Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Twenty-Eight

Књига пророка Данила — сто двадесет осам

The Prophetic Significance of Christ’s Baptism and Temptation: Unveiling the Characteristics of Three World Powers

Пророчки значај Христовог крштења и кушања: откривање обележја трију светских сила

Author

Jeff Pippenger

Published

March 10, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The sealing began on September 11, 2001 when the mighty angel of chapter eighteen of Revelation descended. His descent was typified by the descent of the angel of Revelation ten on August 11, 1840, and also by the descent of the Holy Spirit at Christ’s baptism. Christ’s baptism points forward to the latter rain descending when the great buildings of New York City were brought down. The power from above began, and also at that time the power from beneath (bottomless pit) would be manifested, for God’s Word never fails.

Запечаћење је започело 11. септембра 2001. године, када је сишао моћни анђео из осамнаестог поглавља Откривења. Његов силазак био је предображен силаском анђела из Откривења десет 11. августа 1840. године, а такође и силаском Светога Духа приликом Христовог крштења. Христово крштење указује унапред на позни дажд који је сишао када су велики небодери Њујорка били оборени. Сила одозго је започела, а исто тако се у то време испољила и сила одоздо (бездан), јер Реч Божја никада не изневерава.

When Christ was baptized, He immediately went into the wilderness and fasted for forty days, after which He was tempted by Satan with three temptations. Each of those three temptations represent primary characteristics of each of the three powers who lead the world to Armageddon. Those three temptations were pride, a characteristic of the dragon; appetite, a characteristic of the beast, and presumption, a characteristic of the false prophet. Pride and self-exaltation are represented by Lucifer in the classic description of Isaiah.

Када се Христос крстио, одмах је отишао у пустињу и постио четрдесет дана, након чега га је Сатана кушао са три кушања. Свако од та три кушања представља главне одлике сваке од три силе које воде свет ка Армагедону. Та три кушања била су гордост, одлика аждаје; апетит, одлика звери; и дрскост, одлика лажног пророка. Гордост и самоуздизање представљени су Луцифером у класичном опису Исаије.

> How art thou fallen from heaven, O Lucifer, son of the morning! how art thou cut down to the ground, which didst weaken the nations! For thou hast said in thine heart, I will ascend into heaven, I will exalt my throne above the stars of God: I will sit also upon the mount of the congregation, in the sides of the north: I will ascend above the heights of the clouds; I will be like the most High. Yet thou shalt be brought down to hell, to the sides of the pit. They that see thee shall narrowly look upon thee, and consider thee, saying, Is this the man that made the earth to tremble, that did shake kingdoms. Isaiah 14:12–16.

> Како паде с неба, о Луцифере, сине зоре! Како би оборен на земљу, ти који си слабio народе! Јер си говорио у срцу своме: Изаћи ћу на небо, изнад звезда Божјих узвисићу престо свој; и сешћу на гори сабора, на крајњем северу; изаћи ћу изнад висина облачних; бићу као Свевишњи. А ипак ћеш бити сведен у пакао, у дубину јаме. Они који те виде пажљиво ће те посматрати и размишљати о теби, говорећи: Је ли то човек који је учинио да се земља тресе, који је потресао царства? Исаија 14:12–16.

Five times Lucifer proclaims in his heart “I will.” Satan, once named the “light bearer” (Lucifer), who now only bears darkness, is he “that did shake the nations.” Prophetically he is associated with the “nations,” for he is the leader of the evil confederacy of the nations, and the confederacy of merchants identified in Revelation chapters seventeen and eighteen.

Пет пута Луцифер у своме срцу објављује: „Ја ћу.“ Сатана, некада назван „светлоносац“ (Луцифер), а сада носилац само таме, јесте онај „који је потресао народе“. У пророчком смислу он је повезан са „народима“, јер је вођа зле савезности народа, као и савеза трговаца који се помиње у Откривењу, у седамнаестом и осамнаестом поглављу.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> „Цареви и владари и управитељи ставили су на себе жиг антихриста, и представљени су као аждаја која иде да зарати са светима — са онима који држе заповести Божје и имају веру Исусову.“ Testimonies to Ministers, 38.

