Article

# Future for America and July 18, 2020 - Number Four

Будућност за Америку и 18. јул 2020. — број четири

1863

1863.

Author

Jeff Pippenger

Published

September 19, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The message of Daniel chapters eight and nine which are represented by the Ulai River were unsealed in 1798. The prophecy of chapter eight was interpreted in chapter nine by Gabriel, but not until Daniel had set forth a prayer, that is considered one of the most significant human prayers in the Bible. In that prayer Daniel identifies that he had recognized that the desolation of Jerusalem would last seventy years according to what he had discovered in the book of Jeremiah.

Порука осмог и деветог поглавља Данила, која су представљена реком Улај, била је отпечаћена 1798. године. Пророштво осмог поглавља протумачио је Гаврило у деветом поглављу, али тек пошто је Данило изнео молитву која се сматра једном од најзначајнијих људских молитава у Библији. У тој молитви Данило истиче да је увидео да ће опустошење Јерусалима трајати седамдесет година, према ономе што је открио у књизи Јеремијиној.

> In the first year of Darius the son of Ahasuerus, of the seed of the Medes, which was made king over the realm of the Chaldeans; In the first year of his reign I Daniel understood by books the number of the years, whereof the word of the Lord came to Jeremiah the prophet, that he would accomplish seventy years in the desolations of Jerusalem. Daniel 9:1, 2.

> Прве године Дарија, сина Асировог, од рода Међана, који би постављен за цара над царством халдејским, прве године његова царовања ја, Данило, разумех из књига број година о којима дође реч Господња Јеремији пророку, да ће се навршити седамдесет година опустошења Јерусалима. Данило 9:1, 2.

Jeremiah also identified that at the end of those seventy years Belshazzar would die as Cyrus the General of Darius conquered Babylon.

Јеремија је такође указао да ће, на крају тих седамдесет година, Валтасар умрети када Кир, војсковођа Даријев, освоји Вавилон.

> And this whole land shall be a desolation, and an astonishment; and these nations shall serve the king of Babylon seventy years. And it shall come to pass, when seventy years are accomplished, that I will punish the king of Babylon, and that nation, saith the Lord, for their iniquity, and the land of the Chaldeans, and will make it perpetual desolations. Jeremiah 25:11, 12.

> И сва ће ова земља бити пустош и ужас; и ови ће народи служити цару вавилонском седамдесет година. И догодиће се, кад се наврши седамдесет година, да ћу походити цара вавилонскога и онај народ, говори Господ, за безакоње њихово, и земљу халдејску, и претворићу је у пустош вечну. Јеремија 25:11, 12.

Daniel also identified that the seventy years of desolation was a fulfillment of a prophecy recorded by Moses.

Данило је такође утврдио да је седамдесет година пустошења било испуњење једног пророштва које је забележио Мојсије.

> Yea, all Israel have transgressed thy law, even by departing, that they might not obey thy voice; therefore the curse is poured upon us, and the oath that is written in the law of Moses the servant of God, because we have sinned against him. And he hath confirmed his words, which he spake against us, and against our judges that judged us, by bringing upon us a great evil: for under the whole heaven hath not been done as hath been done upon Jerusalem. As it is written in the law of Moses, all this evil is come upon us: yet made we not our prayer before the Lord our God, that we might turn from our iniquities, and understand thy truth. Daniel 9:11–13.

> Да, сав Израиљ преступио је закон твој, и одступио да не слуша глас твој; зато се изли на нас проклетство и заклетва која је написана у закону Мојсија, слуге Божјег, јер сагрешисмо против Њега. И потврдио је речи своје које је изговорио против нас и против судија наших који су нам судили, пустивши на нас велико зло; јер под целим небом није учињено што је учињено Јерусалиму. Као што је написано у закону Мојсијевом, све ово зло дошло је на нас; ипак се не мољасмо Господу Богу својему да бисмо се одвратили од безакоња својих и разумели истину твоју. Данило 9:11–13.

