Article

# The Book of Daniel - Number Thirty-One

Књига пророка Данила — Број тридесет и један

America’s Warning: The Significance of Daniel’s Interpretation for Today

Америчко упозорење: значај Даниловог тумачења за данашње време

Author

Jeff Pippenger

Published

December 26, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The writing on the wall, and Daniel’s interpretation to Belshazzar, represents the final pronouncement against both the apostate Republican horn and the apostate Protestant horn of the United States. The beginning history of both the founding fathers of the United States and the pioneers of Adventism are clearly recorded, yet the lessons and warnings contained therein have been set aside over “four generations”. Belshazzar perfectly represents this truth.

Натпис на зиду, и Данилово тумачење Валтасару, представља коначну објаву суда против и отпадничког републиканског рога и отпадничког протестантског рога Сједињених Држава. Почетна историја и очева оснивача Сједињених Држава и пионира адвентизма јасно је забележена, али су поуке и опомене које се у њој налазе биле одбачене током „четири поколења“. Валтасар савршено представља ову истину.

It is not necessary to define a precise period of time to decide what a generation amounts to, for God’s Word never fails, and it speaks directly that it is in the fourth generation when God closes up the books on nations who have rebelled against His revealed will.

Није неопходно одредити тачан временски период да би се утврдило шта представља један нараштај, јер Реч Божја никада не изневерава, и она јасно говори да у четвртом нараштају Бог закључује књиге над народима који су се побунили против Његове откривене воље.

> And God spake all these words, saying, I am the Lord thy God, which have brought thee out of the land of Egypt, out of the house of bondage. Thou shalt have no other gods before me. Thou shalt not make unto thee any graven image, or any likeness of anything that is in heaven above, or that is in the earth beneath, or that is in the water under the earth: Thou shalt not bow down thyself to them, nor serve them: for I the Lord thy God am a jealous God, visiting the iniquity of the fathers upon the children unto the third and fourth generation of them that hate me; And showing mercy unto thousands of them that love me, and keep my commandments. Exodus 20:1.

> И Бог изговори све ове речи, говорећи: Ја сам Господ Бог твој, који сам те извео из земље египатске, из дома ропства. Немој имати других богова осим мене. Не гради себи лика резана, нити каква обличја од онога што је горе на небу, или доле на земљи, или у води под земљом; немој им се клањати нити им служити; јер сам ја, Господ Бог твој, Бог ревнитељ, који походим безакоње отаца на деци до трећега и четвртога колена оних који ме мрзе; а чиним милост хиљадама оних који ме љубе и држе моје заповести. Излазак 20:1.

In the final generation, and therefore the prophetic “fourth generation” of ancient Israel, both John the Baptist and Christ identified that generation, as a generation of vipers.

У последњем нараштају, а стога и пророчком „четвртом нараштају“ древног Израела, и Јован Крститељ и Христос означили су тај нараштај као нараштај змијиног порода.

> O generation of vipers, how can ye, being evil, speak good things? for out of the abundance of the heart the mouth speaketh. A good man out of the good treasure of the heart bringeth forth good things: and an evil man out of the evil treasure bringeth forth evil things. But I say unto you, That every idle word that men shall speak, they shall give account thereof in the day of judgment. For by thy words thou shalt be justified, and by thy words thou shalt be condemned. Matthew 12:34–37.

> Породе аспидина, како можете ви, будући зли, говорити добро? Јер уста говоре од сувишка срца. Добар човек из добре ризнице срца износи добро; а зао човек из зле ризнице износи зло. Али вам кажем да ће за сваку празну реч коју људи изговоре дати одговор у дан суда. Јер ћеш се својим речима оправдати, и својим речима ћеш се осудити. Матеј 12:34–37.

In the final generation of the earth beast, it speaks as a dragon (a viper). From 1863, through until the Sunday law, the Republican horn has turned away from the Constitution of the United States. The blessings that God bestowed upon the nation turned the hearts of the citizens and leaders away from their responsibility to protect the principles that produced the wealth and affluence they had come to enjoy, and they forgot the motivation that directed the founding fathers in producing the sacred document that produced the wealth and affluence that they thereafter allowed to seduce them. They not only forgot the purpose of the sacred document, but they also forgot their responsibility to preserve the principles contained within the document.

У последњем нараштају звери земаљске, она говори као аждаја (гуја). Од 1863. па све до недељног закона, републикански рог се удаљавао од Устава Сједињених Држава. Благослови које је Бог излио на народ одвратили су срца грађана и вођа од њихове одговорности да штите начела која су произвела богатство и изобиље у којима су дошли да уживају, и они су заборавили побуду која је усмеравала очеве осниваче при састављању светог документа који је произвео богатство и изобиље што су потом допустили да их заведу. Не само да су заборавили сврху светог документа, него су такође заборавили и своју одговорност да сачувају начела садржана у том документу.

