Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Seventy-Two

Књига пророка Данила — сто седамдесет друга

Fatima’s Shadow: Unraveling the Satanic Influence Behind the Catholic Church’s Prophetic Visions

Фатимина сенка: разоткривање сатанског утицаја који стоји иза пророчких виђења Католичке цркве

Author

Jeff Pippenger

Published

April 2, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The prophecy of Fatima was Satan’s work of preparation in preparing the Catholic Church to surrender their organization unto him when he personates Christ, for it is the “masterpiece of Satan’s power—a monument of his efforts to seat himself upon the throne to rule the earth according to his will.” Those who will not be benefitted by the prophetic testimony identifying the role of Fatima in directing Catholicism, due to their unwillingness to believe in Satan’s ability to accomplish miracles, are setting themselves up to be deceived. Fatima’s prophecy addressed the internal struggle within Catholicism, and Catholicism’s war against atheism.

Пророштво из Фатиме било је Сотонино дело припреме, којим је припремао Католичку цркву да му преда своју организацију када се буде лажно представио као Христос, јер је то „ремек-дело Сотонине моћи — споменик његовим напорима да себе постави на престо и влада земљом по својој вољи“. Они који неће имати користи од пророчког сведочанства које препознаје улогу Фатиме у усмеравању католицизма, због своје неспремности да поверују у Сотонину способност да чини чуда, сами себе доводе у положај да буду преварени. Пророштво из Фатиме бавило се унутрашњом борбом унутар католицизма и ратом католицизма против атеизма.

Catholicism’s war with atheism is the subject of verse forty of Daniel eleven. The illustration of that struggle began in 1798, in verse forty. It began with the battle in which Napoleon, the king of the south took the pope captive in 1798, and the testimony within the verse then ends with the king of the north sweeping away the king of the south in 1989. Within that history (1798 to 1989), the two antagonists in 1917 and 1918, are each marked with prophetic symbolism, that ties both their testimonies together, while retaining the overall theme of the verse. The prophecy of Fatima is no doubt a satanic prophecy, but it is a subject of God’s prophetic Word, and is therefore history that is to be correctly understood.

Рат католицизма са атеизмом предмет је четрдесетог стиха једанаестог поглавља Данила. Приказ те борбе отпочео је 1798. године, у четрдесетом стиху. Започео је битком у којој је Наполеон, цар југа, 1798. године одвео папу у ропство, а сведочанство унутар тог стиха потом се завршава тиме што цар севера односи цара југа 1989. године. Унутар те историје (1798–1989), оба противника, 1917. и 1918. године, обележена су пророчким симболизмом, који повезује оба њихова сведочанства, док уједно задржава општу тему стиха. Пророштво из Фатиме је без сумње сатанско пророштво, али је оно предмет Божје пророчке Речи, и стога представља историју коју треба исправно разумети.

> “The only safety for the soul at this time is to inquire at every step, What saith the Lord to his servant? The word of the Lord endureth forever. The Bible is to be our guidebook, and instead of consulting the wisdom of men, and accepting as divine truth the assertions of finite mortals, we should search the sure word of prophecy. God has spoken, and his word is reliable, and we must rest our faith upon a ‘Thus saith the Lord.’ God would have us study the events that are taking place around us, and compare them with the predictions of his word, in order that we may understand that we are living in the last days. We want our Bibles, and we want to know what is written therein. The diligent student of prophecy will be rewarded with clear revelations of truth, for Jesus said, ‘Thy word is truth.’” Signs of the Times, October 1, 1894.

> „Једина сигурност за душу у ово време јесте да се на сваком кораку пита: Шта Господ говори своме слузи? Реч Господња остаје довека. Библија треба да нам буде водич, и уместо да се саветујемо с мудрошћу људи и прихватамо као божанску истину тврдње смртних и ограничених људи, треба да истражујемо сигурну пророчку реч. Бог је говорио, и Његова реч је поуздана, и ми своју веру морамо заснивати на: „Овако говори Господ.“ Бог жели да проучавамо догађаје који се збивају око нас и да их упоређујемо с предсказањима Његове речи, да бисмо разумели да живимо у последњим данима. Ми желимо своје Библије и желимо да знамо шта је у њима написано. Марљиви проучавалац пророштва биће награђен јасним откривењима истине, јер је Исус рекао: „Твоја реч је истина.““ Signs of the Times, October 1, 1894.

