Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirty-Three

Cartea profetului Ioel și Biserica Adventistă de Ziua a Șaptea laodiceană – Numărul treizeci și trei

Number Thirty-Three

Numărul treizeci și trei

Author

Jeff Pippenger

Published

January 21, 2026

Formats

PDF
Word

At the Sunday law the one hundred and forty-four thousand prophetically meet the eleventh-hour workers. The one hundred and forty-four thousand are already sealed, and are then calling for the great multitude to come out of Babylon and to stand with them for the seventh-day Sabbath. Judgment for God’s house ends at the Sunday law, and judgment then moves unto the Gentiles, the great multitude—God’s other flock. Revelation seven identifies both groups, and in the fifth seal the martyrs from the Dark Ages ask “how long” until God judges the papal power for their martyrdom? They are told to rest in their graves until a second group of martyrs of papal persecution is made up, and they are given white robes. The great multitude of Revelation chapter seven wear white robes, for they represent the second group of papal martyrs in the soon-coming Sunday law crisis. Revelation seven and the fifth seal address these two groups, as does the churches of Smyrna and Philadelphia. Smyrna represents the martyrs of the final papal blood bath, and Philadelphia the one hundred and forty-four thousand.

La legea duminicală, cei o sută patruzeci și patru de mii se întâlnesc profetic cu lucrătorii din ceasul al unsprezecelea. Cei o sută patruzeci și patru de mii sunt deja pecetluiți și atunci cheamă marea mulțime să iasă din Babilon și să ia poziție împreună cu ei pentru Sabatul zilei a șaptea. Judecata asupra casei lui Dumnezeu se încheie odată cu legea duminicală, iar judecata trece apoi la Neamuri, la marea mulțime — cealaltă turmă a lui Dumnezeu. Apocalipsa, capitolul șapte, identifică ambele grupuri, iar în pecetea a cincea martirii din Evul Întunecat întreabă: «Cât va mai dura până când Dumnezeu va judeca puterea papală pentru martiriul lor?» Li se spune să se odihnească în mormintele lor până când se va completa un al doilea grup de martiri ai persecuției papale, și li se dau haine albe. Marea mulțime din Apocalipsa, capitolul șapte, poartă haine albe, căci ea reprezintă al doilea grup de martiri ai persecuției papale în criza legii duminicale care vine în curând. Apocalipsa, capitolul șapte, și pecetea a cincea se referă la aceste două grupuri, la fel cum o fac și bisericile din Smirna și Filadelfia. Smirna îi reprezintă pe martirii măcelului papal final, iar Filadelfia pe cei o sută patruzeci și patru de mii.

Peter is at the third hour at Caesarea Philippi, and after “six days,” not six hours, he would be at the edge of the Sunday law, which is the ninth hour.

Petru este la ceasul al treilea în Cezareea lui Filip, iar după „șase zile”, nu șase ore, ar fi la pragul legii duminicale, care este ceasul al nouălea.

> And after six days Jesus taketh Peter, James, and John his brother, and bringeth them up into an high mountain apart, And was transfigured before them: and his face did shine as the sun, and his raiment was white as the light. And, behold, there appeared unto them Moses and Elias talking with him. Matthew 17:1–3.

> După șase zile, Isus i-a luat pe Petru, pe Iacov și pe Ioan, fratele lui, și i-a dus într-un munte înalt, deoparte. Și S-a schimbat la față înaintea lor: fața Lui a strălucit ca soarele, iar veșmintele Lui erau albe ca lumina. Și iată, li s-au arătat Moise și Ilie, care vorbeau cu El. Matei 17:1-3.

At the Sunday law the one hundred and forty-four thousand prophetically meet the great multitude. Elijah represents the one hundred and forty-four thousand who do not taste of death, and Moses represents those who die in the Lord. They are standing with Christ at the Sunday law, which is where Christ anoints His kingdom of glory as He established His kingdom of grace at the cross. If you are still engaged in the logic we are setting forth in connection with the six-hour period from the third to ninth hour, then it is necessary to see something that is a very special illustration.

La legea duminicală, cei o sută patruzeci și patru de mii se întâlnesc, în mod profetic, cu marea mulțime. Ilie îi reprezintă pe cei o sută patruzeci și patru de mii care nu vor gusta moartea, iar Moise îi reprezintă pe cei care mor în Domnul. Ei stau alături de Hristos la momentul legii duminicale, acolo unde Hristos își unge împărăția slavei, așa cum și-a întemeiat împărăția harului la cruce. Dacă încă urmăriți raționamentul pe care îl prezentăm în legătură cu perioada de șase ore, de la ceasul al treilea până la al nouălea, atunci este necesar să vedeți ceva care constituie o ilustrare foarte specială.

The third hour of Caesarea Philippi is the alpha of the ninth hour’s omega of Caesarea Maritima. I am identifying that not six hours, but six days later, Peter is at the Mount of Transfiguration, that also illustrates the history that culminates at the Sunday law, which is the ninth hour. The six-day period aligns with the six-hour period, but only as a fractal of Caesarea to Caesarea. What is very special is that this phenomenon of a fractal of the history being within the history of the six-hour period is exactly what happens when you consider the Pentecostal season. The six hours from the death of Christ unto Pentecost is a fractal of the period of the cross unto 34 AD, when the sacred week concluded and the gospel went to the Gentiles.

Ceasul al treilea al Cezareei lui Filip este alfa omega-ului ceasului al nouălea al Cezareei Maritime. Identific faptul că nu peste șase ore, ci peste șase zile, Petru se află la Muntele Schimbării la Față, care, de asemenea, ilustrează istoria ce culminează în legea duminicală, care este ceasul al nouălea. Perioada de șase zile se aliniază cu perioada de șase ore, dar numai ca un fractal de la Cezareea la Cezareea. Ceea ce este foarte deosebit este că acest fenomen al unui fractal al istoriei, existent în cadrul istoriei perioadei de șase ore, este exact ceea ce se întâmplă atunci când se ia în considerare perioada Cincizecimii. Cele șase ore de la moartea lui Hristos până la Cincizecime sunt un fractal al perioadei de la cruce până în anul 34 d.Hr., când s-a încheiat săptămâna sacră și Evanghelia a mers la Neamuri.

> “Now pride and envy closed the door against the light. If the reports brought by the shepherds and the wise men were credited, they would place the priests and rabbis in a most unenviable position, disproving their claim to be the exponents of the truth of God. These learned teachers would not stoop to be instructed by those whom they termed heathen. It could not be, they said, that God had passed them by, to communicate with ignorant shepherds or uncircumcised Gentiles. They determined to show their contempt for the reports that were exciting King Herod and all Jerusalem. They would not even go to Bethlehem to see whether these things were so. And they led the people to regard the interest in Jesus as a fanatical excitement. Here began the rejection of Christ by the priests and rabbis. From this point their pride and stubbornness grew into a settled hatred of the Saviour. While God was opening the door to the Gentiles, the Jewish leaders were closing the door to themselves.” The Desire of Ages, 62.

