Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Eighty-Nine

Књига пророка Данила — сто осамдесет девет

The Prophetic Tapestry of the Battle of Panium: A Prelude to the Sunday Law

Пророчко ткање битке код Панија: увод у недељни закон

Author

Jeff Pippenger

Published

April 19, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The Battle of Panium was essentially spiritual warfare. Just before the Sunday law the eighth president, who is the sixth since Ronald Reagan at the time of the end in 1989, who is also the last Republican president, and who is the richest president, and who also stirs up all the realm of globalism, will lead apostate Protestantism in defeating the Greek religion of Pan, which is the “woke-ism” of globalism. In verses eleven and twelve, the history that begins at the Ukraine War in 2014 concludes at the Sunday law in verse sixteen. Verse fifteen is the Battle of Panium, and the Battle of Panium leads to the battle of Actium, which is the third World War.

Битка код Панија у суштини је била духовни рат. Непосредно пре недељног закона, осми председник, који је уједно шести од Роналда Регана у време краја 1989. године, који је такође последњи републикански председник, и који је најбогатији председник, и који уз то подиже сав свет глобализма, предводиће отпало протестантизам у поразу грчке религије Пана, која је „воук-изам“ глобализма. У стиховима једанаест и дванаест, историја која започиње ратом у Украјини 2014. године завршава се недељним законом у стиху шеснаест. Стих петнаест је Битка код Панија, а Битка код Панија води ка бици код Акција, која је Трећи светски рат.

At the hour of “the great earthquake”, which is the Sunday law of verse sixteen, Islam of the third woe attacks the United States, angering the nations, and producing national ruin. It is the Battle of Panium that precedes that attack. At the Sunday law the threefold union of the dragon, the beast and false prophet is established.

У часу „великог земљотреса“, који је закон о недељи из шеснаестог стиха, ислам трећег тешкоћа напада Сједињене Државе, изазивајући гнев народа и доносећи националну пропаст. Томе нападу претходи битка код Панијума. При доношењу закона о недељи успоставља се троструки савез аждаје, звери и лажног пророка.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> „Уредбом којом се, кршећи Божји закон, намеће установа папства, наш народ ће се потпуно одвојити од праведности. Када протестантизам пружи своју руку преко провалије да ухвати руку римске силе, када преко бездана посегне да се рукује са спиритизмом, када, под утицајем овог троструког савеза, наша земља одбаци свако начело свога Устава као протестантске и републиканске власти, и када предузме мере за ширење папских лажи и обмана, тада можемо знати да је дошло време чудесног деловања Сотоне и да је крај близу.“ Testimonies, volume 5, 451.

At that point, the papacy’s deadly wound is fully healed, and she rules supremely until she finally comes to her end with none to help. It is when Rome conquers the third obstacle that she rules, as represented by pagan Rome in Daniel chapter eight, verse nine, and in chapter eleven, verses sixteen through nineteen. When papal Rome removed the three horns, she ruled supremely for twelve hundred and sixty years, as did pagan Rome rule supremely for three hundred and sixty years once it conquered Egypt, the third obstacle at the Battle of Actium in 31 BC.

У том тренутку, смртоносна рана папства је у потпуности исцељена, и оно врховно влада све док најзад не дође своме крају, а да му нико не помогне. Рим влада онда када освоји трећу препреку, као што је представљено паганским Римом у осмој глави Данила, деветом стиху, и у једанаестој глави, од шеснаестог до деветнаестог стиха. Када је папски Рим уклонио три рога, владао је врховно хиљаду двеста шездесет година, као што је и пагански Рим владао врховно триста шездесет година пошто је у бици код Акцијума 31. године пре Христа освојио Египат, трећу препреку.

In grammar, the suffix “ium” is added to the end of a word to form a noun that denotes a place, a state, or a collection of something. It is commonly used in the formation of technical and scientific terms, particularly in chemistry and biology. For example: “stadium” refers to a place for athletic competitions or other events, “aquarium” refers to a place where aquatic organisms or plants are kept for display and “gymnasium” refers to a place for physical exercise or training. In scientific terminology, “ium” is often used to indicate a chemical element or compound, particularly when the element or compound has been isolated or discovered. For example: “sodium” refers to a chemical element with the symbol Na, “calcium” refers to a chemical element with the symbol Ca.

