Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Twenty-Eight

Књига пророка Јоила и Лаодикијска црква адвентиста седмог дана — број двадесет осам

Number Twenty-Eight

Број двадесет осам

Author

Jeff Pippenger

Published

January 14, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are identifying the twelve Messianic fulfillments in the book of Matthew, and aligning them with the waymarks of the one hundred and forty-four thousand. We have identified the birth of Christ, as the waymark of the time of the end, which begins every reformatory movement. The birth of Christ aligns with 1989, the time of the end for the one hundred and forty-four thousand. That waymark is always followed by a waymark where the message is put into the public arena, so the public can thereafter be held accountable.

Препознајемо дванаест месијанских испуњења у књизи Матеја и усклађујемо их са прекретницама сто четрдесет и четири хиљаде. Препознали смо Христово рођење као прекретницу времена краја, којом започиње сваки реформаторски покрет. Христово рођење одговара 1989. години, времену краја за сто четрдесет и четири хиљаде. Ту прекретницу увек прати прекретница на којој се порука износи у јавну сферу, како би се јавност од тада могла сматрати одговорном.

The second Messianic fulfillment was Christ’s parable teaching, which defines the methodology that is used to present the message that is formalized after the time of the end, when an increase of knowledge leads to a message for that peculiar generation. It was 1831 for the Millerites and 1996 for the movement of the one hundred and forty-four thousand. After the message is placed into the public domain, it is then empowered by a fulfillment of prophecy that marks the beginning of the testing process. That empowerment was August 11, 1840 for the Millerites and 9/11 for the one hundred and forty-four thousand.

Drugo mesijansko ispunjenje bilo je Hristovo poučavanje u pričama, koje određuje metodologiju koja se koristi za iznošenje poruke koja se formalizuje nakon vremena kraja, kada umnoženje znanja vodi ka poruci za taj osobiti naraštaj. To je za milerite bila 1831. godina, a za pokret sto četrdeset i četiri hiljade 1996. godina. Nakon što poruka bude izneta u javnu sferu, ona potom biva osnažena ispunjenjem proročanstva koje označava početak procesa proveravanja. To osnaženje bilo je 11. avgusta 1840. za milerite, a 11. septembar za sto četrdeset i četiri hiljade.

## The Third Messianic Waymark is the Messengers of 9/11

Трећи месијански путоказ јесу весници 9/11.

> And he came and dwelt in a city called Nazareth: that it might be fulfilled which was spoken by the prophets, He shall be called a Nazarene. Matthew 2:23.

> И дошавши, настани се у граду званом Назарет, да се испуни што су казали пророци: Назарећанином ће се звати. Матеј 2:23.

## Prediction

Пророчанство

> And there shall come forth a rod out of the stem of Jesse, and a Branch shall grow out of his roots. Isaiah 11:1, Judges 13.

> И изаћи ће шибљика из стабла Јесејевог, и Изданак ће изнићи из корена његова. Исаија 11:1, Судије 13.

The root of the Hebrew word translated as “Branch,” is Netzer, which is also the root of Nazareth. The Branch comes from the slums of Nazareth.

Корен јеврејске речи преведене као „Изданак“ јесте Netzer, што је уједно и корен назива Назарет. Изданак долази из сиротињских четврти Назарета.

> “The Lord will call young men from the humble walks of life into his service, just as he did when living in person on this earth. He passed by the learned rabbis, to choose as his first disciples humble, unlearned fishermen. He has workers whom he will call forth from poverty and obscurity. Engaged in the common duties of life, and clothed with coarse raiment, they are looked upon by men as of little worth. But they will become precious jewels, to shine brightly for the Lord. ‘They shall be mine, saith the Lord of hosts, in that day when I make up my jewels.’” Review and Herald, May 5, 1903.

> „Господ ће позвати младе људе из скромних животних прилика у своју службу, као што је учинио и када је лично живео на овој земљи. Прошао је поред учених рабина, да би за своје прве ученике изабрао скромне, неуке рибаре. Он има раднике које ће позвати из сиромаштва и незнатности. Заокупљени уобичајеним животним дужностима и одевени у грубу одећу, људи их сматрају мало вреднима. Али они ће постати драгоцени драгуљи, да светле блиставо за Господа. ‘И биће моји, вели Господ над војскама, у онај дан кад начиним своје драгуље.’” Review and Herald, May 5, 1903.

The authority of the Holy Spirit, the authority of Sister White and the inspired endorsement of Jones and Waggoner were rejected in 1888, as Korah had done with the authority of Moses.

Ауторитет Светога Духа, ауторитет сестре Вајт и надахнуто одобрење Џоунса и Вагонера били су одбачени 1888. године, као што је Кореј учинио са Мојсијевим ауторитетом.