The “oath” that Israel had broken which produced the “curse” was the “seven times” of Leviticus twenty-six. The word translated as “seven times” in Leviticus twenty-six is the same Hebrew word that is translated as “oath,” in Daniel nine. Moses’ oath represented by the word translated as “seven times” is the first time-prophecy discovered by William Miller and it was the first of his foundational truths that was set aside in 1863. William Miller represented Elijah, and this is confirmed by the Spirit of Prophecy.

„Завет“ који је Израиљ прекршио, а који је произвео „проклетство“, био је „седам времена“ из Левитске двадесет шесте. Реч преведена као „седам времена“ у Левитској двадесет шестој јесте иста она јеврејска реч која је у Данилу девет преведена као „завет“. Мојсијев завет, представљен речју преведеном као „седам времена“, јесте прво временско пророчанство које је открио Вилијам Милер, и била је то прва од његових темељних истина која је била стављена по страни 1863. године. Вилијам Милер је представљао Илију, а то потврђује Дух пророштва.

> “Thousands were led to embrace the truth preached by William Miller, and servants of God were raised up in the spirit and power of Elijah to proclaim the message.” Early Writings, 233.

> „Хиљаде су биле наведене да прихвате истину коју је проповедао Вилијам Милер, а слуге Божје биле су подигнуте у духу и сили Илијиној да објављују ту поруку.“ Early Writings, 233.

In 1863 the Millerite movement ended as those who had formerly been in the movement started the Seventh-day Adventist church. When they began as a church the movement ended. It ended when they slew Moses as represented in the “seven times” of Leviticus twenty-six, and when they simultaneously slew Elijah, the messenger that had presented the “oath” of Moses to the movement. Moses and Elijah were both slain in 1863 and were not to be resurrected until post September 11, 2001, when God took the movement Future for America back to the old paths.

Године 1863. милеритски покрет се окончао када су они који су раније били у том покрету основали Цркву адвентиста седмог дана. Када су отпочели као црква, покрет је престао. Окончао се када су убили Мојсија, као што је то представљено у „седам времена“ из Левитске двадесет шест, и када су истовремено убили Илију, весника који је покрету био изнео Мојсијеву „заклетву“. И Мојсије и Илија били су убијени 1863. године и није требало да васкрсну све до периода после 11. септембра 2001, када је Бог покрет Future for America вратио на старе стазе.

Future for America recognized September 11, 2001 as the arrival of the third woe, and what establishes that the identification of Islam’s attack on September 11 was the history of the first two woes as identified by the Millerites which is specifically represented upon both the 1843 and 1850 pioneer charts. By returning to Millerite history to uphold the modern role of Islam, the Lord then opened Future for America’s understanding of the “seven times” of Leviticus twenty-six, which is graphically represented on both charts in the center column. And in both charts, the center of the center column is the cross. When God directed in the production of both of Habakkuk’s tables, He made sure that the “oath” of Moses, the “seven times” of Leviticus twenty-six was the center of all the other prophetic illustrations and that on both tables Christ was placed in the very center.

Future for America je 11. septembar 2001. prepoznao kao dolazak trećeg teškoća, a ono što utvrđuje da je poistovećenje napada islama 11. septembra ispravno jeste istorija prva dva teškoća, kako su ih prepoznali mileriti, što je naročito prikazano na oba pionirska dijagrama iz 1843. i 1850. godine. Vraćajući se istoriji milerita da bi potvrdio savremenu ulogu islama, Gospod je zatim otvorio razumevanje izraza „sedam vremena“ iz Levitske dvadeset šeste glave za Future for America, što je slikovito predstavljeno na oba dijagrama u središnjoj koloni. A na oba dijagrama, središte središnje kolone jeste krst. Kada je Bog upravljao izradom obe Avakumove tablice, postarao se da „zakletva“ Mojsijeva, „sedam vremena“ iz Levitske dvadeset šeste glave, bude središte svih ostalih proročkih prikaza i da na obe tablice Hristos bude postavljen u samo središte.

