Article

# The Book of Daniel - Number Fifty-Six

Књига пророка Данила - Број педесет и шест

Unlocking the Mystery of Revelation 17: The Final Prophecy of the Great Whore and the Beast

Откривање тајне Откривења 17: Последње пророчанство о Великој блудници и Звери

Author

Jeff Pippenger

Published

January 20, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The last representation of the kingdoms of Bible prophecy is found in Revelation chapter seventeen. In that chapter, in verse three, John is carried into the “wilderness”, so that the angel can show John the judgment of the “great whore” of prophecy, who sits upon “many waters” and who committed “fornication” with the “kings of the earth.”

Последњи приказ царстава библијског пророчанства налази се у Откривењу, седамнаестој глави. У тој глави, у трећем стиху, Јован бива однесен у „пустош“, да би му анђео показао суд над пророчком „великом блудницом“, која седи на „многим водама“ и која је починила „блуд“ са „царевима земаљским“.

> And there came one of the seven angels which had the seven vials, and talked with me, saying unto me, Come hither; I will show unto thee the judgment of the great whore that sitteth upon many waters: With whom the kings of the earth have committed fornication, and the inhabitants of the earth have been made drunk with the wine of her fornication. So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. Revelation 17:1–3.

> И дође један од седам анђела који су имали седам чаша, и проговори са мном, говорећи ми: Ходи амо; показаћу ти суд над великом блудницом која седи на многим водама; с којом су цареви земаљски чинили блуд, и житељи земље опили се вином блуда њезина. И однесе ме у духу у пустињу; и видех жену где седи на звери скерлетне боје, пуној имена хулних, која имаше седам глава и десет рогова. Откривење 17:1–3.

By John’s own words the “wilderness” represents the twelve hundred and sixty years of papal rule from the year 538, unto the time of the end in 1798.

Према Јовановим сопственим речима, „пустиња“ представља хиљаду двеста шездесет година папске владавине од 538. године до времена краја 1798. године.

> And the woman fled into the wilderness, where she hath a place prepared of God, that they should feed her there a thousand two hundred and threescore days. … And to the woman were given two wings of a great eagle, that she might fly into the wilderness, into her place, where she is nourished for a time, and times, and half a time, from the face of the serpent. Revelation 12:6, 14.

> И жена побеже у пустињу, где има место приправљено од Бога, да је онде хране хиљаду и двеста и шездесет дана. … И жени бише дана два крила великога орла, да одлети у пустињу, на своје место, где се храни за време, и времена, и по времена, далеко од лица змијина. Откривење 12:6, 14.

In the spirit, John was transported into the twelve hundred and sixty years of papal rule. Those years had been typified by the three and a half years of drought during the history of Jezebel, Ahab and Elijah. Those years were to continue until the papacy received its deadly wound in 1798, for that had been “determined” to occur at the end of the first indignation, which was the end of the war brought upon the sanctuary and host through the two desolating powers of paganism and papalism. All of these facts have been set forth in recent articles.

У духу, Јован је био пренесен у хиљаду двеста шездесет година папске владавине. Те године биле су предочене трима и по годинама суше у време Језавеље, Ахава и Илије. Те године требало је да трају све док папство не прими своју смртоносну рану 1798. године, јер је било „одређено“ да се то догоди на крају првог негодовања, што је био крај рата наведеног на светињу и војску посредством двеју пустошних сила, паганизма и папизма. Све ове чињенице изложене су у недавним чланцима.

The “great whore,” is Isaiah’s whore of Tyre, who was to be forgotten for seventy symbolic years, which were the “days of one king.” The history of the United States, is the history of the symbolic seventy years, which had been typified by the seventy years of captivity during the reign of Babylon, the first kingdom of Bible prophecy. During that history the great whore of Tyre was to be forgotten. At the end of that history she was to be remembered and once again to go forth and sing her songs, thus committing fornication with the kings of the earth. John was spiritually conveyed into the history of papal rule in order to see the judgment of the papal power. The judgment of a daughter of a priest who committed fornication was that she was to be burnt with fire.