> “Thus the message of the third angel will be proclaimed. As the time comes for it to be given with greatest power, the Lord will work through humble instruments, leading the minds of those who consecrate themselves to His service. The laborers will be qualified rather by the unction of His Spirit than by the training of literary institutions. Men of faith and prayer will be constrained to go forth with holy zeal, declaring the words which God gives them. The sins of Babylon will be laid open. The fearful results of enforcing the observances of the church by civil authority, the inroads of spiritualism, the stealthy but rapid progress of the papal power—all will be unmasked. By these solemn warnings the people will be stirred. Thousands upon thousands will listen who have never heard words like these. In amazement they hear the testimony that Babylon is the church, fallen because of her errors and sins, because of her rejection of the truth sent to her from heaven. As the people go to their former teachers with the eager inquiry, Are these things so? the ministers present fables, prophesy smooth things, to soothe their fears and quiet the awakened conscience. But since many refuse to be satisfied with the mere authority of men and demand a plain ‘Thus saith the Lord,’ the popular ministry, like the Pharisees of old, filled with anger as their authority is questioned, will denounce the message as of Satan and stir up the sin-loving multitudes to revile and persecute those who proclaim it.” The Great Controversy, 606.

> „Тако ће се објављивати вест трећег анђела. Када дође време да она буде објављена с највећом силом, Господ ће деловати преко понизних оруђа, управљајући умове оних који се посвете Његовој служби. Радници ће бити оспособљени пре помазањем Његовог Духа него образовањем у књижевним установама. Људи вере и молитве биће подстакнути да пођу с светом ревношћу, објављујући речи које им Бог даје. Грехови Вавилона биће разоткривени. Страшне последице наметања црквених обреда грађанском влашћу, продори спиритизма, прикривено али брзо напредовање папске силе — све ће то бити разобличено. Овим свечаним опоменама народ ће бити покренут. Хиљаде и хиљаде слушаће, а да никада раније нису чуле речи као што су ове. С чуђењем слушају сведочанство да је Вавилон црква, пала због својих заблуда и греха, због свог одбацивања истине која јој је послата с неба. Када народ пође својим дотадашњим учитељима с горљивим питањем: Је ли то тако? служитељи износе бајке, пророкују угодне ствари, да би умирили њихове страхове и утишали пробуђену савест. Али пошто многи одбијају да се задовоље пуким ауторитетом људи и траже јасно: ‘Овако говори Господ’, популарно свештенство, као некада фарисеји, испуњено гневом што се њихов ауторитет доводи у питање, осудиће ову вест као сатанску и подстаћи мноштва која љубе грех да вређају и прогоне оне који је објављују.” Велика борба, 606.

The stammering lips from the slums of Nazareth arrived at the “debate” of Isaiah twenty-seven.

Mucave usne sa usana iz sirotinjskih četvrti Nazareta stigle su do „rasprave“ iz Isaije dvadeset i sedam.

> In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. Isaiah 27:8.

> Умерено, кад је потераш, судићеш се с њом; задржава свој жестоки ветар у дан источног ветра. Исаија 27:8.

The “east wind” of Islam, represented as “the third woe,” and also “the angering of the nations” was released and immediately restrained on 9/11.

„Источни ветар“ ислама, представљен као „треће тешко“ и такође као „разгневљење народа“, био је пуштен и одмах обуздан 11. септембра.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> „У то време, док се дело спасења приводи крају, невоља ће долазити на земљу, и народи ће се гневити, али ће бити задржавани како не би спречили дело трећег анђела. У то време доћи ће ‘позни дажд,’ или окрепљење од лица Господњег, да да силу силном гласу трећег анђела и припреми свете да опстану у раздобљу када ће се излити седам последњих зала.” Early Writings, 85.

Moses, Ellen White, A. T. Jones and E. J. Waggoner then took their position at 9/11 as the watchmen of Habakkuk chapter two, who asked what they will say during Isaiah’s “debate,” that begins when the east wind arrives. Isaiah says the “debate” is what purges the sins from God’s people.

Мојсије, Елен Вајт, А. Т. Џоунс и Е. Ј. Вагонер тада су заузели свој положај код 9/11 као стражари из другог поглавља Авакума, који питају шта ће рећи током Исаијине „расправе“, која почиње када стигне источни ветар. Исаија каже да је „расправа“ оно што очишћује грехе из Божјег народа.

> In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Isaiah 27:8, 9.

> С мером, кад изгони, ти ћеш се с њом препирати; Он устеже свој силни ветар у дан источнога ветра. Зато ће се овим очистити безакоње Јаковљево; и ово је сав плод уклањања греха његова: кад све камење олтара учини као кречњачко камење разбијено у комаде, гајеви и ликови неће опстати. Исаија 27:8, 9.

The “debate” over the latter rain being measured at 9/11, when Islam was released and then restrained, is how Jacob’s iniquities are removed, thus turning Jacob into Israel. The biblical transition of Jacob, a covenant representative man, unto Israel is identifying 1856, when the Philadelphian Millerite movement, became the Laodicean Millerite movement, that seven years later would become the Laodicean Seventh-day Adventist church. That transition in Millerite history identifies a waymark in the history of the one hundred and forty-four thousand when the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand changes unto the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. That transition point is when Jacob, meaning the supplanter, changes unto Israel, meaning the overcomer.

„Расправа“ о томе да се позна киша мери на 11. септембар, када је ислам био пуштен, а затим обуздан, представља начин на који се уклањају Јаковљева безакоња, те се тако Јаков претвара у Израиља. Библијски прелаз Јакова, као заветног представничког човека, у Израиља, поистовећује 1856. годину, када је филаделфијски милеритски покрет постао лаодикијски милеритски покрет, који ће седам година касније постати лаодикијска Црква адвентиста седмог дана. Тај прелаз у милеритској историји означава путоказ у историји сто четрдесет и четири хиљаде, када се лаодикијски покрет сто четрдесет и четири хиљаде мења у филаделфијски покрет сто четрдесет и четири хиљаде. Та тачка прелаза јесте када се Јаков, што значи онај који истискује, мења у Израиља, што значи победника.

