Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Thirty-Three

Књига пророка Данила — сто тридесет трећи део

Unveiling the Prophetic Tapestry: Insights into the Sealing Time of the 144,000

Откривање пророчког ткања: увиди у време запечаћења 144.000

Author

Jeff Pippenger

Published

March 13, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

All the prophets agree with one another, and they all testify more specifically about the end of the world than the days in which they lived. Their testimony is to be applied in the prophetic period of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, for that is where the effect of every vision occurs. Isaiah, in chapter six, in vision was allowed to look into the Most Holy Place, during the period of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, where He saw God’s glory. We know it was post-September 11, 2001, for he heard the angels in verse three, identify that the earth was then full of His glory.

Сви пророци су сагласни један с другим, и сви они сведоче, још одређеније, о крају света него о данима у којима су живели. Њихово сведочанство треба применити у пророчком раздобљу времена печаћења сто четрдесет и четири хиљаде, јер се ту испољава учинак сваког виђења. Исаији је, у шестом поглављу, у виђењу било допуштено да погледа у Светињу над светињама, током раздобља времена печаћења сто четрдесет и четири хиљаде, где је видео Божју славу. Знамо да је то било после 11. септембра 2001. године, јер је у трећем стиху чуо анђеле како објављују да је земља тада била пуна Његове славе.

> “When God was about to send Isaiah with a message to His people, He first permitted the prophet to look in vision into the holy of holies within the sanctuary. Suddenly the gate and the inner veil of the temple seemed to be uplifted or withdrawn, and he was permitted to gaze within, upon the holy of holies, where even the prophet’s feet might not enter. There rose before him a vision of Jehovah sitting upon a throne high and lifted up, while the train of His glory filled the temple. Around the throne were seraphim, as guards about the great King, and they reflected the glory that surrounded them. As their songs of praise resounded in deep notes of adoration, the pillars of the gate trembled, as if shaken by an earthquake. With lips unpolluted by sin, these angels poured forth the praises of God. ‘Holy, holy, holy, is the Lord of hosts,’ they cried; ‘the whole earth is full of His glory.’ [See Isaiah 6:1–8.]

> „Када је Бог намеравао да пошаље Исаију с поруком своме народу, најпре је допустио пророку да у виђењу погледа у Светињу над светињама у Светилишту. Одједном се учинило да су врата и унутрашња завеса храма подигнути или уклоњени, и било му је допуштено да погледа унутра, у Светињу над светињама, тамо где ни пророкове ноге нису смеле ући. Пред њим се указало виђење Јехове како седи на престолу високом и узвишеном, док је скут Његове славе испуњавао храм. Око престола беху серафими, као стража око великога Цара, и они су одсјавали славу која их је окруживала. Док су њихове песме хвале одјекивале дубоким тоновима обожавања, стубови врата су дрхтали, као да их потреса земљотрес. Ови анђели, уснама неокаљаним грехом, изливали су хвалу Богу. ‘Свет, свет, свет је Господ над војскама’, клицали су; ‘сва је земља пуна славе Његове.’ [Види Исаија 6:1–8.]”

> “The seraphim around the throne are so filled with reverential awe as they behold the glory of God, that they do not for an instant look upon themselves with admiration. Their praise is for the Lord of hosts. As they look into the future, when the whole earth shall be filled with His glory, the triumphant song is echoed from one to another in melodious chant, ‘Holy, holy, holy, is the Lord of hosts.’ They are fully satisfied to glorify God; abiding in His presence, beneath His smile of approbation, they wish for nothing more. In bearing His image, in doing His bidding, in worshiping Him, their highest ambition is reached.” Gospel Workers, 21.

> „Серафими око престола толико су испуњени побожним страхопоштовањем док посматрају славу Божју, да ни за тренутак не гледају на себе са дивљењем. Њихова хвала припада Господу над војскама. Док гледају у будућност, када ће се сва земља испунити Његовом славом, победничка песма одјекује од једнога к другоме у милозвучном појању: ‘Свет, свет, свет, Господ над војскама.’ Они су потпуно задовољни да прослављају Бога; пребивајући у Његовом присуству, под осмехом Његовог одобравања, не желе ништа више. У ношењу Његовог обличја, у извршавању Његове воље, у обожавању Њега, достижу своје највише стремљење.“ Gospel Workers, 21.

In agreement with Isaiah, the prophet Ezekiel was also allowed to see into the Most Holy Place. Ezekiel’s vision began in chapter one, verse one.

