Article

# The Book of Daniel - Number Forty-One

Cartea lui Daniel - Numărul patruzeci și unu

Paul’s Prophetic Ministry: Connecting Ancient Israel to Spiritual Israel

Lucrarea profetică a lui Pavel: punând în legătură Israelul din vechime cu Israelul spiritual

Author

Jeff Pippenger

Published

January 5, 2024

Formats

PDF
Word

The apostle Paul was the connecting link between ancient Israel and spiritual Israel, for his ministry, his name, his personal circumstances and his prophetic work all testify to this truth. He identified himself as the least of the apostles, for he had persecuted God’s people.

Apostolul Pavel a fost veriga de legătură între Israelul din vechime și Israelul spiritual, căci slujirea sa, numele său, circumstanțele sale personale și lucrarea sa profetică toate dau mărturie despre acest adevăr. El s-a socotit pe sine cel mai neînsemnat dintre apostoli, căci prigonise poporul lui Dumnezeu.

> For I am the least of the apostles, that am not meet to be called an apostle, because I persecuted the church of God. 1 Corinthians 15:19.

> Căci eu sunt cel mai neînsemnat dintre apostoli; nu sunt vrednic să fiu numit apostol, fiindcă am prigonit Biserica lui Dumnezeu. 1 Corinteni 15:19.

The name he was given at conversion was Paul, which means small or little, for he was the least of the apostles. Yet his original name was Saul, which means “selected”.

Numele care i-a fost dat la convertire a fost Pavel, care înseamnă mic sau mărunt, căci el era cel mai mic dintre apostoli. Însă numele său inițial era Saul, care înseamnă „ales”.

> Then Ananias answered, Lord, I have heard by many of this man, how much evil he hath done to thy saints at Jerusalem: And here he hath authority from the chief priests to bind all that call on thy name. But the Lord said unto him, Go thy way: for he is a chosen vessel unto me, to bear my name before the Gentiles, and kings, and the children of Israel, Acts 9:13–15.

> Atunci Anania a răspuns: Doamne, am auzit de la mulți despre omul acesta, cât rău a făcut sfinților Tăi în Ierusalim; și aici are împuternicire de la arhiereii să-i lege pe toți cei ce cheamă Numele Tău. Dar Domnul i-a zis: Du-te, căci el Îmi este un vas ales, ca să poarte Numele Meu înaintea Neamurilor, și a împăraților, și a fiilor lui Israel, Faptele Apostolilor 9:13-15.

Saul was “a chosen vessel” to carry the gospel to the Gentiles, but he had to first be converted and humbled into Paul (small), for he was going to need to be powerful. Paul understood his strength was found in his smallness, or his weakness.

Saul era „un vas ales” să poarte Evanghelia către neamuri, dar mai întâi trebuia să se convertească și să se smerească, devenind Pavel (mic), căci urma să aibă nevoie să fie puternic. Pavel a înțeles că puterea sa se afla în micimea sa, sau în slăbiciunea sa.

> And lest I should be exalted above measure through the abundance of the revelations, there was given to me a thorn in the flesh, the messenger of Satan to buffet me, lest I should be exalted above measure. For this thing I besought the Lord thrice, that it might depart from me. And he said unto me, My grace is sufficient for thee: for my strength is made perfect in weakness. Most gladly therefore will I rather glory in my infirmities, that the power of Christ may rest upon me. Therefore I take pleasure in infirmities, in reproaches, in necessities, in persecutions, in distresses for Christ’s sake: for when I am weak, then am I strong. 2 Corinthians 12:7–10.

> Și, ca să nu mă înalț peste măsură din pricina belșugului descoperirilor, mi s-a dat un țepuș în trup: un trimis al Satanei, ca să mă pălmuiască, pentru ca să nu mă înalț peste măsură. Pentru aceasta L-am rugat pe Domnul de trei ori să se depărteze de la mine. Și El mi-a zis: Harul Meu îți este de ajuns; căci puterea Mea se desăvârșește în slăbiciune. De aceea, cu cea mai mare bucurie, mă voi lăuda mai degrabă în slăbiciunile mele, pentru ca puterea lui Hristos să se odihnească peste mine. De aceea mă bucur în slăbiciuni, în ocări, în nevoi, în prigoniri, în strâmtorări, pentru Hristos; căci, atunci când sunt slab, atunci sunt tare. 2 Corinteni 12:7-10.

Saul was “selected”, but in order for him to be strong he was made small (Paul). He was chosen to take the gospel to the Gentiles, but he had been selected in part because of his knowledge of the Old Testament.

Saul a fost „selectat”, dar, pentru ca el să fie puternic, a fost făcut mic (Pavel). El a fost ales să ducă Evanghelia la Neamuri, însă fusese selectat, în parte, datorită cunoștințelor sale despre Vechiul Testament.

> Especially because I know thee to be expert in all customs and questions which are among the Jews: wherefore I beseech thee to hear me patiently. My manner of life from my youth, which was at the first among mine own nation at Jerusalem, know all the Jews; Which knew me from the beginning, if they would testify, that after the most straitest sect of our religion I lived a Pharisee. Acts 26:3–5.

> Mai ales pentru că știu că ești deosebit de cunoscător în toate obiceiurile și chestiunile care sunt între iudei; de aceea te rog să mă asculți cu răbdare. Felul meu de viață din tinerețe, care de la început s-a desfășurat în mijlocul neamului meu la Ierusalim, îl cunosc toți iudeii; și, dacă ar voi să depună mărturie, aceia care m-au cunoscut de la început ar mărturisi că, după cea mai strictă partidă a religiei noastre, am trăit ca fariseu. Faptele Apostolilor 26:3-5.

Saul had been trained by Gamaliel, who was considered one of the greatest teachers of the Scriptures of the Old Testament.

Saul fusese instruit de Gamaliel, care era socotit unul dintre cei mai mari învățători ai Scripturilor Vechiului Testament.