У граматици, наставак „ium“ додаје се на крај речи да би се образовала именица која означава место, стање или скуп нечега. Он се обично употребљава у творби техничких и научних термина, нарочито у хемији и биологији. На пример: „stadium“ означава место за атлетска такмичења или друге догађаје, „aquarium“ означава место у коме се водени организми или биљке држе ради излагања, а „gymnasium“ означава место за телесно вежбање или обуку. У научној терминологији, „ium“ се често употребљава да означи хемијски елемент или једињење, нарочито када је тај елемент или једињење изоловано или откривено. На пример: „sodium“ означава хемијски елемент са симболом Na, а „calcium“ означава хемијски елемент са симболом Ca.

The beginning of pagan Rome ruling supremely was accomplished at the Battle of Actium, and the Battle of Panium opened the door to the war represented by Actium, for “line upon line” Actium represents the Sunday law when the papacy again rules the world supremely.

Почетак врховне владавине паганског Рима остварен је у бици код Акцијума, а битка код Панијума отворила је врата рату представљеном Акцијумом, јер „заповест на заповест“ Акцијум представља недељни закон када папство поново буде врховно владало светом.

Actium was a sea battle, and Panium was a ground battle, thus the connection of the two battles represents a battle that is worldwide encompassing land and sea. Actium, the most famous sea battle of ancient history, also represents a worldwide war, for the “waters which thou sawest, where the whore sitteth, are peoples, and multitudes, and nations, and tongues.” Panium represents a spiritual war that is combined with a political war at the soon coming Sunday law.

Акцијум је био поморска битка, а Панијум копнена битка; стога повезаност те две битке представља битку светских размера, која обухвата и копно и море. Акцијум, најчувенија поморска битка древне историје, такође представља светски рат, јер су „воде што виде, где седи блудница, народи и гомиле и племена и језици“. Панијум представља духовни рат који је сједињен са политичким ратом ускоро долазећег недељног закона.

The word “pan” as a noun, has multiple meanings depending on the context, but in Greek mythology, Pan is the god of shepherds, flocks, rustic music, and wilderness. He is often depicted as a half-man, half-goat figure, known for his love of music and nature.

Реч „пан“, као именица, има вишеструка значења у зависности од контекста, али у грчкој митологији Пан је бог пастира, стада, сеоске музике и дивљине. Често је приказан као биће напола човек, напола коза, познат по својој љубави према музици и природи.

> “As the crowning act in the great drama of deception, Satan himself will personate Christ. The church has long professed to look to the Saviour’s advent as the consummation of her hopes. Now the great deceiver will make it appear that Christ has come. In different parts of the earth, Satan will manifest himself among men as a majestic being of dazzling brightness, resembling the description of the Son of God given by John in the Revelation. Revelation 1:13–15.” The Great Controversy, 624.

> „Као крунишући чин у великој драми обмане, сам Сотона ће се представити као Христос. Црква је одавно исповедала да очекује Спаситељев долазак као испуњење својих нада. Сада ће велики варалица учинити да изгледа као да је Христос дошао. У различитим деловима земље, Сотона ће се јављати међу људима као величанствено биће заслепљујуће светлости, налик опису Сина Божјег који је Јован дао у Откривењу. Откривење 1:13–15.” Велика борба, 624.

Pan is the shepherd-god, and will personate the true Shepherd. Satan’s impersonation of Christ begins at the Sunday law for at “the decree” “we may” then “know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near”.

Пан је бог-пастир и представљаће се као истински Пастир. Сотонино подражавање Христа почиње са недељним законом, јер „по декрету“ „ми можемо“ тада „знати да је дошло време за чудесно деловање Сотоне и да је крај близу“.

The word “pan” can also refer to a shallow, wide-rimmed cooking vessel used for frying, baking, or cooking food. The final war is centered upon spiritual Jerusalem, the holy mountain that is lifted up as an ensign, and the mountain that God’s other flock that are still in Babylon flee unto. At that time all nations will come against spiritual Jerusalem, which is identified as a “cup” (pan).