In the third proxy war, as represented in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, the power who exalts itself to establish the vision is introduced. That verse was fulfilled in the year 200 BC, when “the Romans interfered in behalf of the young king of Egypt,” and “determined that he should be protected from the ruin devised by Antiochus and Philip.” The verse and the history of 200 BC, identify that just before the Sunday law, upon the premise of defending the weakened replacement of Putin, during the time when the United States and the United Nations (Seleucus and Philip of Macedon), have determined to take the Russian territories and divide them up for their mutual benefit, papal Rome (the whore of Tyre) will begin to play her music, as she begins to go forth to commit fornication with the kings of the earth.

У трећем посредничком рату, како је представљен у тринаестом до петнаестом стиху једанаесте главе Данила, уводи се сила која се узвисује да утврди виђење. Тај стих се испунио 200. године пре Христа, када су „Римљани интервенисали у корист младога цара Египта“ и „одлучили да он буде заштићен од пропасти коју су сковали Антиох и Филип“. Тај стих и историја 200. године пре Христа показују да ће, непосредно пре недељног закона, под изговором одбране ослабљене Путинове замене, у време када су Сједињене Државе и Уједињене нације (Селеук и Филип Македонски) одлучили да заузму руске територије и поделе их ради своје узајамне користи, папски Рим (блудница тирска) почети да свира своју музику, док почиње да излази да чини блуд са царевима земаљским.

The year 533, and the decree of Justinian will then be repeated as prophetically represented in Revelation chapter thirteen, verse two, which identifies that the dragon (pagan Rome), would provide three things for the papacy.

Година 533, и Јустинијанова уредба тада ће бити поновљена, као што је пророчки представљено у Откривењу, тринаеста глава, други стих, где се указује да ће змај (незнабожачки Рим) дати папству три ствари.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> И звер коју видех беше као леопард, и ноге јој беху као у медведа, а уста њезина као уста лавља; и аждаја јој даде своју силу, и свој престо, и велику власт. Откривење 13:2.

The dragon of pagan Rome gave its “seat,” (the city of Rome) to the papacy in the year 330, when Constantine moved his capital to Constantinople. Clovis gave his military “power” to the papacy beginning in 496, and in 533 Justinian gave the civil “authority” unto the papacy. Five years later pagan Rome placed the papacy on the throne, as represented in verses sixteen, thirty-one and forty-one of Daniel eleven. When the United States wins the third proxy war, the papacy will have defeated the Communistic power of Russia which is the subject of the Fatima prophecy. The proxy wars bear the signature of truth, for all three battles are accomplished by a papal proxy army.

Змај паганског Рима предао је папству свој „престо“ (град Рим) године 330, када је Константин преместио своју престоницу у Константинопољ. Хлодовех је почев од 496. године предао папству своју војну „силу“, а 533. године Јустинијан је папству дао грађанску „власт“. Пет година касније пагански Рим поставио је папство на престо, као што је представљено у шеснаестом, тридесет првом и четрдесет првом стиху једанаесте главе Данила. Када Сједињене Државе добију трећи посреднички рат, папство ће поразити комунистичку силу Русије, која је предмет фатимског пророчанства. Посреднички ратови носе печат истине, јер се све три битке извршавају посредством папске заступничке војске.

The first and last papal proxy army is the United States (apostate Protestantism). The middle proxy army is the Nazi’s of the Ukraine, who were also the Catholic proxy army against Communist Russia in the second world war. There are three world wars, and there are three proxy wars. The second war of both the world wars and proxy wars was Nazism. The current war in the Ukraine is the war of the borderline that first fulfilled verses eleven and twelve at the battle of Raphia. The war in the Ukraine is now being accomplished during the time of the second of three strikes of Islam of the third woe though Islam is not involved in that particular war.

