se pleacă în fața Romei. Acea perioadă începe cu legea duminicală din Statele Unite și se încheie cu legea duminicală finală.

If we misunderstand the fact that there are two images to the beast that are identified upon more than two witnesses, then we will misunderstand the work represented by the first three verses of Revelation chapter eighteen that began in 2001, and the work that begins in verse four of chapter eighteen.

Dacă înțelegem greșit faptul că există două icoane ale fiarei, identificate pe temeiul mărturiei a mai mult de doi martori, atunci vom înțelege greșit lucrarea reprezentată de primele trei versete ale capitolului optsprezece din Apocalipsă, începută în 2001, și lucrarea care începe în versetul patru al capitolului optsprezece.

When we employ Sister White’s direct identification of the angel of Revelation eighteen’s descent in 1888, and her placing the same angel in the future tense, we find that 1888 typifies 2001. The angel of Revelation, that lightens the earth with His glory, came down at the Minneapolis meetings in 1888, and did so again when the great buildings of New York City came down.

Când recurgem la identificarea directă, făcută de Sora White, a coborârii în 1888 a îngerului din capitolul optsprezece al Apocalipsei și la plasarea de către ea a aceluiași înger în timpul viitor, constatăm că 1888 tipifică 2001. Îngerul din Apocalipsă, care luminează pământul cu Slava Lui, a coborât la întrunirile de la Minneapolis din 1888 și a făcut-o din nou când au căzut marile clădiri ale orașului New York.

The period of Christ’s baptism unto the cross, and the period from August 11, 1840 unto October 22, 1844, and the period of Noah’s one hundred and twenty years provide three witnesses to a period of judgment. 1888 provides a witness of the manifestation of rebellion that was recorded at the Minneapolis meetings, and Noah identifies the removal of the Holy Spirit from those who rejected the message. The rebellion of the antediluvians as well as the rebellion of the church leaders in 1888 both align with the history of Korah, Dathan and Abiram in the history of Moses, which the angel told Sister White was being repeated in Minneapolis.

Perioada cuprinsă între botezul lui Hristos și cruce, perioada dintre 11 august 1840 și 22 octombrie 1844, precum și perioada celor o sută douăzeci de ani ai lui Noe constituie trei martori ai unei perioade de judecată. Anul 1888 constituie o mărturie a manifestării răzvrătirii care a fost consemnată la întâlnirile de la Minneapolis, iar Noe indică retragerea Duhului Sfânt de la cei care au respins mesajul. Răzvrătirea antediluvienilor, precum și răzvrătirea conducătorilor bisericii în 1888, corespund istoriei lui Core, Datan și Abiram din vremea lui Moise, despre care îngerul i-a spus Sorei White că se repeta la Minneapolis.

From the Patriot Act until the Sunday law in the United States represents the testing period for Laodicean Seventh-day Adventism. The rebellion against the message of warning that announces their judgment identifies the removal of the Holy Spirit, and therefore the pouring out of strong delusion on the wicked foolish virgins of that history. The focus of the rebellion is the chosen messenger as represented by Noah, Moses, Elders Jones and Waggoner, and of course Sister White. The rebellion against the warning message and the messenger of that history is based upon the “oil” in the history of the parable of the ten virgins.

Intervalul dintre Patriot Act și legea duminicală din Statele Unite constituie perioada de testare pentru adventismul de ziua a șaptea laodicean. Răzvrătirea împotriva soliei de avertizare care le anunță judecata identifică retragerea Duhului Sfânt și, prin urmare, revărsarea unei puternice amăgiri asupra fecioarelor nebune și nelegiuitoare din acea istorie. Ținta răzvrătirii o constituie solul ales, așa cum este reprezentat de Noe, Moise, presbiterii Jones și Waggoner și, desigur, Sora White. Răzvrătirea împotriva soliei de avertizare și a solului acelei istorii se întemeiază pe „untdelemnul” din istoria parabolei celor zece fecioare.

