Article

# The Book of Daniel - Number Forty-Four

Cartea lui Daniel - Numărul patruzeci și patru

Unveiling the Lost Foundations: William Miller’s Prophetic Truths and the Last Days of Adventism

Dezvăluirea fundamentelor pierdute: Adevărurile profetice ale lui William Miller și zilele de pe urmă ale adventismului

Author

Jeff Pippenger

Published

January 8, 2024

Formats

PDF
Word

William Miller’s foundational truths were covered up over the four generations of Adventism. The restoration of those foundational truths are set forth in his second dream, and repeatedly identified in the Bible and Spirit of Prophecy as the work God’s last day people are to accomplish. Miller’s dream identifies that when the dirt brush man restores the jewels, they will shine ten times brighter than the sun.

Adevărurile de temelie ale lui William Miller au fost acoperite de-a lungul celor patru generații ale adventismului. Restaurarea acelor adevăruri de temelie este prezentată în al doilea său vis și este identificată în mod repetat în Biblie și în Spiritul Profeției drept lucrarea pe care poporul lui Dumnezeu din zilele de pe urmă trebuie să o împlinească. Visul lui Miller arată că, atunci când omul cu peria pentru murdărie le restaurează nestematele, ele vor avea o strălucire de zece ori mai mare decât a soarelui.

Miller’s framework was based upon recognizing the two desolating powers of paganism followed by papalism, and the apostle Paul’s testimony in chapter two of Thessalonians, provided Miller with the anchor for his framework. There Paul identifies that pagan Rome had restrained the papacy from rising to power, until pagan Rome was taken away. In 2 Thessalonians, Paul also provided the anchor for the framework of Future for America, when Paul identified that the “man of sin” in the chapter was also represented as the king that exalted himself, in Daniel chapter eleven, and verse thirty-six.

Cadrul lui Miller se întemeia pe recunoașterea celor două puteri pustiitoare: păgânismul, urmat de papalitate, iar mărturia apostolului Pavel din capitolul doi din Tesaloniceni i-a oferit lui Miller ancora pentru cadrul său. Acolo, Pavel arată că Roma păgână a împiedicat papalitatea să se ridice la putere, până când Roma păgână a fost înlăturată. În 2 Tesaloniceni, Pavel a oferit, de asemenea, ancora pentru cadrul de referință al Future for America, când a identificat că „omul păcatului” din capitol era, de asemenea, reprezentat ca regele care se înalță pe sine, în Daniel, capitolul unsprezece, versetul treizeci și șase.

It is essential to see that the increase of knowledge in the movement of both the first and third angels, was directly connected with Paul’s testimony in chapter two of Thessalonians. At the time of the end in 1798, and also in 1989, the book of Daniel was unsealed, thus initiating a three-step testing process. The testing process always produces two classes of worshippers in the history where the book of Daniel is unsealed. It is essential to see Paul’s writings in connection with the increase of knowledge at the time of the end, for it is in that very chapter where Paul warns that those who do not receive the “love of the truth,” will receive strong delusion from God. The strong delusion is what is brought upon the wicked in Daniel chapter twelve, who reject the increase of knowledge. In both histories the strong delusion is most directly referring to Adventism.

Este esențial să se înțeleagă că creșterea cunoștinței în cadrul mișcării atât a primului, cât și a celui de-al treilea înger a fost în mod direct legată de mărturia lui Pavel din capitolul al doilea din Tesaloniceni. La vremea sfârșitului, în 1798, și de asemenea în 1989, cartea lui Daniel a fost dezpecetluită, inițiind astfel un proces de testare în trei trepte. Procesul de testare produce întotdeauna două clase de închinători în istoria în care cartea lui Daniel este dezpecetluită. Este esențial să se înțeleagă scrierile lui Pavel în legătură cu creșterea cunoștinței la vremea sfârșitului, căci tocmai în acel capitol Pavel avertizează că cei care nu primesc „iubirea adevărului” vor primi de la Dumnezeu o puternică amăgire. Acea puternică amăgire este ceea ce se abate asupra celor răi în capitolul al doisprezecelea din Daniel, care resping creșterea cunoștinței. În ambele istorii, puternica amăgire se referă în mod cel mai direct la adventism.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> „Cel ce vede dincolo de suprafață, care citește inimile tuturor oamenilor, spune despre cei care au avut o mare lumină: ‘Nu sunt mâhniți și uimiți din pricina stării lor morale și spirituale.’ Da, și-au ales căile lor, iar sufletul lor își găsește plăcerea în urâciunile lor. Și Eu voi alege amăgirile lor și voi aduce peste ei temerile lor; fiindcă atunci când am chemat, nimeni n-a răspuns; când am vorbit, n-au auzit; ci au făcut rău înaintea ochilor Mei și au ales ceea ce nu Mi-a plăcut.’ ‘Dumnezeu le va trimite o puternică amăgire, ca să creadă o minciună,’ fiindcă ‘n-au primit dragostea adevărului, ca să fie mântuiți,’ ‘ci au găsit plăcere în nelegiuire.’ Isaia 66:3, 4; 2 Tesaloniceni 2:11, 10, 12.”