Прва и последња папска посредничка војска јесу Сједињене Америчке Државе (отпали протестантизам). Средња посредничка војска јесу нацисти Украјине, који су такође били католичка посредничка војска против комунистичке Русије у Другом светском рату. Постоје три светска рата и постоје три посредничка рата. Други рат и међу светским ратовима и међу посредничким ратовима био је нацизам. Садашњи рат у Украјини јесте рат пограничја који је најпре испунио једанаести и дванаести стих у бици код Рафије. Рат у Украјини се сада извршава у време другог од три удара ислама трећег тешкоћа, премда ислам није укључен у тај посебан рат.

The first strike was against the spiritual glorious land on September 11, 2001, and the last of the three strikes is at the Sunday law, and is against the spiritual glorious land again. The second of the three strikes of Islam of the third woe was against the literal ancient glorious land on October 7, 2023. That war is taking place in the identical area that Ptolemy was victorious in the battle of Raphia. Jesus stated that in the last days there would be wars and rumors of wars.

Први удар био је против духовне славне земље 11. септембра 2001. године, а последњи од три ударца јесте код недељног закона, и поново је против духовне славне земље. Други од три ударца ислама трећег тешкоће био је против дословне древне славне земље 7. октобра 2023. године. Тај рат се одвија на истоветном подручју на којем је Птоломеј однео победу у бици код Рафије. Исус је изјавио да ће у последњим данима бити ратова и гласова о ратовима.

The wars Jesus referred to, happen in the history when the effect of every vision is fulfilled, and it was Ezekiel that recorded that fact. In that history, the arrival of the third woe of Islam, the second and third battle of the proxy wars, the repeat of the American Civil War, the repeat of the American Revolutionary war are represented. These wars are accomplished during the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and at the soon coming Sunday law the Lord will raise up His army as an ensign as the final, third world war begins, and as Islam of the third woe escalates its angering of the nations.

Ратови на које је Исус указао збивају се у историји када се испуњава дејство сваког виђења, а управо је Језекиљ забележио ту чињеницу. У тој историји представљени су долазак трећег аваја ислама, друга и трећа битка посредничких ратова, понављање Америчког грађанског рата и понављање Америчког револуционарног рата. Ови ратови се извршавају током историје запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде, а при скором доношењу недељног закона Господ ће подићи Своју војску као заставу док отпочиње коначни, трећи светски рат, и док ислам трећег аваја појачава своје разгневљивање народа.

> And ye shall hear of wars and rumours of wars: see that ye be not troubled: for all these things must come to pass, but the end is not yet. For nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places. All these are the beginning of sorrows. Matthew 24:6–8.

> И чућете за ратове и гласове о ратовима; гледајте да се не уплашите; јер све то треба да буде, али још није крај. Јер ће устати народ на народ, и царство на царство; и биће глади, и помора, и земљотреса по разним местима. А све је то почетак невоља. Матеј 24:6–8.

In the sealing time of the one hundred and forty-four thousand two classes of God’s people are defined by their ability to see and hear.

У време запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде, две класе Божјег народа одређене су својом способношћу да виде и чују.

> Therefore speak I to them in parables: because they seeing see not; and hearing they hear not, neither do they understand. And in them is fulfilled the prophecy of Esaias, which saith, By hearing ye shall hear, and shall not understand; and seeing ye shall see, and shall not perceive: For this people’s heart is waxed gross, and their ears are dull of hearing, and their eyes they have closed; lest at any time they should see with their eyes and hear with their ears, and should understand with their heart, and should be converted, and I should heal them. But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. Matthew 13:13–16.

> Зато им говорим у причама, јер гледајући не виде, и слушајући не чују, нити разумеју. И на њима се испуњава пророштво Исаијино, које говори: Слушајући ћете чути, и нећете разумети; и гледајући ћете гледати, и нећете видети. Јер је одебљало срце овога народа, и ушима тешко чују, и очи своје затворише; да како не виде очима, и не чују ушима, и срцем не разумеју, и не обрате се, и да их исцелим. А благо очима вашим, јер виде; и ушима вашим, јер чују. Матеј 13:13–16.