At Christ’s baptism the Holy Spirit descended, typifying post-September 11, 2001. After His baptism Satan tempted Christ with the offer to give Christ the power Satan uses to rule the kingdoms of the world, for at the fall of Adam, Satan had become the ruler of the kingdoms of the world.

При Христовом крштењу Свети Дух је сишао, предсказујући време после 11. септембра 2001. године. После Свога крштења, Сатана је искушавао Христа понудом да Му да силу којом Сатана влада царствима овога света, јер је при Адамовом паду Сатана постао владар царстава овога света.

> And the devil, taking him up into an high mountain, showed unto him all the kingdoms of the world in a moment of time. And the devil said unto him, All this power will I give thee, and the glory of them: for that is delivered unto me; and to whomsoever I will I give it. If thou therefore wilt worship me, all shall be thine. And Jesus answered and said unto him, Get thee behind me, Satan: for it is written, Thou shalt worship the Lord thy God, and him only shalt thou serve. Luke 4:5–8.

> А ђаво, узевши га на високу гору, показа му сва царства света у једном тренутку времена. И ђаво му рече: Теби ћу дати сву ову власт и славу њихову; јер је мени предана, и дајем је коме хоћу. Ако се, дакле, поклониш мени, све ће бити твоје. А Исус одговори и рече му: Иди од мене, Сатано; јер је писано: Господу Богу своме клањај се, и њему јединоме служи. Лука 4:5–8.

Two primary characteristics of papal Rome (the beast), is her fornication and the poisoned “food” and drink she distributes.

Две основне одлике папског Рима (звери) јесу њено блудничење и отрована „храна“ и пиће које она раздаје.

> Notwithstanding I have a few things against thee, because thou sufferest that woman Jezebel, which calleth herself a prophetess, to teach and to seduce my servants to commit fornication, and to eat things sacrificed unto idols. Revelation 2:14.

> Али имам неколико ствари против тебе: допушташ жени Језавељи, која себе назива пророчицом, да учи и заводи моје слуге да чине блуд и да једу оно што је жртвовано идолима. Откривење 2:14.

The “food” and drink she provides is her false doctrines.

„Храна“ и пиће које она пружа јесу њене лажне доктрине.

> “The great sin charged against Babylon is that she ‘made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication.’ This cup of intoxication which she presents to the world represents the false doctrines that she has accepted as the result of her unlawful connection with the great ones of the earth.” The Great Controversy, 388.

> „Велики грех који се ставља на терет Вавилону јесте то што је ‘напојила све народе вином гнева свога блуда.’ Ова чаша опојности коју она пружа свету представља лажне науке које је прихватила као последицу своје незаконите везе са великима на земљи.” Велика борба, 388.

The beast of Catholicism also deceives the world by her sorceries, which is once again something that is taken internally.

Звер католицизма такође обмањује свет својим врачарским чинима, што је, опет, нешто што се узима унутарње.

> And the light of a candle shall shine no more at all in thee; and the voice of the bridegroom and of the bride shall be heard no more at all in thee: for thy merchants were the great men of the earth; for by thy sorceries were all nations deceived. Revelation 18:23.

> И светлост свеће неће више никако засјати у теби; и глас женика и невесте неће се више никако чути у теби; јер трговци твоји беху великаши земаљски; јер твојим врачарством беху преварени сви народи. Откривење 18:23.

The Greek word translated as “sorceries,” is pharmakeia, meaning medications. The golden cup in her hand, represents not only a cup to drink wine from, but also the cup where her magical medical potions are prepared and delivered. In the modern world today, those magical potions are delivered in needles, not so much in a cup. When Satan appears after the soon-coming Sunday law, he will perform miracles of healing. The miracles associated with the potions and false doctrines of the papacy, was represented by Satan telling Christ to perform a miracle in turning the stone into bread.