У сагласности са Исаијом, и пророку Језекиљу је било допуштено да завири у Светињу над светињама. Језекиљево виђење отпочиње у првом поглављу, првом стиху.

> Now it came to pass in the thirtieth year, in the fourth month, in the fifth day of the month, as I was among the captives by the river of Chebar, that the heavens were opened, and I saw visions of God. Ezekiel 1:1.

> И догоди се тридесете године, четвртога месеца, петога дана у месецу, кад бејах међу заробљеницима крај реке Ховара, да се отворише небеса, и видех виђења Божја. Језекиљ 1:1.

His vision continues on for chapters, and it is a continuation of the same vision in chapters eight and nine, which identifies the sealing of the one hundred and forty-four thousand. We know this by his careful testimony.

Његово виђење се наставља кроз наредна поглавља, и представља наставак истог виђења у осмом и деветом поглављу, које указује на запечаћење сто четрдесет и четири хиљаде. То знамо по његовом пажљивом сведочанству.

> And it came to pass in the sixth year, in the sixth month, in the fifth day of the month, as I sat in mine house, and the elders of Judah sat before me, that the hand of the Lord God fell there upon me. Then I beheld, and lo a likeness as the appearance of fire: from the appearance of his loins even downward, fire; and from his loins even upward, as the appearance of brightness, as the colour of amber. And he put forth the form of an hand, and took me by a lock of mine head; and the spirit lifted me up between the earth and the heaven, and brought me in the visions of God to Jerusalem, to the door of the inner gate that looketh toward the north; where was the seat of the image of jealousy, which provoketh to jealousy. And, behold, the glory of the God of Israel was there, according to the vision that I saw in the plain. Ezekiel 8:1–4.

> И догоди се шесте године, шестога месеца, петога дана у месецу, док седејах у својој кући, а старешине Јудине сеђаху преда мном, да ме тамо обузе рука Господа Бога. Тада погледах, и гле, обличје као изглед огња: од изгледа његових бедара наниже — огањ; а од његових бедара навише — као изглед светлости, као боја ћилибара. И пружи нешто као руку, и ухвати ме за прамен косе на глави; и дух ме подиже између земље и неба, и одведе ме у виђењима Божјим у Јерусалим, до улаза у унутрашња врата која гледају на север, где беше седиште идола љубоморе, који изазива љубомору. И гле, слава Бога Израиљева беше тамо, према виђењу које видех у равници. Језекиљ 8:1–4.

The vision of chapters eight and nine that identify the two classes that are developed during the sealing of the one hundred and forty-four thousand, was, “according to the vision that” Ezekiel had seen “in the plain.” The vision he had seen in the plain is identified in chapter three.

Виђење осмог и деветог поглавља, које идентификује две класе што се развијају током запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде, било је „према виђењу које“ је Језекиљ видео „у равници“. Виђење које је видео у равници идентификовано је у трећем поглављу.

> And the hand of the Lord was there upon me; and he said unto me, Arise, go forth into the plain, and I will there talk with thee. Then I arose, and went forth into the plain: and, behold, the glory of the Lord stood there, as the glory which I saw by the river of Chebar: and I fell on my face. Ezekiel 3:22, 23.

> И рука Господња беше тамо на мени; и Он ми рече: Устани, изиђи у долину, и тамо ћу говорити с тобом. Тада устах и изиђох у долину; и гле, слава Господња стајаше тамо, као слава коју видех код реке Хевара; и падох ничице. Језекиљ 3:22, 23.

Ezekiel’s vision of the “plain,” was as the “glory which” Ezekiel “saw by the river of Chebar,” and that was the vision of chapter one, verse one. The vision of the sealing in chapter nine, and the vision of the “plain,” were simply continuations of the vision of the river Chebar. It was a vision of the glory of God in the Most Holy Place, during the sealing of the one hundred and forty-four thousand, just as was Isaiah’s vision. Isaiah’s vision was identifying God’s work of raising up messengers during the sealing time, and in chapter two and three, Ezekiel identifies that very work in greater detail than Isaiah, for he illustrates a messenger who is to carry a message to Laodicean Adventism, and in order to understand the message he is to carry to the rebellious people who are being passed by, Ezekiel is commanded to eat the little book, that was in the angel’s hand when He descended on September 11, 2001.