Those who present the warning message, do so, because they have “oil,” which is also the warning message. The distinction between the two classes is therefore produced by the correct applications of the rules of prophetic interpretation that were adopted by those of the movement of the first and second angels, represented as Miller’s rules of interpretation, and also the rules of prophetic interpretation adopted by the movement of the third angel.

Cei care prezintă solia de avertizare o fac, pentru că au „untdelemn”, care este, de asemenea, solia de avertizare. Distincția dintre cele două clase este, așadar, determinată de aplicările corecte ale regulilor de interpretare profetică adoptate de cei din mișcarea primului și a celui de-al doilea înger, reprezentate drept regulile de interpretare ale lui Miller, precum și de regulile de interpretare profetică adoptate de mișcarea celui de-al treilea înger.

The test that is represented as the “formation of the image of the beast,” must therefore be a test in connection with how the image of the beast is formed in God’s prophetic word.

Încercarea care este prezentată drept «formarea chipului fiarei» trebuie, așadar, să fie o încercare privitoare la modul în care chipul fiarei se formează în Cuvântul profetic al lui Dumnezeu.

From the Patriot Act in 2001, which was typified by the Blair Bill in 1888, which was typified by the Declaration of Independence in 1776, which was typified by the baptism of Christ, which typified August 11, 1840, all support the truth that the testing-process of judgment begins with an empowered warning message that must be taken from the hand of the angel and then be eaten.

Începând cu Patriot Act din 2001, care a fost prefigurat de Proiectul de lege Blair din 1888, la rândul său prefigurat de Declarația de Independență din 1776, la rândul ei prefigurată de botezul lui Hristos, care a prefigurat 11 august 1840, toate acestea susțin adevărul potrivit căruia procesul de testare din cadrul judecății începe cu un mesaj de avertizare investit cu putere, care trebuie luat din mâna îngerului și apoi mâncat.

The prophetic teaching that identifies the United States as the robbers of thy people confuses several points by their logic, and those points are often the most direct proof-texts in establishing elements of the formation of the image of the beast. A way to illustrate the fact that this test is prophetic in nature is by using the basic rules of prophecy to demonstrate a truth that is only understood if you accept Rome as the symbol represented by the robbers of thy people.

Învățătura profetică ce identifică Statele Unite drept tâlharii poporului tău încurcă, prin propria ei logică, mai multe aspecte, iar acele aspecte sunt adesea cele mai directe texte probatorii în stabilirea elementelor formării chipului fiarei. Un mod de a ilustra faptul că această probă este de natură profetică este folosirea regulilor fundamentale ale profeției pentru a demonstra un adevăr care poate fi înțeles doar dacă accepți Roma ca simbolul pe care îl reprezintă tâlharii poporului tău.

This illustration is drawn from the five lines of history within Adventism, where a controversy over Rome as a symbol occurred. We are now in the last, or sixth of these controversial histories, and the controversy now is identical to the controversy represented upon the 1843 chart.

Această ilustrație este extrasă din cele cinci linii de istorie din cadrul adventismului, în care a avut loc o controversă cu privire la Roma ca simbol. Suntem acum în ultima, sau a șasea, dintre aceste istorii controversate, iar controversa actuală este identică cu controversa reprezentată pe diagrama din 1843.

It is easy to see this truth if you correctly apply the prophetic rules. A prophetic rule that needs to be used is that symbols have more than one meaning, and the meaning they use in a passage is to be established by the passage. The Syrian king, Antiochus III Magnus fulfilled the battle of verse ten of chapter eleven of Daniel, and he fulfilled the battle of Raphia in verses eleven and twelve, and he fulfilled the battle of Panium in verse fifteen. The Millerite controversy represented upon the 1843 chart was that the false Protestant view identified that the “robbers” was Antiochus Epiphanes, while also upholding the truth that the “robbers” were a symbol of Rome.