This agreed with a period of time located in another prophecy that was interpreted by Gabriel in chapter nine of Daniel which identified that Christ would confirm the covenant with many for one week.

Ово се подударало са временским раздобљем одређеним у другом пророчанству које је Гаврило протумачио у деветом поглављу Данила, где је назначено да ће Христос потврдити савез с многима за једну седмицу.

> And he shall confirm the covenant with many for one week: and in the midst of the week he shall cause the sacrifice and the oblation to cease, and for the overspreading of abominations he shall make it desolate, even until the consummation, and that determined shall be poured upon the desolate. Daniel 9:27.

> И утврдиће завет с многима за једну седмицу; а усред седмице учиниће да престане жртва и принос, и због ширења гадости опустошиће је, све до свршетка; и оно што је одређено излиће се на пустошника. Данило 9:27.

A prophetic week is twenty-five hundred and twenty symbolic days, and the prophecy that Gabriel was explaining identified that in the “midst” or center of those twenty-five hundred and twenty symbolic days Christ would be crucified. Christ is the center of ‘the twenty-five twenty’ on both of Habakkuk’s tables and also the week He confirmed the covenant with many.

Пророчка седмица износи две хиљаде пет стотина и двадесет симболичних дана, а пророштво које је Гаврило објашњавао показало је да ће у „средини“ или у средишту тих две хиљаде пет стотина и двадесет симболичних дана Христос бити распет. Христос је средиште „двадесет пет двадесет“ на обе Авакумове таблице, а такође и седмице у којој је потврдио завет с многима.

In 1863 Adventism began as a church and the Millerite movement that had been empowered with the spirit of Elijah was slain. The Millerite movement understood that in the context of the seven churches of Revelation they had been the Philadelphian church. Those that separated from them after the Great Disappointment of 1844, were then identified as Laodiceans. In 1856 James White began a series of articles in the Review and Herald identifying that the movement that began as Philadelphia had become Laodicea and that the members needed then to seek the remedy offered to the Laodicean church. In the same year, in the same publication James White published a series of articles written by Hiram Edson about the twenty-five hundred and twenty year prophecy of Leviticus twenty-six. The articles were never finished.

Године 1863. адвентизам је отпочео као црква, а милеритски покрет, који је био оснажен духом Илије, био је убијен. Милеритски покрет је разумео да су они, у контексту седам цркава из Откривења, били Филаделфијска црква. Они који су се после Великог разочарања 1844. године одвојили од њих, тада су били поистовећени са Лаодикијцима. Године 1856. Џејмс Вајт је започео низ чланака у Review and Herald, указујући да је покрет који је започео као Филаделфија постао Лаодикија и да је стога чланство требало да потражи лек који је понуђен Лаодикијској цркви. Исте године, у истој публикацији, Џејмс Вајт је објавио низ чланака које је написао Хајрам Едсон о пророчанству о две хиљаде пет стотина и двадесет година из Левитске књиге двадесет шест. Ти чланци никада нису били довршени.

When the Lord led the movement of Future for America back unto the old paths post September 11, 2001 the articles by Edson were rediscovered, and for the first time in history both of the periods twenty-five hundred and twenty years were recognized as two curses. One against the northern ten tribes and the other against the southern two tribes. Miller had identified the seven times against the southern kingdom of Judah, but Edson identified the seven times against the northern kingdom of Israel. Future for America saw that they both were to be applied. When the two scatterings are combined, they produce prophetic light that had never been recognized by Miller or Edson.

Када је Господ повео покрет Future for America натраг на старе стазе после 11. септембра 2001. године, Едсонови чланци су поново били откривени, и по први пут у историји оба периода од две хиљаде пет стотина и двадесет година била су препозната као два проклетства: једно против северних десет племена, а друго против јужних двају племена. Милер је препознао седам времена против јужног царства Јуде, али је Едсон препознао седам времена против северног царства Израиља. Future for America је увидео да оба треба применити. Када се та два расејања сједине, она производе пророчку светлост коју ни Милер ни Едсон никада нису препознали.