The “debate” purges Jacob’s iniquities and he becomes Israel the overcomer. Those represented as Israel overcome by the blood of the Word and the word of their testimony.

„Rasprava“ očišćava Jakovljeva bezakonja i on postaje Izrailj, pobednik. Oni koji su predstavljeni kao Izrailj pobeđuju krvlju Reči i rečju svoga svedočanstva.

> And they overcame him by the blood of the Lamb, and by the word of their testimony; and they loved not their lives unto the death. Revelation 12:11.

> И они га победише крвљу Јагњетовом и речју свога сведочанства; и не заволеше своје животе до саме смрти. Откривење 12:11.

The “word of their testimony” is the message that Habakkuk’s watchman asked to understand. It represents their sanctification and the blood of the Lamb, their justification.

„Реч сведочанства њиховога“ јесте порука коју је Авакумов стражар тражио да разуме. Она представља њихово посвећење и крв Јагњетову, њихово оправдање.

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. Habakkuk 2:1.

> Стаћу на стражу своју, и поставићу се на кулу, и пазићу да видим шта ће ми рећи, и шта ћу одговорити кад будем укорен. Авакум 2:1.

The word “reproved” means “argued with,” and represents Isaiah’s “debate” that removes Jacob’s sins. The watchman in Habakkuk wants to know what his testimony is to be, and he is informed that Habakkuk’s tables are the message that would allow those who wished to read to run through the Scriptures and find the message of justification by faith. Habakkuk two clearly identifies the watchman at the end of the first four verses, as being in the class who are justified by faith.

Реч „укорио” значи „расправљао се с”, и представља Исаијину „расправу” која уклања Јаковљеве грехе. Стражар у Авакуму жели да зна какво треба да буде његово сведочанство, и бива обавештен да су Авакумове плоче порука која би онима који желе да читају омогућила да прођу кроз Писма и пронађу поруку о оправдању вером. Друго поглавље Авакума јасно поистовећује стражара, на крају прва четири стиха, као онога који припада класи оних који су оправдани вером.

> Behold, his soul which is lifted up is not upright in him: but the just shall live by his faith. Habakkuk 2:4.

> Ево, душа његова, која се надима, није права у њему; али праведник ће од вере своје живети. Авакум 2:4.

The message upon those two tables are the old paths of Jeremiah. But when Jeremiah’s watchman sounded the trumpet, the class of rebels, whose souls are lifted up, refused to hear. They were the same class in the previous verse, who refused to walk in the old paths in order to find the rest and refreshing.

Порука на те две плоче јесу старе стазе Јеремијине. Али када је Јеремијин стражар затрубио у трубу, класа бунтовника, чије су душе узнесене, одбила је да чује. То је била иста класа у претходном стиху, која је одбила да ходи старим стазама да би нашла покој и освежење.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:16, 17.

> Овако вели Господ: Станите на путевима, и погледајте, и распитајте се за старе стазе, где је добар пут, и ходите њиме, и наћи ћете покој душама својим. Али они рекоше: Нећемо ходити њиме. И поставих над вама стражаре, говорећи: Слушајте звук трубе. Али они рекоше: Нећемо слушати. Јеремија 6:16, 17.

The watchmen that are set over God’s people at 9/11 were Moses, Ellen White, Jones and Waggoner, represented by Moses’ stammering lips, which was represented by his fear of speaking in the Egyptian language, a language that he had not used for forty years. In relation to all the Hebrews and the mixed multitude that came through the Red Sea with Moses, Moses was the guy with the foreign accent. His accent was the Nazarene accent. Peter also had his accent marked out.

Стражари који су постављени над Божјим народом на 9/11 били су Мојсије, Елен Вајт, Џоунс и Вагонер, представљени Мојсијевим муцавим уснама, што је било представљено његовим страхом да говори на египатском језику, језику којим се није служио четрдесет година. У односу на све Јевреје и мноштво придошлица које је с Мојсијем прошло кроз Црвено море, Мојсије је био онај човек са страним нагласком. Његов нагласак био је назарећански нагласак. И Петров нагласак био је препознатљив.

> And after a while came unto him they that stood by, and said to Peter, Surely thou also art one of them; for thy speech bewrayeth thee. Matthew 26:73.

> А мало потом приступише они што стајаху онде, и рекоше Петру: Заиста си и ти један од њих; јер те и говор твој одаје. Матеј 26:73.

In the debate of Peter’s history, he lied three times, and was distinguished in the debate by his accent, or his stammering tongue. One class in the debate asked God, “what am I to say in the debate.” They “see” the old paths and they “listen” to the sound of the trumpet. They see and hear, and when they finally “debate,” they overcome. The message to overcome in the latter days is represented as the Laodicean message. Unlike the Laodicean church, the Philadelphian church has no condemnation.