Este ușor de văzut acest adevăr dacă regulile profetice sunt aplicate corect. O regulă profetică ce trebuie folosită este aceea că simbolurile au mai mult de un sens, iar sensul pe care îl au într-un pasaj trebuie stabilit de pasajul însuși. Regele sirian, Antioh al III-lea Magnus, a împlinit profeția despre bătălia din versetul zece al capitolului unsprezece din Daniel, a împlinit profeția despre bătălia de la Raphia din versetele unsprezece și doisprezece și a împlinit profeția despre bătălia de la Panium din versetul cincisprezece. Controversa millerită reprezentată pe diagrama din 1843 consta în aceea că viziunea protestantă falsă identifica „jefuitorii” drept Antioh Epifanes, în timp ce se susținea totodată adevărul că „jefuitorii” erau un simbol al Romei.

Verses ten through fifteen were first fulfilled in the history of Antiochus III Magnus, so those verses, and the subsequent historical repeat of those verses provide two witnesses to the fulfillment of those verses in the last days, for all the prophets spoke more directly about the last days, than the days in which they lived.

Versetele zece până la cincisprezece și-au găsit întâia împlinire în istoria lui Antioh al III-lea cel Mare, astfel încât acele versete, împreună cu repetarea istorică ulterioară a acelor versete, oferă doi martori ai împlinirii acelor versete în zilele de pe urmă, căci toți profeții au vorbit mai direct despre zilele de pe urmă decât despre zilele în care au trăit.

Along with that established rule concerning where a prophet’s testimony is to be applied, we also have Sister White who directly recorded “much of the history which has taken place in fulfillment of this prophecy [Daniel chapter eleven] will be repeated.” Antiochus III Magnus represents the United States as papal Rome’s proxy army. The Protestants argued that the robbers had typified another Antiochus, where the Millerites knew it was Rome. Currently one side identifies the United States as the robbers, and the other side holds to the foundational truth.

Alături de acea regulă stabilită referitoare la sfera în care trebuie aplicată mărturia unui profet, avem de asemenea pe Sora White, care a consemnat în mod direct: "o mare parte din istoria care a avut loc în împlinirea acestei profeții [Daniel, capitolul unsprezece] se va repeta." Antioh al III-lea cel Mare reprezintă Statele Unite ca armata prin interpuși a Romei papale. Protestanții au susținut că jefuitorii îl prefigurau pe un alt Antioh, pe când milleriții știau că era Roma. În prezent, o parte identifică Statele Unite ca fiind jefuitorii, iar cealaltă parte rămâne la adevărul de temelie.

If the rule that identifies that symbols have more than one meaning, and the meaning is to be based upon the context where they are employed, then identifying the United States as the robbers, parallels the Protestants’ identification of Antiochus as the robbers, but now Antiochus is a symbol of the United States in the last days.

Dacă este valabilă regula potrivit căreia simbolurile pot avea mai mult de un înțeles, iar înțelesul trebuie să se întemeieze pe contextul în care sunt folosite, atunci identificarea Statelor Unite drept tâlharii este analogă cu identificarea făcută de protestanți a lui Antioh drept tâlharii; însă acum Antioh este un simbol al Statelor Unite în zilele de pe urmă.

The context of the passage is directly addressing the question of what power exalts itself to establish the vision, so to place the emphasis upon this fact, is justified. It is justified upon many witnesses, for the other historical lines of a controversy over Rome as a symbol identify the same fact. That fact is that those on the wrong side of the issue invariably identify the United States in the place of Rome. But if you are unwilling to accept that symbols have more than one meaning, or if you believe they do so, but are not practiced enough to have full faith in the rule, then it will be virtually impossible for you to follow the logic that is now going to be applied.