Грчка реч преведена као „врачарије“ јесте pharmakeia, што значи лекови. Златна чаша у њеној руци не представља само чашу из које се пије вино, него и чашу у којој се њени магијски медицински напици припремају и дају. У савременом свету данас, ти магијски напици се дају путем игала, а не толико из чаше. Када се Сатана појави после ускоро долазећег недељног закона, он ће чинити чуда исцељења. Чуда повезана са напицима и лажним доктринама папства била су представљена тиме што је Сатана рекао Христу да учини чудо претварајући камен у хлеб.

The prophetic history before and after the Sunday law possesses the same characteristics. The image of the beast testing period for Adventism leading to the Sunday law in the United States typifies the image of the beast testing period for the entire world. This is why we are informed that, “the same crisis will come upon our people in all parts of the world.”

Пророчка историја пре и после недељног закона поседује исте карактеристике. Период испитивања у вези са ликом звери за адвентизам, који води ка недељном закону у Сједињеним Државама, представља тип периода испитивања у вези са ликом звери за читав свет. Зато смо обавештени да ће „иста криза доћи на наш народ у свим деловима света“.

The miracles of satanic healings that are accomplished by Satan after the Sunday law, represent the “sorceries” of so-called medicine that are pawned off during the history beginning on September 11, 2001. Jesus stated that, “man shall not live by bread alone, but by every word of God.” Rome’s “food” is traditions and customs which she places above the Word of God.

Чуда сатанских исцељења која Сотона остварује после недељног закона представљају „врачарства“ такозване медицине која се потурају током историје која почиње 11. септембра 2001. године. Исус је изјавио да „неће човек живети о самом хлебу, него о свакој речи Божјој“. „Храна“ Рима јесу предања и обичаји које она ставља изнад Речи Божје.

> “In the movements now in progress in the United States to secure for the institutions and usages of the church the support of the state, Protestants are following in the steps of papists. Nay, more, they are opening the door for the papacy to regain in Protestant America the supremacy which she has lost in the Old World. And that which gives greater significance to this movement is the fact that the principal object contemplated is the enforcement of Sunday observance—a custom which originated with Rome, and which she claims as the sign of her authority. It is the spirit of the papacy—the spirit of conformity to worldly customs, the veneration for human traditions above the commandments of God—that is permeating the Protestant churches and leading them on to do the same work of Sunday exaltation which the papacy has done before them.” The Great Controversy, 573.

> „У покретима који су сада у току у Сједињеним Државама, да се за установе и обичаје цркве обезбеди подршка државе, протестанти иду стопама паписта. Штавише, они отварају врата да папство у протестантској Америци поново задобије ону превласт коју је изгубило у Старом свету. А оно што овом покрету даје још већи значај јесте чињеница да је главни циљ који се има у виду наметање светковања недеље — обичаја који потиче из Рима и који Рим истиче као знак своје власти. То је дух папства — дух прилагођавања световним обичајима, поштовање људских предања изнад Божјих заповести — који прожима протестантске цркве и води их да чине исто дело уздизања недеље које је папство чинило пре њих.“ Велика борба, 573.

Tradition and custom are the doctrinal “food” which the beast replaces for the Word of God, in order that it might lift up its pagan idolatry.

Предање и обичај јесу доктринарна „храна“ којом звер замењује Реч Божју, да би уздигла своје паганско идолопоклонство.

> “How the Roman Church can clear herself from the charge of idolatry we cannot see. True, she professes to worship God through these images; so did the Israelites when they bowed before the golden calf. But the Lord’s wrath was kindled against them, and many were slain. God pronounced them impious idolaters, and the same record is made today in the books of heaven against those who adore images of saints and so-called holy men.