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’

> Învățătorul ceresc a întrebat: „Ce amăgire mai puternică poate înșela mintea decât pretenția că zidești pe temelia cea dreaptă și că Dumnezeu îți primește faptele, când, în realitate, înfăptuiești multe lucruri potrivit politicii lumești și păcătuiești împotriva lui Iehova? O, este o mare înșelăciune, o amăgire fascinantă, care pune stăpânire pe minți atunci când oamenii care au cunoscut cândva adevărul confundă forma evlaviei cu duhul și puterea ei; când își închipuie că sunt bogați și că s-au îmbogățit și că nu duc lipsă de nimic, pe când, în realitate, au nevoie de toate.”

> “God has not changed toward His faithful servants who are keeping their garments spotless. But many are crying, ‘Peace and safety,’ while sudden destruction is coming upon them. Unless there is thorough repentance, unless men humble their hearts by confession and receive the truth as it is in Jesus, they will never enter heaven. When purification shall take place in our ranks, we shall no longer rest at ease, boasting of being rich and increased with goods, in need of nothing.

> Dumnezeu nu S-a schimbat față de slujitorii Săi credincioși care își păstrează veșmintele fără pată. Dar mulți strigă: «Pace și siguranță», în timp ce o pieire năprasnică vine peste ei. Dacă nu are loc o pocăință deplină, dacă oamenii nu-și smeresc inimile prin mărturisire și nu primesc adevărul așa cum este în Isus, nu vor intra niciodată în cer. Când va avea loc curățirea în rândurile noastre, nu ne vom mai odihni în tihnă, lăudându-ne că suntem bogați și sporiți în bunuri, neavând nevoie de nimic.

> “Who can truthfully say: ‘Our gold is tried in the fire; our garments are unspotted by the world’? I saw our Instructor pointing to the garments of so-called righteousness. Stripping them off, He laid bare the defilement beneath. Then He said to me: ‘Can you not see how they have pretentiously covered up their defilement and rottenness of character? ‘How is the faithful city become an harlot!’ My Father’s house is made a house of merchandise, a place whence the divine presence and glory have departed! For this cause there is weakness, and strength is lacking.’” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> Cine poate spune cu adevăr: „Aurul nostru este lămurit în foc; veșmintele noastre sunt neîntinate de lume”? Am văzut pe Învățătorul nostru arătând spre veșmintele așa-numitei neprihăniri. Dezbrăcând aceste veșminte, El a scos la iveală întinarea ascunsă dedesubt. Apoi mi-a zis: „Nu vezi cum și-au acoperit în chip prefăcut întinarea și stricăciunea caracterului? «Cum a ajuns cetatea credincioasă o desfrânată!» Casa Tatălui Meu a fost făcută o casă de negustorie, un loc de unde prezența și slava divină s-au depărtat! Din această pricină este slăbiciune, iar tăria lipsește.” Mărturii, volumul 8, 249, 250.

Adventism was “the faithful city” when it proclaimed the Midnight Cry in 1844. By 1863, it began the process of rejecting the “foundations” that were established through the ministry of William Miller. When they began to set aside the foundational truths, thus covering them with counterfeit jewels and coins, they were building a new foundation. Those that began, carried out and continue that work, are represented in the writing of the Spirit of Prophecy as “those who have had great light.”

Adventismul era „cetatea credincioasă” când a proclamat Strigătul de la miezul nopții în 1844. Începând cu 1863, a inițiat procesul de respingere a „temeliilor” care fuseseră așezate prin slujirea lui William Miller. Când au început să dea la o parte adevărurile de temelie, acoperindu-le astfel cu nestemate și monede contrafăcute, ei zideau o nouă temelie. Cei care au început, au desfășurat și continuă acea lucrare sunt reprezentați în scrierile Spiritului Profetic drept „cei care au avut o mare lumină”.

The “great light” they once had, was represented in Miller’s dream as the jewels in the casket, which Miller placed upon a table in the center of his room, that shone brighter than “the sun.” In the passage just cited Sister White identifies, “those who have had great light,” but who “have chosen their own ways.”

„Marea lumină” pe care au avut-o odinioară era reprezentată, în visul lui Miller, de nestematele din casetă, pe care le-a așezat pe o masă în centrul camerei sale și care străluceau mai puternic decât „soarele”. În pasajul tocmai citat, Sora White îi identifică pe „aceia care au avut mare lumină”, dar care „și-au ales propriile căi”.

They chose a new way in 1863. She says it is “a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.”

Ei au ales o cale nouă în 1863. Ea spune că este "o amăgire fascinantă, care pune stăpânire pe minți atunci când oamenii care au cunoscut cândva adevărul confundă forma evlaviei cu duhul și puterea ei; când își închipuie că sunt bogați și s-au îmbogățit și nu au nevoie de nimic, în timp ce, în realitate, au nevoie de toate."