Језекиљево виђење „поља“ било је као „слава коју“ је Језекиљ „видео на реци Ховару“, а то је било виђење из прве главе, првог стиха. Виђење о запечаћењу у деветој глави и виђење „поља“ били су једноставно наставци виђења код реке Ховара. То је било виђење славе Божје у Светињи над светињама, за време запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде, као што је било и Исаијино виђење. Исаијино виђење је означавало Божје дело подизања весника у време запечаћења, а у другој и трећој глави Језекиљ поистовећује управо то дело са већом подробношћу него Исаија, јер он приказује весника који треба да носи поруку лаодикијском адвентизму, и да би разумео поруку коју треба да носи побуњеничком народу који бива заобиђен, Језекиљу је заповеђено да поједе малу књигу која је била у руци анђела када је сишао 11. септембра 2001. године.

> Moreover he said unto me, Son of man, eat that thou findest; eat this roll, and go speak unto the house of Israel. So I opened my mouth, and he caused me to eat that roll. And he said unto me, Son of man, cause thy belly to eat, and fill thy bowels with this roll that I give thee. Then did I eat it; and it was in my mouth as honey for sweetness. And he said unto me, Son of man, go, get thee unto the house of Israel, and speak with my words unto them. For thou art not sent to a people of a strange speech and of an hard language, but to the house of Israel; Not to many people of a strange speech and of an hard language, whose words thou canst not understand. Surely, had I sent thee to them, they would have hearkened unto thee. But the house of Israel will not hearken unto thee; for they will not hearken unto me: for all the house of Israel are impudent and hardhearted. Behold, I have made thy face strong against their faces, and thy forehead strong against their foreheads. As an adamant harder than flint have I made thy forehead: fear them not, neither be dismayed at their looks, though they be a rebellious house. Ezekiel 3:1–9.

> И рече ми: Сине човечији, поједи што нађеш; поједи овај свитак, па иди, говори дому Израиљеву. И отворих уста своја, и даде ми да поједем тај свитак. И рече ми: Сине човечији, нахрани трбух свој и напуни утробу своју овим свитком који ти дајем. И поједох га; и беше у устима мојим сладак као мед. И рече ми: Сине човечији, иди, упути се дому Израиљеву, и говори им мојим речима. Јер ниси послан народу неразумљива говора и тешка језика, него дому Израиљеву; не многим народима неразумљива говора и тешка језика, чијих речи не можеш разумети. Заиста, да сам те к њима послао, послушали би те. Али дом Израиљев неће те послушати, јер неће послушати мене; јер је сав дом Израиљев дрзак и тврда срца. Ево, учинио сам лице твоје тврдо према лицима њиховим, и чело твоје тврдо према челима њиховим. Као дијамант, тврђи од кремена, учинио сам чело твоје; не бој их се, нити се страши од погледа њихових, мада су дом одметнички. Језекиљ 3:1–9.

A Gentile in the Bible is a stranger, and a stranger speaks strange speech. Ezekiel was sent to the house of modern Israel, which in the sealing time is the Laodicean Seventh-day Adventist church, which is being passed by. The message during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand is for God’s church, which is first judged, and then at the soon-coming Sunday law, the second voice of Revelation chapter eighteen, calls God’s Gentile flock out of Babylon. When Isaiah, in chapter six, is representing those who accept the calling of being sent to the rebellious house with the Laodicean message, he is forewarned that they are a people who in seeing, do not perceive, and in hearing, do not understand. Isaiah records the very attribute that Jesus quoted from Isaiah, chapter six, when He assigned that very attribute to the quibbling Jews who were being passed by in the history of Christ.

Незнабожац у Библији јесте туђинац, а туђинац говори туђим језиком. Језекиљ је био послан дому савременог Израиља, који је у време запечаћења Лаодикијска црква адвентиста седмог дана, која бива заобиђена. Порука у време запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде намењена је Божјој цркви, која најпре бива суђена, а затим, при ускоро долазећем недељном закону, други глас из осамнаесте главе Откривења позива Божје незнабожачко стадо да изиђе из Вавилона. Када Исаија, у шестој глави, представља оне који прихватају позив да буду послани побуњеничком дому с лаодикијском поруком, унапред је опоменут да су они народ који гледајући не опажа и слушајући не разуме. Исаија бележи управо ону особину коју је Исус навео из Исаије, шесте главе, када је ту исту особину приписао цепидлачним Јеврејима који су у Христово доба били заобиђени.

In chapter twelve, Ezekiel also employs the very same terminology, thus specifically placing chapter twelve, into the sealing time of the one hundred and forty-four thousand.

У дванаестом поглављу Језекиљ такође употребљава истоветну терминологију, чиме дванаесто поглавље изричито смешта у време запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде.