In that time period, which began on September 11, 2001, Jesus said “ye shall hear of wars and rumors of wars.” In the book of Revelation, John represents those who hear the voice of Christ.

У том временском раздобљу, које је започело 11. септембра 2001. године, Исус је рекао: „чућете ратове и гласове о ратовима.“ У књизи Откривења, Јован представља оне који чују глас Христов.

> I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet. Revelation 1:10.

> Бех у Духу у дан Господњи, и чух за собом глас велик, као трубу. Откривење 1:10.

The “voice” he heard was “as a trumpet,” and a trumpet is a symbol of warfare, and he heard the voice behind him. He then turned to see the voice.

„Глас“ који је чуо био је „као труба“, а труба је симбол рата, и чуо је глас иза себе. Тада се окренуо да види глас.

> And I turned to see the voice that spake with me. And being turned, I saw seven golden candlesticks; And in the midst of the seven candlesticks one like unto the Son of man, clothed with a garment down to the foot, and girt about the paps with a golden girdle. His head and his hairs were white like wool, as white as snow; and his eyes were as a flame of fire; And his feet like unto fine brass, as if they burned in a furnace; and his voice as the sound of many waters. And he had in his right hand seven stars: and out of his mouth went a sharp twoedged sword: and his countenance was as the sun shineth in his strength. And when I saw him, I fell at his feet as dead. And he laid his right hand upon me, saying unto me, Fear not; I am the first and the last. Revelation 1:12–17.

> И окренух се да видим глас који говораше са мном. И окренувши се, видех седам златних свећњака; И посред седам свећњака некога слична Сину човечијему, обучена у хаљину до ногу, и опасана по прсима златним појасом. А глава његова и коса беху беле као вуна, беле као снег; и очи његове као пламен огњени; И ноге његове као усијана мјед, као да горе у пећи; и глас његов као хука многих вода. И имаше у својој десној руци седам звезда: и из уста његових излажаше оштар мач с обе стране наоштрени; и лице његово беше као сунце кад сија у својој сили. И кад га видех, падох к ногама његовим као мртав. И положи своју десну руку на ме, говорећи ми: Не бој се; ја сам први и последњи. Откривење 1:12–17.

The vision of Christ which John saw when he turned to see the voice, was the same vision Daniel saw in chapter ten, the same vision Isaiah saw in chapter six, and the same vision which Paul saw, when he saw the history of the seven thunders.

Виђење Христа које је Јован видео када се окренуо да види глас, било је исто виђење које је Данило видео у десетој глави, исто виђење које је Исаија видео у шестој глави, и исто виђење које је Павле видео, када је видео историју седам громова.

> “Humility is inseparable from holiness of heart. The nearer the soul comes to God, the more completely is it humbled and subdued. When Job heard the voice of the Lord out of the whirlwind, he exclaimed, ‘I abhor myself, and repent in dust and ashes.’ It was when Isaiah saw the glory of the Lord, and heard the cherubim crying, ‘Holy, holy, holy is the Lord of hosts,’ that he cried out, ‘Woe is me, for I am undone!’ Daniel, when visited by the holy messenger, says, ‘My comeliness was turned in me to corruption.’ Paul, after he had been caught up into the third Heaven, and heard things that it was not lawful for a man to utter, spoke of himself as ‘less than the least of all saints.’ It was the beloved John, that leaned on Jesus’s breast, and beheld his glory, who fell before the angels as one dead. The more closely and continuously we behold our Savior the less we shall see to approve in ourselves.” Signs of the Times, April 7, 1887.