She is identifying the Laodicean condition, which she and her husband identified occurred in 1856. They were then tested for seven years, but failed the test in 1863, and began erecting the false foundation that brings the strong delusion of Paul’s warning message in Thessalonians. Paul’s warning in Thessalonians is an anchor for both the movement at the beginning and ending of Adventism, and aligns perfectly with Miller’s dream, which addresses both the beginning and ending of Adventism. His dream identifies that when the work of restoring the original jewels of truth is accomplished, those truths will shine ten times brighter than when they first shone at the Midnight Cry in the beginning of Adventism. How is it that Miller’s understanding shines any brighter now, than when he first recognized the truth?

Ea identifică starea laodiceană, pe care ea și soțul ei au recunoscut că s-a manifestat în 1856. Apoi au fost puși la încercare timp de șapte ani, dar nu au trecut încercarea în 1863 și au început să ridice temelia falsă care aduce puternica amăgire despre care avertizează Pavel în Tesaloniceni. Avertismentul lui Pavel din Tesaloniceni este o ancoră pentru mișcarea de la începutul și de la sfârșitul Adventismului și se armonizează perfect cu visul lui Miller, care abordează atât începutul, cât și sfârșitul Adventismului. Visul lui arată că, atunci când lucrarea de restaurare a pietrelor prețioase originare ale adevărului este înfăptuită, acele adevăruri vor străluci de zece ori mai strălucitor decât atunci când au strălucit pentru prima dată la Strigarea de la miezul nopții, la începutul Adventismului. Cum se face că înțelegerea lui Miller strălucește acum mai puternic decât atunci când a recunoscut pentru prima dată adevărul?

There are several truths represented upon the two sacred charts of Habakkuk chapter two. Those truths were represented in Miller’s dream as jewels that would ultimately be restored in the last days, just before the Midnight Cry. The counterfeit jewels that are carried out of the window in Miller’s dream represent both the false doctrines that were brought into Adventism to create a false foundation, and also to hide the true foundation; but they also represent those who refuse to turn loose of the false doctrines that make up the false foundation. “The daily” was the anchor for William Miller’s framework of truth that established the original foundation, and in the last days “the daily,” symbolizes not only paganism, as Miller correctly identified, but it is the symbol of the rebellion that produced the false foundation.

Pe cele două planșe sacre ale capitolului al doilea din Habacuc sunt reprezentate mai multe adevăruri. Aceste adevăruri au fost înfățișate în visul lui Miller ca nestemate care aveau să fie, în cele din urmă, restaurate în zilele de pe urmă, chiar înainte de Strigătul de la miezul nopții. Nestematele contrafăcute care sunt scoase pe fereastră în visul lui Miller reprezintă atât învățăturile false care au fost aduse în Adventism pentru a crea o temelie falsă, cât și pentru a ascunde adevărata temelie; dar ele îi reprezintă, de asemenea, pe aceia care refuză să renunțe la învățăturile false care alcătuiesc temelia falsă. „Necurmatul” a fost ancora cadrului de adevăr al lui William Miller, care a statornicit temelia originară, iar în zilele de pe urmă „necurmatul” simbolizează nu numai păgânismul, așa cum l-a identificat corect Miller, ci este simbolul răzvrătirii care a produs temelia falsă.

The Bible, the Spirit of Prophecy and history all testify that the judgment-hour cry of 1798 through 1844, was the proclamation of the message discovered and presented by William Miller. This is why the movement is called the Millerite movement. Logically to reject that movement, is to reject the light that was produced in 1798, that Daniel identified as an increase of knowledge.

Biblia, Duhul Profeției și istoria mărturisesc deopotrivă că strigătul ceasului judecății din perioada 1798–1844 a constat în proclamarea soliei descoperite și prezentate de William Miller. De aceea mișcarea se numește mișcarea millerită. În mod logic, a respinge acea mișcare înseamnă a respinge lumina care a apărut în 1798, pe care Daniel a identificat-o drept o creștere a cunoștinței.

Isaiah speaks of the drunkards of Ephraim, and identifies those drunkards as the scornful men that rule the people of Jerusalem. Isaiah identifies that they are not drunk with literal wine, they are drunk with spiritual wine. Spiritual wine in the Bible is either true or false doctrine, depending upon the context. The drunkards of Ephraim are drunk on false doctrine, which is the wine of Babylon, as represented by the whore of Tyre in chapter seventeen, of Revelation and by Belshazzar in his last night of partying.

Isaia vorbește despre bețivii lui Efraim și îi identifică pe acei bețivi drept bărbații batjocoritori care cârmuiesc poporul Ierusalimului. Isaia arată că nu sunt beți de vin propriu-zis, ci de vin duhovnicesc. În Biblie, vinul duhovnicesc poate desemna fie învățătură adevărată, fie învățătură falsă, în funcție de context. Bețivii lui Efraim sunt îmbătați cu învățătură falsă, care constituie vinul Babilonului, așa cum este reprezentat de desfrânata din Tir în capitolul șaptesprezece din Apocalipsă și de Belșațar în ultima lui noapte de petrecere.