From 1863, through until the Sunday law, the true Protestant horn (Adventism), has turned away from its foundational truths established by God through the ministry of William Miller. The blessings that God bestowed upon Adventism, turned the hearts of the citizens and leaders away from their responsibility to protect the principles that produced the spiritual wealth they had come to enjoy, and they forgot the purpose of the pioneers in producing the message represented upon the two sacred charts, that was designed to establish the prophetic wealth they were to guard and proclaim.

Од 1863. године, па све до недељног закона, прави протестантски рог (адвентизам) одвраћао се од својих темељних истина које је Бог утврдио кроз службу Вилијама Милера. Благослови које је Бог даровао адвентизму одвратили су срца грађана и вођа од њихове одговорности да штите начела која су произвела духовно богатство у којем су почели да уживају, и заборавили су сврху пионира у обликовању поруке представљене на две свете карте, која је била намењена да утврди пророчко богатство које су били дужни да чувају и објављују.

When the Lord entered into covenant with ancient Israel at Mount Sinai, He provided two sacred tables containing His ten laws, that were to be the symbol of His covenant relationship with His people. When He instituted the annual festivals, He directed that at Pentecost there was to be an offering of two loaves, that were to be lifted up. The wave offering of the two loaves was the only offering in the sanctuary service that was to have leaven (a symbol of human sin, malice, wickedness and hypocrisy), included in its preparation.

Када је Господ ступио у савез са древним Израелом на гори Синају, дао је две свете плоче које су садржавале Његових десет закона, и које су требало да буду симбол Његовог савезног односа са Његовим народом. Када је установио годишње празнике, одредио је да на Педесетницу треба да буде принесен принос од два хлеба, који су требало да буду подигнути. Обртани принос од два хлеба био је једини принос у храмској служби који је у својој припреми требало да садржи квасац (симбол људског греха, злобе, покварености и лицемерја).

> Your glorying is not good. Know ye not that a little leaven leaveneth the whole lump? Purge out therefore the old leaven, that ye may be a new lump, as ye are unleavened. For even Christ our passover is sacrificed for us: Therefore let us keep the feast, not with old leaven, neither with the leaven of malice and wickedness; but with the unleavened bread of sincerity and truth. 1 Corinthians 5:6–8.

> Ваше хвалисање није добро. Не знате ли да мало квасца укисели све тесто? Очистите, дакле, стари квасац, да будете ново тесто, као што сте бесквасни. Јер и Христос, пасха наша, жртвован је за нас. Зато да празнујемо, не са старим квасцем, нити са квасцем злобе и пакости, него са бесквасним хлебовима искрености и истине. 1. Коринћанима 5:6–8.

> In the mean time, when there were gathered together an innumerable multitude of people, insomuch that they trode one upon another, he began to say unto his disciples first of all, Beware ye of the leaven of the Pharisees, which is hypocrisy. Luke 12:1.

> У међувремену, када се сабрало безбројно мноштво народа, тако да су газили једни преко других, он поче најпре говорити својим ученицима: Чувајте се квасца фарисејског, који је лицемерје. Лука 12:1.

The two wave loaves that were lifted up as a wave offering, were the symbol of the ensign of the one hundred and forty-four thousand, who, though sinners, had, through the power of God, purged out their leaven of malice, wickedness and hypocrisy. The leaven that was in the loaves represented men (sinners), who had overcome sin through the purification process represented as being “baked” by the furnace fire of the messenger of the covenant in Malachi chapter three. The loaves also represented the “bread of heaven”, for when offered, they were to be lifted up to heaven as a wave offering.

Два таласна хлеба који су били подигнути као принос таласања, били су симбол знака сто четрдесет и четири хиљаде, који су, иако грешници, силом Божјом очистили свој квасац злобе, покварености и лицемерја. Квасац који је био у хлебовима представљао је људе (грешнике), који су надвладали грех кроз процес очишћења представљен као да су „печени“ огњем пећи гласника завета у трећој глави Малахијиној. Хлебови су такође представљали „хлеб небески“, јер су, када су били принети, имали бити подигнути ка небу као принос таласања.

At Pentecost, when the fulfillment of the typification of the two loaves that had been offered through the years at the Pentecostal festival arrived, Christ’s disciples began the work of calling another group (the second loaf) out from the Gentile world. There would then be two loaves that were both purified from sin (leaven).

На Педесетницу, када је дошло испуњење праслике два хлеба која су током година била приношена на празник Педесетнице, Христови ученици отпочели су дело позивања друге групе (другог хлеба) из незнабожачког света. Тада су постојала два хлеба, оба очишћена од греха (квасца).