„Велика блудница“ јесте Исаијина тирска блудница, која је требало да буде заборављена седамдесет симболичних година, које су биле „дани једнога цара“. Историја Сједињених Држава јесте историја симболичних седамдесет година, које су биле предочене седамдесетогодишњим ропством за време владавине Вавилона, првога царства библијског пророчанства. Током те историје велика тирска блудница требало је да буде заборављена. На крају те историје она је требало да буде упамћена и поново да изађе и пева своје песме, те тако чини блуд са царевима земаљским. Јован је у духу био пренет у историју папске владавине да би видео суд над папском силом. Суд над кћери свештеника која је чинила блуд био је да буде спаљена огњем.

> And the daughter of any priest, if she profane herself by playing the whore, she profaneth her father: she shall be burnt with fire. Leviticus 21:9.

> И кћи којега год свештеника, ако се оскврни чинећи блуд, оскврњује оца својега; огњем нека се спали. Левитска 21:9.

In the vision of the judgment of the great whore that was given to John by one of the angels who poured out one of the seven last plagues was that she was burnt with fire.

У виђењу суда над великом блудницом, које је Јовану дао један од анђела који излише једно од седам последњих зала, показано је да ће она бити спаљена огњем.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. Revelation 17:16.

> И десет рогова које виде на звери, они ће омрзнути блудницу, и опустошиће је и оголити, и појешће месо њезино, и спалиће је огњем. Откривење 17:16.

The waters that the great whore is sitting upon are the people of the world, who will be brought under her authority when the United States deceives the entire world to worship the beast, who is also the great whore. The United States then becomes the premier king of the ten kings who are represented in the prophecy of Revelation seventeen, and in this illustration the United States represents the first king to commit fornication with the whore, though she will accomplish that act with all the kings thereafter.

Воде на којима седи велика блудница јесу народи света, који ће бити доведени под њену власт када Сједињене Државе преваре сав свет да се поклони звери, која је такође велика блудница. Сједињене Државе тада постају први цар међу десет царева који су представљени у пророчанству Откривења седамнаесте главе, а у овој илустрацији Сједињене Државе представљају првог цара који је починио блуд с блудницом, иако ће она потом тај чин извршити са свим царевима.

The first king of many kings is represented by Ahab, who was married to the great whore, who is represented as Jezebel in the church of Thyatira. The judgment of Jezebel (the great whore), is accomplished by the ten kings, who will be forced into a church and state alliance by the power of the United States. Those kings will agree to allow the papacy to rule the world (sit upon the waters), in spite of their hatred for the whore.

Првог цара од многих царева представља Ахав, који је био ожењен великом блудницом, која је представљена као Језавеља у цркви у Тијатири. Суд над Језавељом (великом блудницом) извршава се посредством десет царева, који ће бити приморани силом Сједињених Држава да ступе у савез цркве и државе. Ти цареви ће се сложити да допусте папству да влада светом (да седи на водама), упркос својој мржњи према блудници.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. And he saith unto me, The waters which thou sawest, where the whore sitteth, are peoples, and multitudes, and nations, and tongues. And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:12–18.

> И десет рогова које си видео јесу десет царева, који још не примише царство; него примају власт као цареви за један час с зверју. Они имају једну мисао, и своју силу и власт даће звери. Они ће заратити с Јагњетом, и Јагње ће их победити; јер је Он Господар над господарима и Цар над царевима; а они који су с Њим јесу позвани, и изабрани, и верни. И рече ми: Воде које си видео, где седи блудница, јесу народи, и мноштва, и нације, и језици. И десет рогова које си видео на звери, они ће омрзнути блудницу, и опустошиће је и оголити, и јешће њено месо, и сажећи ће је огњем. Јер им је Бог ставио у срца да изврше Његову вољу, и да буду сложни, и да предају своје царство звери, док се не испуне речи Божије. И жена коју си видео јесте онај велики град, који царује над царевима земаљским. Откривење 17:12–18.

The “ten kings” (the United Nations), actually hate the papacy, but are forced by circumstances to turn their short-lived kingdom over to the papal power in a vain hope to save the world from its increasing calamities. When they realize her deception, they become the instrument to burn her with fire in fulfillment of the law in Leviticus.