Isaiah identified the effects of the spiritual drunkenness that comes upon the scornful men that rule the people of Jerusalem.

Isaia a identificat efectele beției spirituale care se abate asupra bărbaților batjocoritori ce cârmuiesc poporul Ierusalimului.

> Stay yourselves, and wonder; cry ye out, and cry: they are drunken, but not with wine; they stagger, but not with strong drink. For the Lord hath poured out upon you the spirit of deep sleep, and hath closed your eyes: the prophets and your rulers, the seers hath he covered. And the vision of all is become unto you as the words of a book that is sealed, which men deliver to one that is learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I cannot; for it is sealed: And the book is delivered to him that is not learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I am not learned. Wherefore the Lord said, Forasmuch as this people draw near me with their mouth, and with their lips do honour me, but have removed their heart far from me, and their fear toward me is taught by the precept of men: Therefore, behold, I will proceed to do a marvellous work among this people, even a marvellous work and a wonder: for the wisdom of their wise men shall perish, and the understanding of their prudent men shall be hid. Woe unto them that seek deep to hide their counsel from the Lord, and their works are in the dark, and they say, Who seeth us? and who knoweth us? Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay: for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it, He had no understanding? Isaiah 29:9–16.

> Opriți-vă și minunați-vă; strigați, da, strigați: sunt beți, dar nu de vin; se clatină, dar nu de băutură tare. Căci Domnul a turnat peste voi duhul somnului adânc și v-a închis ochii: pe prorocii și pe cârmuitorii voștri; pe văzători i-a acoperit. Și vedenia tuturor a ajuns pentru voi ca vorbele unei cărți pecetluite, pe care oamenii o dau unuia învățat, zicând: Citește aceasta, te rog; iar el zice: Nu pot, căci este pecetluită. Și cartea este dată unuia neînvățat, zicând: Citește aceasta, te rog; iar el zice: Nu sunt învățat. De aceea a zis Domnul: Pentru că poporul acesta se apropie de Mine cu gura și cu buzele Mă cinstesc, dar și-au depărtat inima de Mine, iar frica lor de Mine este învățată prin porunca oamenilor, de aceea, iată, voi face o lucrare minunată în mijlocul acestui popor, o lucrare minunată și o minune: căci înțelepciunea înțelepților lui va pieri și priceperea celor chibzuiți ai lui va fi ascunsă. Vai de cei ce se silesc să-și ascundă adânc sfatul de Domnul, ale căror lucrări sunt în întuneric, și zic: Cine ne vede? și cine ne cunoaște? Cu adevărat, răsturnarea voastră a lucrurilor va fi socotită ca lutul olarului: oare va spune lucrarea despre cel ce a făcut-o: Nu m-a făcut el? sau va spune lucrul întocmit despre cel ce l-a întocmit: N-are el pricepere? Isaia 29:9-16.

Sister White quotes these verses and then adds:

Sora White citează aceste versete și apoi adaugă:

> “Every word of this will be fulfilled. There are those who do not humble their hearts before God, and who will not walk uprightly. They hide their true purposes, and keep in fellowship with the fallen angel, who loveth and maketh a lie. The enemy puts his spirit upon the men whom he can use to deceive those who are partially in the dark. Some are becoming imbued with the darkness that prevails, and are setting the truth aside for error. The day pointed out by prophecy is come. Jesus Christ is not understood. Jesus Christ is to them a fable. At this stage of the earth’s history, many act like drunken men. ‘Stay yourselves, and wonder; cry ye out, and cry; they are drunken, but not with wine; they stagger, but not with strong drink. For the Lord hath poured out upon you the spirit of deep sleep, and hath closed your eyes. The prophets and your rulers, the seers hath he covered.’ A spiritual drunkenness is upon many who suppose they are the people who shall be exalted. Their religious faith is just as is represented in this Scripture. Under its influence, they cannot walk straight. They make crooked paths in their course of action. One and then another, they reel to and fro. They are looked upon by the Lord with great pity. The way of truth they have not known. They are scientific schemers, and those who could and should have helped, because of a clear spiritual eyesight, are themselves deceived, and are sustaining an evil work.

> Fiecare cuvânt din aceasta se va împlini. Sunt unii care nu-și smeresc inimile înaintea lui Dumnezeu și care nu vor umbla drept. Își ascund adevăratele scopuri și rămân în părtășie cu îngerul căzut, care iubește și lucrează minciuna. Vrăjmașul își pune duhul asupra oamenilor pe care îi poate folosi spre a-i amăgi pe cei care sunt parțial în întuneric. Unii se pătrund de întunericul care predomină și pun adevărul deoparte pentru eroare. Ziua arătată de profeție a sosit. Isus Hristos nu este înțeles. Pentru ei, Isus Hristos este o fabulă. În acest stadiu al istoriei pământului, mulți se poartă ca niște oameni beți. 'Opriți-vă și mirați-vă; strigați și strigați; sunt beți, dar nu de vin; se clatină, dar nu de băutură tare. Căci Domnul a turnat peste voi duhul unui somn adânc și v-a închis ochii. Pe profeți și pe conducătorii voștri, pe văzători, i-a acoperit.' O beție spirituală s-a abătut asupra multora care socotesc că ei sunt poporul care va fi înălțat. Credința lor religioasă este întocmai cum este reprezentată în această Scriptură. Sub influența ei, nu pot umbla drept. Își fac cărări strâmbe în umblarea lor. Când unul, când altul, se clatină încoace și încolo. Sunt priviți de Domnul cu mare milă. Calea adevărului n-au cunoscut-o. Ei sunt uneltitori științifici, iar cei care ar fi putut și ar fi trebuit să ajute, datorită unei vederi spirituale limpezi, sunt ei înșiși înșelați și susțin o lucrare rea.