У расправи Петрове историје, он је три пута слагао, и у расправи је био препознат по своме нагласку, односно по своме замуцкујућем језику. Једна класа у тој расправи питала је Бога: „шта да кажем у расправи?“ Они „виде“ старе стазе и „слушају“ звук трубе. Они виде и чују, и када најзад „расправљају“, побеђују. Порука да се победи у последњим данима представљена је као лаодикејска порука. За разлику од Лаодикејске цркве, Филаделфијска црква нема осуде.

> Him that overcometh will I make a pillar in the temple of my God, and he shall go no more out: and I will write upon him the name of my God, and the name of the city of my God, which is new Jerusalem, which cometh down out of heaven from my God: and I will write upon him my new name. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:12, 13.

> Онога који победи учинићу стубом у храму Бога својега, и неће више излазити напоље; и написаћу на њему име Бога својега, и име града Бога својега, новога Јерусалима, који силази с неба од Бога мојега; и написаћу на њему своје ново име. Ко има ухо, нека чује шта Дух говори црквама. Откривење 3:12, 13.

In spite of having no condemnation, the promise to Philadelphia is only for those “that overcome.” The Philadelphian church is contrasted with the Laodicean church, and it is distinguished by a class that needs to overcome, and a class that has overcame. The Philadelphian church is contrasted with the Laodicean church and the Laodicean church are the foolish virgins of Matthew 25.

Упркос томе што нема осуде, обећање Филаделфији дато је само онима „који победе“. Филаделфијска црква супротстављена је Лаодикијској цркви, и одликује се једном групом којој је потребно да победи, и другом групом која је победила. Филаделфијска црква супротстављена је Лаодикијској цркви, а Лаодикијска црква су луде девојке из Матеја 25.

> “The state of the Church represented by the foolish virgins, is also spoken of as the Laodicean state.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Стање Цркве које представљају луде девојке такође се описује као лаодикијско стање.“ Review and Herald, 19. август 1890.

At 9/11, when the angel descended at the collapse of the Twin Towers, Jones and Waggoner began the presentation of the Laodicean message, and the debate of the latter rain began. Jeremiah’s trumpet message is the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam as identified in the old paths represented by the truths, ALL of the truths, represented upon Habakkuk’s 1843 and 1850 tables. The Laodicean message is the only hope of salvation, and the word salvation means healing. Whether Christ portrays Himself as knocking on the door of a Laodiceans’ heart, or promising the Laodicean that if they will make peace with Him, He will make peace with them, it is only the message of healing that is offered to a Laodicean Seventh-day Adventist.

У време 9/11, када је анђео сишао при рушењу Кула близнакиња, Jones и Waggoner започели су излагање лаодикијске поруке, и отпочела је расправа о позној киши. Јеремијина трубна порука јесте седма труба, која је трећи тешки јад, који је ислам како је поистовећен у старим стазама представљеним истинама, СВИМ истинама, приказаним на Авакумовим таблама из 1843. и 1850. године. Лаодикијска порука је једина нада спасења, а реч спасење значи исцељење. Било да Христос себе представља као Онога који куца на врата срца једног Лаодикијца, или обећава Лаодикијцу да ће, ако се помири с Њим, Он склопити мир с њим, само се порука исцељења нуди једном лаодикијском адвентисти седмог дана.

## The Fourth Messianic Waymark is the Laodicean message of 9/11

Četvrti mesijanski putokaz jeste laodikijska poruka 9/11.

> That it might be fulfilled which was spoken by Esaias the prophet, saying, Himself took our infirmities, and bare our sicknesses. Matthew 8:17.

> Да се испуни што је речено преко пророка Исаије, који говори: „Он узе наше немоћи и понесе наше болести.“ Матеј 8:17.

## Prediction

Предсказање

> Surely he hath borne our griefs, and carried our sorrows: yet we did esteem him stricken, smitten of God, and afflicted. Isaiah 53:4.

> Заиста, он је понео наше болести и узео на себе наше жалости; а ми га сматрасмо пораженим, од Бога удареним и мученим. Исаија 53:4.

> And unto the angel of the church of the Laodiceans write; These things saith the Amen, the faithful and true witness, the beginning of the creation of God; I know thy works, that thou art neither cold nor hot: I would thou wert cold or hot. So then because thou art lukewarm, and neither cold nor hot, I will spue thee out of my mouth.

> И анђелу цркве Лаодикијаца напиши: Ово говори Амин, сведок верни и истинити, почетак створења Божијега: Знам твоја дела, да ниси ни хладан ни врућ; о, да си хладан или врућ! Тако, будући да си млак, и ниси ни хладан ни врућ, избљуваћу те из уста својих.

> Because thou sayest, I am rich, and increased with goods, and have need of nothing; and knowest not that thou art wretched, and miserable, and poor, and blind, and naked:

> Јер говориш: Богат сам, и обогатио сам се, и ништа ми не треба; а не знаш да си несрећан, и јадан, и сиромашан, и слеп, и наг.

> I counsel thee to buy of me gold tried in the fire, that thou mayest be rich; and white raiment, that thou mayest be clothed, and that the shame of thy nakedness do not appear; and anoint thine eyes with eyesalve, that thou mayest see.

> Саветујем ти да од мене купиш злато окушано у огњу, да се обогатиш; и беле хаљине, да се оденеш, и да се не покаже срамота твоје наготе; и помажи своје очи машћу за очи, да би могао да видиш.