> „Како Римска црква може да се очисти од оптужбе за идолопоклонство, ми не можемо да видимо. Истина, она тврди да се клања Богу посредством тих слика; тако су чинили и Израиљци када су се поклонили пред златним телетом. Али се Господњи гнев распалио против њих, и многи су били побијени. Бог их је прогласио безбожним идолопоклоницима, а исти запис се и данас води у небеским књигама против оних који се клањају сликама светаца и такозваних светих људи.“

> “And this is the religion which Protestants are beginning to look upon with so much favor, and which will eventually be united with Protestantism. This union will not, however, be effected by a change in Catholicism; for Rome never changes. She claims infallibility. It is Protestantism that will change. The adoption of liberal ideas on its part will bring it where it can clasp the hand of Catholicism. ‘The Bible, the Bible, is the foundation of our faith,’ was the cry of Protestants in Luther’s time, while the Catholics cried, ‘The Fathers, custom, tradition.’ Now many Protestants find it difficult to prove their doctrines from the Bible, and yet they have not the moral courage to accept the truth which involves a cross; therefore they are fast coming to the ground of Catholics, and, using the best arguments they have to evade the truth, cite the testimony of the Fathers, and the customs and precepts of men. Yes, the Protestants of the nineteenth century are fast approaching the Catholics in their infidelity concerning the Scriptures. But there is just as wide a gulf today between Rome and the Protestantism of Luther, Cranmer, Ridley, Hooper, and the noble army of martyrs, as there was when these men made the protest which gave them the name of Protestants.

> „И то је религија на коју протестанти почињу да гледају са толиким одобравањем, и која ће се најзад ујединити са протестантизмом. Ово уједињење, међутим, неће бити остварено променом у католицизму; јер Рим се никада не мења. Она полаже право на непогрешивост. Протестантизам ће се променити. Усвајање либералних идеја са његове стране довешће га дотле да може пружити руку католицизму. „Библија, Библија, темељ је наше вере“, био је поклич протестаната у Лутерово време, док су католици узвикивали: „Оци, обичај, предање.“ Сада многи протестанти налазе да им је тешко да своја учења докажу из Библије, а ипак немају моралне храбрости да прихвате истину која укључује крст; стога они брзо долазе на становиште католика и, служећи се најбољим аргументима које имају да би избегли истину, позивају се на сведочанство Отаца, и на обичаје и прописе људи. Да, протестанти деветнаестог века брзо се приближавају католицима у свом неверју у погледу Светога писма. Али и данас постоји исто тако широк понор између Рима и протестантизма Лутера, Кранмера, Ридлија, Хупера и племените војске мученика, као што је постојао онда када су ови људи изнели протест који им је дао име протестаната.“

> “Christ was a protestant. He protested against the formal worship of the Jewish nation, who rejected the counsel of God against themselves. He told them that they taught for doctrines the commandments of men, and that they were pretenders and hypocrites. Like whited sepulchers they were beautiful without, but within full of impurity and corruption. The Reformers date back to Christ and the apostles. They came out and separated themselves from a religion of forms and ceremonies. Luther and his followers did not invent the reformed religion. They simply accepted it as presented by Christ and the apostles. The Bible is presented to us as a sufficient guide; but the pope and his workers remove it from the people as if it were a curse, because it exposes their pretensions and rebukes their idolatry.” Review and Herald, June 1, 1886.

> „Христос је био протестант. Он је протестовао против формалног богослужења јеврејског народа, који је одбацио савет Божји на своју сопствену штету. Он им је рекао да као науке уче заповести људске, и да су претварачи и лицемери. Као окречени гробови, споља су били лепи, а изнутра пуни нечистоте и покварености. Реформатори потичу још од Христа и апостола. Они су изашли и одвојили се од религије форми и обреда. Лутер и његови следбеници нису измислили реформисану религију. Они су је једноставно прихватили онакву какву су је представили Христос и апостоли. Библија нам је изложена као довољан водич; али папа и његови службеници уклањају је од народа као да је проклетство, јер разоткрива њихова претварања и укорава њихово идолопоклонство.“ Review and Herald, June 1, 1886.

Miracles of healing, that form the basis of spiritualism, are her stock and trade.

Чуда исцељења, која чине основу спиритизма, његово су основно и најчешће средство деловања.