When the Lord returned Future for America to the old paths post 2001 the “oath” of Moses came back to life and stood upon its feet. The message connected with the “oath” was then presented by the messengers of the third angel as it had been presented and typified by the messengers of the first angel. Future for America was the movement that proclaimed the message represented by “Moses” in the power of “Elijah,” and Elijah clearly gave the testimony of Moses until the conclusion of a series of presentations titled Habakkuk’s Tables which finished around 2012. When that series of presentations ended, the beast from the bottomless pit ascended to make war upon Moses and Elijah. That warfare began when Future for America determined to stop the work it had been doing since 1996, and begin a school, which in its pride it called, The School of the Prophets. Better it would have been to call the school, the school of the false prophets!

Када је Господ после 2001. године вратио Future for America на старе стазе, „заклетва“ Мојсијева поново је оживела и стала на своје ноге. Порука повезана са „заклетвом“ тада су износили весници трећег анђела, као што су је били износили и предочили у типу весници првог анђела. Future for America био је покрет који је објављивао поруку представљену „Мојсијем“ у сили „Илијиној“, и Илија је јасно износио сведочанство Мојсијево све до завршетка низа предавања под насловом Авакумове таблице, који се окончао око 2012. године. Када се тај низ предавања завршио, звер из бездана изиђе да зарати против Мојсија и Илије. То ратовање отпочело је када је Future for America одлучио да прекине дело које је вршио од 1996. године и да започне школу, коју је у својој гордости назвао The School of the Prophets. Боље би било да су ту школу назвали школом лажних пророка!

The chaos and confusion that ensued when the school began allowing those who had never been confirmed by the Lord as His messengers to introduce their own ideas ended with the death of Future for America on July 18, 2020. At that point Moses and Elijah had been slain in the streets.

Хаос и пометња који су уследили када је школа почела да допушта онима које Господ никада није потврдио као Своје гласнике да уводе сопствене идеје окончали су се смрћу Future for America 18. јула 2020. У том тренутку Мојсије и Илија били су убијени на улицама.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. Revelation 11:7, 8.

> И када заврше своје сведочанство, звер која излази из бездана заратиће против њих, и надвладаће их, и побиће их. И њихова мртва тела лежаће на улици великога града, који се духовно назива Содом и Египат, где је и Господ наш био распет. Откривење 11:7, 8.

The testimony that is trustworthy, is the testimony that ended at the conclusion of the series titled Habakkuk’s Tables. Then the beast attacked. I have no idea who is following these current articles, but I assume it is made up as much by the enemies of Future for America as it is by those who are still trying to come to terms with the disappointment of July 18. I therefore expect that those that are in the category I define as enemies will point out how self-serving this application of prophetic history appears to be in their minds. So be it. Time is too short to pretend that the history of Future for America is not clearly identified as the movement that has been typified by the Millerite movement and it is too short to pretend that the flawed Laodicean human messenger that was raised up to lead out in that movement was not typified by William Miller.

Сведочанство које је поуздано јесте сведочанство које се завршило на закључку низа под насловом Авакумове таблице. Затим је звер напала. Немам појма ко прати ове садашње чланке, али претпостављам да га у истој мери сачињавају непријатељи Future for America као и они који још увек настоје да се суоче са разочарањем од 18. јула. Стога очекујем да ће они који припадају категорији коју одређујем као непријатеље указати на то колико им се ова примена пророчке историје чини самокорисном. Нека буде тако. Времена је сувише мало да би се претварало да историја Future for America није јасно препозната као покрет који је био предобликован милеритским покретом, и сувише га је мало да би се претварало да мањкави лаодикејски људски весник, који је био подигнут да поведе у том покрету, није био предобликован Вилијамом Милером.