> “The request was granted, and ‘Paul stood on the stairs, and beckoned with the hand unto the people.’ The gesture attracted their attention, while his bearing commanded respect. ‘And when there was made a great silence, he spake unto them in the Hebrew tongue, saying, Men, brethren, and fathers, hear ye my defense which I make now unto you.’ At the sound of the familiar Hebrew words, ‘they kept the more silence,’ and in the universal hush he continued: “‘I am verily a man which am a Jew, born in Tarsus, a city in Cilicia, yet brought up in this city at the feet of Gamaliel, and taught according to the perfect manner of the law of the fathers, and was zealous toward God, as ye all are this day.’ None could deny the apostle’s statements, as the facts that he referred to were well known to many who were still living in Jerusalem.” Acts of the Apostles, 408.

> Cererea a fost îngăduită, iar 'Pavel a stat pe trepte și a făcut semn cu mâna către popor.' Gestul le-a atras atenția, în timp ce ținuta lui impunea respect. 'Și, când s-a făcut o mare tăcere, le-a vorbit în limba ebraică, zicând: Bărbați, frați și părinți, ascultați apărarea pe care o fac acum înaintea voastră.' La auzul cuvintelor ebraice binecunoscute, 'au păstrat cu atât mai mult tăcerea', iar în tăcerea generală el a continuat: 'Eu sunt, într-adevăr, un om iudeu, născut în Tars, o cetate din Cilicia, dar crescut în cetatea aceasta la picioarele lui Gamaliel și instruit după rânduiala desăvârșită a legii părinților și eram plin de râvnă pentru Dumnezeu, așa cum sunteți toți astăzi.' Nimeni nu putea tăgădui afirmațiile apostolului, deoarece faptele la care se referea erau bine cunoscute de mulți care încă trăiau în Ierusalim. Faptele apostolilor, 408.

Saul had not been chosen at random, and one of the specific purposes of Paul’s ministry was to bridge the sacred history of literal Israel with the sacred history of spiritual Israel. In conjunction with this fact, he authored the majority of the New Testament. One chapter of his writings identifies the support for the framework of the first angels’ message and also for the framework of the third angels’ message. The passage is a monument in the history of Adventism that identifies the distinction between the wise and foolish in the beginning and ending of Adventism.

Saul nu a fost ales la întâmplare, iar unul dintre scopurile specifice ale slujirii lui Pavel a fost să facă legătura între istoria sacră a Israelului literal și istoria sacră a Israelului spiritual. În legătură cu acest fapt, el a scris majoritatea Noului Testament. Un capitol din scrierile sale identifică temeiul cadrului primei solii îngerești și, de asemenea, al cadrului celei de-a treia solii îngerești. Pasajul este un monument în istoria Adventismului care identifică distincția dintre cei înțelepți și cei neînțelepți la începutul și la încheierea Adventismului.

> Now we beseech you, brethren, by the coming of our Lord Jesus Christ, and by our gathering together unto him, That ye be not soon shaken in mind, or be troubled, neither by spirit, nor by word, nor by letter as from us, as that the day of Christ is at hand. Let no man deceive you by any means: for that day shall not come, except there come a falling away first, and that man of sin be revealed, the son of perdition; Who opposeth and exalteth himself above all that is called God, or that is worshipped; so that he as God sitteth in the temple of God, shewing himself that he is God. Remember ye not, that, when I was yet with you, I told you these things? And now ye know what withholdeth that he might be revealed in his time. For the mystery of iniquity doth already work: only he who now letteth will let, until he be taken out of the way. And then shall that Wicked be revealed, whom the Lord shall consume with the spirit of his mouth, and shall destroy with the brightness of his coming: Even him, whose coming is after the working of Satan with all power and signs and lying wonders, And with all deceivableness of unrighteousness in them that perish; because they received not the love of the truth, that they might be saved. And for this cause God shall send them strong delusion, that they should believe a lie: That they all might be damned who believed not the truth, but had pleasure in unrighteousness. 2 Thessalonians 2:1–12.

> Acum vă rugăm, fraților, prin venirea Domnului nostru Isus Hristos și prin adunarea noastră la El, să nu vă lăsați ușor clătinați în minte, nici să nu vă tulburați, nici prin duh, nici prin cuvânt, nici prin epistolă ca din partea noastră, ca și cum ziua lui Hristos ar fi de față. Nimeni să nu vă amăgească în vreun chip; căci ziua aceea nu va veni până nu va veni mai întâi apostazia și nu se va descoperi omul păcatului, fiul pierzării, cel ce se împotrivește și se înalță mai presus de tot ce se numește Dumnezeu sau este vrednic de închinare, încât el însuși se așază ca Dumnezeu în templul lui Dumnezeu, arătându-se pe sine că este Dumnezeu. Nu vă aduceți aminte că, pe când eram încă la voi, vă spuneam acestea? Și acum știți ce îl reține, pentru ca el să fie descoperit la vremea sa. Căci taina fărădelegii este deja în lucrare; numai că cel ce o reține acum o va face până când va fi înlăturat din cale. Și atunci se va descoperi nelegiuitul, pe care Domnul îl va nimici cu suflarea gurii Sale și îl va prăpădi cu arătarea venirii Sale; a cărui venire este după lucrarea Satanei, cu toată puterea și cu semne și minuni mincinoase, și cu toată înșelăciunea nelegiuirii în cei ce pier, pentru că n-au primit dragostea adevărului, ca să fie mântuiți. Și din această pricină Dumnezeu le trimite o lucrare de rătăcire puternică, pentru ca ei să creadă o minciună, pentru ca toți cei care n-au crezut adevărul, ci au găsit plăcere în nelegiuire, să fie osândiți. 2 Tesaloniceni 2:1-12.

The context of this passage is the consideration of when Christ would return the second time. Paul reminds the Thessalonians that he has already answered that concern previously when he stated, “Remember ye not, that, when I was yet with you, I told you these things?” Paul was attempting to prevent the brethren from being deceived upon the subject of “the coming of our Lord Jesus Christ, and by our gathering together unto him.”