Contextul pasajului abordează în mod direct întrebarea care este puterea ce se înalță pe sine pentru a stabili vedenia; așadar, a pune accentul asupra acestui fapt este justificat. Este justificat pe mărturia multor martori, căci celelalte linii istorice ale unei controverse privitoare la Roma ca simbol identifică același fapt. Acest fapt este că cei aflați de partea greșită a chestiunii identifică invariabil Statele Unite în locul Romei. Dar dacă nu ești dispus să accepți că simbolurile au mai mult de un înțeles, sau dacă admiți aceasta, dar nu ești îndeajuns de deprins pentru a avea deplină încredere în regulă, atunci îți va fi practic imposibil să urmezi logica ce urmează să fie aplicată.

Every two-horned power represents the United States in the last days. France is the twofold power represented by Sodom and Egypt. Islam also typifies the United States, for the United States is the false prophet in relation to the papal power who is Jezebel. The United States is Salome in subjection to Herodias. Balaam is a symbol of a false prophet too, though his story is more complex than simply being a false prophet.

Orice putere cu două coarne reprezintă Statele Unite în zilele din urmă. Franța este puterea dublă reprezentată de Sodoma și Egiptul. Islamul tipifică, de asemenea, Statele Unite, căci Statele Unite sunt profetul mincinos în raport cu puterea papală, care este Izabela. Statele Unite sunt Salomeea în supunere față de Irodiada. Balaam este, de asemenea, un simbol al unui profet mincinos, deși istoria lui este mai complexă decât simpla calitate de profet mincinos.

Balaam’s prophecies, which were recorded after he blessed Israel three times, are associated with Islam in a variety of ways. The ass is a symbol of Islam, and you can’t keep the talking ass out of a story of Balaam. The wise men from the east who came to worship the baby Jesus were guided by Balaam’s prophecies. Islam of the three woes of Revelation chapter nine represents the false prophet Mohammed.

Profețiile lui Balaam, care au fost consemnate după ce el a binecuvântat de trei ori pe Israel, sunt asociate cu Islamul în diverse feluri. Asinul este un simbol al Islamului, iar asinul care vorbește nu poate fi înlăturat dintr-o relatare despre Balaam. Magii de la Răsărit, care au venit să se închine Pruncului Isus, au fost călăuziți de profețiile lui Balaam. Islamul celor trei „vai” din Apocalipsa capitolul nouă îl reprezintă pe profetul mincinos Mahomed.

If you understand that symbols have more than one meaning, then you will no doubt also understand that many truths are so important that they are represented by a variety of symbols. The symbol that establishes the vision is a symbol of Rome, and therefore it is obvious that Rome would be a primary theme throughout Bible prophecy. One classic and well-established symbol of Rome is the king of the north in Daniel chapter eleven. The king of the north who comes to his end with none to help is the papal power, the Roman church, the pope of Rome, the man of sin.

Dacă înțelegeți că simbolurile au mai mult de un sens, atunci, fără îndoială, veți înțelege de asemenea că multe adevăruri sunt atât de importante, încât sunt reprezentate printr-o varietate de simboluri. Simbolul care întărește vedenia este un simbol al Romei și, prin urmare, este evident că Roma avea să fie o temă principală de-a lungul întregii profeții biblice. Un simbol clasic și bine consacrat al Romei este împăratul de la miazănoapte din capitolul unsprezece al cărții lui Daniel. Împăratul de la miazănoapte, care ajunge la sfârșitul lui fără ca nimeni să-i vină în ajutor, este puterea papală, Biserica Romei, Papa de la Roma, omul păcatului.

In the controversy of Uriah Smith, it was claimed that the king of the north in verse thirty-six was France, and the king of the north in verse forty was Turkey. Both France and Turkey are symbols of the United States in different contexts, but as with the Protestants, and as it is today, in Smith’s controversy, he rejected the truth that the king of the north is a symbol of Modern Rome, and claimed the symbol of Rome was represented by a symbol of the United States in the nation of France, and again that the symbol of Rome was a symbol of the United States as represented in the nation of Turkey.