„Десет царева“ (Уједињене нације) заправо мрзе папство, али су околностима принуђени да своје краткотрајно царство предају папској власти, у узалудној нади да ће спасити свет од његових све већих несрећа. Када схвате њену обману, постају оруђе да је спале огњем, у испуњењу закона у Левитској књизи.

The “ten kings” “make war with the Lamb” through the persecution they bring upon God’s last day people.

„Десет царева“ „заратиће с Јагњетом“ кроз прогонство које наносе Божјем народу последњих дана.

> Why do the heathen rage, and the people imagine a vain thing? The kings of the earth set themselves, and the rulers take counsel together, against the Lord, and against his anointed, saying, Let us break their bands asunder, and cast away their cords from us. He that sitteth in the heavens shall laugh: the Lord shall have them in derision. Then shall he speak unto them in his wrath, and vex them in his sore displeasure. Psalms 2:1–5.

> Зашто се буне незнабошци, и народи помишљају залудну ствар? Устају цареви земаљски, и кнезови се договарају заједно против Господа и против Помазаника Његовог, говорећи: Раскинимо окове њихове и збацимо са себе уже њихово. Онај који седи на небесима насмејаће се; Господ ће им се наругати. Тада ће им проговорити у гневу Своме, и смести ће их у јарости Својој. Псалми 2:1–5.

The persecution that is accomplished for the papacy by the kings of the earth, was also done against Christ at the cross.

Прогонство које цареви земаљски извршавају за папство, било је такође учињено и против Христа на крсту.

> Who by the mouth of thy servant David hast said, Why did the heathen rage, and the people imagine vain things? The kings of the earth stood up, and the rulers were gathered together against the Lord, and against his Christ. For of a truth against thy holy child Jesus, whom thou hast anointed, both Herod, and Pontius Pilate, with the Gentiles, and the people of Israel, were gathered together, For to do whatsoever thy hand and thy counsel determined before to be done. Acts 4:25–28.

> Који си устима слуге својега Давида рекао: Зашто се незнабошци буне, и народи помишљају залудне ствари? Усташе цареви земаљски, и кнезови се сабраше заједно на Господа и на Христа његова. Јер се заиста сабраше на светога Сина твога Исуса, кога си помазао, и Ирод, и Понтије Пилат, с незнабошцима и с народом Израиљевим, Да учине све што рука твоја и савет твој унапред одредише да буде. Дела апостолска 4:25–28.

The “kings of the earth” that stood up against Christ at his crucifixion represents the “ten kings” of Revelation seventeen that make war with the Lamb again by persecuting his people. At the cross, those kings were the “assembly of the wicked” who “compassed” Christ, and who do so again with his last day people.

„Цареви земаљски“ који су устали против Христа при његовом распећу представљају „десет царева“ из Откривења седамнаесте главе, који поново војују с Јагњетом прогонећи његов народ. На крсту су ти цареви били „збор злих“ који је „опколио“ Христа, и који то поново чини с његовим народом последњих дана.

> For dogs have compassed me: the assembly of the wicked have enclosed me: they pierced my hands and my feet. I may tell all my bones: they look and stare upon me. They part my garments among them, and cast lots upon my vesture. Psalms 22:16–18.

> Јер су ме опколили пси; збор зликоваца обухватио ме је; прободоше руке моје и ноге моје. Могао бих избројати све кости своје; они гледају и зуре у мене. Разделише хаљине моје међу собом, и за одећу моју бацају жреб. Псалми 22:16–18.

The ten kings, who bring judgment upon the great whore burn her with fire, for she is a whore that professes to be a priest’s daughter. Those kings are also represented as “dogs,” and the ten kings will not only burn the great whore with fire, but will “eat her flesh.” The death of Jezebel was brought about when she was thrown from the wall and splattered on the ground, and then the dogs came and ate her flesh.

Десет царева, који извршавају суд над великом блудницом, спаљују је огњем, јер је она блудница која тврди да је кћи свештеникова. Ти цареви су такође представљени као „пси“, и десет царева неће само спалити велику блудницу огњем, него ће „јести њено месо“. Језавељина смрт наступила је када је била бачена са зида и размрскана о земљу, а затим су дошли пси и појели њено месо.