Contextul acestui pasaj îl constituie chibzuirea asupra momentului când Hristos Se va întoarce a doua oară. Pavel le amintește tesalonicenilor că a răspuns deja anterior acestei chestiuni, când a spus: „Nu vă aduceți aminte că, pe când eram încă la voi, vă spuneam aceste lucruri?” Pavel căuta să-i împiedice pe frați să fie înșelați cu privire la „venirea Domnului nostru Iisus Hristos și la strângerea noastră laolaltă cu El”.

The historians identify that half of William Miller’s message was based upon his identification of the twenty-three hundred years of Daniel chapter eight, and verse fourteen. The other half of his message, that is sometimes not recognized, is his work of refuting the false teachings concerning the Second Coming of Christ.

Istoricii constată că jumătate din mesajul lui William Miller a fost întemeiată pe identificarea de către el a celor două mii trei sute de ani din Daniel, capitolul opt, versetul paisprezece. Cealaltă jumătate a mesajului său, care uneori nu este recunoscută, este lucrarea lui de refutare a învățăturilor false privitoare la A Doua Venire a lui Hristos.

Based upon the false Jesuit methodology there was (and still is) a prominent false teaching that William Miller consistently opposed. It was the false teaching that the Lord’s second coming was preceded by a thousand years of peace called the “temporal millennium” which Sister White also opposed.

Pe baza falsei metodologii iezuite a existat (și încă există) o învățătură falsă proeminentă, căreia William Miller i s-a opus în mod consecvent. Era învățătura falsă potrivit căreia a doua venire a Domnului era precedată de o mie de ani de pace, numită „mileniul temporal”, căreia i s-a opus, de asemenea, Sora White.

Miller’s work was also establishing the truth of the literal return of Christ, in opposition to the various false ideas concerning the millennium that were prevalent in his history. Paul is addressing the Second Coming in 2 Thessalonians, so the passage was part of Miller’s understanding of a literal Second Coming. The chapter was “Present Truth” for Miller.

Lucrarea lui Miller stabilea, de asemenea, adevărul revenirii literale a lui Hristos, în opoziție cu diversele idei false privitoare la mileniu care prevalau în vremea sa. Pavel abordează A Doua Venire în 2 Tesaloniceni, așadar pasajul făcea parte din înțelegerea lui Miller cu privire la caracterul literal al celei de-a Doua Veniri. Capitolul era „Adevăr Prezent” pentru Miller.

Paul identifies an important sequence of events connected with the Second Coming, and also provides the logic of why the Thessalonians should not expect the return of the Lord in their lifetime. Paul says, “Now we beseech you, brethren, by the coming of our Lord Jesus Christ, and by our gathering together unto him.” The word “beseech” means to interrogate. Paul is reasoning out the elements associated with the Second Coming and leading his audience through a type of interrogation, meant to produce analysis of his logic by his hearers.

Pavel identifică o succesiune importantă de evenimente legate de A Doua Venire și, de asemenea, oferă logica pentru care tesalonicenii nu ar trebui să se aștepte la întoarcerea Domnului în timpul vieții lor. Pavel spune: „Acum vă rugăm, fraților, prin venirea Domnului nostru Isus Hristos și prin adunarea noastră împreună la El.” Cuvântul „beseech” înseamnă a interoga. Pavel raționează asupra elementelor asociate cu A Doua Venire și își conduce auditoriul printr-un tip de interogare, menită să producă analiza logicii sale de către ascultători.

The structure of his logic is that before Christ returns a second time, the papacy must be identified and reign, and that before the papacy arrives in history there must be a falling away. The falling away was yet future, so the arrival of the papacy was even beyond that. So how could anyone be deceived into thinking Christ’s return was soon? He uses several symbols of the papacy in order to establish just who that power is that is revealed after the falling away. He calls the papacy the “man of sin,” that “wicked,” “the son of perdition” and the “mystery of iniquity.” Sister White is clear these are all symbols identifying the papacy.

Structura logicii sale este că, înainte ca Hristos să revină a doua oară, papalitatea trebuie să fie identificată și să domnească, iar înainte ca papalitatea să apară în istorie trebuie să aibă loc o apostazie. Apostazia era încă viitoare, așa că apariția papalității era cu atât mai îndepărtată. Atunci cum s-ar fi putut lăsa cineva amăgit crezând că revenirea lui Hristos era iminentă? El folosește mai multe simboluri ale papalității pentru a stabili cu exactitate care este acea putere descoperită după apostazie. El numește papalitatea „omul fărădelegii”, „Nelegiuitul”, „fiul pierzării” și „taina fărădelegii”. Sora White afirmă limpede că acestea sunt toate simboluri care identifică papalitatea.

> “But before the coming of Christ, important developments in the religious world, foretold in prophecy, were to take place. The apostle declared: ‘Be not soon shaken in mind, or be troubled, neither by spirit, nor by word, nor by letter as from us, as that the day of Christ is at hand. Let no man deceive you by any means: for that day shall not come, except there come a falling away first, and that man of sin be revealed, the son of perdition; who opposeth and exalteth himself above all that is called God, or that is worshiped; so that he as God sitteth in the temple of God, showing himself that he is God.’

> Dar, înainte de venirea lui Hristos, în lumea religioasă urmau să aibă loc evenimente importante, vestite prin profeție. Apostolul a declarat: "Să nu vă lăsați prea curând clătinați în minte, nici să nu vă tulburați, nici prin duh, nici prin cuvânt, nici prin vreo epistolă ca venind de la noi, ca și cum ziua lui Hristos ar fi aproape. Nimeni să nu vă înșele în niciun chip; căci ziua aceea nu va veni decât dacă va veni mai întâi lepădarea de credință și se va descoperi omul fărădelegii, fiul pierzării; care se împotrivește și se înalță mai presus de tot ce se numește Dumnezeu sau la care se aduce închinare, așa încât el, ca Dumnezeu, șade în templul lui Dumnezeu, arătându-se pe sine că este Dumnezeu."