Реч „тигањ“ такође може означавати плитку посуду за кување са широким ободом, која се употребљава за пржење, печење или припремање хране. Завршни рат усредсређен је на духовни Јерусалим, свету гору која је подигнута као застава, и гору ка којој бежи друго стадо Божје, које је још у Вавилону. У то време сви народи ће доћи против духовног Јерусалима, који је означен као „чаша“ (тигањ).

> The burden of the word of the Lord for Israel, saith the Lord, which stretcheth forth the heavens, and layeth the foundation of the earth, and formeth the spirit of man within him. Behold, I will make Jerusalem a cup of trembling unto all the people round about, when they shall be in the siege both against Judah and against Jerusalem. And in that day will I make Jerusalem a burdensome stone for all people: all that burden themselves with it shall be cut in pieces, though all the people of the earth be gathered together against it. Zechariah 12:1-3.

> Бреме речи Господње за Израиља, говори Господ, који разапиње небеса, и полаже темељ земљи, и саздаје дух човечји у њему. Ево, учинићу Јерусалим чашом дрхтања свим народима унаоколо, кад буду у опсади и на Јуду и на Јерусалим. И у тај дан учинићу Јерусалим тешким каменом свим народима; сви који га буду дизали биће исечени, мада се сви народи земаљски саберу против њега. Захарија 12:1-3.

Jerusalem is also the caldron, for it is the pan where the drama is carried out. A “caldron” is a cooking pan.

Јерусалим је такође котао, јер је он посуда у којој се одвија та драма. „Котао“ је посуда за кување.

> Then said he unto me, Son of man, these are the men that devise mischief, and give wicked counsel in this city: Which say, It is not near; let us build houses: this city is the caldron, and we be the flesh. Therefore prophesy against them, prophesy, O son of man. And the Spirit of the Lord fell upon me, and said unto me, Speak; Thus saith the Lord; Thus have ye said, O house of Israel: for I know the things that come into your mind, every one of them. Ye have multiplied your slain in this city, and ye have filled the streets thereof with the slain. Therefore thus saith the Lord God; Your slain whom ye have laid in the midst of it, they are the flesh, and this city is the caldron: but I will bring you forth out of the midst of it. Ye have feared the sword; and I will bring a sword upon you, saith the Lord God. And I will bring you out of the midst thereof, and deliver you into the hands of strangers, and will execute judgments among you. Ye shall fall by the sword; I will judge you in the border of Israel; and ye shall know that I am the Lord. This city shall not be your caldron, neither shall ye be the flesh in the midst thereof; but I will judge you in the border of Israel: And ye shall know that I am the Lord: for ye have not walked in my statutes, neither executed my judgments, but have done after the manners of the heathen that are round about you. Ezekiel 11:2–12.

> И рече ми: Сине човечји, ово су људи који смишљају безакоње и дају зле савете у овоме граду; који говоре: Није близу; хајде да зидамо куће; овај је град котао, а ми смо месо. Зато пророкуј против њих, пророкуј, сине човечји. И Дух Господњи сиђе на ме и рече ми: Говори: Овако вели Господ: Тако сте говорили, доме Израиљев; јер знам ствари које вам долазе на ум, сваку од њих. Умножили сте побијене своје у овоме граду, и улице његове напунили побијенима. Зато овако вели Господ Господ: Ваши побијени, које сте положили усред њега, они су месо, а овај је град котао; али вас ћу извести из његове средине. Бојали сте се мача, и навешћу на вас мач, говори Господ Господ. И извећу вас из његове средине, и предати вас у руке туђинаца, и извршићу судове међу вама. Од мача ћете пасти; судићу вам на међи Израиљевој; и познаћете да сам ја Господ. Овај град неће вам бити котао, нити ћете ви бити месо усред њега; него ћу вам судити на међи Израиљевој. И познаћете да сам ја Господ; јер нисте ходили по мојим уредбама, нити сте извршавали моје судове, него сте чинили по обичајима незнабожаца који су око вас. Језекиљ 11:2–12.

In English, “pan” as a prefix means “universal,” “all” or “across”. For example, “panorama” refers to a wide or comprehensive view of an area, “pantheism” refers to the belief that the universe is divine, and “Pan-American” refers to something involving all the countries of the Americas. Thus “pan” identifies a worldwide war.