> The word of the Lord also came unto me, saying, Son of man, thou dwellest in the midst of a rebellious house, which have eyes to see, and see not; they have ears to hear, and hear not: for they are a rebellious house. Ezekiel 12:1, 2.

> И дође ми реч Господња говорећи: Сине човечји, ти обитаваш усред дома одметничкога, који има очи да види, а не види; има уши да чује, а не чује; јер је дом одметнички. Језекиљ 12:1, 2.

Ezekiel chapter twelve, is identifying the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, and in so doing he addresses the counterfeit latter rain message that is offered by the drunkards of Ephraim who rule the people of Jerusalem, the drunkards who cannot read the book that is sealed. Their counterfeit latter rain message is based upon placing the prophetic visions of God’s Word far off into the future.

Језекиљ, дванаеста глава, указује на време печаћења сто четрдесет и четири хиљаде, и притом се обраћа кривотвореној поруци позне кише коју нуде пијанице Јефремове, које владају народом Јерусалима, пијанице које не могу да читају запечаћену књигу. Њихова кривотворена порука позне кише заснива се на томе да пророчке визије Речи Божје смештају далеко у будућност.

In verses three through fifteen, Ezekiel is instructed to illustrate God’s people going into the captivity in Babylon. The captivity in Babylon represents the soon-coming Sunday law, and then in verses sixteen through twenty, he identifies the famine that accompanies the destruction of the cities that begins at the hour of the great earthquake, which is the soon-coming Sunday law. The benefits of country living during that crisis time are there represented, and then in verses twenty-one to twenty-eight, we have the passage that was recognized as present truth in Millerite history. The passage is quoted word for word in The Great Controversy in the description of Millerite history in the book.

У стиховима од трећег до петнаестог, Језекиљу је наложено да прикаже Божји народ како одлази у ропство у Вавилон. Ропство у Вавилону представља ускоро долазећи закон о недељи, а затим у стиховима од шеснаестог до двадесетог он указује на глад која прати разарање градова што започиње у часу великог земљотреса, а то је ускоро долазећи закон о недељи. Ту су приказане предности живота на селу у време те кризе, а затим у стиховима од двадесет првог до двадесет осмог имамо одломак који је у милеритској историји био препознат као садашња истина. Тај одломак је дословно наведен у Великој борби у опису милеритске историје у тој књизи.

> And the word of the Lord came unto me, saying, Son of man, what is that proverb that ye have in the land of Israel, saying, The days are prolonged, and every vision faileth? Tell them therefore, Thus saith the Lord God; I will make this proverb to cease, and they shall no more use it as a proverb in Israel; but say unto them, The days are at hand, and the effect of every vision. For there shall be no more any vain vision nor flattering divination within the house of Israel. For I am the Lord: I will speak, and the word that I shall speak shall come to pass; it shall be no more prolonged: for in your days, O rebellious house, will I say the word, and will perform it, saith the Lord God. Again the word of the Lord came to me, saying, Son of man, behold, they of the house of Israel say, The vision that he seeth is for many days to come, and he prophesieth of the times that are far off. Therefore say unto them, Thus saith the Lord God; There shall none of my words be prolonged any more, but the word which I have spoken shall be done, saith the Lord God. Ezekiel 12:21–28.

> И дође ми реч Господња говорећи: Сине човечји, каква је то пословица коју имате у земљи Израиљевој, говорећи: Дани се одужише, и свако виђење пропада? Зато им реци: Овако говори Господ Бог: учинићу да престане та пословица, и неће је више употребљавати као пословицу у Израиљу; него им кажи: Близу су дани и испуњење свакога виђења. Јер неће више бити никаквога таштог виђења нити ласкавога гатања усред дома Израиљева. Јер ја сам Господ: говорићу, и реч коју ћу изговорити збиће се; неће се више одлагати; јер ћу у вашим данима, доме одметнички, изговорити реч и извршити је, говори Господ Бог. И опет ми дође реч Господња говорећи: Сине човечји, ево, дом Израиљев говори: Виђење које он види односи се на многе дане који ће доћи, и он пророкује о временима која су далеко. Зато им реци: Овако говори Господ Бог: Ниједна се од мојих речи више неће одлагати, него ће се извршити реч коју сам изговорио, говори Господ Бог. Језекиљ 12:21–28.