> "Acum mândria și invidia au închis ușa în fața luminii. Dacă relatările aduse de păstori și de magi ar fi primit crezare, i-ar fi așezat pe preoți și pe rabini într-o poziție cât se poate de ingrată, infirmând pretenția lor de a fi exponenții adevărului lui Dumnezeu. Acești învățători erudiți nu s-ar fi coborât să fie instruiți de cei pe care îi numeau păgâni. Nu se putea, ziceau ei, ca Dumnezeu să-i fi trecut cu vederea, pentru a comunica cu păstori neștiutori sau cu Neamuri necircumcise. Au hotărât să-și arate disprețul față de relatările care îl tulburau pe regele Irod și întregul Ierusalim. Nici măcar nu s-au dus la Betleem să vadă dacă aceste lucruri erau întocmai. Și i-au făcut pe oameni să privească interesul față de Isus drept o agitație fanatică. Aici a început respingerea lui Hristos de către preoți și rabini. De aici, mândria și încăpățânarea lor au crescut până s-au transformat într-o ură înrădăcinată față de Mântuitorul. În vreme ce Dumnezeu deschidea ușa către Neamuri, conducătorii iudei închideau ușa pentru ei înșiși." Dorul veacurilor, 62.

In the midst of the sacred week Christ was crucified. Three and a half years later Stephen was stoned and Cornelius called for Peter. Three and a half years after the cross, probation is fully finished for ancient Israel. Stephen then looked into heaven and saw Christ standing, which is the symbol of the close of probation in Daniel twelve verse one. The door closed for ancient Israel and opened for the Gentiles.

În mijlocul săptămânii sacre, Hristos a fost răstignit. Trei ani și jumătate mai târziu, Ștefan a fost ucis cu pietre, iar Corneliu a trimis după Petru. La trei ani și jumătate după cruce, timpul de probă este definitiv încheiat pentru Vechiul Israel. Atunci Ștefan a privit spre cer și L-a văzut pe Hristos stând în picioare, ceea ce este simbolul închiderii timpului de probă din Daniel doisprezece, versetul unu. Ușa s-a închis pentru Vechiul Israel și s-a deschis pentru Neamuri.

In the period from the death of Christ at the ninth hour to the death of Stephen and Peter’s calling at the ninth hour, Cornelius and Stephen are two witnesses that the twelve hundred and sixty prophetic days were fulfilled. From the ninth hour of death to the ninth hour of death, was 1,260 prophetic days. The ninth hour of death unto the ninth hour of Pentecost identifies a fractal of the 1,260 days, in the space of fifty-two days.

În perioada de la moartea lui Hristos, la ceasul al nouălea, până la moartea lui Ștefan și la chemarea lui Petru, la ceasul al nouălea, Corneliu și Ștefan sunt doi martori că cele o mie două sute șaizeci de zile profetice au fost împlinite. De la ceasul al nouălea al morții până la ceasul al nouălea al morții au fost 1.260 de zile profetice. Intervalul dintre ceasul al nouălea al morții și ceasul al nouălea al Cincizecimii identifică un fractal al celor 1.260 de zile, pe durata a cincizeci și două de zile.

The fractal that was the Pentecostal season is at the beginning of those 1,260 days, and at the end of those days Peter is prophetically located at both the third and ninth hour in Caesarea. The two Caesarea’s represent the alpha and omega of a prophetic six-hour period. Within the prophetic six-hour period of the two Caesarea’s, Peter travels for six days and gets to the Mount of Transfiguration. The Mount represents the sealing that culminates at the Sunday law, which is where the church triumphant is lifted up above all the mountains. Those six days represent the six-hour period from Caesarea to Caesarea and are a fractal within the period, as was the Pentecostal season a fractal at the beginning of the very same sacred period.

Fractalul care a fost perioada Cincizecimii se află la începutul acelor 1.260 de zile, iar la sfârșitul acelor zile Petru este plasat profetic atât la ceasul al treilea, cât și la al nouălea în Cezareea. Cele două Cezaree reprezintă alfa și omega ale unei perioade profetice de șase ore. În cadrul perioadei profetice de șase ore a celor două Cezaree, Petru călătorește șase zile și ajunge la Muntele Schimbării la Față. Muntele reprezintă pecetluirea ce culminează la legea duminicală, locul în care biserica triumfătoare este înălțată deasupra tuturor munților. Acele șase zile reprezintă perioada de șase ore de la Cezareea la Cezareea și constituie un fractal în interiorul perioadei, după cum și perioada Cincizecimii a fost un fractal la începutul aceleiași perioade sacre.

The beginning fractal was a fulfillment of the Spring feasts associated with the Pentecostal season. The ending fractal of Caesarea Philippi to the Mount of Transfiguration is also prophetically tied together with the sacred week. At the Mount the Father spoke, as He had done at Christ’s baptism, and as He would just before the cross. The Father audibly spoke three times from the start of the sacred week unto the cross. Once at the baptism, then at the Mount of Transfiguration and then He spoke in the shadow of the approaching cross.

Fractalul de început a fost o împlinire a sărbătorilor de primăvară asociate cu perioada Cincizecimii. Fractalul de încheiere, de la Cezareea lui Filip până la Muntele Schimbării la Față, este de asemenea legat profetic de Săptămâna Sfântă. Pe Munte, Tatăl a vorbit, așa cum făcuse la botezul lui Hristos și cum avea să mai facă chiar înainte de cruce. Tatăl a vorbit în mod audibil de trei ori de la începutul Săptămânii Sfinte până la cruce. O dată la botez, apoi pe Muntele Schimbării la Față, iar apoi a vorbit în umbra crucei care se apropia.

The cross is the omega of the 1,260 days that began at His baptism. The baptism and the cross are specific waymarks of the sacred week of Daniel nine, thus identifying the Mount of Transfiguration as part of the sacred week. If the first and last fulfill waymarks of the prophecy of the sacred week, then the middle waymark must of prophetic necessity do the same.

Crucea este omega celor 1.260 de zile care au început odată cu botezul Său. Botezul și crucea sunt jaloane specifice ale săptămânii sacre din Daniel nouă, identificând astfel Muntele Schimbării la Față ca parte a săptămânii sacre. Dacă cel dintâi și cel din urmă împlinesc jaloanele profeției săptămânii sacre, atunci jalonul din mijloc trebuie, din necesitate profetică, să facă la fel.

The baptism is the first angel; the Mount of Transfiguration is the second and the cross is the third. At the Mount, God identified Moses and Elijah as waymarks of the remnant church. The application is tied together with the threefold symbol of Peter, James and John. There were three times that Jesus took Peter, James and John with Him. The first time it was the resurrection of Jairus’ daughter, the second was the Transfiguration and the third was Gethsemane. The first time Peter, James and John witnessed a resurrected twelve-year-old virgin.

Botezul este primul înger; Muntele Schimbării la Față este al doilea, iar crucea este al treilea. Pe munte, Dumnezeu i-a identificat pe Moise și pe Ilie drept repere ale bisericii rămășiței. Aplicarea este închegată prin simbolul triplu al lui Petru, Iacov și Ioan. Au fost trei ocazii în care Isus i-a luat cu Sine pe Petru, Iacov și Ioan. Prima dată a fost învierea fiicei lui Iair, a doua a fost Schimbarea la Față, iar a treia, Ghetsimani. Prima dată, Petru, Iacov și Ioan au fost martori ai unei fecioare de doisprezece ani înviate.

> And it came to pass, that, when Jesus was returned, the people gladly received him: for they were all waiting for him. And, behold, there came a man named Jairus, and he was a ruler of the synagogue: and he fell down at Jesus’ feet, and besought him that he would come into his house: For he had one only daughter, about twelve years of age, and she lay a dying. But as he went the people thronged him. Luke 8:40–42.

> Și s-a întâmplat că, atunci când Isus s-a întors, mulțimea L-a primit cu bucurie, căci toți Îl așteptau. Și iată, a venit un om cu numele Iair, care era mai-marele sinagogii; și, căzând la picioarele lui Isus, Îl ruga să vină în casa lui; căci avea o singură fiică, cam de doisprezece ani, și ea zăcea pe moarte. Iar pe când se ducea, mulțimile Îl îmbulzeau. Luca 8:40-42.