> “Many endeavor to account for spiritual manifestations by attributing them wholly to fraud and sleight of hand on the part of the medium. But while it is true that the results of trickery have often been palmed off as genuine manifestations, there have been, also, marked exhibitions of supernatural power. The mysterious rapping with which modern spiritualism began was not the result of human trickery or cunning, but was the direct work of evil angels, who thus introduced one of the most successful of soul-destroying delusions. Many will be ensnared through the belief that spiritualism is a merely human imposture; when brought face to face with manifestations which they cannot but regard as supernatural, they will be deceived, and will be led to accept them as the great power of God.

> „Многи настоје да објасне спиритистичке појаве приписујући их у потпуности превари и мађионичарској вештини медијума. Али, иако је тачно да су резултати обмане често били представљани као истинске манифестације, било је и изразитих испољавања натприродне силе. Тајанствено куцање, с којим је започео савремени спиритизам, није било последица људске преваре ни лукавства, већ непосредно дело злих анђела, који су тако увели једну од најуспешнијих заблуда што уништавају душе. Многи ће бити ухваћени у замку веровањем да је спиритизам само људска превара; када се нађу лицем у лице с појавама које не могу а да не сматрају натприроднима, биће преварени и наведени да их прихвате као велику силу Божју.“

> “These persons overlook the testimony of the Scriptures concerning the wonders wrought by Satan and his agents. It was by satanic aid that Pharaoh’s magicians were enabled to counterfeit the work of God. Paul testifies that before the second advent of Christ there will be similar manifestations of satanic power. The coming of the Lord is to be preceded by ‘the working of Satan with all power and signs and lying wonders, and with all deceivableness of unrighteousness.’ 2 Thessalonians 2:9,10. And the apostle John, describing the miracle-working power that will be manifested in the last days, declares: ‘He doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, and deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do.’ Revelation 13:13, 14. No mere impostures are here foretold. Men are deceived by the miracles which Satan’s agents have power to do, not which they pretend to do.” The Great Controversy, 553.

> „Ове особе занемарују сведочанство Светога писма о чудима која је Сатана чинио преко својих оруђа. Уз помоћ сатанске силе, фараоновим врачарима било је омогућено да подражавају Божје дело. Павле сведочи да ће пре другог Христовог доласка бити сличних испољавања сатанске силе. Господњем доласку треба да претходи ‘долазак безаконика по чињењу Сотонину са сваком силом и знацима и лажним чудесима, и са сваком преваром неправде’. 2. Солуњанима 2:9, 10. А апостол Јован, описујући чудотворну силу која ће се испољити у последњим данима, изјављује: ‘И чини велика знамења, да и огањ силази с неба на земљу пред људима; и вара оне што живе на земљи чудесима која јој бише дана да чини.’ Откривење 13:13, 14. Овде нису проречене пуке обмане. Људи бивају преварени чудима која Сатанина оруђа имају власт да чине, а не оним што се само претварају да чине.“ Велика борба, 553.

The false doctrines built upon customs and traditions, the spiritualistic manifestations of miracles, the counterfeit medical-industrial industry and the combination of churchcraft with statecraft are all the attributes of the beast of Catholicism. Pride is a characteristic of the dragon power. Presumption is the characteristic of the false prophet of apostate Protestantism.

Лажне доктрине сазидане на обичајима и предањима, спиритистичке манифестације чуда, фалсификована медицинско-индустријска индустрија и спој црквене политике са државном политиком — све су то обележја звери католицизма. Оholост је одлика силе аждаје. Дрскост је одлика лажног пророка отпалог протестантизма.

> And Jesus being full of the Holy Ghost returned from Jordan, and was led by the Spirit into the wilderness, Being forty days tempted of the devil. And in those days he did eat nothing: and when they were ended, he afterward hungered. And the devil said unto him, If thou be the Son of God, command this stone that it be made bread. And Jesus answered him, saying, It is written, That man shall not live by bread alone, but by every word of God. Luke 4:1–4.