> „Понизност је нераздвојна од светости срца. Што се душа више приближава Богу, то је потпуније понижена и покорена. Када је Јов чуо глас Господњи из вихора, узвикнуо је: ‘Гадим се на себе и кајем се у праху и пепелу.’ Када је Исаија видео славу Господњу и чуо херувиме како вичу: ‘Свет, свет, свет је Господ над војскама’, тада је повикао: ‘Тешко мени, јер погибох!’ Данило, када га је посетио свети весник, каже: ‘Моја красота у мени претвори се у распадљивост.’ Павле је, пошто је био узнесен до трећега Неба и чуо ствари које човеку није допуштено изрећи, говорио о себи као о ‘мањем од најмањега од свих светих’. Љубљени Јован, који се наслањао на Исусове груди и посматрао Његову славу, пао је пред анђелима као мртав. Што пажљивије и непрестаније посматрамо свога Спаситеља, то ћемо мање у себи видети онога што би заслуживало одобравање.“ Signs of the Times, 7. април 1887.

When Gabriel interpreted the vision for Daniel, he set forth the prophetic events of chapter eleven. Those events are the description of warfare, and in the representation of those wars the causative vision of the feminine “mareh,” expressed as “marah,” caused Daniel to be changed into the image of Christ. When Christ says you will hear of wars, and rumors of wars, He is identifying the wars that are set forth in Daniel chapter eleven. He further identifies that to see the vision that causes a beholder to be changed into His image, you must turn around, for the voice is behind you. The wars represented in Daniel eleven are descriptions of wars that have occurred in past history. By hearing of those wars in the past, a person is instructed about the history that is now occurring, but only if the person has eyes to see and ears to hear.

Када је Гаврило протумачио визију Данилу, изложио је пророчке догађаје из једанаестог поглавља. Ти догађаји представљају опис ратовања, а у представљању тих ратова визија као узрок, женственог „mareh“, израженог као „marah“, учинила је да Данило буде преображен у Христов лик. Када Христос каже да ћете слушати о ратовима и гласовима о ратовима, Он тиме указује на ратове који су изложени у једанаестом поглављу Данилове књиге. Он даље указује да, да би се видела визија која чини да посматрач буде преображен у Његов лик, морате се окренути, јер је глас иза вас. Ратови представљени у Данилу 11 јесу описи ратова који су се одиграли у прошлој историји. Слушајући о тим ратовима из прошлости, човек бива поучен о историји која се управо сада одвија, али само ако има очи да види и уши да чује.

When Ezekiel recorded that there would come a point in time when the vision would no longer be prolonged, it was in connection with Ezekiel’s vision of the heavenly sanctuary where among other things Ezekiel saw “wheels within wheels”, which Sister White identifies as the complex interplay of human events.

Када је Језекиљ забележио да ће доћи време када се виђење више неће одлагати, то је било у вези са Језекиљевим виђењем небеске светиње, где је, између осталог, Језекиљ видео „точкове усред точкова“, које сестра Вајт поистовећује са сложеним међудејством људских збивања.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> „На обалама реке Хевара, Језекиљ је угледао вихор који као да долази са севера, ‘облак велик, и огањ који се савијао у себи, и светлост беше око њега, а из средине његове као боја ћилибара.’ Мноштво точкова, који су се један с другим укрштали, покретала су четири жива бића. Високо изнад свега тога ‘беше обличје престола, на изглед као камен сафир; а на обличју престола беше обличје по изгледу као човек одозго на њему.’ ‘И у херувимима се виде обличје руке човечије под крилима њиховим.’ Језекиљ 1:4, 26; 10:8. Точкови су по своме устројству били тако сложени да су на први поглед изгледали као да су у пометњи; али су се кретали у савршеном складу. Небеска бића, подржавана и управљана руком испод крила херувимских, покретала су те точкове; изнад њих, на престолу од сафира, био је Вечни; а око престола дуга, знак божанске милости.“

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> „Као што су замршене појаве налик точковима биле под управом руке испод крила херувима, тако је и сложени ток људских догађаја под божанском управом. Усред раздора и превирања народа, Онај који седи над херувимима и даље управља пословима земље.״

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> „Историја народа који су један за другим заузимали време и место које им је било одређено, несвесно сведочећи за истину чије значење ни сами нису разумели, говори нам. Сваком народу и сваком појединцу данашњице Бог је одредио место у свом великом плану. Данас се људи и народи мере виском у руци Онога који не греши. Сви, сопственим избором, одлучују о својој судбини, а Бог свиме управља ради остварења својих намера.“

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.