> As many as I love, I rebuke and chasten: be zealous therefore, and repent. Behold, I stand at the door, and knock: if any man hear my voice, and open the door, I will come in to him, and will sup with him, and he with me. To him that overcometh will I grant to sit with me in my throne, even as I also overcame, and am set down with my Father in his throne. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:14–22.

> Које год љубим, оне карам и исправљам; зато ревнуј и покај се. Ево, стојим на вратима и куцам; ако ко чује глас мој и отвори врата, ући ћу к њему, и вечераћу с њим, и он са мном. Који победи, даћу му да седи са мном на престолу мојему, као и ја што победих и седох с Оцем својим на престолу Његову. Ко има ухо, нека чује шта Дух говори црквама. Откривење 3:14–22.

The counsel to buy gold and white raiment and to anoint the eyes is the stated remedy for a condition that ends in eternal death, not just death. Whatever problems that the gold, raiment and anointing might remedy, those problems easily align with Christ taking our infirmities. John was incarcerated in Patmos for the Word of God and the testimony of Jesus, which is the Spirit of Prophecy. The Spirit of Prophecy is the remedy for Laodicea, and the healing properties of the Spirit of Prophecy were typified by Christ taking our infirmities and bearing our griefs.

Савет да се купи злато и бела хаљина и да се очи помажу машћу јесте изричити лек за стање које се завршава вечном смрћу, а не само смрћу. Какве год невоље да злато, хаљина и помазање треба да отклоне, те се невоље лако могу довести у склад са Христом који узе наше немоћи. Јован беше заточен на Патмосу ради речи Божје и сведочанства Исуса Христа, које је Дух пророштва. Дух пророштва је лек за Лаодикију, а исцелитељска својства Духа пророштва била су предизображена тиме што Христос узе наше немоћи и понесе наше жалости.

The only way for Christ to take are infirmities is if we open our heart door and allow the combination of His Divinity with our humanity. He takes our infirmities when He enters into our lives through the presence of the Holy Spirit. We open the door by accomplishing the remedy. The remedy that opens the heart is gold, white raiment and eye salve. The eye salve is the enlightenment of God’s Word that is only accomplished by the Holy Spirit. The Bible is a lamp unto our feet, and the light that lightens the pathway is the light of the Midnight Cry.

Једини начин да Христос узме наше слабости јесте да отворимо врата свога срца и допустимо сједињење Његовог Божанства са нашом људском природом. Он узима наше слабости када улази у наш живот кроз присуство Светога Духа. Ми отварамо врата спровођењем лека. Лек који отвара срце јесте злато, бела хаљина и очна маст. Очна маст је просветљење Божје Речи, које се остварује једино посредством Светога Духа. Библија је жижак ногама нашим, а светлост која обасјава стазу јесте светлост Поноћног поклича.

> Thy word is a lamp unto my feet, and a light unto my path. Psalms 119:105.

> Реч је Твоја жижак нози мојој и светлост стази мојој. Псалми 119:105.

When a Laodicean is counselled to anoint his eyes, he is to do so with the Word of God, which is a lamp, but as represented in the parable of the ten virgins, a lamp is useless without oil. The Laodicean’s have their Bibles, though generally not the King James Version, but they have not the oil of the Holy Spirit. The anointing of the Laodicean eyes is accomplished by a message that contains the presence of the Holy Spirit.

Када се Лаодикејцу саветује да помаже своје очи, он то треба да чини Речју Божјом, која је жижак; али, као што је приказано у причи о десет девојака, жижак је бескористан без уља. Лаодикејци имају своје Библије, премда углавном не превод краља Џејмса, али немају уље Светога Духа. Помазање лаодикејских очију остварује се поруком која садржи присуство Светога Духа.

The gold that a Laodicean is counselled to buy is not simply faith, but faith that works by love and purifies the soul. As with the eye salve, the gold has a counterfeit Laodicean profession. A Laodicean professes, as does all of Christendom, that they have “faith.” That type of faith is simply human belief, and a counterfeit of the faith represented as gold, for that faith purifies the soul. It is a faith that sanctifies, and those who possess a genuine sanctified faith are holy, for sanctified means to be made holy. Laodiceans have not that faith, for if they did, Christ would not be on the outside, seeking entrance.

Злато које се Лаодикејцу саветује да купи није напросто вера, него вера која дејствује кроз љубав и очишћује душу. Као и са очњом машћу, и ово злато има своје лаодикејско кривотворено исповедање. Лаодикејац исповеда, као и целокупно хришћанство, да има „веру“. Та врста вере јесте само људско веровање, и кривотворина вере представљене као злато, јер та вера очишћује душу. То је вера која посвећује, и они који поседују истинску посвећену веру свети су, јер посвећен значи бити учињен светим. Лаодикејци немају ту веру, јер када би је имали, Христос не би био напољу, тражећи улаз.

> “There is no middle path to Paradise restored. The message given to man for these last days is not to become amalgamated with human devising. We are not to lean upon the policy of worldly lawyers. We must be humble men of prayer, not acting like those who are blinded by Satan’s agencies.