> And when Jehu was come to Jezreel, Jezebel heard of it; and she painted her face, and tired her head, and looked out at a window. And as Jehu entered in at the gate, she said, Had Zimri peace, who slew his master? And he lifted up his face to the window, and said, Who is on my side? who? And there looked out to him two or three eunuchs. And he said, Throw her down. So they threw her down: and some of her blood was sprinkled on the wall, and on the horses: and he trode her under foot. And when he was come in, he did eat and drink, and said, Go, see now this cursed woman, and bury her: for she is a king’s daughter. And they went to bury her: but they found no more of her than the skull, and the feet, and the palms of her hands. Wherefore they came again, and told him. And he said, This is the word of the Lord, which he spake by his servant Elijah the Tishbite, saying, In the portion of Jezreel shall dogs eat the flesh of Jezebel: And the carcase of Jezebel shall be as dung upon the face of the field in the portion of Jezreel; so that they shall not say, This is Jezebel. 2 Kings 9:30–37.

> А када Јуј дође у Језраел, Језавеља чу за то; и нашминка своје лице, и украси своју главу, и погледа кроз прозор. И кад Јуј улажаше на врата, она рече: Је ли мир Зимрију, који уби господара својега? А он подиже лице своје к прозору и рече: Ко је на мојој страни? ко? И погледаше к њему два или три дворанина. А он рече: Баците је доле. И бацише је; и нешто од њене крви попрска зид и коње; и он је погази. А кад уђе, једе и пије, па рече: Идите сада, погледајте ту проклету жену и сахраните је, јер је кћи царева. И одоше да је сахране; али не нађоше од ње ништа више до лобању, и стопала, и дланове њених руку. Зато се вратише и јавише му. А он рече: То је реч Господња, коју је изрекао преко слуге својега Илије Тесвићанина, говорећи: На пољу језраелском пси ће изјести месо Језавељино; и мртво тело Језавељино биће као ђубре по лицу поља на пољу језраелском, тако да се неће моћи рећи: Ово је Језавеља. 2. Царевима 9:30–37.

The ten kings, who are the United Nations, whose premier king is the United States, will bring judgment upon the papacy by burning her with fire and eating her flesh. That judgment is what the angel came to show to John, and in order to do so he carried John into the history of the wilderness, but not simply a random point in the history of the wilderness, but to the very end of the period. It is evident that John was placed at the end of the twelve hundred and sixty years, for when he sees the woman she was already drunk with the blood of persecution and already identified as the mother of harlots.

Десет царева, који су Уједињене нације, чији је главни цар Сједињене Америчке Државе, извршиће суд над папством тако што ће га спалити огњем и јести његово месо. Тај суд је оно што је анђео дошао да покаже Јовану, и да би то учинио, однео је Јована у историју пустиње, али не напросто у неку насумичну тачку у историји пустиње, него на сам крај тог раздобља. Очигледно је да је Јован био постављен на крај хиљаду двеста шездесет година, јер када види жену, она је већ била пијана од крви прогоњења и већ означена као мајка блудница.

> So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. And the woman was arrayed in purple and scarlet colour, and decked with gold and precious stones and pearls, having a golden cup in her hand full of abominations and filthiness of her fornication: And upon her forehead was a name written, MYSTERY, BABYLON THE GREAT, THE MOTHER OF HARLOTS AND ABOMINATIONS OF THE EARTH. And I saw the woman drunken with the blood of the saints, and with the blood of the martyrs of Jesus: and when I saw her, I wondered with great admiration. Revelation 17:3–6.

> И однесе ме у духу у пустињу; и видех жену где седи на звери скерлетне боје, пуној имена хуле, која имаше седам глава и десет рогова. А жена беше обучена у пурпур и скерлет, и украшена златом и драгим камењем и бисерима, држећи у руци чашу златну, пуну гадости и нечистоте свога блуда; и на челу њеном беше написано име: ТАЈНА, ВАВИЛОН ВЕЛИКИ, МАТИ БЛУДНИЦАМА И ГАДОСТИМА ЗЕМАЉСКИМ. И видех жену пијану од крви светих и од крви мученика Исусових; и кад је видех, зачудих се чудом великим. Откривење 17:3–6.