> “The developments of these last days will soon become decided. When these spiritualistic deceptions are revealed to be what they really are,—the secret workings of evil spirits,—those who have acted a part in them will become as men who have lost their minds.

> Evoluțiile acestor zile din urmă vor deveni curând hotărâtoare. Când aceste înșelăciuni spiritiste vor fi date pe față ca fiind ceea ce sunt în realitate — lucrările tainice ale duhurilor rele —, cei care au fost părtași la ele vor ajunge asemenea unor oameni care și-au pierdut mințile.

> “‘Wherefore the Lord saith, Forasmuch as this people draw near me with their mouth, and with their lips do honor me, but have removed their hearts far from me, and their fear toward me is taught by the precept of men therefore, behold I will proceed to do a marvelous work among this people, even a marvelous work and a wonder for the wisdom of their wise men shall perish, and the understanding of their prudent men shall be hid. Woe unto them that seek deep to hide their counsel from the Lord, and their works are in the dark, and they say, who seeth us, and who knoweth us? Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay; for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it. He had no understanding?’

> „De aceea zice Domnul: Fiindcă poporul acesta se apropie de Mine cu gura și Mă cinstește cu buzele, dar și-a depărtat inima de la Mine, iar frica lor de Mine este învățată după poruncă omenească, iată, voi purcede să fac o lucrare minunată în mijlocul acestui popor, o lucrare minunată și o minune; căci înțelepciunea înțelepților lui va pieri și priceperea oamenilor lui chibzuiți va fi ascunsă. Vai de cei ce se silesc să-și ascundă adânc sfatul de Domnul, ale căror fapte sunt în întuneric, și care zic: Cine ne vede și cine ne cunoaște? Cu adevărat, răsturnarea voastră a lucrurilor va fi socotită ca lutul olarului; căci va zice oare lucrarea despre cel ce a făcut-o: Nu m-a făcut? sau va zice oare lucrul plăsmuit despre cel ce l-a plăsmuit: N-a avut înțelegere?”

> “It is presented to me that in our experience we have been and are meeting this very condition of things. Men who have had great light and wonderful privileges have taken the word of leaders who think themselves wise, who have been greatly favored and blessed by the Lord, but who have taken themselves out of the hands of God and placed themselves in the ranks of the enemy. The world is to be flooded with specious fallacies. One human mind, accepting these fallacies, will work upon other human minds, who have been turning the precious evidence of God’s truth into a lie. These men will be deceived by fallen angels, when they should have stood as faithful guardians, watching for souls, as they that must give an account. They have laid down the weapons of their warfare, and have given heed to seducing spirits. They make of no effect the counsel of God and set aside his warnings and reproofs, and are positively on Satan’s side, giving heed to seducing spirits and doctrines of devils.

> Mi s-a arătat că, în experiența noastră, am întâlnit și întâlnim tocmai această stare de lucruri. Oameni care au avut multă lumină și privilegii minunate au luat de bun cuvântul conducătorilor care se cred înțelepți, care au fost mult favorizați și binecuvântați de Domnul, dar care s-au smuls din mâinile lui Dumnezeu și s-au așezat în rândurile vrăjmașului. Lumea urmează să fie inundată de sofisme specioase. O minte omenească, primind aceste sofisme, va lucra asupra altor minți omenești, care au prefăcut prețioasele dovezi ale adevărului lui Dumnezeu într-o minciună. Acești oameni vor fi amăgiți de îngeri căzuți, când ar fi trebuit să stea ca păzitori credincioși, vegheând pentru suflete, ca unii care trebuie să dea socoteală. Ei și-au depus armele luptei lor și au dat ascultare duhurilor amăgitoare. Ei zădărnicesc sfatul lui Dumnezeu și dau la o parte avertismentele și mustrările lui, și sunt în mod hotărât de partea lui Satana, dând ascultare duhurilor amăgitoare și învățăturilor demonilor.

> “Spiritual drunkenness is now upon men who ought not to be staggering as men under the influence of strong drink. Crimes and irregularities, fraud, deceit, and unfair dealing fill the world, in accordance with the teaching of the leader who rebelled in the heavenly courts.