> „Историја коју је велики ЈА САМ означио у својој Речи, повезујући карику за кариком у пророчком ланцу, од вечности у прошлости до вечности у будућности, казује нам где се данас налазимо у следу векова и шта се може очекивати у времену које долази. Све што је пророштво предсказало да ће се збити, до садашњег времена, уцртано је на страницама историје, и можемо бити уверени да ће све што још треба да дође бити испуњено својим редом.“

> “The final overthrow of all earthly dominions is plainly foretold in the word of truth. In the prophecy uttered when sentence from God was pronounced upon the last king of Israel is given the message.” Education, 178, 179.

> „Konačno obaranje svih zemaljskih vlasti jasno je prorečeno u reči istine. U proročanstvu izrečenom kada je od Boga bila objavljena presuda nad poslednjim carem Izrailja data je poruka.“ Education, 178, 179.

The complicated wheels that appear at first sight to be in confusion are the complicated play of human events as represented in the strife and tumult of nations. The history that Christ has marked out in His Word tells us where we are, and in so doing it identifies the final overthrow of all earthly dominions. The sealing time of the one hundred and forty-four thousand is where the effect of every vision is fulfilled, and within that history the wheels represent the wars and rumors of wars that Christ identified as the “beginning of sorrows”. The beginning of sorrows began on September 11, 2001, for that is when the sealing time of the one hundred and forty-four thousand began, and the sealing angel places His mark upon those who sigh and cry for the abominations that are done within the church and the land.

Сложени точкови који на први поглед изгледају као да су у пометњи јесу сложено одигравање људских збивања, представљено у сукобима и метежу народа. Историја коју је Христос у Својој Речи означио казује нам где се налазимо и, чинећи то, указује на коначни слом свих земаљских владавина. Време печаћења сто четрдесет и четири хиљаде јесте место где се испуњава дејство сваког виђења, а унутар те историје точкови представљају ратове и гласове о ратовима које је Христос означио као „почетак болова“. Почетак болова отпочео је 11. септембра 2001. године, јер је тада отпочело време печаћења сто четрдесет и четири хиљаде, а анђео печаћења ставља Свој жиг на оне који уздишу и вапе због гадости које се чине унутар цркве и земље.

The wars in the land, produce sorrow for those who see and hear what those wars represent. The history of the sealing is identifying the final overthrow of all earthly kingdoms, and the overthrowing of those kingdoms has been traced in the prophetic history of the past. When Isaiah, in chapter six, saw the same vision as John, Daniel, Ezekiel, Job and Paul he volunteered to present the message for that time, but he asked how long he would need to present the message?

Ратови у земљи изазивају жалост код оних који виде и чују шта ти ратови представљају. Историја запечаћења поистовећује коначно свргавање свих земаљских царстава, а свргавање тих царстава праћено је у пророчкој историји прошлости. Када је Исаија, у шестом поглављу, видео исто виђење као Јован, Данило, Језекиљ, Јов и Павле, добровољно се понудио да изнесе поруку за то време, али је упитао колико дуго ће морати да износи ту поруку?

> Also I heard the voice of the Lord, saying, Whom shall I send, and who will go for us? Then said I, Here am I; send me. And he said, Go, and tell this people, Hear ye indeed, but understand not; and see ye indeed, but perceive not. Make the heart of this people fat, and make their ears heavy, and shut their eyes; lest they see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed. Then said I, Lord, how long? And he answered, Until the cities be wasted without inhabitant, and the houses without man, and the land be utterly desolate, And the Lord have removed men far away, and there be a great forsaking in the midst of the land. Isaiah 6:8–12.