Miller was a Philadelphian and I came into Adventism from the world in 1975, thus am a certified Laodicean Adventist. My life history testifies to that fact. That being said, the merciful God of heaven has recently instructed me to put the message He is now revealing into writing and send it to the churches. His instruction came with the promise that when He resurrects Moses and Elijah, they will be resurrected as Philadelphians, not as Laodiceans. The movement that began in the Millerite history was the time of Philadelphia, that ultimately transcended into Laodicea in 1856 when it began the process of its rejection of the foundations laid by the Millerites. The rejection began with the setting aside the new development of light offered through the pen of Hiram Edson. Seven years later in 1863 the movement of Elijah which had presented the message of Moses was slain. At the same time the movement was slain, a church was introduced to replace the movement. Moses and Elijah were slain at the beginning of Adventism and they were slain again at the ending of Adventism.

Милер је био Филаделфијац, а ја сам у адвентизам дошао из света 1975. године, те сам стога овлашћени лаодикијски адвентиста. Историја мога живота сведочи о тој чињеници. Имајући то у виду, милостиви Бог неба недавно ми је наложио да поруку коју сада открива ставим у писани облик и пошаљем црквама. Његово упутство дошло је са обећањем да ће, када буде васкрсао Мојсија и Илију, они бити васкрснути као Филаделфијци, а не као Лаодикијци. Покрет који је започео у историји милерита био је време Филаделфије, које је коначно прешло у Лаодикију 1856. године, када је започело процес свога одбацивања темеља које су поставили милерити. То одбацивање отпочело је одлагањем у страну новог развоја светлости понуђеног кроз перо Хајрама Едсона. Седам година касније, 1863. године, покрет Илије, који је изнео Мојсијеву поруку, био је убијен. У исто време када је покрет био убијен, уведена је црква да замени покрет. Мојсије и Илија били су убијени на почетку адвентизма, а били су убијени поново и на завршетку адвентизма.

At the ending of the prophetic Laodicea, in 1989 the vision of the Hiddekel river was unsealed and a movement began that was born of a Laodicean mother. The Lord was not taken unaware and He knew that He would finish His work of the three angels as He began it. He would end it with a movement of Philadelphians, just as He began it and in order to do this the movement that was Laodicean by birth would need to be slain and resurrected as Philadelphians. In doing so, the movement that was brought out of the Laodicean church would become the eighth that is of the seven, in the very history where the three-fold union would become the eighth that is of the seven. And in the very same history the horn of Republicanism will also experience a resurrection of the eighth that was of the seven and had been slain by the “woke-ism” of Egypt and Sodom, but that line of prophecy will be addressed later in the articles.

На крају пророчке Лаодикије, 1989. године, откривено је виђење реке Хидекел, и отпочео је покрет рођен од лаодикијске мајке. Господ није био затечен неспреман и знао је да ће Своје дело о три анђела довршити онако како га је и започео. Он ће га окончати покретом Филаделфијаца, као што га је и започео, и да би то учинио, покрет који је по рођењу био лаодикијски морао је бити убијен и васкрснут као филаделфијски. Чинећи то, покрет који је био изведен из лаодикијске цркве постаће осми који је од седам, управо у историји у којој ће троструки савез постати осми који је од седам. И у тој истој историји рог републиканизма такође ће искусити васкрсење осмог који је био од седам и био убијен „воукизмом“ Египта и Содома, али та линија пророштва биће размотрена касније у чланцима.

> And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:9–11.

> И људи из народа и племена и језика и народности гледаће њихова мртва тела три дана и по, и неће допустити да се њихова мртва тела положе у гробове. И они који живе на земљи радоваће се над њима, и веселиће се, и слаће дарове један другоме, јер су ова два пророка мучила оне који живе на земљи. И после три дана и по дух живота од Бога уђе у њих, и они сташе на своје ноге; и велики страх обузе оне који су их гледали. Откривење 11:9–11.