> “Paul’s words were not to be misinterpreted. It was not to be taught that he, by special revelation, had warned the Thessalonians of the immediate coming of Christ. Such a position would cause confusion of faith; for disappointment often leads to unbelief. The apostle therefore cautioned the brethren to receive no such message as coming from him, and he proceeded to emphasize the fact that the papal power, so clearly described by the prophet Daniel, was yet to rise and wage war against God’s people. Until this power should have performed its deadly and blasphemous work, it would be in vain for the church to look for the coming of their Lord. ‘Remember ye not,’ Paul inquired, ‘that, when I was yet with you, I told you these things?’

> Cuvintele lui Pavel nu trebuiau să fie răstălmăcite. Nu trebuia să se învețe că el, printr-o revelație specială, îi avertizase pe tesaloniceni cu privire la venirea imediată a lui Hristos. O astfel de poziție ar pricinui tulburare a credinței; căci dezamăgirea duce adesea la necredință. Prin urmare, apostolul i-a avertizat pe frați să nu primească niciun astfel de mesaj drept venind de la el și a trecut să sublinieze faptul că puterea papală, atât de limpede descrisă de profetul Daniel, urma încă să se ridice și să poarte război împotriva poporului lui Dumnezeu. Până când această putere își va fi împlinit lucrarea ei ucigătoare și blasfemiatoare, va fi zadarnic pentru biserică să aștepte venirea Domnului lor. "Nu vă aduceți aminte", a întrebat Pavel, "că, pe când eram încă la voi, vă spuneam aceste lucruri?"

> “Terrible were the trials that were to beset the true church. Even at the time when the apostle was writing, the ‘mystery of iniquity’ had already begun to work. The developments that were to take place in the future were to be ‘after the working of Satan with all power and signs and lying wonders, and with all deceivableness of unrighteousness in them that perish.’

> Cumplite aveau să fie încercările care urmau să se abată asupra Bisericii adevărate. Chiar pe vremea când apostolul scria, „taina fărădelegii” începuse deja să lucreze. Dezvoltările ce urmau să se petreacă în viitor aveau să fie „după lucrarea Satanei, cu toată puterea și cu semne și minuni mincinoase, și cu toată amăgirea nelegiuirii în cei ce pier.”

> “Especially solemn is the apostle’s statement regarding those who should refuse to receive ‘the love of the truth.’ ‘For this cause,’ he declared of all who should deliberately reject the messages of truth, ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie: that they all might be damned who believed not the truth, but had pleasure in unrighteousness.’ Men cannot with impunity reject the warnings that God in mercy sends them. From those who persist in turning from these warnings, God withdraws His Spirit, leaving them to the deceptions that they love.” Acts of the Apostles, 265, 266.

> Deosebit de solemnă este afirmația apostolului cu privire la aceia care ar refuza să primească „dragostea adevărului”. „Pentru această pricină”, a declarat el despre toți cei care ar respinge în mod deliberat mesajele adevărului, „Dumnezeu le va trimite o puternică amăgire, ca să creadă o minciună: pentru ca toți cei ce n-au crezut adevărul, ci au găsit plăcere în nelegiuire, să fie osândiți.” Oamenii nu pot respinge nepedepsiți avertismentele pe care Dumnezeu, în îndurarea Sa, li le trimite. De la cei care stăruie să se abată de la aceste avertismente, Dumnezeu Își retrage Duhul Său, lăsându-i pradă amăgirilor pe care le iubesc. Faptele apostolilor, 265, 266.

Although Sister White directly identifies the “man of sin,” that “wicked,” “the son of perdition” and the “mystery of iniquity” from the passage of Paul, and calls it the “papal power,” she says more. She identifies that these symbols employed by Paul to identify the pope of Rome, was established from the book of Daniel, when she stated, “The apostle therefore cautioned the brethren to receive no such message as coming from him, and he proceeded to emphasize the fact that the papal power, so clearly described by the prophet Daniel, was yet to rise and wage war against God’s people. Until this power should have performed its deadly and blasphemous work, it would be in vain for the church to look for the coming of their Lord.” Paul was basing the portion of the message to the Thessalonians which identified the papacy upon Daniel chapter eleven, and verse thirty-six.

Deși Sora White identifică în mod direct „omul păcatului”, „cel nelegiuit”, „fiul pierzării” și „taina fărădelegii” din pasajul lui Pavel și o numește „puterea papală”, ea spune mai mult. Ea arată că aceste simboluri folosite de Pavel pentru a-l identifica pe papa de la Roma își au temeiul în cartea lui Daniel, când a afirmat: „Prin urmare, apostolul i-a avertizat pe frați să nu primească niciun astfel de mesaj ca venind de la el și a continuat să sublinieze faptul că puterea papală, descrisă atât de clar de profetul Daniel, avea încă să se ridice și să poarte război împotriva poporului lui Dumnezeu. Până când această putere își va fi împlinit lucrarea ei nimicitoare și blasfemiatoare, ar fi zadarnic ca biserica să aștepte venirea Domnului lor.” Pavel își întemeia porțiunea din mesajul către Tesaloniceni, care identifica papalitatea, pe Daniel, capitolul unsprezece, versetul treizeci și șase.

> And the king shall do according to his will; and he shall exalt himself, and magnify himself above every god, and shall speak marvellous things against the God of gods, and shall prosper till the indignation be accomplished: for that that is determined shall be done. Daniel 11:36.

> Și împăratul va face după voia sa; se va înălța și se va slăvi mai presus de orice dumnezeu și va rosti lucruri nemaiauzite împotriva Dumnezeului dumnezeilor și va propăși până ce mânia va fi împlinită: căci ceea ce este hotărât se va face. Daniel 11:36.

When Paul identifies the pope “Who opposeth and exalteth himself above all that is called God, or that is worshipped; so that he as God sitteth in the temple of God, shewing himself that he is God,” Paul was paraphrasing the prophet Daniel’s description of the “king” that did “according to his will,” and exalted “himself and” magnified “himself above every god.” The pope is the king that speaks “marvelous things against the God of gods”, and the pope is the power that would “prosper till the” first “indignation” would “be accomplished” in 1798.