> Beția spirituală stăpânește acum peste oameni care n-ar trebui să se clatine asemenea celor aflați sub influența băuturii tari. Crimele și neorânduielile, frauda, înșelăciunea și practicile nedrepte umplu lumea, potrivit învățăturii conducătorului care s-a răzvrătit în curțile cerești.

> “History is to be repeated. I could specify what will be in the near future, but the time is not yet. The forms of the dead will appear, through the cunning device of Satan, and many will link up with the one who loveth and maketh a lie. I warn our people that right among us some will turn away from the faith, and give heed to seducing spirits and doctrines of devils, and by them the truth will be evil spoken of.” Battle Creek Letters, 123–125.

> Istoria urmează să se repete. Aș putea preciza ce va fi în viitorul apropiat, dar vremea încă n-a venit. Înfățișările celor morți vor apărea, prin mașinațiunea vicleană a lui Satana, și mulți se vor uni cu cel ce iubește și face minciuna. Avertizez poporul nostru că, chiar în mijlocul nostru, unii se vor depărta de la credință și vor lua aminte la duhuri amăgitoare și la învățăturile demonilor, și, prin aceștia, adevărul va fi defăimat. Battle Creek Letters, 123-125.

All the prophets, including Isaiah and Sister White are identifying the last days. In these days the leaders of Adventism “are positively on Satan’s side, giving heed to seducing spirits and doctrines of devils.” Sister White sets forth a prediction when she says, “When these spiritualistic deceptions are revealed to be what they really are,—the secret workings of evil spirits,—those who have acted a part in them will become as men who have lost their minds.” The leadership of Adventism will become as men who have lost their minds, at the point in the history of the last days when their drunkenness is revealed to be “the secret workings of evil spirits.”

Toți profeții, inclusiv Isaia și Sora White, identifică zilele de pe urmă. În aceste zile, liderii Adventismului „se află în mod categoric de partea lui Satana, dând ascultare duhurilor amăgitoare și învățăturilor demonilor.” Sora White enunță o predicție când spune: „Când aceste amăgiri spiritiste sunt descoperite ca fiind ceea ce sunt în realitate — lucrările ascunse ale duhurilor rele — cei care au luat parte la ele vor deveni ca niște oameni care și-au pierdut mințile.” Conducerea Adventismului va deveni ca niște oameni care și-au pierdut mințile, în momentul din istoria zilelor de pe urmă când beția lor este descoperită ca fiind „lucrările ascunse ale duhurilor rele.”

There is an unsealing of the work of the scornful men that rule the people in Jerusalem in the last days. That unsealing was illustrated in Miller’s dream, when Miller prayed and then there was a door opened. It takes place just before he closed his eyes for a moment, identifying the very end of the sealing process of the one hundred and forty-four thousand. The opening of a door identifies a change of dispensations, and at that point the Laodicean movement of the third angel transitions into the Philadelphian movement of the third angel.

Are loc o dezpecetluire a lucrării oamenilor batjocoritori care stăpânesc poporul din Ierusalim în zilele de pe urmă. Acea dezpecetluire a fost ilustrată în visul lui Miller, când Miller s-a rugat și apoi s-a deschis o ușă. Ea are loc chiar înainte ca el să-și închidă ochii pentru o clipă, identificând chiar sfârșitul procesului de sigilare al celor o sută patruzeci și patru de mii. Deschiderea unei uși identifică o schimbare de dispensațiuni, iar în acel punct mișcarea laodiceană a îngerului al treilea trece în mișcarea filadelfiană a îngerului al treilea.

In the passage in Isaiah, there is a summary of the evil work of the drunkards of Ephraim, who are the men who “should have stood as faithful guardians.” The summary is expressed as, “‘Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay; for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it. He had no understanding?’”

În pasajul din Isaia se găsește un rezumat al lucrării rele a bețivilor lui Efraim, care sunt bărbații ce „ar fi trebuit să stea ca păzitori credincioși”. Rezumatul este exprimat astfel: „Cu adevărat răsturnarea lucrurilor voastre va fi socotită ca lutul olarului; căci va zice oare lucrarea despre cel ce a făcut-o: El nu m-a făcut? sau va zice lucrul întocmit despre cel ce l-a întocmit: El n-are înțelegere?”

Miller’s identification of “the daily,” as either the religion of paganism or pagan Rome is ultimately a symbol of Satan, for Satan and pagan Rome are both represented as the dragon.

Potrivit identificării lui Miller, «necurmatul», fie ca religia păgânismului, fie ca Roma păgână, este, în ultimă instanță, un simbol al lui Satana, căci atât Satana, cât și Roma păgână sunt reprezentați prin simbolul balaurului.

> “Thus while the dragon, primarily, represents Satan, it is, in a secondary sense, a symbol of pagan Rome.” The Great Controversy, 439.

> Astfel, deși balaurul, în primul rând, îl reprezintă pe Satana, el este, într-un sens secundar, un simbol al Romei păgâne. Tragedia veacurilor, 439.