У енглеском, „pan“ као префикс значи „универзалан“, „све“ или „кроз“. На пример, „panorama“ се односи на широк или свеобухватан поглед на неко подручје, „pantheism“ се односи на веровање да је васиона божанска, а „Pan-American“ се односи на нешто што обухвата све земље Америка. Стога „pan“ означава светски рат.

> “Satan is diverting minds with unimportant questions, in order that they shall not with clear and distinct vision see matters of vast importance. The enemy is planning to ensnare the world.

> „Сотона одвраћа умове неважним питањима, да не би јасним и разговетним видом сагледали ствари од огромне важности. Непријатељ кује планове да улови свет у замку.“

> “The so-called Christian world is to be the theater of great and decisive actions. Men in authority will enact laws controlling the conscience, after the example of the Papacy. Babylon will make all nations drink of the wine of the wrath of her fornication. Every nation will be involved.” Selected Messages, book 3, 392.

> „Такозвани хришћански свет биће поприште великих и одлучујућих збивања. Људи на положајима власти доносиће законе који ће надзирати савест, по примеру папства. Вавилон ће учинити да сви народи пију вино гнева блуда њезина. Сваки народ биће укључен.“ Selected Messages, књига 3, 392.

The word “act” as a noun means “a formal written decision or statute enacted by a legislative body.”

Реч „акт“ као именица означава „формалну писану одлуку или закон који је донело законодавно тело.“

> “When our nation shall so abjure the principles of its government as to enact a Sunday law, Protestantism will in this act join hands with popery.” Testimonies, volume 5, 712.

> „Када се наш народ буде тако одрекао начела своје владавине да донесе недељни закон, протестантизам ће тим чином пружити руку папству.“ Testimonies, volume 5, 712.

The so-called Christian world is a theater of great actions, or acts, and every nation (pan) will be involved. The word “act” can also refer to a division or segment of a play, movie, or other performance, typically characterized by a particular set of events or actions. The word “act” as a verb, means to perform a specific action or behave in a certain way. It can also refer to pretending or playing a role, as in acting in a play or film.

Такозвани хришћански свет јесте позорница великих дела, или чинова, и сваки народ (pan) биће укључен. Реч „чин“ такође може означавати део или сегмент представе, филма или другог извођења, који се обично одликује одређеним низом догађаја или поступака. Реч „чинити“ као глагол значи извршити одређену радњу или понашати се на известан начин. Она такође може означавати претварање или играње улоге, као у глуми у представи или на филму.

> “The world is a theater. The actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. God is lost sight of. With the great masses of mankind there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to his rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> „Свет је позорница. Глумци, његови становници, припремају се да одиграју своју улогу у последњој великој драми. Бог се губи из вида. Међу великим мноштвом човечанства нема јединства, осим када се људи удружују да остваре своје себичне намере. Бог посматра. Његове намере у погледу Његових бунтовних поданика биће испуњене. Свет није предат у руке људи, иако Бог допушта да силе пометње и нереда извесно време владају. Сила одоздо делује да доведе до последњих великих призора у драми,—Сотона који долази као Христос и делује са сваком преваром неправде међу онима који се у тајним друштвима међусобно везују. Они који се препуштају страсти за удруживањем спроводе планове непријатеља. Узрок ће бити праћен последицом.“

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> „Преступ је готово достигао своју меру. Пометња испуњава свет, и велика страхота ускоро ће доћи на људска бића. Крај је веома близу. Ми који познајемо истину треба да се припремамо за оно што ће ускоро доћи на свет као надмоћно изненађење.“ Review and Herald, September 10, 1903.

Panium and Actium represent the third World War. In that war there will be supernatural manifestations as represented by the Greek goat-god Pan. The war will be associated with the enforcement of the Sunday law as an “act.” And the war is identified as “the last scenes in the great drama”, for it is not only the legal act of enforcing Sunday legislation, it is also the climax of the gospel drama in the closing hours of human probation. In advance of the battle where Panium and Actium prophetically join, in verse sixteen of Daniel chapter eleven, God’s last-day army will already be raised up, and their banner, which is an ensign, will then be lifted up. The primary meaning of “ensign” is the banner of an army.