> „Не постоји средњи пут ка обновљеном Рају. Порука дата човеку за ове последње дане не сме се сјединити са људским измишљотинама. Не треба да се ослањамо на политику световних правника. Морамо бити понизни људи молитве, не поступајући као они који су заслепљени Сотониним оруђима.״

> “Many have a faith, but not a faith that works by love and purifies the soul. Saving faith is not simply a mere belief of the truth. ‘The devils also believe, and tremble.’ The inspiration of the Spirit of God gives to men a faith that is an impelling power that molds character, and leads men higher than mere formal actions. The words, the actions, and the spirit are to bear testimony to the fact that we are followers of Christ.

> „Многи имају веру, али не веру која делује кроз љубав и чисти душу. Спасоносна вера није просто само голо веровање истини. „И демони верују, и дрхте.“ Надахнуће Духа Божјега даје људима веру која је покретачка сила што обликује карактер и води људе узвишеније од пуких формалних поступака. Речи, дела и дух треба да сведоче о чињеници да смо Христови следбеници.

> “The greatest light and blessing that God has bestowed is not a security against transgression and apostasy in these last days. Those whom God has exalted to high positions of trust may turn from heaven’s light to human wisdom. Their light will then become darkness, their God-entrusted capabilities a snare, their character an offense to God. God will not be mocked. A departure from Him has been and always will be followed by its sure results. The commission of acts that displease God will, unless decidedly repented of and forsaken, instead of seeking to justify them, lead the evildoer on step by step in deception till many sins are committed with impunity. All who would possess a character that would make them laborers together with God and receive the commendation of God, must separate themselves from the enemies of God, and maintain the truth which Christ gave to John to give to the world.” Manuscript Releases, volume 18, 30–36.

> „Највећа светлост и благослов које је Бог подарио нису обезбеђење против преступа и отпадништва у овим последњим данима. Они које је Бог узвисио на високе положаје поверења могу се одвратити од небеске светлости ка људској мудрости. Тада ће њихова светлост постати тама, њихове од Бога поверене способности замка, а њихов карактер саблазан Богу. Бог се не да исмевати. Удаљавање од Њега било је и увек ће бити праћено својим сигурним последицама. Чињење дела која Богу нису по вољи, ако се због њих човек не покаје одлучно и не остави их, уместо да настоји да их оправда, водиће злочинца корак по корак у обману, док многи греси не буду почињени некажњено. Сви који би желели да поседују карактер који би их учинио сарадницима Божјим и да приме Божје одобравање, морају се одвојити од Божјих непријатеља и држати истину коју је Христос дао Јовану да је преда свету.“ Manuscript Releases, volume 18, 30–36.

The “white raiment” is the righteousness of Christ.

„Беле хаљине“ су Христова праведност.

> Let us be glad and rejoice, and give honour to him: for the marriage of the Lamb is come, and his wife hath made herself ready. And to her was granted that she should be arrayed in fine linen, clean and white: for the fine linen is the righteousness of saints. And he saith unto me, Write, Blessed are they which are called unto the marriage supper of the Lamb. And he saith unto me, These are the true sayings of God. Revelation 19:7–9.

> Радујмо се и веселимо се, и подајмо му славу; јер је дошла свадба Јагњетова, и жена његова припремила се. И дано јој би да се обуче у танано платно, чисто и бело; јер је танано платно праведност светих. И рече ми: Пиши: Блажени су они који су позвани на свадбену вечеру Јагњетову. И рече ми: Ово су истините речи Божје. Откривење 19:7–9.

The wife made herself ready by applying the threefold remedy offered to Laodicea, and in so doing, transformed herself into a Philadelphian bride. The verses are directly speaking to Adventism, which is represented in the parable of the ten virgins. The virgins are those waiting to go to the wedding they have been called to. The bride made herself ready, for it was granted in Zechariah chapter three, with Joshua and the angel. There her filthy Laodicean garment was removed and replaced with the white linen marriage garment. The remedy bears a second witness within the name of Ellen Gould White. Ellen means a bright and shining light, and represents the eye salve. Gould is the old English word for gold, and means gold. White represents righteousness, and the name was not given to her until 1846, when she married James. Her name then changed to White. The name change and marriage are both symbols of a covenant relationship. Before the marriage her name was Harmon, which means a soldier of peace, as she then was. Ellen White is the Laodicean message, and to reject her is to reject salvation!

Жена се припремила применивши троструки лек понуђен Лаодикији, и тиме је себе преобразила у филаделфијску невесту. Ови стихови се непосредно обраћају адвентизму, који је представљен у причи о десет девојака. Девојке су оне које чекају да пођу на свадбу на коју су позване. Невеста се припремила, јер јој је то било даровано у трећем поглављу Захарије, са Исусом Навином и анђелом. Тамо је њена прљава лаодикијска хаљина била скинута и замењена белом ланеном свадбеном хаљином. Лек има и другог сведока у самом имену Елен Голд Вајт. Елен значи блистава и светлећа светлост, и представља очњу маст. Голд је стара енглеска реч за злато, и значи злато. Вајт представља праведност, а то име јој није било дато све до 1846. године, када се удала за Џејмса. Тада јој се име променило у Вајт. И промена имена и брак јесу симболи заветног односа. Пре брака њено презиме је било Хармон, што значи војник мира, као што је тада и била. Елен Вајт је лаодикијска порука, и одбацити њу значи одбацити спасење!