Speaking of the men who rule Jerusalem in the last days, Sister White states: “Some are becoming imbued with the darkness that prevails, and are setting the truth aside for error. The day pointed out by prophecy is come. Jesus Christ is not understood. Jesus Christ is to them a fable.” In 1901, a leader of Adventism from Germany began to introduce apostate Protestantism’s false view of “the daily” in the book of Daniel. That view identifies that “the daily” represents Christ’s sanctuary work, or some variation of that thought. I say some variation for there have been different emphasis placed upon the falsehood through the history that followed 1901, but those false views always manifest a conclusion that “the daily” represents some type of Christ’s work.

Vorbind despre bărbații care cârmuiesc Ierusalimul în zilele de pe urmă, Sora White afirmă: „Unii ajung să fie pătrunși de întunericul care predomină și dau la o parte adevărul în favoarea rătăcirii. Ziua indicată de profeție a venit. Isus Hristos nu este înțeles. Isus Hristos este pentru ei un basm.” În 1901, un conducător al Adventismului din Germania a început să introducă interpretarea falsă a protestantismului apostat cu privire la „the daily” din cartea lui Daniel. Acea interpretare susține că „the daily” reprezintă lucrarea lui Hristos în sanctuar, sau o variație a acestei idei. Spun „o variație”, deoarece, de-a lungul istoriei de după 1901, s-au pus accente diferite asupra acestei falsități, dar acele concepții false ajung întotdeauna la concluzia că „the daily” reprezintă o anumită formă a lucrării lui Hristos.

The jewel that was the doctrine of “the daily,” which Miller identified as a satanic symbol, in the Adventism of the last days, is a symbol of Christ. When introduced in 1901, very few accepted the view that “the daily” was a symbol of Christ, and not a symbol of Satan, but by the 1930’s the jewel of the doctrine of “the daily,” which Miller had dug out of the vein of truth found in 2 Thessalonians, chapter two, was rejected as had the “seven times” of Leviticus twenty-six been rejected in 1863. Somewhere in the history of 1863 unto the 1930’s Adventism had changed leaders, without recognizing it.

În adventismul zilelor de pe urmă, nestemata care era doctrina „necurmatului”, pe care Miller îl identificase ca simbol satanic, este un simbol al lui Hristos. Când această interpretare a fost introdusă în 1901, foarte puțini au acceptat concepția potrivit căreia „necurmatul” era un simbol al lui Hristos, și nu un simbol al Satanei, dar până în anii 1930 nestemata doctrinei „necurmatului”, pe care Miller o extrasese din filonul de adevăr aflat în 2 Tesaloniceni, capitolul doi, a fost respinsă, întocmai cum fuseseră respinse în 1863 „de șapte ori” din Leviticul douăzeci și șase. Cândva, între 1863 și anii 1930, adventismul își schimbase conducătorii, fără a recunoaște aceasta.

> “Brethren, I see your peril, and again I ask, Do you who err make any effort to correct the wrong? Souls may be stumbling along, walking in darkness, because you have not made straight paths for your feet. If you are in positions of trust, I appeal the more earnestly to you, for your own souls’ sake and for the sake of those who look to you as guides, repent before God for every mistake made, and confess your error.

> Fraților, văd primejdia în care vă aflați și din nou vă întreb: voi, cei ce rătăciți, depuneți vreun efort să îndreptați răul? Suflete se pot poticni, umblând în întuneric, pentru că nu ați făcut cărări drepte pentru picioarele voastre. Dacă vă aflați în poziții de răspundere, vă adresez cu atât mai stăruitor un apel: pentru sufletele voastre și pentru cei ce privesc la voi ca la niște călăuze, pocăiți-vă înaintea lui Dumnezeu pentru fiecare greșeală săvârșită și mărturisiți-vă greșeala.

> “If you indulge stubbornness of heart, and through pride and self-righteousness do not confess your faults, you will be left subject to Satan’s temptations. If when the Lord reveals your errors you do not repent or make confession, his providence will bring you over the ground again and again. You will be left to make mistakes of a similar character, you will continue to lack wisdom, and will call sin righteousness, and righteousness sin. The multitude of deceptions that will prevail in these last days will encircle you, and you will change leaders, and not know that you have done so.” Review and Herald, December 16, 1890.

> Dacă îngădui îndărătnicia inimii și, prin mândrie și neprihănire de sine, nu-ți mărturisești greșelile, vei fi lăsat supus ispitelor lui Satana. Dacă, atunci când Domnul îți descoperă greșelile, nici nu te pocăiești, nici nu faci mărturisire, providența Sa te va aduce din nou și din nou pe același teren. Vei fi lăsat să faci greșeli de aceeași natură, vei continua să duci lipsă de înțelepciune și vei numi păcatul neprihănire, iar neprihănirea păcat. Mulțimea amăgirilor care vor predomina în aceste zile din urmă te va înconjura și îți vei schimba conducătorii, fără să știi că ai făcut-o. Review and Herald, 16 decembrie 1890.