În controversa lui Uriah Smith s-a susținut că împăratul de la miazănoapte din versetul treizeci și șase era Franța, iar împăratul de la miazănoapte din versetul patruzeci era Turcia. Atât Franța, cât și Turcia sunt simboluri ale Statelor Unite în contexte diferite, dar, asemenea protestanților, și așa cum este și astăzi, în controversa lui Smith el a respins adevărul că împăratul de la miazănoapte este un simbol al Romei Moderne și a susținut că simbolul Romei era reprezentat de un simbol al Statelor Unite în națiunea Franța și, din nou, că simbolul Romei era un simbol al Statelor Unite, așa cum era reprezentat în națiunea Turcia.

The context now contains three lines; Millerite history, Uriah Smith’s history, and the here and now. In each of those illustrations there is a controversy over a symbol of Rome, which is misapplied through misunderstanding Rome as a symbol of the United States.

Contextul cuprinde acum trei linii: istoria millerită, istoria lui Uriah Smith și prezentul. În fiecare dintre aceste ilustrații există o controversă cu privire la un simbol al Romei, care este aplicat eronat prin interpretarea greșită a Romei drept simbol al Statelor Unite.

The line of the controversy of “the daily,” in the book of Daniel upholds this very same emphasis of arguing against the truth regarding a symbol of Rome, though there are some important nuances in this history.

Linia controversei privind „necurmatul” din cartea lui Daniel susține tocmai acest accent pe contestarea adevărului referitor la un simbol al Romei, deși în această istorie există câteva nuanțe importante.

The logic of Uriah Smith’s prophetic model led his followers to misapply the sixth plague in chapter sixteen of Revelation. A primary problem in Smith’s application of chapter sixteen, other than his attempt to apply everything literally, in a period when everything is to be applied spiritually, was his inability to see the specific structure of the threefold union of the dragon, the beast and false prophet. By replacing the true meaning of the symbols with meanings of a private interpretation Smith’s logic precludes the ability to recognize how the threefold union is formed, and how it is formed is “the great test for the people of God by which their eternal salvation will be determined.”

Logica modelului profetic al lui Uriah Smith i-a condus pe adepții săi să aplice greșit a șasea plagă din capitolul șaisprezece al Apocalipsei. O problemă principală în aplicarea pe care Smith o dă capitolului șaisprezece, în afară de încercarea lui de a aplica totul literal, într-o perioadă când totul trebuie aplicat spiritual, a fost incapacitatea lui de a vedea structura specifică a triplei uniri a balaurului, fiarei și profetului mincinos. Prin înlocuirea adevăratului sens al simbolurilor cu sensuri ale unei interpretări particulare, logica lui Smith exclude posibilitatea de a recunoaște cum se formează tripla unire, iar felul în care se formează este „marea probă pentru poporul lui Dumnezeu prin care se va hotărî mântuirea lor veșnică”.

The misapplication of symbols of Rome are an attempt by Satan to prevent God’s last-day people from seeing not only modern Rome, but how modern Rome is formed. The necessity of recognizing the prophetic characteristics associated with the joining together of the United Nations, the papal power and the United States contains eternal consequences.

Aplicarea greșită a simbolurilor Romei este o încercare a lui Satana de a împiedica poporul lui Dumnezeu din timpul sfârșitului să vadă nu doar Roma modernă, ci și modul în care se formează Roma modernă. Necesitatea de a recunoaște caracteristicile profetice asociate cu unirea Națiunilor Unite, a puterii papale și a Statelor Unite comportă consecințe veșnice.

In the book of Daniel there is a special test that emphasizes the importance of recognizing the relationships of these three powers, and there is another special test that emphasizes these identical points in the book of Revelation. “The daily” in the book of Daniel was understood to be pagan Rome by William Miller as he studied Second Thessalonians. Miller understood from the description of the prophetic relationship between pagan Rome and papal Rome in Second Thessalonians that the word, “daily,” was a symbol of pagan Rome, and the abomination of desolation would therefore be papal Rome.