Future for America did not get put into the grave, it just laid there in the street where it had been slain, while its enemies rejoiced over its apparent death. Yet “after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet.” Time is no longer, so the three and a half days is symbolic of twelve hundred and sixty days or years, that in Revelation twelve verses six and fourteen represent the wilderness where the sanctuary and the host were trodden down. If they had been put into the grave, they would not be in a street where they could be trodden down. The treading down of Future for America is not only a symbolic period, but it is the symbolic period of the message of the “seven times” represented by the oath of Moses.

Будућност за Америку није била положена у гроб, него је лежала на улици где је била убијена, док су се њени непријатељи радовали њеној привидној смрти. Ипак, „после три дана и по уђе у њих дух живота од Бога, и стадоше на ноге своје.“ Времена више нема, стога су три и по дана символ дванаест стотина и шездесет дана или година, које у Откривењу дванаест, стихови шест и четрнаест, представљају пустињу у којој су светиња и војска биле погажене. Да су били положени у гроб, не би били на улици где би могли бити погажени. Гажење Будућности за Америку није само символички период, већ је то символички период поруке о „седам времена“, представљене Мојсијевом заклетвом.

> And they shall fall by the edge of the sword, and shall be led away captive into all nations: and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, until the times of the Gentiles be fulfilled. Luke 21:24.

> И пашће од оштрице мача, и биће одведени у ропство по свим народима; и Јерусалим ће газити незнабошци, док се не испуне времена незнабожаца. Лука 21:24.

There are three times Jerusalem has been trodden down. First by Babylon from 677 BC until 607 BC. The second trampling down was by pagan Rome from 66 AD until 70 AD. The third time was by spiritual Rome from 538 through to 1798. The treading down of Jerusalem by the Gentiles identified in Luke twenty-one was the twelve hundred and sixty years of papal rule. Revelation eleven, where we find the testimony of Moses and Elijah opens with the identification of that period of time.

Постоје три раздобља у којима је Јерусалим био погажен. Прво од стране Вавилона од 677. пре Христа до 607. пре Христа. Друго гажење било је од стране паганског Рима од 66. после Христа до 70. после Христа. Трећи пут било је од стране духовног Рима од 538. до 1798. године. Гажење Јерусалима од стране незнабожаца, о којем се говори у Луки двадесет првој глави, било је хиљаду двеста и шездесет година папске владавине. Откривење једанаесто поглавље, где налазимо сведочанство Мојсија и Илије, започиње одређењем тог временског раздобља.

> And there was given me a reed like unto a rod: and the angel stood, saying, Rise, and measure the temple of God, and the altar, and them that worship therein. But the court which is without the temple leave out, and measure it not; for it is given unto the Gentiles: and the holy city shall they tread under foot forty and two months. Revelation 11:1, 2.

> И дана ми беше трска налик на палицу; и анђео стајаше говорећи: Устани, и измери храм Божји, и жртвеник, и оне који се у њему клањају. А трем који је изван храма остави, и не мери га; јер је дат незнабошцима: и свети град газиће четрдесет и два месеца. Откривење 11:1, 2.

The command for John to measure the temple and the worshippers therein represents the opening of the judgment in 1844, for the previous two verses identify John as having experienced the bitterness of the Great Disappointment in 1844, then after he is told that he must repeat the work of proclaiming the message, verse one of chapter eleven identifies that judgment has just begun.

Заповест Јовану да измери храм и оне који се у њему клањају представља отпочињање суда 1844. године, јер претходна два стиха показују да је Јован искусио горчину Великог разочарања 1844. године; затим, пошто му је речено да мора поновити дело објављивања поруке, први стих једанаестог поглавља показује да је суд управо отпочео.