> И чух глас Господњи где говори: Кога ћу послати, и ко ће нам поћи? Тада рекох: Ево мене; пошаљи мене. А Он рече: Иди, и реци овоме народу: Слушајући слушајте, али не разумевајте; и гледајући гледајте, али не увиђајте. Учини да срце овога народа отежа, и уши његове отежај, и очи његове затвори; да не види очима својим, и не чује ушима својим, и не разуме срцем својим, и не обрати се, и не исцели се. Тада рекох: Господе, докле? А Он одговори: Док градови не опусте, те не буде становника, и куће не остану без људи, и земља не постане сасвим пуста, и Господ не удаљи људе далеко, и не буде велико опустошење усред земље. Исаија 6:8–12.

The answer Isaiah was given was that he would need to present the message until “the land be utterly destroyed.” The message of the sealing is given in the time of warfare, and the warfare is specifically identified as the interpretation of the “marah” vision that the prophets all beheld. The external message is designed to produce an internal experience, but only for those who “will hear”.

Одговор који је Исаија добио био је да ће морати да износи поруку све док „земља не буде сасвим опустошена“. Порука о печаћењу даје се у време рата, а тај рат је изричито означен као тумачење визије „marah“ коју су сви пророци гледали. Спољашња порука је намењена да произведе унутрашње искуство, али само код оних који „ће чути“.

The connection of the papal proxy army of Nazi’s in the second world war, aligns, line upon line, with the second proxy army in the second proxy war, and the second world war itself aligns with the second proxy war. The connection of the second proxy war with the borderline war of Raphia that is now being repeated in the Ukraine, is geographically connected with the second strike of Islam of the third woe, that began in October 7, 2023, and represents prophetic wheels within wheels.

Повезаност папске прокси-војске нациста у Другом светском рату подудара се, ред по ред, са другом прокси-војском у другом прокси-рату, а сам Други светски рат подудара се са другим прокси-ратом. Повезаност другог прокси-рата са граничним ратом код Рафије, који се сада понавља у Украјини, географски је повезана са другим ударом ислама трећег тешкоће, који је започео 7. октобра 2023. године, и представља пророчке точкове унутар точкова.

In 1999, a book was published that had been written by John Cornwell. John Cornwell at that time was a Senior Research Fellow at Jesus College, at Cambridge in England, and was an award-winning journalist and author. The book addressed the role of the pope of Rome who reigned during World War Two. The book begins with the future pope’s grandfather who was the right-hand man of Pope Pius IX, known as Pio Nono. In 1849 a Republican mob attacked the Vatican compounds and Pope Pius IX fled the city of Rome. The man he took with him into exile was Eugenio Pacelli’s grandfather. Eugenio Pacelli was the grandson of Pope Pius IX’s right hand man, and he later became Pius XII, and the book about Eugenio Pacelli was named Hitler’s Pope, The Secret History of Pius XII.

Године 1999. објављена је књига коју је написао Џон Корнвел. Џон Корнвел је у то време био виши научни сарадник на Jesus College-у, у Кембриџу у Енглеској, и награђивани новинар и писац. Књига се бавила улогом римског папе који је владао током Другог светског рата. Књига почиње дедом будућег папе, који је био десна рука папе Пија IX, познатог као Пио Ноно. Године 1849. републиканска руља напала је ватиканске комплексе, а папа Пије IX побегао је из града Рима. Човек кога је повео са собом у изгнанство био је деда Еуђенија Пачелија. Еуђенио Пачели био је унук десне руке папе Пија IX, а касније је постао Пије XII, и књига о Еуђенију Пачелију носила је наслов Hitler’s Pope, The Secret History of Pius XII.

In the book Cornwell explores the extent to which Pope Pius XII, formerly Cardinal Eugenio Pacelli, was aware of and responded to the persecution of Jews by the Nazi regime during World War II. He demonstrates that Pius XII’s public silence and lack of action in condemning the Holocaust illustrated his immoral leadership during the war.

У књизи Корнвел истражује у којој мери је папа Пије XII, раније кардинал Еуђенио Пачели, био свестан прогона Јевреја од стране нацистичког режима током Другог светског рата и како је на њега одговорио. Он показује да су јавно ћутање Пија XII и изостанак деловања у осуди Холокауста показали његово неморално вођство током рата.