The whore of Tyre, who is also the “great whore” that is represented in Revelation seventeen, was to be forgotten until the time when she would once again sing her songs and commit fornication with the kings of the earth.

Блудница Тира, која је уједно и „велика блудница“ представљена у Откривењу седамнаесте главе, требало је да буде заборављена све до времена када ће поново певати своје песме и чинити блуд са царевима земаљским.

Any reputable dictionary that was published before 1950 identifies that the woman arrayed in scarlet in Revelation seventeen is a symbol of the Roman Catholic church, but today the world thinks the Catholic church is a Christian church. The world has forgotten who she really is.

Сваки угледан речник објављен пре 1950. године указује на то да је жена одевена у скерлет у седамнаестој глави Откривења симбол Римокатоличке цркве, али данас свет мисли да је Католичка црква хришћанска црква. Свет је заборавио ко је она уистину.

When John saw her the persecution of the Dark Ages was at its end, for she was already drunk with the blood of the saints. The natural illustrates the spiritual, and a person gets drunk after they drink, not before.

Када ју је Јован видео, прогонство Мрачног доба било је при крају, јер се већ беше опила крвљу светих. Природно осветљава духовно, и човек се опија пошто пије, а не пре него што пије.

The Protestants that broke from Catholicism centuries before 1798, had already begun their journey back to the Catholic communion by 1798, for she was identified as the “MOTHER OF HARLOTS.” When John saw her and wondered, the churches that had formerly separated from her fellowship had already returned. Thus John was carried to 1798, when the great whore already had murdered millions of Christians, and who had already seduced the former Protestant churches to accept her presumptuous claim that she was the head of the churches, as Justinian had identified her in the year 533.

Протестанти који су се вековима пре 1798. године одвојили од католицизма, већ су до 1798. године започели свој повратак у католичко заједништво, јер је она била означена као „МАТИ БЛУДНИЦА“. Када ју је Јован видео и зачудио се, цркве које су се некада одвојиле од њеног општења већ су јој се биле вратиле. Тако је Јован био пренесен у 1798. годину, када је велика блудница већ била побила милионе хришћана, и када је већ била завела некадашње протестантске цркве да прихвате њену дрску тврдњу да је она поглавар цркава, као што ју је Јустинијан означио 533. године.

From the prophetic vantage point of 1798, the angel then presented John with the last representation of the kingdoms of Bible prophecy.

С пророчког становишта 1798. године, анђео је затим Јовану представио последњи приказ царстава библијског пророчанства.

> And the angel said unto me, Wherefore didst thou marvel? I will tell thee the mystery of the woman, and of the beast that carrieth her, which hath the seven heads and ten horns. The beast that thou sawest was, and is not; and shall ascend out of the bottomless pit, and go into perdition: and they that dwell on the earth shall wonder, whose names were not written in the book of life from the foundation of the world, when they behold the beast that was, and is not, and yet is. And here is the mind which hath wisdom. The seven heads are seven mountains, on which the woman sitteth. And there are seven kings: five are fallen, and one is, and the other is not yet come; and when he cometh, he must continue a short space. And the beast that was, and is not, even he is the eighth, and is of the seven, and goeth into perdition. And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. Revelation 17:7–12.

> И анђео ми рече: Зашто си се чудио? Казаћу ти тајну жене и звери која је носи, која има седам глава и десет рогова. Звер коју си видео беше, и није; и изаћи ће из бездана, и отићи у пропаст; и зачудиће се они који живе на земљи, којима имена нису записана у књизи живота од постања света, кад виде звер која беше, и није, и опет јесте. И овде је ум који има мудрост. Седам глава јесу седам гора, на којима жена седи. И јесу седам царева: пет их паде, и један јесте, а други још не дође; и кад дође, ваља му за мало остати. И звер која беше, и није, и сама је осми, и од седморице је, и иде у пропаст. И десет рогова које си видео јесу десет царева, који још не примише царство; него примају власт као цареви за један час са звери. Откривење 17:7–12.