În cartea lui Daniel există o probă specială care subliniază importanța recunoașterii relațiilor acestor trei puteri, iar în cartea Apocalipsei există o altă probă specială care subliniază aceleași puncte. „Necurmatul” din cartea lui Daniel a fost înțeles de William Miller ca fiind Roma păgână, pe când studia A Doua Epistolă către Tesaloniceni. Miller a înțeles, din descrierea relației profetice dintre Roma păgână și Roma papală din A Doua Epistolă către Tesaloniceni, că termenul „necurmatul” era un simbol al Romei păgâne, iar urâciunea pustiirii ar fi, în consecință, Roma papală.

The point we are underscoring though is that in Second Thessalonians the relationship between pagan Rome and papal Rome is placed in a context that teaches that when and if you do not understand the relationship of those two powers, you receive strong delusion, and are lost for eternity.

Totuși, punctul pe care îl subliniem este că, în A Doua Epistolă către Tesaloniceni, relația dintre Roma păgână și Roma papală este plasată într-un context care ne învață că, dacă nu înțelegi relația acelor două puteri, primești o amăgire puternică și ești pierdut pentru veșnicie.

This is the same warning of the sixth plague where not only the dragon, who was pagan Rome in Second Thessalonians, and the beast, who was the “man of sin” in that passage, but also in chapter sixteen you have the false prophet. The passage is emphasizing the importance of recognizing the relationship of the powers who make up Modern Rome’s threefold union, that is also modern Babylon.

Aceasta este aceeași avertizare a plăgii a șasea, în care nu sunt menționați doar balaurul (care, în 2 Tesaloniceni, era Roma păgână) și fiara (care, în acel pasaj, era „omul fărădelegii”), ci, în capitolul șaisprezece, este menționat și profetul mincinos. Pasajul subliniază importanța recunoașterii legăturii dintre puterile care alcătuiesc uniunea tripartită a Romei moderne, care este totodată Babilonul modern.

The controversy over “the daily” addresses the very same last-day controversy, but it expands the identification of the controversy by adding the importance of understanding the relationship between the three powers who make up Modern Rome. To refuse to see this truth, is to guarantee strong delusion for your reward.

Controversa cu privire la „necurmatul” abordează aceeași controversă a zilelor de pe urmă, dar extinde identificarea controversei prin sublinierea importanței înțelegerii relației dintre cele trei puteri care alcătuiesc Roma Modernă. A refuza să vezi acest adevăr înseamnă a-ți garanta o amăgire puternică drept răsplată.

In the current controversy those identifying the United States as the robbers appear unable to even assent to understanding why it would matter that the United States is repeatedly represented as being in subjection to the papal power rather than being the papal power itself. Basic common sense recognizes that the power who is controlling the relationship in politics, history, marriage and Bible prophecy is considered as the head, and the head is what exalts itself to establish the vision and then falls.

În controversa actuală, cei care identifică Statele Unite drept jefuitorii par incapabili chiar să admită de ce ar conta faptul că Statele Unite sunt în mod repetat înfățișate ca fiind în supunere față de puterea papală, și nu ca fiind însăși puterea papală. Bunul-simț elementar recunoaște că puterea care controlează relația în politică, istorie, căsătorie și în profeția biblică este socotită drept capul, iar capul este acela care se înalță ca să întemeieze vedenia și apoi cade.

The logic that identifies the United States as the robbers, is unable to apply the history that was represented, and thereafter fulfilled, from 321 to 538. The symbol of the United States must fall away before the “man of sin” would be revealed. The “man of sin” gets revealed again in the last days, and before he does the United States must fall away first.

Logica ce identifică Statele Unite drept jefuitorii nu poate aplica istoria care a fost simbolizată și apoi împlinită între anii 321 și 538. Simbolul Statelor Unite trebuie să cadă înainte ca "omul fărădelegii" să fie descoperit. "Omul fărădelegii" este din nou descoperit în zilele din urmă, iar înainte ca el să fie descoperit, Statele Unite trebuie mai întâi să cadă.