The name Jairus means “the enlightener” and “to be luminous and glorious.” Of the three times when Peter, James and John were exclusively guests of Christ, this was the first time, and Jairus’ represents the first angel who lightens the earth with its glory. The twelve-year old virgin represents the virgins who are to be resurrected as the one hundred and forty-four thousand. Christ reached the home of the virgin daughter, after His interaction of a woman who had an issue of blood for twelve years.

Numele Iair înseamnă „luminătorul” și „a fi luminos și glorios”. Dintre cele trei dăți când Petru, Iacov și Ioan au fost în mod exclusiv oaspeții lui Hristos, aceasta a fost prima, iar Iair îl reprezintă pe primul înger care luminează pământul cu slava sa. Fecioara de doisprezece ani îi reprezintă pe fecioarele care urmează să fie înviate ca cele o sută patruzeci și patru de mii. Hristos a ajuns la casa fiicei fecioare, după interacțiunea Sa cu o femeie care avea o curgere de sânge de doisprezece ani.

> And a woman having an issue of blood twelve years, which had spent all her living upon physicians, neither could be healed of any, Came behind him, and touched the border of his garment: and immediately her issue of blood stanched. Luke 8:43, 44.

> Și o femeie care avea de doisprezece ani o curgere de sânge, care își cheltuise toată averea la doctori și nu putuse fi vindecată de niciunul, a venit pe la spate și s-a atins de poala hainei Lui; și îndată s-a oprit curgerea sângelui ei. Luca 8:43, 44.

A twelve-year old virgin is identified, and then in the next verse a woman who has a blood issue for twelve years is then identified. The woman had the issue of blood the entire life of the virgin. Jesus was about to pass by the woman with the issue of blood, in order to reach the virgin daughter. The woman represents the first angel’s message as represented by the message to Laodicea. Christ was about to resurrect and raise the virgin to life, and the sick woman, the Laodicean woman, still had a brief opportunity to touch Divinity. A child represents the last generation, and Jesus is passing by a sickly woman, Laodicea to raise up the virgin of the last days. When the virgin is resurrected, the woman has been either healed or passed by.

O fecioară în vârstă de doisprezece ani este identificată, iar apoi, în versetul următor, este identificată o femeie care are o scurgere de sânge de doisprezece ani. Femeia a avut scurgerea de sânge întreaga viață a fecioarei. Isus era pe punctul de a trece pe lângă femeia cu scurgere de sânge, pentru a ajunge la fiica fecioară. Femeia reprezintă solia primului înger, așa cum este reprezentată de solia către Laodiceea. Hristos era pe punctul de a învia și de a ridica la viață fecioara, iar femeia bolnavă, femeia laodiceană, mai avea încă o scurtă ocazie de a atinge Divinitatea. Un copil reprezintă ultima generație, iar Isus trece pe lângă o femeie bolnăvicioasă, Laodicea, pentru a ridica fecioara din zilele de pe urmă. Când fecioara este înviată, femeia fie a fost vindecată, fie a fost trecută cu vederea.

A characteristic of the first angel is fear, and there are two types of fear.

O caracteristică a primului înger este frica, iar frica este de două feluri.

> While he yet spake, there cometh one from the ruler of the synagogue’s house, saying to him, Thy daughter is dead; trouble not the Master. But when Jesus heard it, he answered him, saying, Fear not: believe only, and she shall be made whole. Luke 8:49, 50.

> Pe când încă vorbea, a venit cineva din casa mai-marelui sinagogii, zicându-i: Fiica ta a murit; nu-L mai osteni pe Învățătorul. Iar Iisus, auzind, i-a răspuns, zicând: Nu te teme; numai crede și ea va fi tămăduită. Luca 8:49, 50.

Then Peter, James and John go into the room where the resurrection, symbolized by Christ’s baptism, represented the empowerment of the first and third angels. The Mount of Transfiguration is the second time Peter, James and John are witnesses. The Mount of Transfiguration is the second angel, and when Christ took the same disciples to Gethsemane, it represented the third angel. At the second step, the Mount of Transfiguration there is a “doubling,” for the waymark of the Mount is the middle of the three times that the Father spoke. The first was at His baptism, which aligns with the resurrection of the twelve-year-old virgin, the second was the Mount, and the third was just before the cross. The three times the Father spoke and the three times the three disciples went by themselves with Jesus are tied together by the fact that the second waymark in either line is the Mount of Transfiguration.

Apoi Petru, Iacov și Ioan intră în odaia în care învierea, simbolizată prin botezul lui Hristos, a reprezentat împuternicirea primului și a celui de-al treilea înger. Muntele Schimbării la Față este a doua oară când Petru, Iacov și Ioan sunt martori. Muntele Schimbării la Față este al doilea înger, iar când Hristos i-a luat pe aceiași ucenici în Ghetsimani, aceasta a reprezentat al treilea înger. La a doua treaptă, pe Muntele Schimbării la Față, există o „dublare”, deoarece reperul Muntelui este cel din mijloc al celor trei ocazii în care Tatăl a vorbit. Prima a fost la botezul Său, care corespunde învierii fecioarei de doisprezece ani, a doua a fost Muntele, iar a treia a fost chiar înainte de cruce. Cele trei ocazii în care Tatăl a vorbit și cele trei ocazii în care cei trei ucenici au mers deoparte cu Isus sunt legate între ele prin faptul că al doilea reper, în ambele linii, este Muntele Schimbării la Față.

> And when he came into the house, he suffered no man to go in, save Peter, and James, and John, and the father and the mother of the maiden. And all wept, and bewailed her: but he said, Weep not; she is not dead, but sleepeth. And they laughed him to scorn, knowing that she was dead. And he put them all out, and took her by the hand, and called, saying, Maid, arise. And her spirit came again, and she arose straightway: and he commanded to give her meat. And her parents were astonished: but he charged them that they should tell no man what was done. Luke 8:51–56.

> Iar când a intrat în casă, n-a îngăduit nimănui să intre cu El, afară de Petru, Iacov și Ioan, și de tatăl și de mama copilei. Și toți plângeau și o jeleau; dar El a zis: „Nu plângeți; n-a murit, ci doarme.” Și L-au luat în râs, știind că murise. Iar El i-a scos pe toți afară, a apucat-o de mână și a chemat, zicând: „Copilă, scoală-te.” Și i s-a întors duhul și îndată s-a ridicat; și El a poruncit să i se dea să mănânce. Părinții ei s-au minunat; dar El le-a poruncit să nu spună nimănui ce se făcuse. Luca 8:51-56.

Peter, James and John witness the first angel at the resurrection of the virgin, who had been asleep, as was Lazarus. When she awoke, she immediately rose and was given food. When Elijah and Moses are resurrected in Revelation eleven, they immediately rise, and then the Holy Spirit is poured out without measure, representing the virgin’s food. The Mount of Transfiguration was six days after Caesarea Philippi, except when Luke records the events.

Petru, Iacov și Ioan îl văd pe primul înger la învierea fecioarei, care fusese adormită, precum Lazăr. Când s-a trezit, s-a ridicat îndată și i s-a dat hrană. Când Ilie și Moise sunt înviați în Apocalipsa unsprezece, se ridică îndată, iar apoi Duhul Sfânt este turnat fără măsură, reprezentând hrana fecioarei. Schimbarea la Față pe munte a avut loc la șase zile după Cezareea lui Filip, cu excepția relatării lui Luca.