A beast is a kingdom in Bible prophecy as easily identified in chapters seven and eight of Daniel, and the mystery that the angel is presenting to John is the mystery of the beast and the woman that rides upon the beast. The woman on the beast is the great whore who commits fornication with the kings of the earth. She is Jezebel and her husband is Ahab.

Звер је царство у библијском пророштву, као што се лако препознаје у седмом и осмом поглављу Данила, а тајна коју анђео износи Јовану јесте тајна звери и жене која седи на звери. Жена на звери јесте велика блудница која чини прељубу с царевима земаљским. Она је Језавеља, а њен муж је Ахав.

> Therefore shall a man leave his father and his mother, and shall cleave unto his wife: and they shall be one flesh. Genesis 2:24.

> Стога ће човек оставити оца својега и матер своју, и прилепиће се жени својој; и биће једно тело. 1. Мојсијева 2:24.

A man is a man and a woman is a woman, but together they are one flesh. The mystery of the beast is that it is a combination of church and state, the combination of woman (church) and beast (kings) that are one kingdom, which consists of two parts. Statecraft and churchcraft combined, with the woman in control of the relationship, is the “image of the beast.” John is shown the woman being carried by the beast, for she is the one in control of the relationship.

Мушкарац је мушкарац, а жена је жена, али заједно су једно тело. Тајна звери јесте у томе што је она спој цркве и државе, спој жене (цркве) и звери (царева) који чине једно царство, састављено из два дела. Државна вештина и црквена вештина сједињене, при чему је жена та која управља тим односом, јесу „икона звери“. Јовану је показана жена коју носи звер, јер је она та која управља тим односом.

> And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:18.

> И жена коју си видео јесте онај велики град, који царује над царевима земаљским. Откривење 17:18.

Together the beast and the woman represent one kingdom (one flesh), but the angel is emphasizing the relationship of the great whore with the kings of the earth. “The beast that” “was, and is not”, which “shall ascend out of the bottomless pit, and go into perdition,” that “they that dwell on the earth shall wonder” after is the papacy when the great whore’s deadly wound is healed. She “was” the fifth kingdom of Bible prophecy, but it was “determined” that she would receive a deadly wound in 1798.

Заједно звер и жена представљају једно царство (једно тело), али анђео наглашава однос велике блуднице са царевима земаљским. „Звер која“ „беше, и није“, која ће „изићи из бездана и отићи у пропаст“, за којом ће се „зачудити они који живе на земљи“, јесте папство када се исцели смртоносна рана велике блуднице. Она „беше“ пето царство библијског пророчанства, али је било „одређено“ да ће задобити смртоносну рану 1798. године.

When John was spiritually transported to 1798, she was “not” a beast, and “yet” when her deadly wound is healed at the end of the seventy symbolic years that conclude at the soon-coming Sunday law, she “is” again alive, singing her songs, committing fornication and murdering Christians.

Када је Јован у духу био пренесен у 1798. годину, она „није“ била звер; а ипак, када њена смртоносна рана буде исцељена на крају седамдесет симболичких година које се завршавају ускоро долазећим законом о недељи, она „јесте“ поново жива, пева своје песме, чини блуд и убија хришћане.

Chapter seventeen is the last presentation of the kingdoms of Bible prophecy, and as such it must agree with the first mention of the kingdoms of Bible prophecy. The first mention of those kingdoms is found in Daniel chapter two, which is represented upon both of the charts that were a fulfillment of Habakkuk’s command to write the vision and make it plain upon tables.

Седамнаеста глава представља последњи приказ царстава библијског пророштва, и као таква мора бити у сагласности са првим помињањем царстава библијског пророштва. Прво помињање тих царстава налази се у другој глави Књиге пророка Данила, која је приказана на обе карте што су биле испуњење Авакумове заповести да се визија запише и јасно изложи на плочама.