We will continue to review the twelve Messianic prophecies in the book of Matthew in the next article.

У следећем чланку наставићемо да разматрамо дванаест месијанских пророчанстава у Јеванђељу по Матеју.

> “Revelation 3:14–18 quoted.

> „Otkrivenje 3:14–18“ citirano.

> “Oh, what a description! How many there are in this fearful condition. I earnestly entreat every minister to study diligently the third chapter of Revelation, for in it is portrayed the condition of things existing in the last days. Study carefully every verse in this chapter, for through these words Jesus is speaking to you.

> „О, каквог ли описа! Колико их је у овом страховитом стању. Успрдно молим сваког проповедника да марљиво проучава треће поглавље Откривења, јер је у њему приказано стање ствари које постоји у последњим данима. Пажљиво проучите сваки стих у овом поглављу, јер вам кроз ове речи Исус говори.

> “If ever a people were represented by the Laodicean message, it is the people who have had great light, the revelation of the Scriptures, that Seventh-day Adventists have received.” Manuscript Releases, volume 18, 193.

> „Ако је икада неки народ био представљен лаодикијском поруком, то је народ који је имао велику светлост, откривење Светога писма, које су адвентисти седмога дана примили.“ Manuscript Releases, volume 18, 193.

> “The true commandment-keeping people of God show to the world a character of unspotted integrity, testifying by their own course of action that the law of the Lord is perfect, converting the soul. Thus the Lord Jesus, the Son of God, through His obedience to the law of God, exalted and made that law honorable. God will surely condemn every member of every church claiming to be Seventh-day Adventist, who is not doing Him service, but through pride, selfishness, and worldliness, is showing that the truth of heavenly origin has not worked a reformation in his character.

> „Истински Божји народ који држи заповести показује свету карактер неокаљаног поштења, сведочећи самим својим владањем да је закон Господњи савршен, да обраћа душу. Тако је Господ Исус, Син Божји, својом послушношћу Божјем закону узвисио тај закон и учинио га славним. Бог ће засигурно осудити сваког члана сваке цркве која тврди да је адвентистичка црква седмога дана, а који Му не служи, него кроз гордост, себичност и световност показује да истина небеског порекла није извршила реформу у његовом карактеру.“

> “Please read carefully Revelation 3:15–18. The voice of Jesus Christ is heard. ‘As many as I love, I rebuke and chasten: be zealous therefore [not half-hearted], and repent. Behold, I [your Saviour] stand at the door, and knock: if any man hear My voice, and open the door, I will come in to him, and will sup with him, and he with Me. To him that overcometh will I grant to sit with Me in My throne, even as I also overcome, and am set down with My Father in His throne’ [Revelation 3:19–21].

> „Молим вас, пажљиво прочитајте Откривење 3:15–18. Чује се глас Исуса Христа. ‘Које год љубим, оне карам и поправљам: зато ревнуј [не буди млак], и покај се. Ево, ја [твој Спаситељ] стојим на вратима и куцам: ако ко чује Мој глас и отвори врата, ући ћу к њему, и вечераћу с њим, и он са Мном. Ономе који победи даћу да седи са Мном на Мом престолу, као што и ја победих и сједох са Оцем Својим на Његовом престолу’ [Откривење 3:19–21].“

> “Will the churches heed the Laodicean message? Will they repent, or will they, notwithstanding that the most solemn message of truth—the third angel’s message—is being proclaimed to the world, go on in sin? This is the last message of mercy, the last warning to a fallen world. If the church of God becomes lukewarm, it does not stand in favor with God any more than do the churches that are represented as having fallen and become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and the cage of every unclean and hateful bird. Those who have had opportunities to hear and receive the truth and who have united with the Seventh-day Adventist church, calling themselves the commandment-keeping people of God, and yet possess no more vitality and consecration to God than do the nominal churches, will receive of the plagues of God just as verily as the churches who oppose the law of God. Only those that are sanctified through the truth will compose the royal family in the heavenly mansions Christ has gone to prepare for those that love Him and keep His commandments.

> „Hoće li crkve poslušati laodikijsku poruku? Hoće li se pokajati, ili će, bez obzira na to što se svetu objavljuje najsvečanija poruka istine — poruka trećeg anđela — nastaviti u grehu? Ovo je poslednja poruka milosti, poslednje upozorenje palom svetu. Ako crkva Božja postane mlaka, ona više ne stoji u naklonosti pred Bogom ništa više nego crkve koje su predstavljene kao pale i koje su postale prebivalište đavola, i tamnica svakoga nečistog duha, i kavez svake nečiste i mrske ptice. Oni koji su imali prilike da čuju i prime istinu i koji su se sjedinili sa Crkvom adventista sedmoga dana, nazivajući sebe Božjim narodom koji drži zapovesti, a ipak ne poseduju ništa više životne snage i posvećenosti Bogu nego nominalne crkve, primiće zla od Boga isto onako sigurno kao i crkve koje se protive zakonu Božjem. Samo oni koji su posvećeni istinom sačinjavaće carski dom u nebeskim stanovima koje je Hristos otišao da pripravi onima koji Ga ljube i drže Njegove zapovesti.״