> And it came to pass about an eight days after these sayings, he took Peter and John and James, and went up into a mountain to pray. And as he prayed, the fashion of his countenance was altered, and his raiment was white and glistering. And, behold, there talked with him two men, which were Moses and Elias. Luke 9:28–30.

> Și s-a întâmplat că, cam la opt zile după aceste cuvinte, i-a luat cu Sine pe Petru, pe Ioan și pe Iacov și S-a suit pe un munte ca să Se roage. Și, pe când Se ruga, înfățișarea feței Lui s-a schimbat, iar veșmântul Lui a devenit alb și strălucitor. Și iată, vorbeau cu El doi bărbați, care erau Moise și Ilie. Luca 9:28-30.

Matthew and Mark both say decisively “after six days,” and Luke says “about” eight days. The Bible authors employed two reckonings of time; one called inclusive and the other exclusive. At first glance it might appear as contradictions, but the fact that Luke said “about” identifies that he was speaking in inclusive terms, and when Matthew and Mark say, “after six days,” they are identifying that they were counting whole days, and not the day that started the eight-day period, or the day that ended the eight-day period. The difference produces two numerical symbols of the same period; one is the number eight and the other is the six days.

Matei și Marcu afirmă amândoi în mod categoric „după șase zile”, iar Luca spune „cam opt zile”. Autorii biblici au folosit două modalități de socotire a timpului: una numită incluzivă și cealaltă exclusivă. La prima vedere ar putea părea contradicții, dar faptul că Luca a spus „cam” arată că el vorbea în termeni incluzivi, iar când Matei și Marcu spun „după șase zile”, ei arată că socoteau zile întregi, și nu ziua care a început perioada de opt zile, nici ziua care a încheiat perioada de opt zile. Această diferență produce două simboluri numerice ale aceleiași perioade; unul este numărul opt, iar celălalt sunt cele șase zile.

What is established with the two testimonies of the six or eight day period from Caesarea Philippi and the Mount of Transfiguration is that in the period when Christ seals the one hundred and forty-four thousand, the number eight represents the eight souls on Noah’s Ark, and the six represents the sixth church of Philadelphia, who is destined to be the church that is the eighth, that is of the seven. They are transformed into the eighth at the glorification of Moses, Elijah and Christ. The glorification on the mountain is also typified by the glorification on the mountain in the history of Moses.

Ceea ce se stabilește prin cele două mărturii referitoare la perioada de șase sau opt zile, din Cezareea lui Filip și de pe Muntele Schimbării la Față, este că, în perioada când Hristos îi pecetluiește pe cei o sută patruzeci și patru de mii, numărul opt reprezintă cele opt suflete din Arca lui Noe, iar șase reprezintă a șasea biserică, Filadelfia, care este destinată să fie biserica ce este a opta, adică dintre cele șapte. Aceștia sunt transformați în a opta în timpul proslăvirii lui Moise, Ilie și Hristos. Proslăvirea pe munte este, de asemenea, tipificată de proslăvirea pe munte din istoria lui Moise.

When Moses ascended the mountain he took seventy elders and Joshua with him.

Când Moise s-a suit pe munte, a luat cu sine șaptezeci de bătrâni și pe Iosua.

> Then went up Moses, and Aaron, Nadab, and Abihu, and seventy of the elders of Israel: And they saw the God of Israel: and there was under his feet as it were a paved work of a sapphire stone, and as it were the body of heaven in his clearness. And upon the nobles of the children of Israel he laid not his hand: also they saw God, and did eat and drink. And the Lord said unto Moses, Come up to me into the mount, and be there: and I will give thee tables of stone, and a law, and commandments which I have written; that thou mayest teach them.

> Atunci s-au suit Moise, Aaron, Nadab și Abihu și șaptezeci dintre bătrânii lui Israel. Și au văzut pe Dumnezeul lui Israel; iar sub picioarele Lui era ca o lucrare de pavaj din piatră de safir, și ca însuși cerul în limpezimea lui. Iar asupra mai-marilor fiilor lui Israel nu Și-a întins mâna; de asemenea, au văzut pe Dumnezeu și au mâncat și au băut. Și Domnul a zis lui Moise: Suie-te la Mine pe munte și rămâi acolo; și îți voi da table de piatră, o lege și porunci pe care le-am scris, ca să le înveți.

> And Moses rose up, and his minister Joshua: and Moses went up into the mount of God. And he said unto the elders, Tarry ye here for us, until we come again unto you: and, behold, Aaron and Hur are with you: if any man have any matters to do, let him come unto them.

> Iar Moise s-a ridicat, împreună cu slujitorul său, Iosua; și Moise s-a suit pe muntele lui Dumnezeu. Și a zis bătrânilor: Așteptați-ne aici până când ne vom întoarce la voi; și, iată, Aaron și Hur sunt cu voi; dacă cineva are vreo chestiune de rezolvat, să vină la ei.

> And Moses went up into the mount, and a cloud covered the mount. And the glory of the Lord abode upon mount Sinai, and the cloud covered it six days: and the seventh day he called unto Moses out of the midst of the cloud. And the sight of the glory of the Lord was like devouring fire on the top of the mount in the eyes of the children of Israel. And Moses went into the midst of the cloud, and gat him up into the mount: and Moses was in the mount forty days and forty nights. Exodus 24:9–18.

> Și Moise s-a suit pe munte, și un nor a acoperit muntele. Și slava Domnului a rămas peste muntele Sinai, iar norul l-a acoperit șase zile; iar în ziua a șaptea El l-a chemat pe Moise din mijlocul norului. Iar arătarea slavei Domnului era, în ochii fiilor lui Israel, ca un foc mistuitor pe vârful muntelui. Și Moise a intrat în mijlocul norului și s-a suit pe munte; și Moise a rămas pe munte patruzeci de zile și patruzeci de nopți. Exodul 24:9-18.

The first angel’s message was the resurrection of Jairus’ daughter, aligning with Christ’s baptism. Then six days later, came the Mount of Transfiguration which is the second angel, that led to the cross, which is the third angel. As the second angel, the Mount has a double witness, in that the speaking of the Father at the Mount, connects with a second line of the three. The three times Peter, James and John were exclusive guests of Christ, and the three times the Father spoke, both identify the second manifestation of the Father’s voice, and the second time Jesus took Peter, James and John was the Mount of Transfiguration. The second waymark of the Mount has a double witness of the Father’s voice and the three disciples, for the second message always identifies a “doubling.”

Prima solie îngerească a fost învierea fiicei lui Iair, în corespondență cu botezul lui Hristos. Apoi, după șase zile, a urmat Muntele Schimbării la Față, care este al doilea înger; acesta a condus la cruce, care este al treilea înger. În calitate de al doilea înger, Muntele are o mărturie dublă, în sensul că rostirea Tatălui pe Munte se leagă de o a doua linie dintre cele trei. Cele trei dăți când Petru, Iacov și Ioan au fost invitați exclusivi ai lui Hristos, și cele trei dăți când Tatăl a vorbit, ambele identifică a doua manifestare a glasului Tatălui; iar a doua oară când Isus i-a luat pe Petru, Iacov și Ioan a fost pe Muntele Schimbării la Față. Al doilea jalon al Muntelui are o mărturie dublă, prin glasul Tatălui și prin cei trei ucenici, căci a doua solie identifică întotdeauna o „dublare”.

The six-hour-period between the evening and morning sacrifices, which is represented by Matthew and Marks’ six days from Caesarea Philippi and the Mount, are represented by Moses’ six days, until he is called into the cloud on the seventh day.