> А Исус, пун Духа Светога, врати се с Јордана, и Дух га одведе у пустињу, где га четрдесет дана кушаше ђаво. И не једе ништа у те дане; а када се они навршише, напослетку огладне. И ђаво му рече: Ако си Син Божји, реци овоме камену да постане хлеб. И одговори му Исус говорећи: Писано је: Неће човек живети о самом хлебу, него о свакој речи Божјој. Лука 4:1–4.

Presumption is a noun that refers to the act or instance of assuming something to be true without sufficient evidence or proof. It involves making a judgment or drawing a conclusion based on incomplete or insufficient information. Presumption can also imply a certain level of confidence in one’s assumption, even when it may not be entirely justified.

Претпоставка је именица која се односи на чин или случај прихватања нечега као истинитог без довољних доказа или потврде. Она подразумева доношење суда или извлачење закључка на основу непотпуних или недовољних информација. Претпоставка такође може подразумевати известан степен уверености у сопствену претпоставку, чак и онда када она можда није у потпуности оправдана.

Apostate Protestantism has accepted Sunday as God’s day of worship without any evidence to support that flawed idea from God’s Word, and they do so while knowingly professing that they are Protestants, whose motto is “God’s word alone,” or as Martin Luther proclaimed, “Sola Scriptura!” They choose to accept it based upon the traditions and customs of the Roman church, or perhaps as simply an accepted inheritance from their forefathers. At the loud cry of the third angel the truth that there is absolutely no justification for worshipping the sun that can be provided from the Bible will be clearly revealed, and then those who continue in their flawed presumption will receive the mark of the beast.

Отпаднички протестантизам је прихватио недељу као Божји дан богослужења без икаквог доказа који би ту погрешну замисао поткрепио из Божје Речи, и то чини док свесно исповеда да су његови следбеници протестанти, чије је гесло „само Божја Реч“, или, како је Мартин Лутер објавио, „Sola Scriptura!“ Они бирају да то прихвате на основу предања и обичаја Римске цркве, или можда једноставно као наслеђе прихваћено од својих предака. При гласном покличу трећег анђела јасно ће се открити истина да из Библије не може бити пружено апсолутно никакво оправдање за обожавање сунца, и тада ће они који устрају у својој погрешној уображености примити жиг звери.

> “If the light of truth has been presented to you, revealing the Sabbath of the fourth commandment, and showing that there is no foundation in the Word of God for Sunday observance, and yet you still cling to the false sabbath, refusing to keep holy the Sabbath which God calls ‘my holy day,’ you receive the mark of the beast. When does this take place?—When you obey the decree that commands you to cease from labor on Sunday and worship God, while you know that there is not a word in the Bible showing Sunday to be other than a common working-day, you consent to receive the mark of the beast, and refuse the seal of God. If we receive this mark in our foreheads or in our hands, the judgments pronounced against the disobedient must fall upon us. But the seal of the living God is placed upon those who conscientiously keep the Sabbath of the Lord.” Review and Herald, April 27, 1911.

> „Ако вам је представљена светлост истине, откривајући суботу четврте заповести и показујући да у Речи Божјој нема никаквог темеља за светковање недеље, а ви се ипак и даље држите лажне суботе, одбијајући да светкујете суботу коју Бог назива ‘мој свети дан’, примате жиг звери. Када се то збива? — Када се покоравате уредби која вам заповеда да престанете с радом у недељу и да обожавате Бога, иако знате да у Библији нема ни једне речи која показује да је недеља ишта друго осим обичног радног дана, ви пристајете да примите жиг звери и одбијате печат Божји. Ако примимо тај жиг на своја чела или на своје руке, судови изречени над непослушнима морају пасти на нас. Али печат живога Бога ставља се на оне који савесно држе суботу Господњу.“ Review and Herald, 27. април 1911.

The commonly understood weakness of the Republican party is their willingness to assume their political opponents are fair and honest, when the fruits of the Democratic party clearly reveal that they are the children of the father of lies. Repeatedly and consistently the Republicans take their political opponents at their word, when they have been shown over and over that their opponents never keep their word. They project honest motivations upon those who repeatedly have manifested no rational justification to support the Republicans flawed projections of expected honesty and integrity. It is true also that many Republicans refuse to uphold principle for personal financial gain, or because of secret immoral circumstances that allow them to be easily manipulated, but the primary prophetic attribute of the Republican party is presumption.