Când Pavel îl identifică pe Papă drept "cel care se împotrivește și se înalță mai presus de tot ce se numește Dumnezeu sau este venerat, astfel încât el, ca Dumnezeu, se așază în templul lui Dumnezeu, arătând că el este Dumnezeu", Pavel parafrazează descrierea profetului Daniel despre "regele" care a făcut "după voia sa" și s-a înălțat "pe sine și" s-a mărit "pe sine mai presus de orice dumnezeu". Papa este regele care rostește "lucruri uimitoare împotriva Dumnezeului dumnezeilor", iar Papa este puterea care avea să "propășească până când" prima "mânie" avea să "fie împlinită" în 1798.

Daniel eleven, and verse thirty-six is absolutely essential to understand correctly if the increase of knowledge in 1989 is to be understood correctly. For this reason the false teaching that the king in the verse was France, as introduced by Uriah Smith, was introduced in the first generation of Adventism (1863 to 1888). Smith changed the text of verse thirty-six from “the” king (which is the papacy that was being described in the previous verses) to “a” king (any king) in order to ascribe to atheistic France the characteristics of Rome’s worship style, but that was just a jumping-off point to put forth his pet theory about Turkey being the king of the north in verse forty and onward.

Daniel, capitolul unsprezece, versetul treizeci și șase, este absolut esențial să fie înțeles corect dacă sporirea cunoștinței din anul 1989 urmează să fie înțeleasă corect. Din acest motiv, învățătura falsă potrivit căreia împăratul din verset era Franța, așa cum a fost propusă de Uriah Smith, a fost promovată în prima generație a adventismului (1863–1888). Smith a schimbat textul versetului treizeci și șase de la „împăratul” (care este papalitatea ce era descrisă în versetele anterioare) la „un împărat” (orice împărat), pentru a atribui Franței ateiste trăsăturile stilului de închinare al Romei, dar aceasta nu a fost decât un punct de plecare pentru a-și avansa teza predilectă potrivit căreia Turcia este împăratul de la miazănoapte în versetul patruzeci și în continuare.

Satan began early to obscure the fact that the king in the verse, is the papacy, and it is the apostle Paul who provides Daniel’s testimony with a second witness to this fact. Sister White provided the third witness.

Satana a început de timpuriu să ascundă faptul că împăratul din verset este papalitatea, iar apostolul Pavel este cel care asigură mărturiei lui Daniel un al doilea martor cu privire la acest fapt. Sora White a oferit al treilea martor.

Not only did Satan seek to obscure the truth about the king in the verse being the pope, but by misdirecting the truth contained in the verse, Satan also made obscure the significance of what the “indignation” in the verse represented. The papacy in the verse was to prosper until 1798 when it was delivered its deadly wound. 1798 is the end of the twenty-five hundred and twenty years of God’s indignation that was carried out against the northern kingdom of Israel, beginning in 723 BC.

Nu numai că Satana a căutat să întunece adevărul potrivit căruia regele din verset este Papa, ci, deturnând adevărul cuprins în verset, Satana a făcut, de asemenea, obscură semnificația a ceea ce reprezenta „mânia” din verset. Papalitatea la care se referă versetul urma să propășească până în 1798, când i-a fost dată rana de moarte. Anul 1798 marchează sfârșitul celor două mii cinci sute douăzeci de ani ai mâniei lui Dumnezeu, care a fost exercitată împotriva Regatului de Nord al lui Israel, începând din anul 723 î.Hr.

If Adventism had defended and upheld the “seven times,” in 1863, it would have been virtually impossible for Uriah Smith to get away with such foolishness about verse thirty-six, for the “indignation” would have been understood as representing God’s first indignation of “seven times,” thus having no connection whatsoever with France. The increase of knowledge in 1989 is supported by Paul in the passage, and for this reason the warning of Paul in the passage concerning those who do not receive the love of the truth, but receive strong delusion, do so through their rejection of the truths Paul presents in the passage. One of those truths is the correct identification of the king of the north in Daniel chapter eleven, verses forty through forty-five.

Dacă, în 1863, adventismul ar fi apărat și susținut «cele șapte vremuri», ar fi fost practic imposibil ca lui Uriah Smith să i se treacă cu vederea o asemenea inepție cu privire la versetul treizeci și șase, căci «mânia» ar fi fost înțeleasă ca reprezentând prima «mânie» a lui Dumnezeu de «șapte vremuri», neavând astfel nicio legătură cu Franța. Sporirea cunoștinței din 1989 este susținută de Pavel în pasaj, iar din acest motiv, cei vizați în avertizarea lui Pavel din pasaj, adică cei care nu primesc dragostea adevărului, ci primesc o amăgire puternică, fac aceasta prin respingerea adevărurilor pe care Pavel le prezintă în pasaj. Unul dintre acele adevăruri este identificarea corectă a împăratului de la miazănoapte în Daniel, capitolul unsprezece, versetele patruzeci până la patruzeci și cinci.

In the passage, after Paul identifies the pope of Rome, he identifies a sequence of events at the end of the world leading up to the Second Coming of Christ, which is the subject of the passage. He states, “then shall that Wicked be revealed.” That “wicked” is the pope, “whom the Lord shall consume with the spirit of his mouth, and shall destroy with the brightness of his coming.” Then Paul says “Even him, whose coming is after the working of Satan with all power and signs and lying wonders.” Jesus is the one “whose coming is after the working of Satan.”

În pasaj, după ce Pavel îl identifică pe Papa de la Roma, el descrie o succesiune de evenimente de la sfârșitul lumii care preced A Doua Venire a lui Hristos, aceasta fiind tema pasajului. El afirmă: „atunci va fi descoperit acel Nelegiuit”. Acel „Nelegiuit” este Papa, „pe care Domnul îl va mistui cu suflarea gurii Sale și îl va nimici cu strălucirea venirii Sale”. Apoi Pavel spune: „Chiar pe acela, a cărui venire este după lucrarea lui Satana, cu toată puterea și cu semne și minuni mincinoase”. Iisus este Cel „a cărui venire este după lucrarea lui Satana”.