Intervalul de șase ore dintre jertfele de seară și de dimineață este reprezentat de cele șase zile menționate de Matei și Marcu, între Cezareea lui Filip și Munte; iar acestea sunt reprezentate de cele șase zile ale lui Moise, până când el este chemat în nor în ziua a șaptea.

The line begins with the tarrying time of the second angel, as Moses instructs the seventy elders to “tarry” until he returns. The first six-days in the line are isolated, but still form part of the overall 46 days. The six days are a period that leads to the third test, represented by forty days. The 46 days symbolize the temple, the sixth days are the six hours from Christ’s death to Pentecost, the six hours from His crucifixion to His death, the six hours of Caesarea to Caesarea and the six hours of Peter in the upper room to the temple. Moses is receiving the Law of the covenant, and getting the instructions upon how to raise the temple. Though the Bible says no man has seen God, the elders “saw the God of Israel.” The glorification of God on the mount with Moses and the elders typified the glorification on the Mount of Transfiguration. Both contain the six-day period. Moses’ line includes the tarrying time of the second angel and the full forty-six days representing the temple. The forty days he received the law, represents the sealing.

Linia începe cu timpul de așteptare al celui de-al doilea înger, când Moise îi instruiește pe cei șaptezeci de bătrâni să „aștepte” până la întoarcerea lui. Primele șase zile din linie sunt izolate, dar fac totuși parte din ansamblul celor 46 de zile. Cele șase zile constituie o perioadă care conduce la a treia încercare, reprezentată de patruzeci de zile. Cele 46 de zile simbolizează templul; cele șase zile sunt cele șase ore de la moartea lui Hristos până la Cincizecime, cele șase ore de la răstignirea Sa până la moartea Sa, cele șase ore de la Cezareea la Cezareea și cele șase ore ale lui Petru din odaia de sus până la templu. Moise primește Legea legământului și instrucțiunile cu privire la modul în care să ridice templul. Deși Biblia afirmă că nimeni nu L-a văzut pe Dumnezeu, bătrânii „L-au văzut pe Dumnezeul lui Israel”. Slăvirea lui Dumnezeu pe munte, împreună cu Moise și bătrânii, a prefigurat slăvirea de pe Muntele Schimbării la Față. Ambele cuprind perioada de șase zile. Linia lui Moise include timpul de așteptare al celui de-al doilea înger și întregile patruzeci și șase de zile care reprezintă templul. Cele patruzeci de zile în care a primit Legea reprezintă pecetluirea.

Peter was at Caesarea Philippi at the third hour, on his way to Caesarea Maritima at the ninth hour and in six to eight days he is at the Mount, tarrying with Moses’ seventy elders when He sees a vision of the glorified Lord, just as Daniel did in chapter ten. Daniel saw the Lord face to face, as did Gideon and the seventy elders. The Mount of Transfiguration is where the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand are transformed into the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. They become the eighth church that is the sixth church, thus we see six days and eight days.

Petru se afla la Cezareea lui Filip la ceasul al treilea, pe drum spre Cezareea Maritimă la ceasul al nouălea, iar în șase până la opt zile se află la Munte, zăbovind împreună cu cei șaptezeci de bătrâni ai lui Moise, când i se arată o vedenie a Domnului preaslăvit, întocmai cum a făcut Daniel în capitolul zece. Daniel L-a văzut pe Domnul față în față, la fel ca Ghedeon și cei șaptezeci de bătrâni. Muntele Schimbării la Față este locul unde mișcarea laodiceană a celor o sută patruzeci și patru de mii este transformată în mișcarea filadelfiană a celor o sută patruzeci și patru de mii. Ei devin a opta biserică, care este a șasea biserică; astfel vedem șase zile și opt zile.

The six hours from the crucifixion to His death, the six hours of Pentecost, the six hours of Caesarea to Caesarea, the six days to the Mount of Transfiguration and the six days of Moses that led to the forty days are the same line. Between Caesarea Philippi, which is Panium and the Sunday law, the one hundred and forty-four thousand are sealed. That sealing causes a division.

Cele șase ore de la răstignire până la moartea Sa, cele șase ore ale Cincizecimii, cele șase ore de la Cezareea la Cezareea, cele șase zile până la Muntele Schimbării la Față și cele șase zile ale lui Moise care au dus la cele patruzeci de zile reprezintă aceeași linie. Între Cezareea lui Filip, care este Panium, și legea duminicală, cei o sută patruzeci și patru de mii sunt pecetluiți. Acea pecetluire provoacă o divizare.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves. Daniel 10:7.

> Și eu, Daniel, am văzut singur vedenia: căci oamenii care erau cu mine n-au văzut vedenia; dar o mare groază a căzut peste ei, încât au fugit ca să se ascundă. Daniel 10:7.

Moses separated from the elders when he said, “Tarry ye here for us, until we come again unto you.” Moses separated from seventy at the tarrying time, and seventy weeks represents probationary time for the former covenant people. When the seventieth week ended, and that seventieth week was the sacred week that Christ confirmed the covenant with many, Christ then fully separated from the former covenant people. The period when the former covenant people could resolve their issue of blood, which for them was believing they were saved by the blood of Abraham, was over and the virgin of twelve years was resurrected to serve. Once the tarrying time began, Moses received the law of the covenant, and the instructions of raising the temple.

Moise s-a despărțit de bătrâni când a spus: „Așteptați-ne aici până ce ne vom întoarce la voi.” Moise s-a despărțit de cei șaptezeci în timpul zăbovirii, iar șaptezeci de săptămâni reprezintă un timp de probă pentru poporul vechiului legământ. Când s-a încheiat a șaptezecea săptămână, iar acea a șaptezecea săptămână a fost săptămâna sfântă în care Hristos a întărit legământul cu mulți, Hristos S-a despărțit pe deplin de poporul vechiului legământ. Perioada în care poporul vechiului legământ își putea rezolva problema scurgerii de sânge, care, pentru ei, era credința că erau mântuiți prin sângele lui Avraam, s-a încheiat, iar fecioara de doisprezece ani a fost înviată spre slujire. De îndată ce a început timpul zăbovirii, Moise a primit legea legământului și instrucțiunile privind zidirea templului.

When Peter, James and John were at the Mount, the sealing of God’s people, and their subsequent raising up as an ensign represents those covenant people as the temple of the one hundred and forty-four thousand. The eleventh-hour workers are then joined to that temple.

Atunci când Petru, Iacov și Ioan se aflau pe Munte, pecetluirea poporului lui Dumnezeu și înălțarea lui ulterioară ca un stindard îl reprezintă pe acel popor al legământului drept templul celor o sută patruzeci și patru de mii. Lucrătorii de la ceasul al unsprezecelea sunt apoi uniți cu acel templu.

> Thus saith the Lord, Keep ye judgment, and do justice: for my salvation is near to come, and my righteousness to be revealed. Blessed is the man that doeth this, and the son of man that layeth hold on it; that keepeth the sabbath from polluting it, and keepeth his hand from doing any evil. Neither let the son of the stranger, that hath joined himself to the Lord, speak, saying, The Lord hath utterly separated me from his people: neither let the eunuch say, Behold, I am a dry tree. For thus saith the Lord unto the eunuchs that keep my sabbaths, and choose the things that please me, and take hold of my covenant; Even unto them will I give in mine house and within my walls a place and a name better than of sons and of daughters: I will give them an everlasting name, that shall not be cut off. Also the sons of the stranger, that join themselves to the Lord, to serve him, and to love the name of the Lord, to be his servants, every one that keepeth the sabbath from polluting it, and taketh hold of my covenant; Even them will I bring to my holy mountain, and make them joyful in my house of prayer: their burnt offerings and their sacrifices shall be accepted upon mine altar; for mine house shall be called an house of prayer for all people.