Панијум и Акцијум представљају Трећи светски рат. У том рату биће натприродних манифестација, као што их представља грчки козји бог Пан. Тај рат биће повезан са спровођењем закона о недељи као „чина“. И тај рат је препознат као „последњи призори у великој драми“, јер он није само правни чин спровођења недељног законодавства, него је и врхунац јеванђеоске драме у завршним часовима људског времена милости. Унапред, пре битке у којој се Панијум и Акцијум пророчки сједињују, у шеснаестом стиху једанаесте главе Данила, Божја војска последњих дана већ ће бити подигнута, а њен барјак, који је ратни знак, тада ће бити подигнут. Основно значење речи „ратни знак“ јесте барјак једне војске.

Act and Pan are Actium and Panium, and the Wonderful Linguist controlled the geography, the names, and the history of both battles, for it is the history immediately before the soon coming Sunday law. The Battle of Panium took place in 200 BC, and verse sixteen identifies Rome conquering Jerusalem in 63 BC.

Акт и Пан су Актијум и Панијум, а Чудесни Лингвиста је управљао географијом, именима и историјом обеју битака, јер је то историја непосредно пре ускоро долазећег недељног закона. Битка код Панијума одиграла се 200. године пре Христа, а шеснаести стих поистовећује Рим који осваја Јерусалим 63. године пре Христа.

Between the history in the last days that is represented by the period from 200 BC to 63 BC, the formation of the image of the beast in the United States will be accomplished, as represented by the history of 161 BC to 158 BC. Before the period where the final movements of erecting an image of the beast in the United States, there will be an event represented by the revolt of Modein in 167 BC. The revolt is typified by the revolt against the forced religion of Greece, and the revolt will lead to a waymark represented by the rededication of the temple in 164 BC.

Између историје последњих дана, представљене раздобљем од 200. пре Христа до 63. пре Христа, и образовања иконе звери у Сједињеним Државама, које је представљено историјом од 161. пре Христа до 158. пре Христа, биће извршено. Пре раздобља у којем ће се одиграти завршни покрети подизања иконе звери у Сједињеним Државама, догодиће се догађај представљен побуном у Модеину 167. пре Христа. Та побуна је праслика побуне против наметнуте грчке религије, и она ће довести до оријентира представљеног поновним посвећењем храма 164. пре Христа.

164 BC is commemorated by Judaism because of the miracle of a day’s worth of holy oil lasting for eight days. Thus 164 BC, which precedes 161 BC, identifies a satanic miracle that was accomplished for the apostate people of God. The miracle is represented as one day producing eight days, and that first day’s oil was what supplied the entire eight days. The miracle was brought upon the one part that was of the seven, and this waymark is set within the very history where the enigma of the eighth that is of the seven is being accomplished upon both the apostate Republican horn and the apostate Protestant horn.

Јудаизам обележава 164. годину пре Христа због чуда у којем је света уља, довољног за један дан, потрајало осам дана. Тако 164. година пре Христа, која претходи 161. години пре Христа, означава сатанско чудо које је било извршено за отпаднички Божји народ. Чудо је представљено као један дан који производи осам дана, а уље тога првог дана било је оно што је снабдело свих осам дана. Чудо је било изведено над оним једним делом који је од седам, а овај путоказ постављен је управо у историји у којој се загонетка осмога који је од седам извршава над оба отпадничка рога — отпадничким републиканским рогом и отпадничким протестантским рогом.

The manifestation of satanic miracles before the soon coming Sunday law is associated with the Greek god Pan. When the Battle of Panium is waged and won by Trump and apostate Protestantism, “Pandora’s box” will have been opened, and there will be no way to solve the problems that are then released upon mankind for, “a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.”