Општеприхваћена слабост Републиканске странке јесте њихова спремност да претпоставе да су њихови политички противници праведни и поштени, иако плодови Демократске странке јасно откривају да су они деца оца лажи. Изнова и доследно, републиканци своје политичке противнике држе за реч, иако им је изнова и изнова показано да њихови противници никада не одржавају своју реч. Они приписују поштене побуде онима који су више пута испољили да не постоји никакво разумно оправдање које би подржало погрешне републиканске претпоставке о очекиваном поштењу и интегритету. Истина је и то да многи републиканци одбијају да се држе начела ради личне материјалне користи, или због тајних неморалних околности које омогућавају да њима буде лако манипулисано, али је примарно пророчко обележје Републиканске странке — дрскост претпостављања.

It is the attribute of presumption which is prophetically marked in apostate Protestants, that allows them to pretend they have taken the higher moral and political ground, when in reality they have abdicated their civil responsibilities under the empty expectation that their political opponents will keep their word. The very common definition of insanity is to try and do the same thing over and over, while expecting a different outcome, yet the Republicans argue that it is the Democrats that have been infected with insanity as manifested in their hatred of Trump.

То је својство уображености које је пророчки обележено код отпадничких протестаната, а које им допушта да се претварају да су заузели виши морални и политички положај, док су у стварности напустили своје грађанске одговорности под празним очекивањем да ће њихови политички противници одржати своју реч. Сасвим уобичајена дефиниција лудила гласи да човек изнова и изнова покушава да чини исто, а да притом очекује другачији исход, па ипак републиканци тврде да су демократе те које су заражене лудилом, што се испољава у њиховој мржњи према Трампу.

Yet the insanity of the Republicans is repeatedly illustrated as they agree to compromises, under the premise of compromise being the work of the legislative process, while their political compromises, which they claim are based upon the principle of “the legislative process,” is made with a class who never compromise. Democrats only give ground in the political process when they are fully restrained by the numbers against them. They have never provided evidence of truly working for a middle ground with the political process. The insanity of Republicans is their repeated optimistic expectations of others that are fully unwarranted.

Ипак, лудост републиканаца изнова се показује тиме што пристају на компромисе, под претпоставком да је компромис дело законодавног процеса, док се њихови политички компромиси, за које тврде да се заснивају на начелу „законодавног процеса“, склапају са једном групом која никада не прави компромисе. Демократе уступају тло у политичком процесу само онда када су бројчаним односом снага потпуно обуздане. Оне никада нису пружиле доказе да заиста раде на проналажењу средњег пута у оквиру политичког процеса. Лудост републиканаца огледа се у њиховим сталним оптимистичким очекивањима од других, која су у потпуности неоправдана.

By far and away the majority of those who are supportive of Donald Trump will testify to the fact that the worst attribute of Trump is his willingness to accept men as supporters of his agenda, when the available evidence identifies that it was totally presumption on Trump’s part to make that choice. Presumption is the prophetic attribute of apostate Protestantism. Satan tempted Christ by quoting the Bible, but in so doing, Satan twisted the passage into an unwarranted and unscriptural test.

Убедљива већина оних који подржавају Доналда Трампа посведочиће о чињеници да је најгора Трампова особина његова спремност да прихвати људе као подржаваоце свога програма, иако расположиви докази показују да је са Трампове стране било потпуно самоуверено дрско нагађање да донесе такав избор. Дрскост претпоставке јесте пророчки атрибут отпалог протестантизма. Сатана је кушао Христа наводећи Библију, али је тиме изврнуо тај одломак у неоправдано и небиблијско искушавање.

> And he brought him to Jerusalem, and set him on a pinnacle of the temple, and said unto him, If thou be the Son of God, cast thyself down from hence: For it is written, He shall give his angels charge over thee, to keep thee: And in their hands they shall bear thee up, lest at any time thou dash thy foot against a stone. And Jesus answering said unto him, It is said, Thou shalt not tempt the Lord thy God. Luke 4:9–12.