> Așa zice Domnul: Păziți judecata și faceți dreptate; căci mântuirea Mea este aproape să vină și dreptatea Mea este gata să se arate. Fericit este omul care face aceasta și fiul omului care se ține de ea; care păzește sabatul ca să nu-l pângărească și își ferește mâna de a face orice rău. Să nu zică nici fiul străinului, care s-a alipit de Domnul: „Domnul m-a despărțit cu totul de poporul Său”; nici eunucul să nu zică: „Iată, sunt un copac uscat.” Căci așa zice Domnul cu privire la eunucii care păzesc sabatele Mele, care aleg cele ce Îmi plac și se țin de legământul Meu: și lor le voi da, în casa Mea și înlăuntrul zidurilor Mele, un loc și un nume mai bun decât al fiilor și al fiicelor; le voi da un nume veșnic, care nu va fi șters. Și fiii străinului, care se alipesc de Domnul ca să-I slujească și să iubească numele Domnului, ca să fie slujitorii Lui, toți cei care păzesc sabatul ca să nu-l pângărească și se țin de legământul Meu, pe aceștia îi voi aduce la muntele Meu cel sfânt și îi voi face să se bucure în casa Mea de rugăciune; arderile de tot și jertfele lor vor fi primite pe altarul Meu, căci casa Mea se va chema casă de rugăciune pentru toate popoarele.

> The Lord God which gathereth the outcasts of Israel saith, Yet will I gather others to him, beside those that are gathered unto him. Isaiah 56:1–8.

> Domnul Dumnezeu, Cel ce adună pe izgoniții lui Israel, zice: Voi mai aduna la el și pe alții, pe lângă cei adunați la el. Isaia 56:1-8.

Peter, James and John, as well as Moses represent the “outcasts of Israel,” who are cast out by their brethren which hated them.

Petru, Iacov și Ioan, precum și Moise, îi reprezintă pe „izgoniții lui Israel”, care sunt alungați de frații lor care i-au urât.

> Thus saith the Lord, The heaven is my throne, and the earth is my footstool: where is the house that ye build unto me? and where is the place of my rest?

> Așa zice Domnul: Cerul este scaunul Meu de domnie, iar pământul așternutul picioarelor Mele: unde este casa pe care Mi-o zidiți voi? Și unde este locul odihnei Mele?

> For all those things hath mine hand made, and all those things have been, saith the Lord: but to this man will I look, even to him that is poor and of a contrite spirit, and trembleth at my word. He that killeth an ox is as if he slew a man; he that sacrificeth a lamb, as if he cut off a dog’s neck; he that offereth an oblation, as if he offered swine’s blood; he that burneth incense, as if he blessed an idol. Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before mine eyes, and chose that in which I delighted not.

> Toate aceste lucruri mâna Mea le-a făcut, și toate acestea au luat ființă, zice Domnul; dar spre acesta Îmi voi îndrepta privirea: spre cel sărac și cu duhul zdrobit, care tremură la Cuvântul Meu. Cel ce junghie un bou este ca și cum ar ucide un om; cel ce jertfește un miel, ca și cum ar tăia gâtul unui câine; cel ce aduce un prinos, ca și cum ar aduce sânge de porc; cel ce arde tămâie, ca și cum ar binecuvânta un idol. Da, ei și-au ales căile lor, iar sufletul lor își găsește plăcerea în urâciunile lor. Și Eu voi alege amăgirile lor și voi aduce peste ei spaimele lor; fiindcă atunci când am chemat, nimeni n-a răspuns; când am vorbit, n-au auzit, ci au făcut răul înaintea ochilor Mei și au ales ceea ce nu Mi-a plăcut.

> Hear the word of the Lord, ye that tremble at his word; Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake, said, Let the Lord be glorified: but he shall appear to your joy, and they shall be ashamed. Isaiah 66:1–5.

> Ascultați cuvântul Domnului, voi, cei ce vă cutremurați la cuvântul Lui; frații voștri, care v-au urât, care v-au izgonit din pricina Numelui Meu, au zis: Să fie Domnul slăvit; dar El Se va arăta spre bucuria voastră, iar ei vor fi rușinați. Isaia 66:1-5.

The word “joy” occurs numerous times and ways in the Scriptures, as does the word “ashamed.” In the context of Peter’s message from the book of Joel, the shame versus joy is a parallel, such as the wise and the foolish or the wheat and the tares. Shame and joy represent, in the context of Joel, those who have the oil, or the latter rain message, versus those who don’t. It is only when you see this detail that you can get to the deeper meaning of, “Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake.” Those brethren are those who in Spalding and Magan, page one and two, are the “nominal Adventists, like Judas,” that will “betray us to the Catholics,” “for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it.” Your brethren that hate you, cast you out over the message of the Sabbath of the land, Moses seven times, which cannot be refuted. The point here is that you get cast out over a doctrinal argument, a debate, as Isaiah calls it, and the doctrinal debate is the message of the latter rain.

Cuvântul „bucurie” apare de nenumărate ori și în felurite moduri în Scripturi, la fel ca și cuvântul „rușine”. În contextul mesajului lui Petru, preluat din Cartea lui Ioel, opoziția dintre rușine și bucurie constituie un paralelism, asemenea opozițiilor înțelepților și nebunilor sau grâului și neghinei. Rușinea și bucuria îi reprezintă, în contextul lui Ioel, pe cei care au untdelemnul, adică solia ploii târzii, în contrast cu cei care nu-l au. Numai când vezi acest detaliu poți ajunge la înțelesul mai adânc al cuvintelor: „Frații voștri care v-au urât, care v-au alungat din pricina Numelui Meu.” Acei frați sunt aceia care, în Spalding și Magan, paginile unu și doi, sunt „adventiștii nominali, ca Iuda”, care „ne vor trăda catolicilor”, „căci ne-au urât din pricina Sabatului, pentru că nu l-au putut combate”. Frații voștri care vă urăsc vă alungă din pricina mesajului despre Sabatul țării, „Moise de șapte ori”, care nu poate fi combătut. Ideea aici este că ești alungat în urma unei dispute doctrinare, a unei dezbateri, cum o numește Isaia, iar dezbaterea doctrinară este solia ploii târzii.

Joel calls that message “new wine,” and if you have that message, you have joy. If you do not have it, you awaken as the drunkards of Joel do to find that the new wine is cut off from your mouth. At that point you are prophetically “ashamed.” The class that has the oil, has joy and the class that has no oil is ashamed. The oil is also new wine, and it is associated with joy. This is why Isaiah says, “Hear the word of the Lord.” One class chooses to hear, and the other hearkens not to the sound of the trumpet. Isaiah specifically identifies the class who hear, when he states, “ye that tremble at his word.” The Lord gathers those who have been cast out over the message that arrived at 9/11, and at the Sunday law, He gathers Isaiah’s eunuchs, who are represented as dry trees. If they will take hold of the covenant, they will no longer be separated from God’s holy mountain.