Satan’s miraculous working is the period of time from the soon-coming Sunday Law, until Michael stands up and human probation closes. Satan accomplishes no miracles during the Seven Last Plagues that are poured out from the close of probation until Christ returns.

Lucrarea miraculoasă a lui Satana reprezintă perioada de timp de la Legea Duminicală iminentă până când Mihail Se va ridica și se va închide timpul de probă al omenirii. Satana nu săvârșește niciun miracol în timpul celor șapte plăgi de pe urmă, care sunt vărsate din momentul închiderii timpului de probă și până la revenirea lui Hristos.

> “Says Christ, ‘By their fruits ye shall know them.’ If those through whom cures are performed, are disposed, on account of these manifestations, to excuse their neglect of the law of God and continue in disobedience, though they have power to any and every extent, it does not follow that they have the great power of God. On the contrary, it is the miracle-working power of the great deceiver. He is a transgressor of the moral law, and employs every device that he can master to blind men to its true character. We are warned that in the last days he will work with signs and lying wonders. And he will continue these wonders until the close of probation, that he may point to them as evidence that he is an angel of light and not of darkness.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 911.

> Spune Hristos: «După roadele lor îi veți cunoaște.» Dacă aceia prin care se săvârșesc vindecări sunt înclinați, din pricina acestor manifestări, să-și scuze neglijarea legii lui Dumnezeu și să continue în neascultare, deși ar avea putere oricât de mare, nu rezultă de aici că au marea putere a lui Dumnezeu. Dimpotrivă, este puterea făcătoare de minuni a marelui înșelător. El este un călcător al legii morale și întrebuințează orice mijloc de care se poate folosi pentru a-i orbi pe oameni cu privire la adevăratul ei caracter. Suntem avertizați că, în zilele din urmă, el va lucra cu semne și minuni mincinoase. Și va continua aceste minuni până la închiderea timpului de probă, pentru a putea arăta spre ele ca dovadă că este un înger de lumină și nu de întuneric. Comentariul Biblic Adventist de Ziua a Șaptea, volumul 7, 911.

Paul identifies that there would be a falling away that preceded the revealing of the papacy, and that Christ’s Second Coming would take place “after” the marvelous working of Satan. Satan’s marvelous working begins at the Sunday law in the United States, and ends at the arrival of the close of probation and the seven last plagues. Satan’s marvelous working begins at the Sunday law in the United States.

Pavel arată că va avea loc o apostazie care va preceda descoperirea papalității și că A Doua Venire a lui Hristos va avea loc „după” lucrarea minunată a lui Satana. Lucrarea minunată a lui Satana începe odată cu legea duminicală în Statele Unite ale Americii și se încheie odată cu închiderea timpului de har și cu cele șapte plăgi de pe urmă. Lucrarea minunată a lui Satana începe odată cu legea duminicală în Statele Unite ale Americii.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> „Prin decretul care impune instituția papalității, în încălcarea legii lui Dumnezeu, națiunea noastră se va desprinde pe deplin de neprihănire. Când Protestantismul își va întinde mâna peste prăpastie ca să dea mâna cu puterea Romei, când se va întinde peste abis ca să dea mâna cu spiritismul, când, sub influența acestei triple uniri, țara noastră va repudia orice principiu al Constituției sale, ca guvern protestant și republican, și va lua măsuri pentru propagarea minciunilor și amăgirilor papale, atunci vom ști că a sosit vremea lucrării minunate a lui Satana și că sfârșitul este aproape.” Mărturii, volumul 5, 451.

The Sunday law is the end of the sixth kingdom, the earth beast of Revelation chapter thirteen. The earth beast began to reign at the end of the twelve hundred and sixty years of papal rule in 1798. The papacy was therefore revealed in the year 538, though her work to take control of the world was already active when Paul penned his words. Before the year 538, there would be a falling away that preceded the revealing of the man of sin, sitting in the temple of God.

Legea duminicală este sfârșitul celui de-al șaselea regat, fiara pământului din capitolul treisprezece al Apocalipsei. Fiara pământului a început să domnească la încheierea celor o mie două sute șaizeci de ani ai stăpânirii papale, în 1798. Papalitatea a fost, așadar, descoperită în anul 538, deși lucrarea ei de a prelua controlul asupra lumii era deja în desfășurare când Pavel și-a așternut cuvintele în scris. Înainte de anul 538, avea să se producă o lepădare de credință, premergătoare descoperirii omului păcatului, așezat în templul lui Dumnezeu.

The falling away was represented by the church of Pergamos when the Christian church compromised with the religion of paganism, as symbolized by the emperor Constantine. Paul was identifying the prophetic waymarks that must occur before the Second Coming of Christ. After rehearsing what he had previously taught the Thessalonians, he then asks if they did not remember that he had previously taught them these truths? He then reminds them they should also remember that he taught them that a power would “withholdeth” the papacy “that” the papacy “might be revealed in his time?” The word “witholdeth” means to restrain. The word “withholdeth” is later in the same passage translated as “now letteth.”

Lepădarea de credință a fost reprezentată de biserica din Pergam, când Biserica creștină a făcut compromis cu păgânismul, simbolizat de împăratul Constantin. Pavel identifica reperele profetice care trebuie să se împlinească înainte de A Doua Venire a lui Hristos. După ce a reluat ceea ce îi învățase mai înainte pe Tesaloniceni, îi întreabă apoi dacă nu-și aminteau că le predase cândva aceste adevăruri? Le reamintește apoi că ar trebui, de asemenea, să-și amintească faptul că i-a învățat că o putere avea să „withholdeth” papalitatea „that” papalitatea „might be revealed in his time?” Cuvântul „witholdeth” înseamnă a reține. Cuvântul „withholdeth” este mai târziu, în același pasaj, tradus prin „now letteth”.