Испољавање сатанских чуда пре ускоро долазећег недељног закона повезано је са грчким богом Паном. Када битка код Панијума буде вођена и добијена од стране Трампа и отпалог протестантизма, „Пандорина кутија“ биће отворена и неће бити начина да се реше проблеми који ће тада бити пуштени на човечанство, јер „велики ужас ускоро ће доћи на људска бића. Крај је врло близу. Ми који знамо истину треба да се припремамо за оно што ће се ускоро обрушити на свет као силовито изненађење.“

The one hundred and forty-four thousand are those that have been sealed by the sanctifying power of God’s Word which was provided through the unsealing of the Revelation of Jesus Christ. That Revelation includes several specific lines of truth, and it provides sanctified instruction of who Jesus is. As the Word of God, He is the Wonderful Linguist who has controlled all human language, since through His power He brought about the various languages when He rained down confusion at the tower of Babel. He is the Wonderful Numberer that has hidden secrets with the numbers set forth in His Word, and within His entire creation. He is the controller of history, for history is “His”-story. He created the earth and He controlled the geographical form of planet earth after the Flood, and therefore the various prophetic geographies that make up the “truths” found in His Word. The one hundred and forty-four thousand represent among other things, those who manifest faith that He created all things.

Сто четрдесет и четири хиљаде јесу они који су запечаћени посвећујућом силом Божје Речи, која је обезбеђена кроз отварање Откривења Исуса Христа. То Откривење обухвата неколико одређених линија истине и пружа посвећено поучење о томе ко је Исус. Као Реч Божја, Он је Чудесни Лингвиста који је управљао свим људским језицима, јер је Својом силом проузроковао разне језике када је излио пометњу на вавилонску кулу. Он је Чудесни Бројилац који је сакрио тајне у бројевима изложеним у Својој Речи, и унутар целокупног Свог створења. Он је управитељ историје, јер историја је „Његова“-прича. Он је створио земљу и управљао географским обликом планете Земље после Потопа, и стога различитим пророчким географијама које сачињавају „истине“ пронађене у Његовој Речи. Сто четрдесет и четири хиљаде, између осталог, представљају оне који испољавају веру да је Он створио све.

> In the beginning was the Word, and the Word was with God, and the Word was God. The same was in the beginning with God. All things were made by him; and without him was not any thing made that was made. John 1:1–3.

> У почетку беше Реч, и Реч беше у Бога, и Реч беше Бог. Она беше у почетку у Бога. Све је кроз Њу постало; и без Ње ништа није постало што је постало. Јован 1:1–3.

The story of Pandora’s box is a myth from ancient Greek mythology. It is primarily recounted in “Works and Days” by the Greek poet Hesiod and in various other classical sources. It is obviously a paraphrase of the experience of Eve in the Garden of Eden. The name “Pandora” comes from ancient Greek mythology. It is derived from the Greek words’ “pan” meaning “all,” “dora’ meaning “gifts.” Pandora means “all-gifted.” Eve is the symbol of the church, and all gifts are found within God’s church.

Прича о Пандориној кутији јесте мит из древне грчке митологије. Она је првенствено изложена у делу „Послови и дани“ грчког песника Хесиода, као и у разним другим класичним изворима. Очигледно је да представља парафразу Евина искуства у Едемском врту. Име „Пандора“ потиче из древне грчке митологије. Изведено је од грчких речи „pan“, што значи „све“, и „dora“, што значи „дарови“. Пандора значи „сва даровита“. Ева је симбол цркве, а сви дарови налазе се у Божјој цркви.

In Greek mythology, Pandora was the first mortal woman created by the gods. According to the myth, she was crafted by Hephaestus at the command of Zeus, the king of the gods, as part of a plan to punish humanity. Each of the gods contributed gifts to Pandora, including beauty, grace, intelligence, and charm. Zeus gave her a jar (in later retellings, it became a box) and instructed her never to open it under any circumstances. Eve was told she could eat of every tree except of “the tree in the midst of the Garden.”

У грчкој митологији, Пандора је била прва смртна жена коју су створили богови. Према миту, саздао ју је Хефест по заповести Зевса, краља богова, као део плана да се казни човечанство. Сваки од богова подарио је Пандори дарове, укључујући лепоту, грациозност, ум и чар. Зевс јој је дао један крчаг (у каснијим приповедањима, то је постала кутија) и заповедио јој да га ни под којим околностима не отвара. Еви је било речено да може јести са сваког дрвета осим са „дрвета усред врта“.