> “The time has come when everything is to be shaken that can be shaken, that those things that can not be shaken may remain. Every case is coming in review before God; for he is measuring the temple of God, and the worshipers therein. ‘These things, saith he that holdeth the seven stars in his right hand, who walketh in the midst of the seven golden candlesticks; I know thy works…. I have somewhat against thee, because thou hast lost thy first love; remember therefore from whence thou art fallen, and repent, and do the first works; or else I will come unto thee quickly, and will remove the candlestick out of his place.’ ‘Repent; or else I will come unto thee quickly, and will fight against thee with the sword of my mouth. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches: To him that overcometh will I give to eat of the hidden manna, and will give him a white stone, and in the stone a new name written, which no man knoweth saving him that receiveth it.’” The 1888 Materials, 1116.

> „Дошло је време када све што се може поколебати треба да буде поколебано, да би остало оно што се не може поколебати. Сваки случај долази на преиспитивање пред Бога; јер Он мери храм Божји и оне који се у њему клањају. ‘Ово говори онај који држи седам звезда у својој десници, који ходи посред седам златних свећњака: Знам твоја дела…. Али имам нешто против тебе, јер си изгубио своју прву љубав; сети се, дакле, одакле си пао, и покај се, и чини прва дела; иначе ћу доћи к теби брзо и уклонићу свећњак твој с места његова.’ ‘Покај се; иначе ћу доћи к теби брзо, и ратоваћу против тебе мачем уста својих. Ко има ухо, нека чује шта Дух говори црквама: ономе који победи даћу да једе од сакривене мане, и даћу му бео камен, и на камену написано ново име, које нико не зна осим онога који га прима.’” The 1888 Materials, 1116.

As John is representing the opening of the investigative judgment in 1844, he is told to leave off the courtyard of the temple, for it is given to the Gentiles who would trample down the holy city for twelve hundred and sixty years. Luke twenty-one identifies that the Gentiles would trample down Jerusalem until the “times” of the Gentiles was fulfilled. John in chapter eleven has just identified that the time of the treading down of Jerusalem by the Gentiles was the history of 538 until 1798. John identifies this period twice in chapter twelve as the wilderness, a period of time that the church fled into to avoid the persecution being brought by the pope.

Како Јован представља отварање истражног суда 1844. године, речено му је да изостави трем храма, јер је дат незнабошцима, који ће газити свети град хиљаду двеста и шездесет година. Лука двадесет прва указује да ће незнабошци газити Јерусалим док се не испуне „времена“ незнабожаца. Јован је у једанаестом поглављу управо указао да је време гажења Јерусалима од стране незнабожаца било историја од 538. до 1798. године. Јован овај период два пута у дванаестом поглављу означава као пустињу, временско раздобље у које је црква побегла да би избегла прогон који је спроводио папа.

When Moses and Elijah are slain and left in the street to be trodden down for a period of three and a half days, the three previous histories when Jerusalem was trodden down are to be understood as typifying that period of time. In Luke twenty-one the Gentiles would tread down the holy city until the “times” of the Gentiles would be fulfilled.

Када Мојсије и Илија буду убијени и остављени на улици да буду погажени у току периода од три и по дана, треба разумети да три претходне историје у којима је Јерусалим био погажен представљају праобраз тог временског периода. У Луки двадесет првој незнабошци ће газити свети град док се не испуне „времена“ незнабожаца.

Thus, Luke identifies more than one time of the Gentiles, but we know the time of the Gentiles being fulfilled was 1798. The first “time of the Gentiles” began in 723 BC when the northern kingdom of Israel was trodden down by Assyria. That treading down began a trampling down by a pagan power and continued until 538 when the papal power carried on the work until 1798. Paganism scattered and trampled down literal Israel and papalism scattered and trampled down spiritual Israel. The “times” of the Gentiles represent the twenty-five hundred and twenty years of Leviticus twenty-six that represents two periods of treading down. The first was carried out by paganism as represented by Assyria, then Babylon, then pagan Rome. Then the second desolating power that Miller identified in the sacred framework of prophecy he employed, was papalism which would continue the treading down until 1798. The treading down of both paganism and papalism is the very question that is raised in the heavenly dialogue that produces the answer that is the foundation and central pillar of Adventism.