Ioel numește acel mesaj „vin nou”, iar dacă ai acel mesaj, ai bucurie. Dacă nu-l ai, te trezești precum bețivii lui Ioel, ca să constați că vinul nou ți-a fost luat din gură. În acel moment ești, în mod profetic, „rușinat”. Clasa care are untdelemnul are bucurie, iar clasa care nu are untdelemn este rușinată. Untdelemnul este, de asemenea, vin nou și este asociat cu bucuria. De aceea spune Isaia: „Ascultați cuvântul Domnului.” O clasă alege să audă, iar cealaltă nu ia aminte la sunetul trâmbiței. Isaia identifică în mod specific clasa care aude, când spune: „Voi, cei ce tremurați la cuvântul Lui.” Domnul îi adună pe cei care au fost excluși din pricina mesajului care a sosit la 11 septembrie, iar la legea duminicală El îi adună pe famenii lui Isaia, care sunt reprezentați ca arbori uscați. Dacă vor îmbrățișa legământul, nu vor mai fi despărțiți de muntele sfânt al lui Dumnezeu.

A eunuch or a dry tree represent death. A eunuch cannot reproduce and a dry tree has no life. The promise is that if those Gentiles, or eleventh-hour workers will accept the covenant represented by Sabbath, they will have sons and daughters. First He gathers the outcasts of Israel, then lifts those outcasts up as an ensign and then gathers His other flock. The first and second gatherings represent the period from 9/11 unto the Sunday law when the Holy Spirit is sprinkling, and also the period from the Sunday law until Michael stands up and the latter rain is poured out without measure. In both periods the latter rain is a message, which if you have, brings joy, and if you don’t have, brings shame.

Un famen sau un pom uscat reprezintă moartea. Un famen nu poate procrea, iar un pom uscat este lipsit de viață. Promisiunea este că, dacă acei dintre Neamuri, sau lucrătorii din ceasul al unsprezecelea, vor accepta legământul pe care îl reprezintă Sabatul, vor avea fii și fiice. Mai întâi El îi adună pe izgoniții lui Israel, apoi pe acești izgoniți îi înalță ca un stindard și apoi Își adună cealaltă turmă. Prima și a doua adunare reprezintă perioada de la 11 septembrie până la legea duminicală, când Duhul Sfânt stropește, și, de asemenea, perioada de la legea duminicală până când Se ridică Mihail și ploaia târzie este turnată fără măsură. În ambele perioade, ploaia târzie este o solie care, dacă o ai, aduce bucurie, iar dacă nu o ai, aduce rușine.

The book of Matthew is divided into three lines, that represent the three angels of Revelation fourteen. Each of the three lines also contain fractals of the three angels. The second line from chapter eleven unto chapter twenty-two is the center, for it is the second angel, which is positioned between the first and third angels. The book of Matthew is itself a center line, when we consider chapters eleven through twenty-two in the context of Genesis and Revelation’s covenant chapters.

Evanghelia după Matei este împărțită în trei linii, care îi reprezintă pe cei trei îngeri din Apocalipsa, capitolul paisprezece. Fiecare dintre cele trei linii conține, de asemenea, fractali ai celor trei îngeri. A doua linie, de la capitolul unsprezece până la capitolul douăzeci și doi, constituie centrul, căci ea îl reprezintă pe al doilea înger, care este poziționat între primul și al treilea. Evanghelia după Matei este ea însăși o linie centrală, atunci când considerăm capitolele unsprezece până la douăzeci și doi în contextul capitolelor legământului din Geneza și Apocalipsa.

The center of the twelve covenant chapters is Matthew’s, and the center line of Matthew’s three lines is found in the same twelve chapters. The center of those twelve chapters is the sealing of the one hundred and forty-four thousand. That center point is represented by three verses, which align with the three center verses of Genesis and Revelation’s twelve covenant chapters.

Centrul celor douăsprezece capitole ale legământului este la Matei, iar axa centrală a celor trei linii ale lui Matei se află în aceleași douăsprezece capitole. Centrul acelor douăsprezece capitole este pecetluirea celor o sută patruzeci și patru de mii. Acel punct central este reprezentat de trei versete, care se aliniază cu cele trei versete centrale din cele douăsprezece capitole ale legământului din Geneza și Apocalipsa.

Peter is a the center point of the center point of the center point, and he represents the first and last Christian bride. That is the signature of Alpha and Omega. Palmoni also placed His signature upon Peter’s name change, when He designed the enigma of Peter’s name in English. Jesus spoke to Peter in Hebrew, and the conversation was recorded in Greek and thereafter put into English. In English, Palmoni named Peter by using the 16th letter of the English alphabet, followed by the 5th letter, that is followed by the 20th, that is followed by the 5th that is followed by the 18th, fully knowing that when He, as Palmoni created the name that would go from Hebrew, to Greek to English. He also designed that the English name would allow an enigma of multiplying those five letters in order to reach the number one hundred and forty-four thousand. Palmoni, who is also the first and the last, designed that the first of those five and last of the five English letters that make up the name Peter are the 16th and 18th letters, for the name Peter was to occur in Matthew 16:18.

Petru este punctul central al punctului central al punctului central, și el reprezintă mireasa creștină cea dintâi și cea de pe urmă. Aceasta este semnătura lui Alfa și Omega. Palmoni și-a pus semnătura Sa asupra schimbării numelui lui Petru, când a conceput enigma numelui lui Petru în limba engleză. Isus i-a vorbit lui Petru în ebraică, iar convorbirea a fost consemnată în greacă și apoi redată în engleză. În engleză, Palmoni l-a numit pe Peter folosind a șaisprezecea literă a alfabetului englez, urmată de a cincea, urmată de a douăzecea, urmată de a cincea, urmată de a optsprezecea, știind pe deplin că, atunci când El, ca Palmoni, a creat numele care avea să treacă din ebraică în greacă și apoi în engleză, a rânduit de asemenea ca numele englezesc să permită o enigmă a înmulțirii acelor cinci litere pentru a ajunge la numărul o sută patruzeci și patru de mii. Palmoni, care este de asemenea Cel dintâi și Cel de pe urmă, a rânduit ca prima dintre acele cinci și ultima dintre cele cinci litere englezești care alcătuiesc numele Peter să fie a șaisprezecea și a optsprezecea literă, căci numele Peter avea să apară în Matei 16:18.

With all of that about Peter, we still need to address the “golden ratio.” The golden ratio is represented by Matthew 16:18, for the ratio is 1.618. The golden ratio is associated with nature’s fractals, and when Palmoni locates Peter in Matthew 16:18, Palmoni is identifying that the prophetic key that is placed upon the shoulder of Eliakim in Isaiah 22:22, and the prophetic keys that are given to Peter and the church in the passage, includes prophetic fractals.

După toate acestea despre Petru, trebuie totuși să abordăm "raportul de aur". Raportul de aur este reprezentat de Matei 16:18, întrucât raportul este 1,618. Raportul de aur este asociat cu fractalii naturii, iar când Palmoni îl situează pe Petru la Matei 16:18, Palmoni identifică faptul că cheia profetică care este pusă pe umărul lui Eliakim în Isaia 22:22, precum și cheile profetice care îi sunt date lui Petru și Bisericii în pasajul respectiv, includ fractali profetici.

Caesarea Philippi at the third hour unto Caesarea Maritima at the ninth hour represents a fractal of the third hour when Christ was crucified until the ninth hour of Cornelius sending for Peter. The Pentecostal season from the third hour of the crucifixion until Peter in the temple at Pentecost at the ninth hour, is a fractal of the 1,260 days from the cross to Cornelius. The three times the Father spoke is a fractal of the three angels, as is the three times Jesus took only Peter, James and John. The prophetic information that is encoded into the verses where Peter illustrates the one hundred and forty-four thousand is as profound as any truth has ever been, and yet we have not yet placed Peter at Panium in Daniel eleven.