The counterfeit latter rain message that is presented in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand claims “the days are prolonged, and every vision faileth.” After all, did not those messengers represented by Moses, Elijah, Ezekiel, Isaiah and John fail in their prediction of July 18, 2020? The Laodicean Adventist’s message at that time is “the vision that he seeth is for many days to come, and he prophesieth of the times that are far off.” In that history not only will every vision come to pass, but the messenger is to tell the lost house of modern Israel, “Thus saith the Lord God,” “I will make” the counterfeit “proverb” of Laodicean Adventism “to cease.” Tell them, “The days are at hand, and the effect of every vision.” “There shall none of my words be prolonged any more, but the word which I have spoken shall be done, saith the Lord God.”

Кривотворена порука позне кише, која се износи у време печаћења сто четрдесет и четири хиљаде, тврди: „дани се одуљише, и свако виђење изостаје.“ Уосталом, зар нису ти весници, представљени Мојсијем, Илијом, Језекиљем, Исаијом и Јованом, заказали у свом предсказању 18. јула 2020? Порука лаодикијског адвентисте у то време гласи: „виђење које он види односи се на многе дане који ће доћи, и он пророкује о временима која су далеко.“ У тој историји не само да ће се свако виђење испунити, него весник треба да каже изгубљеном дому савременог Израиља: „Овако вели Господ Бог“, „Учинићу да престане“ кривотворена „пословица“ лаодикијског адвентизма. Реци им: „Дани су близу, и испуњење свакога виђења.“ „Ниједна од мојих речи неће се више одуговлачити, него ће се извршити реч коју сам изговорио, говори Господ Бог.“

The Laodicean message requires that the message identifies that the days are at hand when the effect of every vision is to take place, and those days are the days of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. The essential point that should not be missed in the passage is that God directly states that in the “days,” which represent the period of the sealing time, He would cause Laodicean Adventism’s “vain vision,” their “flattering divination,” and their counterfeit “proverb” to cease. God causes their counterfeit latter rain message to cease before the soon-coming Sunday law, for He causes it to cease in the days He is addressing. He causes it to cease, by confirming the true latter rain message as He is lifting up those who are chosen to be the ensign at the soon coming Sunday law. Those chosen ones are sealed before the “earthquake”.

Лаодикијска порука захтева да порука препозна да су близу дани када ће се испунити дејство сваке визије, и ти дани су дани запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде. Суштинска тачка која не сме бити превиђена у том одломку јесте да Бог непосредно изјављује да ће у „данима“, који представљају раздобље времена запечаћења, учинити да престану лаодикијско-адвентистичка „ташта визија“, њихово „ласкаво гатање“ и њихова лажна „пословица“. Бог чини да њихова лажна порука позне кише престане пре ускоро долазећег закона о недељи, јер чини да она престане у данима о којима говори. Он чини да она престане тако што потврђује истиниту поруку позне кише док подиже оне који су изабрани да буду знамење при ускоро долазећем закону о недељи. Ти изабрани бивају запечаћени пре „земљотреса“.

The other way He causes the vain proverb of the counterfeit latter rain message to cease is by the arrival of the unexpected and escalating judgments of God, that come as an overwhelming surprise to the children of darkness, but are part of the very message the children of light will have been predicting. The history we are now entering into is about to be confronted by God’s judgments. Those judgments are represented repeatedly in God’s Word, and the period of the sealing, which began on September 11, 2001, is where every vision, including the visions of God’s judgments, must arrive, for His Word never fails.

Други начин на који Он чини да престане ташта пословица кривотворене поруке позног дажда јесте долазак неочекиваних и све жестокијих Божјих судова, који долазе као страховито изненађење синовима таме, али су део саме поруке коју су синови светлости предсказивали. Историја у коју сада улазимо ускоро ће бити суочена са Божјим судовима. Ти судови су изнова и изнова представљени у Божјој Речи, а раздобље запечаћења, које је отпочело 11. септембра 2001. године, јесте место на које мора доспети свако виђење, укључујући и виђења Божјих судова, јер Његова Реч никада не изневерава.

In previous articles we demonstrated that the first three chapters in the book of Daniel, represent the three angel’s messages of Revelation chapter fourteen. Chapter two, is the second angel’s message, and is therefore an illustration of the second test in the sealing period. The first test was chapter one, and it was the dietary test of whether a person would choose heavenly food or the food of Babylon. Chapter two, was represented by the hidden truth within Nebuchadnezzar’s dream of the image of beasts, which are kingdoms.

У претходним чланцима показали смо да прва три поглавља у књизи пророка Данила представљају поруке три анђела из четрнаестог поглавља Откривења. Друго поглавље јесте порука другог анђела, и стога представља илустрацију другог испита у периоду запечаћења. Први испит било је прво поглавље, и то је био испит у погледу исхране — да ли ће човек изабрати небеску храну или храну Вавилона. Друго поглавље било је представљено скривеном истином унутар Навуходоносоровог сна о лику звери, које су царства.