Тако Лука указује на више од једног времена незнабожаца, али знамо да је време незнабожаца било испуњено 1798. године. Прво „време незнабожаца“ отпочело је 723. године пре Христа, када је северно царство Израиља било погажено од стране Асирије. То гажење започело је потирање од стране једне незнабожачке силе и наставило се све до 538. године, када је папска сила преузела то дело и наставила га до 1798. године. Паганизам је расејао и погазио дословни Израиљ, а папизам је расејао и погазио духовни Израиљ. „Времена“ незнабожаца представљају две хиљаде пет стотина и двадесет година из двадесет шесте главе Левитске књиге, што представља два раздобља гажења. Прво је извршио паганизам, представљен Асиријом, затим Вавилоном, потом паганским Римом. Затим је друга пустошна сила, коју је Милер препознао у светом пророчком оквиру којим се служио, била папизам, који је требало да настави гажење до 1798. године. Гажење и паганизма и папизма јесте управо питање које се покреће у небеском дијалогу из којег произлази одговор који је темељ и средишњи стуб адвентизма.

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? And he said unto me, Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed. Daniel 8:13, 14.

> Тада чух једнога светога где говораше, и други свети рече ономе светоме који говораше: До када ће трајати виђење о свагдашњој жртви и о преступу пустоши, да се и светиња и војска предаду да буду погажени? И рече ми: До две хиљаде и три стотине дана; тада ће се светиња очистити. Данило 8:13, 14.

The angel Gabriel and other angels led Miller to understand that the “daily” represented paganism and that the “transgression of desolation” represented papalism. Both paganism and papalism would trample down the sanctuary and host. Therefore the “times” of the Gentiles which Luke refers to is the two trampling down periods of twelve hundred and sixty years, that together are the seven times of Leviticus twenty-six.

Анђео Гаврило и други анђели навели су Милера да разуме да „свагдашња“ представља паганство, а да „преступ опустошења“ представља папство. И паганство и папство газиће светињу и војску. Стога су „времена“ незнабожаца, о којима Лука говори, два раздобља гажења од по хиљаду двеста шездесет година, која заједно чине седам времена из Левитске двадесет шест.

The message of the “oath” of Moses was slain in 1863, along with the messenger Elijah who had presented the message of Moses. Both the message of Moses and the Elijah messenger was resurrected post September 11, 2001. After the message of Moses that was once again proclaimed by Elijah, they were both slain and then left in the street and not buried for twelve hundred and sixty days is a direct connection to the message of the “seven times” that Daniel calls the “oath” of Moses. The movement and the messenger that repeats the Elijah message of Moses as typified by Miller and the Millerites will ultimately stand upon its feet and be resurrected.

Порука Мојсијеве „заклетве“ била је убијена 1863. године, заједно с весником Илијом који је изнео Мојсијеву поруку. И порука Мојсија и весник Илија били су васкрснути после 11. септембра 2001. године. Након што је Мојсијева порука, коју је Илија поново објавио, била изнова проглашена, то што су обоје били убијени, а потом остављени на улици и несахрањени хиљаду двеста шездесет дана, представља непосредну везу с поруком о „седам времена“, коју Данило назива Мојсијевом „заклетвом“. Покрет и весник који понављају Илијину Мојсијеву поруку, онако како су то прасликовито представљали Милер и милерити, на крају ће стати на своје ноге и васкрснути.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. Revelation 11:11, 12.

> И после три дана и по дух живота од Бога уђе у њих, и сташе на ноге своје; и страх велики нападе на оне који их гледаху. И чуше силан глас с неба где им говори: Изађите амо. И узиђоше на небо у облаку; и непријатељи њихови гледаху их. Откривење 11:11, 12.

We will address this truth in the next article.

Ову истину ћемо размотрити у следећем чланку.

Back to Articles