Pandora, overcome by curiosity, eventually succumbed to temptation and opened the jar. Upon doing so, all the evils, pains, and diseases that had previously been kept inside were released into the world, spreading suffering and misery among humanity. However, one thing remained in the jar: hope. In some versions of the myth, Pandora quickly closed the jar, preventing hope from escaping, while in others, hope also emerged, providing humanity with a glimmer of optimism and resilience in the face of adversity.

Пандора, савладана радозналошћу, најзад је подлегла искушењу и отворила посуду. Учинивши то, сва зла, болови и болести који су дотад били задржани унутра ослобођени су у свет, ширећи патњу и беду међу човечанством. Ипак, једно је остало у посуди: нада. У неким верзијама мита, Пандора је брзо затворила посуду, спречивши наду да побегне, док се у другима и нада појавила, пружајући човечанству трачак оптимизма и постојаности пред недаћама.

The Battle of Panium joins the Battle of Actium at the soon coming Sunday law, and the soon coming Sunday law was typified by the test in the Garden of Eden. In the garden the test was simply for Adam and Eve, but in the last days the test needed to confront all mankind around the entire world. The first test of believing or disbelieving God’s Word in the garden typifies the last test of the Sunday law. Eve failed that first test and opened the floodgates of woe upon mankind, as represented in the myth of Pandora.

Битка код Панијума придружује се Бици код Акцијума у ускоро долазећем недељном закону, а ускоро долазећи недељни закон био је предобличен пробом у Едемском врту. У врту је проба била једноставно за Адама и Еву, али је у последњим данима било потребно да се та проба суочи са целим човечанством широм читавог света. Прва проба веровања или неверовања Божјој Речи у врту предобличава последњу пробу недељног закона. Ева је пала на тој првој проби и отворила уставе јада над човечанством, како је то представљено у миту о Пандори.

When the Battle of Panium joins the Battle of Actium, the test represented in the Garden of Eden will open upon all mankind. The hope that is then provided for the world is the ensign that is lifted up for all the world (panorama) to see.

Када се Битка код Панијума сједини са Битком код Акцијума, испит представљен у Едемском врту отвориће се пред целим човечанством. Нада која тада буде пружена свету јесте застава која се подиже за сав свет (панораму) да је види.

> All ye inhabitants of the world, and dwellers on the earth, see ye, when he lifteth up an ensign on the mountains; and when he bloweth a trumpet, hear ye. Isaiah 18:3.

> Сви становници света и житељи земаљски, гледајте када подигне заставу на горама; и када затруби у трубу, чујте. Исаија 18:3.

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у следећем чланку.

> “The world is a theater; the actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. With the great masses of mankind, there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to His rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> „Свет је позорница; глумци, његови становници, припремају се да одиграју своју улогу у последњој великој драми. Међу великим масама човечанства нема јединства, осим када се људи удружују ради остварења својих себичних циљева. Бог посматра. Његове намере у погледу Његових бунтовних поданика биће испуњене. Свет није предат у руке људима, премда Бог за извесно време допушта да елементи пометње и нереда владају. Сила одоздо делује да доведе до последњих великих призора у драми, — Сотона који долази као Христос и делује са сваком преваром неправде међу онима који се у тајним друштвима међусобно повезују. Они који се препуштају страсти за удруживањем спроводе планове непријатеља. Узрок ће бити праћен последицом.“

> “Never did this message apply with greater force than it applies today. More and more the world is setting at naught the claims of God. Men have become bold in transgression. The wickedness of the inhabitants of the world has almost filled up the measure of their iniquity. This earth has almost reached the place where God will permit the destroyer to work his will upon it. The substitution of the laws of men for the law of God, the exaltation, by merely human authority, of Sunday in place of the Bible Sabbath, is the last act in the drama. When this substitution becomes universal, God will reveal Himself. He will arise in His majesty to shake terribly the earth. He will come out of His place to punish the inhabitants of the world for their iniquity, and the earth shall disclose her blood, and shall no more cover her slain.

> „Никада ова порука није важила с већом силом него што важи данас. Свет све више и више одбацује Божје захтеве. Људи су постали смели у преступу. Безакоње становника света готово је испунило меру њихове кривице. Ова земља је готово доспела до места на коме ће Бог допустити уништитељу да изврши своју вољу над њом. Замена Божјег закона људским законима, уздизање недеље, пуком људском влашћу, на место библијске суботе, јесте последњи чин у овој драми. Када ова замена постане општа, Бог ће се открити. Устаће у свом величанству да страшно потресе земљу. Изаћи ће из свога места да казни становнике света за њихово безакоње, а земља ће открити своју крв и неће више покривати своје побијене.