Daniel two, represents the image of the beast test during the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and it contains an understanding that is hidden, for Nebuchadnezzar was unable to remember the dream. It represents a hidden truth that is unsealed in the history of the one hundred and forty-four thousand, and a hidden truth concerning the kingdoms of Bible prophecy represented in the image. It represented a life-or-death test for Daniel and the three worthies, and also for the Chaldean wise men who ate of the Babylonian diet.

Друга глава Данилове књиге представља испит иконе звери током запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде, и она садржи разумевање које је скривено, јер Навуходоносор није могао да се сети сна. Она представља скривену истину која се отпечаћује у историји сто четрдесет и четири хиљаде, као и скривену истину у погледу царстава библијског пророштва представљених у лику. Она је представљала испит живота или смрти за Данила и тројицу достојних, а такође и за халдејске мудраце који су јели од вавилонске хране.

Ellen White was shown that the image of the beast would be formed “before probation closes, for it is the great test for the people of God, by which their eternal destiny will be decided.” The hidden dream of Nebuchadnezzar represents that test. The hidden truth of the image that has been revealed in these days, when the effect of every vision is no longer prolonged, is that Jesus, as Alpha and Omega, identified in the first and the last references to the kingdoms of Bible prophecy that the eighth beast is of the seven.

Елени Вајт је било показано да ће лик звери бити образован „пре него што се време милости заврши, јер је то велика проба за Божји народ, којом ће њихова вечна судбина бити одлучена.“ Скривени Навуходоносоров сан представља ту пробу. Скривена истина о лику, која је откривена у овим данима, када се дејство сваког виђења више не одлаже, јесте да је Исус, као Алфа и Омега, у првом и последњем упућивању на царства библијског пророштва поистоветио да је осма звер од седам.

The eighth beast of Revelation chapter seventeen, that is of the seven, is the papal power who has been returned to the throne of the earth, and the deeper hidden secret that has been revealed is that as the United States forms an image of the beast in this nation, it also will represent the phenomenon of the eighth, being of the seven. The sixth president since the time of the end in 1989, who is the rich president who stirred up all the realm of the dragon received a deadly political wound at the hands of the progressive, woke, liberal globalists in 2020, as the Republican horn was assassinated in the streets by the atheistic beast of Revelation chapter eleven.

Осма звер из Откривења, седамнаесте главе, која је од седморице, јесте папска сила која је враћена на престо земље, а дубља скривена тајна која је откривена јесте да, док Сједињене Државе у овој нацији образују лик звери, оне ће такође представљати појаву осме, која је од седморице. Шести председник од времена свршетка 1989. године, који је богати председник што је узбудио све царство аждајино, примио је смртоносну политичку рану од руку прогресивних, woke, либералних глобалиста 2020. године, када је републикански рог био убијен на улицама од атеистичке звери из Откривења, једанаесте главе.

At the same time the movement of the third angel, received a deadly wound on July 18, 2020, at the hands of the atheistic beast of Revelation chapter eleven. That movement had been made up of Laodicean Seventh-day Adventists, and in 2023, the movement was raised up as the Philadelphian movement of the third angel. Both horns were slain in 2020, and both horns stand up after three and a half symbolic days. The formation of the political image of the beast consists of the combination of Church and State in the United States, and the beast they make an image of in the last days is the eighth beast, that is of the seven. When the image beast is formed in the United States it will possess that very prophetic attribute of the eighth beast of Rome.

У исто време, покрет трећег анђела примио је смртоносну рану 18. јула 2020. године, од руке атеистичке звери из једанаесте главе Откривења. Тај покрет састојао се од лаодикијских адвентиста седмог дана, а 2023. године покрет је био подигнут као филаделфијски покрет трећег анђела. Оба рога била су убијена 2020. године, и оба рога устају после три и по симболична дана. Образовање политичког лика звери састоји се у сједињењу Цркве и Државе у Сједињеним Америчким Државама, а звер којој у последњим данима праве лик јесте осма звер, која је од седам. Када лик звери буде образован у Сједињеним Америчким Државама, он ће поседовати управо то пророчко обележје осме звери Рима.

When the image of the beast test is fulfilled upon the true Protestant horn, those who recognize the prophetic truths associated with the formation of the image of the beast in both horns of the earth beast, will be sealed for eternity with the image of Christ. Those foolish virgins that have accepted the vain and flattering vision will have formed the image of the beast for eternity.