The scornful men that rule over the people of Jerusalem, who are men “in positions of trust,” will “call sin righteousness and righteousness sin,” and “Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay; for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it. He had no understanding?’” In the progressive rebellion over the four generations of Adventism, those who are positions of trust change leaders, and don’t know it. They do not know it, for they progressively and consistently rejected evidence of their errors. In that progressive rebellion “the wisdom of their wise men shall perish, and the understanding of their prudent men shall be hid.”

Oamenii batjocoritori care cârmuiesc poporul Ierusalimului, oameni „în dregătorii de încredere”, vor „numi păcatul neprihănire și neprihănirea păcat”, iar „cu adevărat răsturnarea lucrurilor voastre va fi socotită ca lutul olarului; căci oare lucrarea va zice despre cel ce a făcut-o: Nu m-a făcut el? sau oare lucrul întocmit va zice despre cel ce l-a întocmit: N-a avut pricepere?” În răzvrătirea progresivă de-a lungul celor patru generații ale adventismului, cei aflați în dregătorii de încredere își schimbă conducătorii și nu știu aceasta. Ei nu știu aceasta, căci au respins în mod progresiv și consecvent dovezile greșelilor lor. În acea răzvrătire progresivă „înțelepciunea înțelepților lor va pieri și priceperea oamenilor lor chibzuiți va fi ascunsă.”

They will turn things upside down, and call sin righteousness and righteousness sin. The symbol of this rebellion is the doctrine of “the daily,” which for Miller was a satanic symbol, and which Adventism today identifies as a symbol of Christ. What once was the anchor that established the framework of William Miller’s prophetic applications, is now become a symbol of the drunkenness of the scornful men that rule over the people of Jerusalem. The symbolism associated with “the daily,” in the book of Daniel shone bright as the sun when recognized in Miller’s casket at the beginning of Adventism, but in the last days that truth shines ten times brighter, for the number ten is a symbol of a test, and for ancient Israel the tenth test was the final test.

Vor întoarce lucrurile pe dos și vor numi păcatul dreptate, iar dreptatea păcat. Simbolul acestei răzvrătiri este doctrina „necurmatului”, care pentru Miller era un simbol satanic, iar pe care Adventismul de astăzi o identifică drept un simbol al lui Hristos. Ceea ce odinioară a fost ancora care a statornicit cadrul aplicațiilor profetice ale lui William Miller a ajuns acum să fie un simbol al beției bărbaților batjocoritori care stăpânesc peste poporul Ierusalimului. Simbolismul asociat cu „necurmatul”, în cartea lui Daniel, a strălucit ca soarele când a fost recunoscut în caseta cu bijuterii a lui Miller, la începutul Adventismului, dar în zilele din urmă acel adevăr strălucește de zece ori mai puternic, fiindcă numărul zece este un simbol al unei încercări, iar pentru Israelul din vechime a zecea încercare a fost încercarea finală.

Modern Pharisees have “attributed” “the works of Christ” “to satanic agencies” identifying paganism as “the holy power of God.”

Fariseii moderni au „atribuit” „lucrările lui Hristos” „agențiilor satanice”, identificând păgânismul drept „puterea sfântă a lui Dumnezeu”.

> “The Pharisees sinned against the Holy Ghost. Their talent of speech was used to abuse the world’s Redeemer, and the recording angel wrote their words in the books of heaven. They attributed to satanic agencies the holy power of God, manifested in the works of Christ. They could not evade His wonderful works, or attribute them to natural causes, so they said, ‘They are the works of the devil.’ In unbelief they spoke of the Son of God as a human being. The works of healing done before them, works which no man had done or could do, were a manifestation of the power of God, but they charged Christ with being in league with hell. Stubborn, sullen, ironhearted, they determined to close their eyes to all evidence, and thus they committed the unpardonable sin.” Manuscript Releases, volume 4, 360.

> Fariseii au păcătuit împotriva Duhului Sfânt. Darul vorbirii pe care îl aveau a fost folosit pentru a-L batjocori pe Răscumpărătorul lumii, iar îngerul consemnator le-a înscris cuvintele în cărțile cerului. Au atribuit forțelor satanice puterea sfântă a lui Dumnezeu, manifestată în lucrările lui Hristos. Nu puteau ocoli lucrările Lui minunate, nici să le atribuie unor cauze naturale, așa că au spus: «Sunt lucrările diavolului». În necredință au vorbit despre Fiul lui Dumnezeu ca despre un om. Lucrările de vindecare săvârșite înaintea lor, lucrări pe care niciun om nu le făcuse și nu le putea face, erau o manifestare a puterii lui Dumnezeu, dar L-au acuzat pe Hristos că este în complicitate cu iadul. Încăpățânați, posomorâți, cu inima de fier, au hotărât să-și închidă ochii la toate dovezile și astfel au săvârșit păcatul de neiertat. Manuscript Releases, volumul 4, 360.

We will continue our consideration of the increase of knowledge, that was unsealed in the movement of the first angel, in the next article.

Vom continua considerarea sporirii cunoștinței, care a fost desigilată în mișcarea primului înger, în articolul următor.

Back to Articles