The Sunday law in the United States does not identify the United States as Modern Rome, it identifies that national ruin has arrived, and that the United States has been fully disconnected from righteousness. The Modern Rome that gets revealed when the United States falls away at the Sunday law is the papal power, who then and there just conquered her ally, the false prophet.

Legea duminicală din Statele Unite nu identifică Statele Unite drept Roma Modernă; ea indică faptul că a sosit ruina națională și că Statele Unite s-au despărțit pe deplin de neprihănire. Roma Modernă care se dezvăluie când Statele Unite apostaziază la legea duminicală este puterea papală, care atunci și acolo tocmai și-a cucerit aliatul, proorocul mincinos.

“The daily” in the book of Daniel and its relationship to the message of William Miller, and the significance of Miller’s understanding being derived from Second Thessalonians chapter two, and the warning to keep your garments in the sixth plague, all identify elements from those controversies that address current issues.

"Necurmatul" din cartea lui Daniel și relația acestuia cu mesajul lui William Miller, semnificația faptului că înțelegerea lui Miller este derivată din A Doua Epistolă către Tesaloniceni, capitolul doi, și avertizarea de a-ți păstra veșmintele în cea de-a șasea plagă, toate identifică elemente din acele controverse care abordează chestiuni actuale.

The warning of Second Thessalonians chapter two in the last days is about a class that identifies the United States as a symbol, but refuses to be guided by the light that addresses the United States’ relationship with papal Rome. In doing this they will see the relationship of not only papal Rome and the United States, but also the United Nations, the dragon power of Revelation chapter sixteen.

Avertizarea din A doua Epistolă către Tesaloniceni, capitolul doi, pentru zilele din urmă, vizează o clasă care identifică Statele Unite drept un simbol, dar refuză să se lase călăuzită de lumina care se referă la relația Statelor Unite cu Roma papală. Procedând astfel, ei vor vedea relația nu doar a Romei papale cu Statele Unite, ci și pe cea a Națiunilor Unite, puterea balaurului din capitolul șaisprezece al Apocalipsei.

As with Uriah Smith, A.G. Daniells and W.W. Prescott, who Sister White identified as being unable to reason from cause to effect, so too are those who refuse to be guided by the direction of God’s prophetic word in its elaboration of the relationship of these three powers in the last days.

La fel ca Uriah Smith, A. G. Daniells și W. W. Prescott, pe care Sora White i-a identificat ca fiind incapabili să raționeze de la cauză la efect, tot astfel sunt și aceia care refuză să se lase călăuziți de îndrumarea cuvântului profetic al lui Dumnezeu, care elaborează relația dintre aceste trei puteri în zilele de pe urmă.

Like the first, the current, and the Uriah Smith controversies, the controversy of the relationship of the three powers as represented in Second Thessalonians and the sixth plague manifests a private interpretation that points to the United States, but refuses to see certain prophetic characteristic of the United States that would expose their erroneous concept, and possibly bring them to the light.

Asemenea controverselor — cea dintâi, cea actuală și cea a lui Uriah Smith —, controversa privitoare la relația celor trei puteri, așa cum este ea reprezentată în A Doua Epistolă către Tesaloniceni și în a șasea plagă, manifestă o interpretare privată care indică spre Statele Unite, dar refuză să vadă o anumită caracteristică profetică a Statelor Unite, care ar demasca concepția lor eronată și, posibil, i-ar aduce la lumină.

After September 11, 2001 the controversy over the four insects of Joel arose. The truth being that the insects represented a progressive spiritual declension of the Laodicean Seventh-day Adventist church by the introduction of Catholic and apostate Protestant theology. Again the correct application of the four insects is Rome, but the private interpretation claimed it was Islam, which is a symbol of a false prophet, and therefore a symbol of the United States. Line upon line, the controversies from Advent history which we have just addressed, all speak to the same truth.