> “We are standing on the threshold of the crisis of the ages. In quick succession the judgments of God will follow one another,—fire, and flood, and earthquake, with war and bloodshed. We are not to be surprised at this time by events both great and decisive; for the angel of mercy cannot remain much longer to shelter the impenitent.

> „Стојимо на прагу кризе векова. У брзом низу судови Божји следиће један за другим — огањ, и поплава, и земљотрес, са ратом и крвопролићем. Не треба да будемо изненађени у ово време догађајима и великим и пресудним; јер анђео милости не може још дуго остати да заклања непокајане.

> “The crisis is stealing gradually upon us. The sun shines in the heavens, passing over its usual round, and the heavens still declare the glory of God. Men are still eating and drinking, planting and building, marrying and giving in marriage. Merchants are still buying and selling. Men are jostling one against another, contending for the highest place. Pleasure lovers are still crowding to theaters, horse races, gambling hells. The highest excitement prevails, yet probation’s hour is fast closing, and every case is about to be eternally decided. Satan sees that his time is short. He has set all his agencies at work that men may be deceived, deluded, occupied, and entranced until the day of probation shall be ended, and the door of mercy forever shut.

> „Криза нам се постепено прикрада. Сунце сија на небесима, прелазећи свој уобичајени круг, и небеса још увек објављују славу Божју. Људи још увек једу и пију, саде и граде, жене се и удају. Трговци још увек купују и продају. Људи се гурају једни против других, борећи се за највише место. Љубитељи уживања још увек хрле у позоришта, на коњске трке, у коцкарнице. Највеће узбуђење влада, а ипак се час милости брзо затвара, и сваки случај ускоро треба да буде вечно одлучен. Сотона види да је његово време кратко. Он је ставио у дејство сва своја оруђа да би људи били преварени, обманути, заокупљени и опчињени, све док се дан милости не оконча и врата милости заувек не затворе.

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.

> „Преступ је готово достигао своју меру. Збрка испуњава свет, и ускоро ће велико безнађе доћи на људска бића. Крај је врло близу. Ми који познајемо истину треба да се припремамо за оно што ће ускоро избити на свет као свеобухватно изненађење.“

> “In this time of prevailing iniquity we may know that the last great crisis is at hand. When the defiance of God’s law is almost universal, when His people are oppressed and afflicted by their fellow men, the Lord will interpose.

> „U ovom vremenu preovlađujućeg bezakonja možemo znati da je poslednja velika kriza blizu. Kada prkos Božjem zakonu postane gotovo sveopšti, kada Njegov narod bude tlačen i zlostavljan od strane svojih bližnjih, Gospod će se umešati.

> “We are standing upon the threshold of great and solemn events. Prophecies are fulfilling. Strange, eventful history is being recorded in the books of heaven. Everything in our world is in agitation. There are wars, and rumors of wars. The nations are angry, and the time of the dead has come, that they should be judged. Events are changing to bring about the day of God which hasteth greatly. Only a moment of time, as it were, yet remains. But while already nation is rising against nation, and kingdom against kingdom, there is not now a general engagement. As yet the four winds are held until the servants of God shall be sealed in their foreheads. Then the powers of earth will marshal their forces for the last great battle.” Christian Service, 50, 51.

> „Стојимо на прагу великих и свечаних догађаја. Пророштва се испуњавају. Чудна, судбоносна историја бележи се у књигама небеским. Све у нашем свету је у превирању. Има ратова и гласова о ратовима. Народи се гневе, и дошло је време мртвима да им се суди. Догађаји се мењају како би довели до дана Божјег, који веома хита. Као да је преостао још само један тренутак времена. Али, иако се већ диже народ на народ и царство на царство, сада још нема општег сукоба. Четири ветра се још задржавају док слуге Божје не буду запечаћене на својим челима. Тада ће силе земаљске постројити своје снаге за последњу велику битку.“ Christian Service, 50, 51.

Back to Articles