The passage is therefore correctly represented as; “And now ye know what restrains the papacy, that the papacy might be revealed in his time. For the mystery of iniquity (the papacy) doth already work: only he who now restrains the papacy, will continue to restrain the papacy until he be taken out of the way.” When William Miller recognized this passage in Thessalonians he realized that the power that prevented the papacy from ascending to the throne of the earth in the year 538, was pagan Rome, and that pagan Rome would restrain the rise of the papal power, until pagan Rome was “taken out of the way.”

Prin urmare, pasajul este corect redat astfel: "Și acum știți ce stăvilește papatul, pentru ca papatul să fie descoperit la timpul său. Căci taina fărădelegii (papatul) deja lucrează: numai cel ce acum stăvilește papatul va continua să stăvilească papatul până ce va fi înlăturat din cale." Când William Miller a recunoscut acest pasaj în Tesaloniceni, a înțeles că puterea care a împiedicat papatul să urce pe tronul pământului în anul 538 a fost Roma păgână și că Roma păgână avea să stăvilească ridicarea puterii papale, până când Roma păgână avea să fie 'înlăturată din cale'.

> “During, the twelve years I was a deist, I read all histories I could find; but now I loved the Bible. It taught of Jesus! But still there was a good deal of the Bible that was dark to me. In 1818 or 19, while conversing with a friend! To whom I made a visit, and who had known and heard me talk while I was a deist, he inquired, in rather a significant manner, ‘What do you think of this text, and that?’ referring to the old texts I objected to while a deist. I understood what he was about, and replied—If you will give me time, I will tell you what they mean. ‘How long time do you want?’ I don’t know, but I will tell you, I replied, for I could not believe that God had given a revelation that could not be understood I then resolved to study my Bible, believing I could find out what the Holy Spirit meant. But as soon as I had formed this resolution the thought came to me—‘Suppose you find a passage that you cannot understand, what will you do?’ This mode of studying the Bible then came to my mind:—I will take the words of such passages, and trace them through the Bible, and find out their meaning in this way. I had Cruden’s Concordance, which I think is the best in the world; so I took that and my Bible, and set down to my desk, and read nothing else, except the newspapers a little, for I was determined to know what my Bible meant.

> În cei doisprezece ani cât am fost deist, am citit toate istoriile pe care le-am putut găsi; dar acum iubeam Biblia. Ea dădea învățătură despre Isus! Dar încă o bună parte din Biblie îmi era întunecată. În 1818 sau 1819, pe când stăteam de vorbă cu un prieten, pe care îl vizitasem și care mă cunoscuse și mă auzise vorbind pe când eram deist, el m-a întrebat, într-un mod destul de sugestiv: „Ce crezi despre textul acesta și acela?”, referindu-se la vechile texte cărora le adusesem obiecții pe când eram deist. Am înțeles ce urmărea și i-am răspuns: „Dacă îmi vei da timp, îți voi spune ce înseamnă.” „Cât timp îți trebuie?” „Nu știu, dar îți voi spune”, i-am răspuns, căci nu puteam crede că Dumnezeu ar fi dat o revelație care nu poate fi înțeleasă. Atunci m-am hotărât să-mi studiez Biblia, crezând că pot afla ce a vrut Duhul Sfânt să spună. Dar îndată ce am luat această hotărâre mi-a venit gândul: „Să zicem că găsești un pasaj pe care nu-l poți înțelege; ce vei face?” Mi-a venit atunci în minte acest mod de a studia Biblia: voi lua cuvintele unor asemenea pasaje, le voi urmări prin întreaga Biblie și, în felul acesta, le voi afla înțelesul. Aveam Concordanța lui Cruden, pe care o socotesc cea mai bună din lume; așa că am luat-o pe aceea și Biblia mea, m-am așezat la masa de scris și n-am mai citit nimic altceva, decât câte puțin ziarele, căci eram hotărât să știu ce înseamnă Biblia mea.

> “I began at Genesis, and read on slowly; and when I came to a text that I could not understand, I searched through the Bible to find out what it meant. After I had gone through the Bible in this way, O, how bright and glorious the truth appeared! I found what I have been preaching to you. I was satisfied that the seven times terminated in 1843. Then I came to the 2300 days; they brought me to the same conclusion; but I had no thought of finding out when the Savior was coming, and I could not believe it; but the light struck me so forcibly I did not know what to do. Now, I thought, I must put on spurs and breeching; I will not go faster than the Bible, and I will not fall behind it. Whatever the Bible teaches, I will hold on to it. But still there were some texts that I could not understand.’

> Am început de la Geneza și am citit mai departe încet; iar când ajungeam la un text pe care nu-l puteam înțelege, cercetam în întreaga Biblie ca să aflu ce înseamnă. După ce am străbătut Biblia în felul acesta, O, cât de luminoasă și slăvită mi s-a arătat adevărul! Am găsit ceea ce v-am propovăduit. Am fost încredințat că cele șapte vremuri s-au încheiat în 1843. Apoi am ajuns la cele 2300 de zile; m-au condus la aceeași concluzie; dar nu mi-am propus să aflu când avea să vină Mântuitorul și nu puteam să cred aceasta; însă lumina m-a lovit atât de puternic, încât nu știam ce să fac. Acum, mi-am spus, trebuie să-mi pun pintenii și hamul de frânare; nu voi merge mai repede decât Biblia și nu voi rămâne în urmă față de ea. Orice învață Biblia, mă voi ține de ea. Totuși, mai erau unele texte pe care nu le puteam înțelege.

> “So much for his general mode of studying the Bible. On another occasion he stated his mode of settling the meaning of the text before us—the meaning of ‘the daily.’ ‘I read on,’ said he, ‘and could find no other case in which it was found, but in Daniel. I then took those words which stood in connection with it, ‘take away.’ He shall take away the daily, ‘from the time the daily shall be taken away,’ etc. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thessalonians 2:7–8. ‘For the mystery of iniquity doth already work, only he who now letteth, will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ etc. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! that is ‘the daily!’ Well, now, what does Paul mean by ‘he who now letteth,’ or hindereth? By ‘the man of sin,’ and ‘the wicked,’ Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, ‘the daily’ must mean Paganism.” William Miller, Apollos Hale, The Second Advent Manual, 65, 66.