După 11 septembrie 2001 a izbucnit controversa cu privire la cele patru insecte ale lui Ioel. Adevărul este că insectele reprezentau o decădere spirituală progresivă a Bisericii Laodiceene a Adventiștilor de Ziua a Șaptea prin introducerea teologiei catolice și a teologiei protestante apostate. Din nou, aplicarea corectă a celor patru insecte se referă la Roma, dar interpretarea particulară susținea că este islamul, care este un simbol al unui profet mincinos și, prin urmare, un simbol al Statelor Unite. Linie după linie, controversele din istoria adventistă pe care tocmai le-am abordat mărturisesc toate același adevăr.

The wrong side, on four witnesses, identifies the robbers as the United States, and upon two witnesses the wrong side’s understanding of the United States as a symbol is incorrect. God’s last-day candidates to be among the one hundred and forty-four thousand are now in a prophetic test. It is not a test that is accomplished by simply casting your vote for this side or that side. It is a test that can only genuinely be navigated correctly if the prophetic rules are accurately applied. In order for the Lion of the tribe of Judah to awaken His last-day people to the fact that they are not studying deeply enough, He allowed heresies to be introduced.

Pe mărturia a patru martori, tabăra greșită îi identifică pe jefuitori drept Statele Unite, iar pe mărturia a doi martori, înțelegerea acestei tabere cu privire la Statele Unite ca simbol este eronată. Candidații lui Dumnezeu din zilele de pe urmă, spre a fi numărați între cei o sută patruzeci și patru de mii, se află acum într-o încercare profetică. Nu este o încercare care se trece prin simpla exprimare a votului pentru o parte sau alta. Este o încercare care poate fi parcursă în mod corect doar dacă regulile profetice sunt aplicate cu exactitate. Pentru ca Leul din seminția lui Iuda să-Și trezească poporul Său din zilele de pe urmă la faptul că nu studiază suficient de adânc, El a îngăduit să fie introduse erezii.

The fact that a heresy arose within this movement identifies that our personal aptitude in regard to the rules of prophetic interpretation is weaker than it should be. Rome establishes the vision, and the vision of the last days is the final rise and fall of the king of the north. That “king” is also the “man of sin”, and the “man of sin” is the “mystery of iniquity,” and that “wicked.” He is the antichrist, he is symbolized as the “robbers of thy people,” and he is the “head” of Modern Rome.

Faptul că în cadrul acestei mișcări a apărut o erezie arată că priceperea noastră personală privind regulile interpretării profetice este mai slabă decât ar trebui. Roma stabilește vedenia, iar vedenia zilelor de pe urmă este ridicarea și căderea finală a împăratului de la miazănoapte. Acel „împărat” este totodată „omul fărădelegii”, iar „omul fărădelegii” este „taina fărădelegii” și „acel nelegiuit”. El este antihristul, el este simbolizat prin „jefuitorii poporului tău” și el este „capul” Romei Moderne.

> “Those who become confused in their understanding of the word, who fail to see the meaning of antichrist, will surely place themselves on the side of antichrist. There is no time now for us to assimilate with the world. Daniel is standing in his lot and in his place. The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> Cei care devin confuzi în înțelegerea cuvântului, care nu reușesc să vadă semnificația antihristului, cu siguranță se vor așeza de partea antihristului. Nu este acum vreme pentru noi să ne asimilăm cu lumea. Daniel stă la sorțul lui și la locul lui. Profețiile lui Daniel și ale lui Ioan trebuie înțelese. Ele se interpretează reciproc. Ele dau lumii adevăruri pe care fiecare ar trebui să le înțeleagă. Aceste profeții trebuie să fie o mărturie în lume. Prin împlinirea lor în aceste zile de pe urmă, ele se vor explica singure. Colecția Kress, 105.

Back to Articles