Када се испуни испит о лику звери на правом протестантском рогу, они који препознају пророчке истине повезане са обликовањем лика звери на оба рога земаљске звери, биће запечаћени за вечност ликом Христовим. Оне луде девојке које су прихватиле ташту и ласкаву визију, обликоваће лик звери за вечност.

> “It was this that the prophet Ezekiel saw when before his astonished gaze were portrayed symbols that revealed a Power overruling the affairs of earthly rulers. Wheels intersecting one another were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, in appearance like sapphire; and seated above the likeness of a throne was a likeness as it were of a human form.’ Ezekiel 1:26, RSV.

> „То је било оно што је пророк Језекиљ видео када су пред његовим запрепашћеним погледом били приказани симболи који су откривали Силу која надвладава збивања земаљских владара. Точкови који су се укрштали један с другим били су покретани од стране четири жива бића. Високо изнад свега тога „беше обличје престола, по виђењу као сафир; а на обличју престола, озго, беше као обличје човека“. Језекиљ 1:26, RSV.

> “The wheels, so complicated that at first sight they appeared to be in confusion, moved in perfect harmony. Heavenly beings were impelling those wheels. The complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations He that sits above the cherubim still guides the affairs of this earth. To every nation and individual God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> „Точкови, тако сложени да су на први поглед изгледали као да су у пометњи, кретали су се у савршеном складу. Небеска бића покретала су те точкове. Сложени ток људских догађаја налази се под божанском управом. Усред борбе и метежа народа, Онај који седи над херувимима и даље управља пословима ове земље. Сваком народу и сваком појединцу Бог је одредио место у свом великом плану. Данас људи и народи својим сопственим избором одлучују о својој судбини, а Бог све надвладава ради остварења својих намера.“

> “The prophecies which the great I AM has given in His Word tell us where we are in the procession of the ages. All that prophecy has foretold until the present time has been traced on the pages of history, and all which is yet to come will be fulfilled in its order.

> „Proročanstva koja je veliki JA JESAM dao u svojoj Reči kazuju nam gde se nalazimo u sledovanju vekova. Sve što je proročanstvo proreklo do sadašnjeg vremena ocrtalo se na stranicama istorije, a sve što tek ima da dođe ispuniće se svojim redom.

> “The signs of the times declare that we are standing on the threshold of great and solemn events. Everything in our world is in agitation. The Saviour prophesied of events to precede His coming: ‘Ye shall hear of wars and rumors of wars… . Nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places.’ Matthew 24:6, 7. Rulers and statesmen recognize that something great and decisive is about to take place—that the world is on the verge of a stupendous crisis.

> „Знаци времена објављују да стојимо на прагу великих и свечаних догађаја. Све у нашем свету је у узбурканости. Спаситељ је прорекао догађаје који ће претходити Његовом доласку: ‘Чућете ратове и гласове о ратовима…. Јер ће устати народ на народ, и царство на царство; и биће глади, и помора, и земљотреса по разним местима.’ Матеј 24:6, 7. Владари и државници увиђају да ће се ускоро збити нешто велико и одлучујуће — да се свет налази на ивици страховите кризе.

> “The Bible, and the Bible only, gives a correct view of events that already are casting their shadows before, the sound of their approach causing the earth to tremble and men’s hearts to fail them for fear. ‘Behold, the Lord will lay waste the earth and make it desolate, and He will twist its surface and scatter its inhabitants.’ ‘For they have transgressed the laws, violated the statutes, broken the everlasting covenant. Therefore a curse devours the earth, and its inhabitants suffer for their guilt.’ Isaiah 24:1, 5, 6, RSV.

> „Библија, и само Библија, даје исправан поглед на догађаје који већ бацају своје сенке унапред, а звук њиховог приближавања чини да земља дрхти и да људска срца клону од страха. ‘Ево, Господ ће опустошити земљу и учинити је пустом, и изопачиће њено лице и расејаће њене становнике.’ ‘Јер су преступили законе, нарушили уредбе, прекршили вечни савез. Зато проклетство прождире земљу, и њени становници испаштају за своју кривицу.’ Исаија 24:1, 5, 6, RSV.

> “‘Alas! for that day is great, so that none is like it: it is even the time of Jacob’s trouble; but he shall be saved out of it.’ Jeremiah 30:7.

> „Авај! Јер је тај дан велик, тако да му нема равна: то је време Јаковљеве невоље; али ће се избавити из ње.“ Јеремија 30:7.