The Millerites were correct in their understanding of Daniel’s kingdoms of Bible prophecy as represented in chapters two, seven and eight, but their understanding was incomplete. Miller’s jewels of Daniel chapter two, shines ten times brighter in the last days, for it is recognized as identifying the first reference, not only of the kingdoms of Bible prophecy, but also of the first reference of the revelation that the eighth is of the seven. Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning of a thing.

Милерити су били у праву у свом разумевању Данилових царстава библијског пророштва, како су представљена у другом, седмом и осмом поглављу, али је њихово разумевање било непотпуно. Милеров драгуљ из другог поглавља Данила сија десет пута јаче у последњим данима, јер се препознаје да он означава прво спомињање, не само царстава библијског пророштва, него и прво откривење да је осми од седморице. Исус увек приказује свршетак нечега почетком нечега.

All the prophets are speaking of the last days, and John, in Revelation seventeen is identifying the last earthly kingdom when he presents “the beast that” “was, and is not; and shall ascend out of the bottomless pit, and go into perdition.” The beast ascends out of “the bottomless pit,” which is a symbol of a “new manifestation of satanic power.”

Сви пророци говоре о последњим данима, а Јован у седамнаестом поглављу Откривења указује на последње земаљско царство када представља „звер која“ „беше, и није; и изаћи ће из бездана, и отићи у пропаст“. Звер излази из „бездана“, што је символ „новог испољавања сатанске силе“.

> “‘When they shall have finished [are finishing] their testimony.’ The period when the two witnesses were to prophesy clothed in sackcloth ended in 1798. As they were approaching the termination of their work in obscurity, war was to be made upon them by the power represented as ‘the beast that ascendeth out of the bottomless pit.’ In many of the nations of Europe the powers that ruled in Church and State had for centuries been controlled by Satan, through the medium of the papacy. But here is brought to view a new manifestation of Satanic power.” The Great Controversy, 268.

> „‘Када заврше [завршавају] своје сведочанство.’ Период у коме је требало да два сведока пророкују обучени у кострет завршио се 1798. године. Док су се приближавали окончању свога дела у тами, требало је да против њих буде поведен рат од стране силе представљене као ‘звер која излази из бездана.’ У многим европским народима силама које су владале у Цркви и Држави вековима је управљао Сотона, посредством папства. Али овде је пред нас изнета нова пројава сотонске силе.” Велика борба, 268.

Some of the theologians will argue that because the “beast that ascendeth out of the bottomless pit” in Revelation eleven, is identified in the passage as the atheism of the French Revolution, that the expression “bottomless pit” is a symbol of atheism. But Islam ascended out of the “bottomless pit” in Revelation nine, and Islam is not atheism. The bottomless pit represents a satanic manifestation.

Неки од теолога ће тврдити да, пошто је „звер која излази из бездана“ у Откривењу једанаестом, у том одломку поистовећена са атеизмом Француске револуције, израз „бездан“ представља симбол атеизма. Али ислам је изашао из „бездана“ у Откривењу деветом, а ислам није атеизам. Бездан представља сатанску манифестацију.

> “I told him that the Lord had shown me in vision that mesmerism was from the Devil, from the bottomless pit, and that it would soon go there, with those who continued to use it.” Review and Herald, July 21, 1851.

> „Рекох му да ми је Господ у виђењу показао да је месмеризам од ђавола, из бездане јаме, и да ће ускоро тамо отићи, заједно с онима који буду наставили да га употребљавају.“ Review and Herald, 21. јул 1851.

Something from “the Devil,” is something from “the bottomless pit.” In Revelation seventeen the beast that ascends out of the bottomless pit is the power that goes into perdition and those whose names are not written in the book shall wonder after. “Perdition” means eternal damnation and is represented in Revelation as the “lake of fire,” which is where the beast is cast into.

Нешто што је од „ђавола“ јесте нешто што је из „бездана“. У Откривењу седамнаестом, звер која излази из бездана јесте сила која иде у пропаст и којој ће се дивити они чија имена нису записана у књизи. „Пропаст“ значи вечну осуду и у Откривењу је представљена као „језеро огњено“, у које је звер бачена.