> “‘He that saith, I know him, and keepeth not His commandments, is a liar, and the truth is not in him’ [1 John 2:4]. This includes all who claim to have a knowledge of God, and to keep His commandments, but who do not manifest this by good works. They will receive according to their deeds. ‘Whosoever abideth in Him sinneth not: whosoever sinneth hath not seen Him, neither known Him’ [1 John 3:6]. This is addressed to all church members, including the members of the Seventh-day Adventist churches. ‘Little children, let no man deceive you: he that doeth righteousness is righteous, even as He is righteous. He that committeth sin is of the devil; for the devil sinneth from the beginning. For this purpose the Son of God was manifested, that He might destroy the works of the devil. Whosoever is born of God doth not commit sin; for His seed remaineth in him: and he cannot sin, because he is born of God. In this the children of God are manifest, and the children of the devil: whosoever doeth not righteousness is not of God, neither he that loveth not his brother’ [1 John 3:7–10].

> „Који говори: Познајем Га, а заповести Његових не држи, лажа је, и истине нема у њему“ [1. Јованова 2:4]. Ово обухвата све који тврде да имају познање о Богу и да држе Његове заповести, а то не показују добрим делима. Они ће примити по својим делима. „Који год у Њему стоји не греши; који год греши није Га видео нити Га је познао“ [1. Јованова 3:6]. Ово је упућено свим члановима цркве, укључујући и чланове цркава адвентиста седмог дана. „Дечице, нико да вас не вара: који твори правду праведан је, као што је Он праведан. Који чини грех од ђавола је, јер ђаво греши од почетка. Зато се јави Син Божји да разори дела ђавоља. Који је год рођен од Бога не чини грех, јер Његово семе остаје у њему; и не може грешити, јер је рођен од Бога. По овоме се познају деца Божја и деца ђавоља: који год не твори правду није од Бога, као ни онај који не љуби брата својега“ [1. Јованова 3:7–10].

> “All who claim to be Sabbath-keeping Adventists, and yet continue in sin, are liars in God’s sight. Their sinful course is counterworking the work of God. They are leading others into sin. The word comes from God to every member of our churches, ‘And make straight paths for your feet, lest that which is lame be turned out of the way; but let it rather be healed. Follow peace with all men, and holiness, without which no man shall see the Lord: looking diligently lest any man fail of the grace of God; lest any root of bitterness springing up trouble you, and thereby many be defiled; Lest there be any fornicator, or profane person, as Esau, who for one morsel of meat sold his birthright. For ye know how that afterward, when he would have inherited the blessing, he was rejected; for he found no place of repentance, though he sought it carefully with tears’ [Hebrews 12:13–17].

> „Сви који тврде да су адвентисти који држе суботу, а ипак истрајавају у греху, лажљивци су у Божјим очима. Њихов грешни пут делује противно делу Божјем. Они друге воде у грех. Реч долази од Бога сваком члану наших цркава: ‘И поравните стазе ногама својим, да се не ишчаши оно што је хромо, него да се радије исцели. Мир имајте и светињу са свима, без које нико неће видети Господа; пазећи добро да нико не отпадне од благодати Божје; да не изникне какав горки корен и не причини сметњу, и њиме се многи не оскрнаве; да не буде какав блудник или нечестив човек, као Исав, који је за једно јело продао своје првородство. Јер знате да је и потом, када је хтео да наследи благослов, био одбачен; јер не нађе места покајању, премда га је са сузама тражио’ [Јеврејима 12:13–17].”

> “This is applicable to many who claim to believe the truth. Rather than give up their lustful practices, they venture on in a wrong line of education under Satan’s deceiving sophistry. Sin is not discerned as sinful. Their very consciences are defiled, their hearts are corrupted, even the thoughts are continually corrupt. Satan uses them as decoys to lure souls to unclean practices which defile the whole being. ‘He that despised Moses’ law [which was the law of God] died without mercy under two or three witnesses: Of how much sorer punishment, suppose ye, shall he be thought worthy, who hath trodden under foot the Son of God, and hath counted the blood of the covenant, wherewith he was sanctified, an unholy thing, and hath done despite unto the Spirit of grace? For we know Him that hath said, Vengeance belongeth unto Me, I will recompense, saith the Lord. And again, The Lord shall judge His people. It is a fearful thing to fall into the hands of the living God’ [Hebrews 10:28–31].” Manuscript Releases, volume 19, 175–177.

> „Ово се односи на многе који тврде да верују истину. Уместо да се одрекну својих пожудних поступака, они се упуштају у погрешан вид васпитања под Сотониним обмањујућим софизмом. Грех се не распознаје као грешан. Сама њихова савест је оскрнављена, њихова срца су искварена, чак су и мисли непрестано покварене. Сотона их користи као мамце да би намамио душе на нечисте поступке који прљају цело биће. ‘Онај који је одбацио Мојсијев закон [који је био Божји закон] умро је без милости на основу два или три сведока: Колико ли ће тежој казни, мислите, бити достојан онај који је погазио Сина Божјега, и крв завета, којом је освећен, сматрао несветом ствари, и вређао Духа благодати? Јер знамо Онога који је рекао: Моја је освета, ја ћу узвратити, говори Господ. И опет: Господ ће судити своме народу. Страшно је пасти у руке живога Бога’ [Јеврејима 10:28–31].” Manuscript Releases, том 19, 175–177.

Back to Articles