> И одведе га у Јерусалим, и постави га на врх храма, и рече му: Ако си Син Божји, баци се одавде доле; јер је писано: Анђелима својим заповедиће за тебе, да те сачувају; и на рукама узеће те, да како не запнеш за камен ногом својом. И Исус одговарајући рече му: Казано је: Не кушај Господа Бога својега. Лука 4:9–12.

At the soon-coming Sunday law it will be the Protestants of the United States who will take the biblical mandate to cease from labor on the Sabbath day, and twist the commandment to worship God on the seventh-day Sabbath into a fabricated command that it is actually paganism’s day of the sun that men are required to worship upon. They will twist a biblical passage into an unwarranted and unscriptural test.

При ускоро долазећем закону о недељи, протестанти Сједињених Држава узеће библијску заповест да се престане од рада у суботни дан и изврнуће заповест да се Бог обожава у суботу, седмога дана, у измишљену заповест да су људи заправо дужни да богослуже на дану сунца паганства. Они ће изврнути један библијски одломак у неоправдану и небиблијску пробу.

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у следећем чланку.

> “I saw that the two-horned beast had a dragon’s mouth, and that his power was in his head, and that the decree would go out of his mouth. Then I saw the Mother of Harlots; that the mother was not the daughters, but separate and distinct from them. She has had her day, and it is past, and her daughters, the Protestant sects, were the next to come on the stage and act out the same mind that the mother had when she persecuted the saints. I saw that as the mother has been declining in power, the daughters had been growing, and soon they will exercise the power once exercised by the mother.

> „Видех да дворогa звер има уста аждајина, и да је његова сила у његовој глави, и да ће наредба изаћи из његових уста. Потом видех Мајку Блудница; да мајка нису кћери, него да је одвојена и различита од њих. Она је имала свој дан, и он је прошао, а њене кћери, протестантске секте, биле су следеће које су ступиле на позорницу и испољиле исти дух који је мајка имала када је прогонила свете. Видех да су, како је мајка слабила у моћи, кћери расле, и ускоро ће вршити власт коју је некада вршила мајка.“

> “I saw the nominal church and nominal Adventists, like Judas, would betray us to the Catholics to obtain their influence to come against the truth. The saints then will be an obscure people, little known to the Catholics; but the churches and nominal Adventists who know of our faith and customs (for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it) will betray the saints and report them to the Catholics as those who disregard the institutions of the people; that is, that they keep the Sabbath and disregard Sunday.

> „Видела сам да ће номинална црква и номинални адвентисти, као Јуда, издати нас католицима да би задобили њихов утицај и дошли против истине. Свети ће тада бити неприметан народ, мало познат католицима; али цркве и номинални адвентисти, који знају за нашу веру и наше обичаје (јер су нас мрзели због суботе, пошто је нису могли побити), издаће свете и пријавиће их католицима као оне који занемарују установе народа; то јест, да држе суботу и занемарују недељу.״

> “Then the Catholics bid the Protestants to go forward, and issue a decree that all who will not observe the first day of the week, instead of the seventh day, shall be slain. And the Catholics, whose numbers are large, will stand by the Protestants. The Catholics will give their power to the image of the beast. And the Protestants will work as their mother worked before them to destroy the saints. But before their decree bring or bear fruit, the saints will be delivered by the Voice of God.” Spalding and Magan, 1, 2.

> „Тада ће католици позвати протестанте да пођу напред и издају уредбу да сви који не буду светковали први дан седмице, уместо седмога дана, буду погубљени. И католици, чији је број велики, стаће уз протестанте. Католици ће дати своју силу лику звери. А протестанти ће радити као што је њихова мајка радила пре њих, да униште свете. Али пре него што њихова уредба донесе или роди плод, свети ће бити избављени Гласом Божјим.“ Spalding and Magan, 1, 2.

Back to Articles