> And the beast was taken, and with him the false prophet that wrought miracles before him, with which he deceived them that had received the mark of the beast, and them that worshipped his image. These both were cast alive into a lake of fire burning with brimstone. Revelation 19:20.

> И звер би ухваћена, и с њом лажни пророк који је пред њом чинио чудеса, којима је преварио оне што примише жиг звери и оне што се клањаху њеном лику. Обоје бише живи бачени у језеро огњено, које гори сумпором. Откривење 19:20.

In chapter thirteen the first beast that comes from the sea, which Sister White directly identifies as the papacy is identified. In that passage the world wonders after the papal beast.

У тринаестом поглављу препозната је прва звер која излази из мора, коју сестра Вајт непосредно поистовећује са папством. У том одломку свет се диви папској звери.

> And I saw one of his heads as it were wounded to death; and his deadly wound was healed: and all the world wondered after the beast. Revelation 13:13.

> И видех једну од његових глава као смртно рањену; и његова смртна рана беше исцељена; и сав се свет задиви за звери. Откривење 13:13.

The beast of Revelation seventeen that “they that dwell on the earth shall wonder” after is the final manifestation of satanic power that occurs when the deadly wound of the papacy is healed at the soon-coming Sunday law. Every prophetic characteristic of the woman and the beast she rides upon in chapter seventeen, identifies the church of Rome, just as the dictionaries published before 1950 identified.

Звер из седамнаесте главе Откривења, за којим ће се „зачудити они који живе на земљи“, јесте коначно испољавање сатанске силе које настаје када се смртна рана папства исцели при ускоро долазећем закону о недељи. Свака пророчка одлика жене и звери коју она узјахује у седамнаестој глави поистовећује римску цркву, као што су то поистовећивали и речници објављени пре 1950. године.

The beast of Revelation seventeen, is a symbol of the combination of church and state, which is the image of the beast. The beast with seven heads and ten horns is the kingdom that is composed of the ten kings (the United Nations), which the woman rides upon and rules over. The woman is the papacy, who is identified as Babylon the great, the mother of harlots. After the symbols are identified we can return to 1798; the point in history where John was carried to in order to receive the last representation of the kingdoms of Bible prophecy.

Звер из Откривења седамнаестог поглавља јесте симбол споја цркве и државе, који је лик звери. Звер са седам глава и десет рогова јесте царство које је састављено од десет царева (Уједињене нације), на коме жена седи и над којим влада. Жена је папство, које је поистовећено са Вавилоном великим, мајком блудницама. Пошто су симболи идентификовани, можемо се вратити у 1798. годину; на ону тачку у историји до које је Јован био пренесен да би примио последњи приказ царстава библијског пророчанства.

We shall address those kingdoms, and their representation in Daniel chapter two, in the next article.

О тим царствима, и њиховом приказу у другој глави Данила, говорићемо у следећем чланку.

> “Every nation that has come upon the stage of action has been permitted to occupy its place on the earth, that it might be seen whether it would fulfill the purpose of ‘the Watcher and the Holy One.’ Prophecy has traced the rise and fall of the world’s great empires—Babylon, Medo-Persia, Greece, and Rome. With each of these, as with nations of less power, history repeated itself. Each had its period of test, each failed, its glory faded, its power departed, and its place was occupied by another.

> „Сваком народу који је ступио на позорницу збивања било је допуштено да заузме своје место на земљи, да би се видело хоће ли испунити намеру ‘Стражара и Светога’. Пророштво је пратило успон и пад великих светских царстава — Вавилона, Мидо-Персије, Грчке и Рима. Са сваким од њих, као и са народима мање моћи, историја се понављала. Сваки је имао своје време кушње, сваки је подбацио, његова слава је избледела, његова моћ ишчезла, а његово место заузео је други.“

> “While the nations rejected God’s principles, and in this rejection wrought their own ruin, it was still manifest that the divine, overruling purpose was working through all their movements.” Education, 177.

> „Док су народи одбацивали Божја начела, и у том одбацивању творили сопствену пропаст, ипак је било очигледно да је божанска, свевладајућа намера деловала кроз сва њихова кретања.“ Education, 177.

Back to Articles