> “’Because thou hast made the Lord, which is my refuge, Even the most High, thy habitation; There shall no evil befall thee, Neither shall any plague come nigh thy dwelling.’ Psalm 91:9, 10.

> „Јер си Господа, који је уточиште моје, Вишњега, учинио пребивалиштем својим; неће те зло задесити, нити ће се какво зло приближити шатору твоме.“ Псалам 91:9, 10.

> “God will not fail His church in the hour of her greatest peril. He has promised deliverance. The principles of His kingdom will be honored by all beneath the sun.” Historical Sketches 277–279.

> „Бог неће изневерити Своју цркву у часу њене највеће опасности. Он је обећао избављење. Начела Његовог царства биће поштована од свих под сунцем.” Historical Sketches, 277–279.

The “complicated play of human events” is what was represented by the wheels intersecting the wheels in Ezekiel’s vision of the Most Holy Place, during the sealing time. Those events are under divine control, for those events are the fulfillment of all the visions of God’s Word, that find their final and perfect effect in the sealing time. There is a “sound” that identifies “a stupendous crisis” which the “world is on the verge” of realizing. That “sound” causes “the earth to tremble and men’s hearts to fail them for fear.” Both the shaking of the earth, and the causing of men’s hearts to fail for fear are symbols of the sound of the seventh and final Trumpet, which is the third woe.

„Složena igra ljudskih događaja“ jeste ono što je bilo predstavljeno točkovima koji se ukrštaju sa točkovima u Jezekiljevoj viziji Presvetog mesta, za vreme pečaćenja. Ti događaji su pod božanskom kontrolom, jer su ti događaji ispunjenje svih viđenja Reči Božje, koja svoj konačni i savršeni učinak nalaze u vremenu pečaćenja. Postoji jedan „zvuk“ koji prepoznatljivo označava „zapanjujuću krizu“ koju je „svet na ivici“ da spozna. Taj „zvuk“ čini da se „zemlja trese i da ljudska srca klonu od straha“. I potresanje zemlje, i to što ljudska srca klonu od straha, simboli su zvuka sedme i poslednje Trube, koja je treće teško.

The angering of the nations by Islam of the third woe, is as a woman in travail, thus representing an increasing, escalating crisis. That escalating crisis began on September 11, 2001; and on October 7, 2023, the next extreme birth pain hit, and because God’s Word never fails, the next birth pang is coming very soon, and it will be even more destructive. Are you still living in a city?

Разгневљивање народа исламом трећег тешкоћа јесте као жена у порођајним мукама, те тако представља све већу, ескалирајућу кризу. Та ескалирајућа криза започела је 11. септембра 2001; а 7. октобра 2023. наступио је следећи крајњи порођајни бол, и пошто Реч Божја никада не изневерава, следећи порођајни бол долази врло скоро, и биће још разорнији. Да ли још увек живите у граду?

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у следећем чланку.

> “To the prophet the wheel within a wheel, the appearance of living creatures connected with them, all seemed intricate and unexplainable. But the hand of Infinite Wisdom is seen among the wheels, and perfect order is the result of its work. Every wheel, directed by the hand of God, works in perfect harmony with every other wheel. I have been shown that human instrumentalities are liable to seek after too much power and try to control the work themselves. They leave the Lord God, the Mighty Worker, too much out of their methods and plans, and do not trust to Him everything in regard to the advancement of the work. No one should for a moment fancy that he is able to manage those things that belong to the great I AM. God in His providence is preparing a way so that the work may be done by human agents. Then let every man stand at his post of duty, to act his part for this time and know that God is his instructor.” Testimonies, volume 9, 259.

> „Пророку су точак у точку и појава живих бића повезаних с њима све изгледали замршено и необјашњиво. Али се међу точковима види рука Бескрајне Мудрости, и савршен поредак јесте резултат њеног деловања. Сваки точак, управљан Божјом руком, делује у савршеном складу са сваким другим точком. Показано ми је да су људска оруђа склона да траже сувише много власти и да покушавају сама да управљају делом. Она у својим методама и плановима сувише изостављају Господа Бога, Моћног Делатника, и не поверавају Му све у погледу напредовања дела. Нико не треба ни за тренутак да уобрази да је способан да управља оним стварима које припадају великом ЈА САМ. Бог у Свом провиђењу припрема пут да дело буде извршено људским оруђима. Нека, дакле, сваки човек стоји на свом месту дужности, да одигра свој део за ово време и зна да му је Бог Учитељ.“ Сведочанства, књига 9, 259.

Back to Articles