> „Atât cu privire la modul său general de studiere a Bibliei. Cu alt prilej el a expus modul lui de a stabili sensul textului dinaintea noastră — sensul „celui zilnic”. «Am citit mai departe», a spus el, «și n-am putut găsi niciun alt caz în care să apară, decât în Daniel. Am luat apoi acele cuvinte care stăteau în legătură cu el, „a înlătura”. „El va înlătura ‘cel zilnic’”, „de la vremea când ‘cel zilnic’ va fi înlăturat”, etc. Am citit mai departe și am crezut că nu voi găsi nicio lumină asupra textului; în cele din urmă am ajuns la 2 Tesaloniceni 2:7-8. „Căci taina fărădelegii deja lucrează; numai că cel ce acum reține, va reține, până când va fi înlăturat din cale; și atunci se va descoperi cel nelegiuit”, etc. Și când am ajuns la acel text, o, cât de limpede și glorios s-a arătat adevărul! Acolo este! acela este „cel zilnic”! Ei bine, acum, ce vrea să spună Pavel prin „cel ce acum reține” sau împiedică? Prin „omul păcatului” și „cel nelegiuit” se înțelege Papismul. Ei bine, ce anume împiedică ca Papismul să fie descoperit? Ei bine, este Păgânismul; ei bine, atunci, „cel zilnic” trebuie să însemne Păgânismul.” William Miller, Apollos Hale, The Second Advent Manual, 65, 66.

Without an understanding that “the daily” in the book of Daniel was a symbol of paganism, Miller would have been hard pressed to develop the framework that he assembled his prophetic structure upon. “The daily” is found five times in the book of Daniel, and it is always followed by a symbol of papalism. The evidence that “the daily” in the book of Daniel is paganism is located in Paul’s letter to the Thessalonians. One of the most severe warnings in God’s Word is located there, for there Paul clearly states that those who do not love the truth will be sent strong delusion. The truth that was purposely located in Thessalonians was the identification of paganism’s connection with papalism, and to reject that truth is to guarantee that strong delusion will be the consequence of that rejection.

Fără înțelegerea faptului că „Necurmatul” din cartea lui Daniel era un simbol al păgânismului, lui Miller i-ar fi fost extrem de dificil să elaboreze cadrul pe care și-a edificat structura profetică. „Necurmatul” apare de cinci ori în cartea lui Daniel și este întotdeauna urmat de un simbol al papalității. Dovada că „Necurmatul” din cartea lui Daniel reprezintă păgânismul se află în epistola lui Pavel către Tesaloniceni. Acolo se găsește unul dintre cele mai aspre avertismente din Cuvântul lui Dumnezeu, căci acolo Pavel afirmă limpede că celor care nu iubesc adevărul li se va trimite o puternică amăgire. Adevărul plasat în mod intenționat în Epistola către Tesaloniceni era identificarea legăturii dintre păgânism și papalitate, iar respingerea acelui adevăr garantează că puternica amăgire va fi consecința acelei respingeri.

We will continue this subject in the next article.

Vom continua acest subiect în articolul următor.

> Stay yourselves, and wonder; cry ye out, and cry: they are drunken, but not with wine; they stagger, but not with strong drink. For the Lord hath poured out upon you the spirit of deep sleep, and hath closed your eyes: the prophets and your rulers, the seers hath he covered. And the vision of all is become unto you as the words of a book that is sealed, which men deliver to one that is learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I cannot; for it is sealed: And the book is delivered to him that is not learned, saying, Read this, I pray thee: and he saith, I am not learned. Wherefore the Lord said, Forasmuch as this people draw near me with their mouth, and with their lips do honour me, but have removed their heart far from me, and their fear toward me is taught by the precept of men: Therefore, behold, I will proceed to do a marvellous work among this people, even a marvellous work and a wonder: for the wisdom of their wise men shall perish, and the understanding of their prudent men shall be hid. Woe unto them that seek deep to hide their counsel from the Lord, and their works are in the dark, and they say, Who seeth us? and who knoweth us? Surely your turning of things upside down shall be esteemed as the potter’s clay: for shall the work say of him that made it, He made me not? or shall the thing framed say of him that framed it, He had no understanding? Isaiah 29:9–16.

> Rămâneți înmărmuriți și minunați-vă; strigați și țipați: sunt beți, dar nu de vin; se clatină, dar nu de băutură tare. Căci Domnul a turnat peste voi duhul unui somn adânc și v-a închis ochii; pe proroci și pe cârmuitorii voștri, pe văzători, i-a acoperit. Și toată vedenia a ajuns pentru voi ca vorbele unei cărți pecetluite, pe care o dau unuia care știe carte, zicând: „Citește aceasta, te rog”; iar el zice: „Nu pot, căci este pecetluită.” Și cartea este dată celui ce nu știe carte, zicându-se: „Citește aceasta, te rog”; iar el zice: „Nu știu carte.” De aceea, Domnul a zis: „Întrucât poporul acesta se apropie de Mine cu gura și Mă cinstește cu buzele, dar și-a depărtat inima de Mine, și frica lui față de Mine este învățată prin porunca oamenilor, de aceea, iată, voi continua să fac o lucrare minunată în mijlocul acestui popor, o lucrare minunată și o uimire; căci înțelepciunea înțelepților lui va pieri, iar priceperea oamenilor lui chibzuiți va fi ascunsă. Vai de cei ce caută adânc să-și ascundă sfatul de Domnul, ale căror fapte sunt în întuneric și care zic: «Cine ne vede?» și «Cine ne cunoaște?» O, răsturnarea voastră a lucrurilor! Să fie oare socotită ca lutul olarului? Va zice lucrarea despre cel ce a făcut-o: «Nu m-a făcut el»? Sau va zice lucrul întocmit despre cel ce l-a întocmit: «N-a avut pricepere»?” Isaia 29:9–16.

Back to Articles