Cornwell provides historical context for Pius XII’s papacy, including his diplomatic background and the complex political dynamics of the time. He examines the Vatican’s approach to dealing with Nazi Germany. Cornwell identifies that Pius XII failed to speak out against the Holocaust and intervene on behalf of persecuted Jews, for he, as Cardinal in 1933, had brought about a concordat with Hitler that promised Catholic submission to the work of Hitler.

Корнвел пружа историјски контекст папства Пија XII, укључујући његову дипломатску позадину и сложену политичку динамику тог времена. Он разматра приступ Ватикана у односу према нацистичкој Немачкој. Корнвел указује на то да Пије XII није јавно проговорио против Холокауста нити интервенисао у корист прогоњених Јевреја, јер је он, као кардинал 1933. године, био заслужан за склапање конкордата с Хитлером, који је обећавао католичку потчињеност Хитлеровом делу.

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у следећем чланку.

> After World War II, some Nazi war criminals managed to escape justice by fleeing to various countries, including several in South America. The primary methods they used to escape and reach South America included:

> Након Другог светског рата, неки нацистички ратни злочинци успели су да избегну правду бекством у разне земље, укључујући и неколико у Јужној Америци. Главни начини које су користили да побегну и стигну у Јужну Америку укључивали су:

> Ratlines: Ratlines were clandestine escape routes established by various organizations, including the Catholic Church and sympathetic intelligence agencies, to help Nazis and other fugitives escape Europe. These routes often involved the use of false identities, forged documents, and smuggling networks to facilitate their passage to safe havens, including South America.

> Пацовски канали: Пацовски канали били су тајни путеви за бекство које су успоставиле разне организације, укључујући Католичку цркву и наклоњене обавештајне службе, како би помогле нацистима и другим бегунцима да побегну из Европе. Ти путеви су често подразумевали употребу лажних идентитета, фалсификованих докумената и мрежа за кријумчарење ради омогућавања њиховог пролаза до сигурних уточишта, укључујући Јужну Америку.

> Forged Documents: Many Nazi fugitives obtained forged passports, visas, and other travel documents to conceal their true identities and evade capture. They used these documents to travel through neutral or sympathetic countries before reaching South America.

> Фалсификована документа: Многи нацистички бегунци прибавили су фалсификоване пасоше, визе и друге путне исправе како би прикрили свој прави идентитет и избегли хватање. Користили су та документа да путују кроз неутралне или наклоњене земље пре него што су стигли у Јужну Америку.

> Complicity of Authorities: In some cases, sympathetic officials in South American countries turned a blind eye to the presence of Nazi fugitives or actively assisted them in evading capture. Some governments, particularly those with authoritarian regimes sympathetic to Nazi ideology, provided refuge to these individuals.

> Саучесништво власти: У неким случајевима, наклоњени званичници у јужноамеричким земљама затварали су очи пред присуством нацистичких бегунаца или су им активно помагали да избегну хапшење. Неке владе, нарочито оне са ауторитарним режимима наклоњеним нацистичкој идеологији, пружале су уточиште тим лицима.

> Legal Loopholes: Some Nazi war criminals exploited legal loopholes or lax extradition laws in South American countries to avoid extradition to Europe, where they would face prosecution for their crimes.

> Правне рупе у закону: Неки нацистички ратни злочинци искористили су правне рупе у закону или лабаве законе о екстрадицији у јужноамеричким земљама како би избегли изручење Европи, где би се суочили са кривичним гоњењем за своје злочине.

> Overall, the combination of ratlines, forged documents, complicity of authorities, and legal loopholes enabled Nazi war criminals to escape to South America and evade justice for many years after the end of World War II. ChatGPT, March, 2024.

> Свеукупно, спој тајних канала за бекство, фалсификованих докумената, саучесништва власти и правних празнина омогућио је нацистичким ратним злочинцима да побегну у Јужну Америку и да дуги низ година након завршетка Другог светског рата избегавају правду. ChatGPT, март 2024.

Back to Articles