De la Cezareea lui Filip, la ceasul al treilea, până la Cezareea Maritimă, la ceasul al nouălea, reprezintă un fractal al ceasului al treilea, când Hristos a fost răstignit, până la ceasul al nouălea, când Corneliu a trimis după Petru. Perioada Cincizecimii, de la ceasul al treilea al răstignirii până la Petru în templu, la Cincizecime, la ceasul al nouălea, este un fractal al celor 1.260 de zile de la cruce până la Corneliu. Cele trei dăți când Tatăl a vorbit constituie un fractal al celor trei îngeri, la fel ca și cele trei dăți când Iisus i-a luat numai pe Petru, Iacov și Ioan. Informația profetică ce este codificată în versetele în care Petru îi ilustrează pe cei o sută patruzeci și patru de mii este la fel de profundă ca oricare adevăr care a existat vreodată, și totuși nu l-am plasat încă pe Petru la Panium în Daniel unsprezece.

We will continue this study in the next article.

Vom continua acest studiu în articolul următor.

> Peter, an apostle of Jesus Christ, to the strangers scattered throughout Pontus, Galatia, Cappadocia, Asia, and Bithynia, Elect according to the foreknowledge of God the Father, through sanctification of the Spirit, unto obedience and sprinkling of the blood of Jesus Christ: Grace unto you, and peace, be multiplied. Blessed be the God and Father of our Lord Jesus Christ, which according to his abundant mercy hath begotten us again unto a lively hope by the resurrection of Jesus Christ from the dead, To an inheritance incorruptible, and undefiled, and that fadeth not away, reserved in heaven for you, Who are kept by the power of God through faith unto salvation ready to be revealed in the last time.

> Petru, apostol al lui Isus Hristos, către străinii împrăștiați în Pont, Galatia, Cappadocia, Asia și Bitinia, aleși după preștiința lui Dumnezeu Tatăl, prin sfințirea Duhului, spre ascultare și stropirea cu sângele lui Isus Hristos: Harul și pacea să vă fie înmulțite. Binecuvântat să fie Dumnezeul și Tatăl Domnului nostru Isus Hristos, care, după marea Lui îndurare, ne-a născut din nou, spre o nădejde vie, prin învierea lui Isus Hristos din morți, spre o moștenire nepieritoare, neîntinată și neveștejitoare, păstrată în ceruri pentru voi, care sunteți păziți prin puterea lui Dumnezeu, prin credință, pentru mântuirea gata să fie descoperită în vremea de pe urmă.

> Wherein ye greatly rejoice, though now for a season, if need be, ye are in heaviness through manifold temptations: That the trial of your faith, being much more precious than of gold that perisheth, though it be tried with fire, might be found unto praise and honour and glory at the appearing of Jesus Christ: Whom having not seen, ye love; in whom, though now ye see him not, yet believing, ye rejoice with joy unspeakable and full of glory: Receiving the end of your faith, even the salvation of your souls.

> Întru aceasta vă bucurați mult, deși acum, pentru o vreme, dacă este cu trebuință, sunteți întristați prin felurite ispite, pentru ca încercarea credinței voastre, cu mult mai de preț decât aurul pieritor — deși acesta este lămurit prin foc — să se afle spre laudă și cinste și slavă la arătarea lui Iisus Hristos; pe Care, fără să-L fi văzut, Îl iubiți; întru Care, deși acum nu-L vedeți, totuși, crezând, vă bucurați cu o bucurie negrăită și plină de slavă, dobândind sfârșitul credinței voastre, mântuirea sufletelor voastre.

> Of which salvation the prophets have enquired and searched diligently, who prophesied of the grace that should come unto you: Searching what, or what manner of time the Spirit of Christ which was in them did signify, when it testified beforehand the sufferings of Christ, and the glory that should follow. Unto whom it was revealed, that not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.

> Despre această mântuire au cercetat și au căutat cu stăruință prorocii, care au prorocit despre harul ce avea să vină asupra voastră, cercetând în ce sau în ce fel de vreme arăta Duhul lui Hristos, care era în ei, când mărturisea mai dinainte patimile lui Hristos și slava care avea să urmeze. Lor li s-a descoperit că nu pentru ei înșiși, ci pentru noi slujeau cu aceste lucruri, care acum v-au fost vestite prin cei ce v-au propovăduit Evanghelia, prin Duhul Sfânt trimis din cer, lucruri în care îngerii doresc să privească.

> Wherefore gird up the loins of your mind, be sober, and hope to the end for the grace that is to be brought unto you at the revelation of Jesus Christ; As obedient children, not fashioning yourselves according to the former lusts in your ignorance: But as he which hath called you is holy, so be ye holy in all manner of conversation; Because it is written, Be ye holy; for I am holy.

> De aceea, încingeți-vă coapsele minții voastre, fiți treji și nădăjduiți până la capăt în harul care vă va fi adus la descoperirea lui Isus Hristos; ca niște copii ascultători, nu vă conformați poftelor de odinioară, din vremea neștiinței voastre; ci, după cum Cel ce v-a chemat este sfânt, fiți și voi sfinți în toată purtarea voastră, fiindcă este scris: „Fiți sfinți, căci Eu sunt sfânt.”

> And if ye call on the Father, who without respect of persons judgeth according to every man’s work, pass the time of your sojourning here in fear: Forasmuch as ye know that ye were not redeemed with corruptible things, as silver and gold, from your vain conversation received by tradition from your fathers; But with the precious blood of Christ, as of a lamb without blemish and without spot: Who verily was foreordained before the foundation of the world, but was manifest in these last times for you, Who by him do believe in God, that raised him up from the dead, and gave him glory; that your faith and hope might be in God. Seeing ye have purified your souls in obeying the truth through the Spirit unto unfeigned love of the brethren, see that ye love one another with a pure heart fervently: Being born again, not of corruptible seed, but of incorruptible, by the word of God, which liveth and abideth forever. For all flesh is as grass, and all the glory of man as the flower of grass. The grass withereth, and the flower thereof falleth away: But the word of the Lord endureth forever. And this is the word which by the gospel is preached unto you. 1 Peter 1:1–25.

> Și dacă Îl chemați pe Tatăl, care, fără părtinire, judecă după fapta fiecăruia, petreceți în frică vremea pribegiei voastre aici, știind că nu cu lucruri pieritoare, cu argint sau cu aur, ați fost răscumpărați din felul vostru deșert de viețuire, moștenit de la părinți; ci cu sângele scump al lui Hristos, ca al unui miel fără prihană și fără pată; El, într-adevăr, a fost rânduit mai înainte de întemeierea lumii, dar a fost arătat în vremurile din urmă pentru voi, care, prin El, credeți în Dumnezeu, Cel ce L-a înviat din morți și I-a dat slavă, pentru ca credința și nădejdea voastră să fie în Dumnezeu. De vreme ce v-ați curățit sufletele prin ascultarea de adevăr, prin Duhul, spre o dragoste neprefăcută de frați, iubiți-vă unii pe alții, cu înflăcărare, dintr-o inimă curată; fiind născuți din nou, nu din sămânță pieritoare, ci din nepieritoare, prin cuvântul lui Dumnezeu, care este viu și rămâne în veac. Căci orice trup este ca iarba și toată slava omului ca floarea ierbii. Iarba se usucă, iar floarea ei cade; dar cuvântul Domnului rămâne în veac. Și acesta este cuvântul care v-a fost vestit prin Evanghelie. 1 Petru 1:1-25.

Back to Articles