The two tables of the Ten Commandments became the symbol of the covenant relationship of ancient Israel, and the two wave loaves represent the covenant relationship with the early Christian church. In the beginning of the history of the earth beast, the two sacred tables of Habakkuk were given as the symbol of the covenant relationship of modern Israel, the true Protestant horn, just as the sacred Constitution was given to the Republican horn. The Lord is now calling the one hundred and forty-four thousand to stand up as a mighty army, and when they do, they will be lifted up as a wave offering (ensign) as they are thrown into the furnace heated seven times hotter.

Две плоче Десет заповести постале су симбол заветног односа древног Израиља, а два хлеба за уздизање представљају заветни однос са раном хришћанском црквом. На почетку историје звери из земље, две свете плоче Авакумове дате су као симбол заветног односа савременог Израиља, правог протестантског рога, као што је свети Устав дат републиканском рогу. Господ сада позива сто четрдесет и четири хиљаде да устану као силна војска, и када то учине, биће уздигнути као жртва уздизања (застава) док буду бачени у пећ ужарену седам пута јаче.

That ensign represents the law of the Ten Commandments, it also represents those who walk in the furnace fire with the living Bread of Heaven beside them, and also those who uphold the foundational teachings symbolized on Habakkuk’s two sacred tables. Those emblems are all represented in the two witnesses of Revelation chapter eleven.

Та застава представља закон Десет заповести; она такође представља оне који ходе у огњу пећи с живим Хлебом Неба крај себе, као и оне који држе темељна учења символизована на две свете плоче Авакумове. Сви ти знаци представљени су у два сведока из једанаесте главе Откривења.

Belshazzar’s judgment represents the testimony against both horns of the earth beast. In the time of that judgment, there was one woman (a church), that understood that the only man in the kingdom that could recognize and interpret the handwriting was Daniel.

Валтасаров суд представља сведочанство против оба рога звери из земље. У време тог суда постојала је једна жена (црква) која је разумела да је Данило једини човек у царству који је могао да препозна и протумачи рукопис на зиду.

> And I have heard of thee, that thou canst make interpretations, and dissolve doubts: now if thou canst read the writing, and make known to me the interpretation thereof, thou shalt be clothed with scarlet, and have a chain of gold about thy neck, and shalt be the third ruler in the kingdom. Then Daniel answered and said before the king, Let thy gifts be to thyself, and give thy rewards to another; yet I will read the writing unto the king, and make known to him the interpretation.

> И чуо сам за тебе да умеш да дајеш тумачења и да разрешаваш недоумице; сада, ако можеш да прочиташ ово писмо и да ми обзнаниш његово тумачење, бићеш одевен у скерлет, и имаћеш златан ланац око свога врата, и бићеш трећи господар у царству. Тада Данило одговори и рече пред царем: Дарови твоји нека остану теби, и награде своје дај другоме; али ћу ипак прочитати писмо цару и обзнанити му тумачење.

> O thou king, the most high God gave Nebuchadnezzar thy father a kingdom, and majesty, and glory, and honour: And for the majesty that he gave him, all people, nations, and languages, trembled and feared before him: whom he would he slew; and whom he would he kept alive; and whom he would he set up; and whom he would he put down. But when his heart was lifted up, and his mind hardened in pride, he was deposed from his kingly throne, and they took his glory from him: And he was driven from the sons of men; and his heart was made like the beasts, and his dwelling was with the wild asses: they fed him with grass like oxen, and his body was wet with the dew of heaven; till he knew that the most high God ruled in the kingdom of men, and that he appointeth over it whomsoever he will.

> О царе, Бог Свевишњи даде Навуходоносору, оцу твоме, царство и величанство и славу и част. И због величанства које му даде, сви народи, племена и језици дрхтаху и страхујући стајаху пред њим: кога је хтео, убијао је; и кога је хтео, остављао је у животу; и кога је хтео, уздизао је; и кога је хтео, понижавао је. Али кад се срце његово узнесе и дух његов отврдну у охолости, би свргнут с царскога престола свога, и слава му би одузета. И би отеран од синова човечјих; и срце његово постаде као у звери, и стан му беше с дивљим магарцима; травом га храњаху као волове, и тело му се квасило росом небеском, док не познаде да Бог Свевишњи влада над царством људским и поставља над њим кога хоће.

> And thou his son, O Belshazzar, hast not humbled thine heart, though thou knewest all this; But hast lifted up thyself against the Lord of heaven; and they have brought the vessels of his house before thee, and thou, and thy lords, thy wives, and thy concubines, have drunk wine in them; and thou hast praised the gods of silver, and gold, of brass, iron, wood, and stone, which see not, nor hear, nor know: and the God in whose hand thy breath is, and whose are all thy ways, hast thou not glorified: Then was the part of the hand sent from him; and this writing was written. And this is the writing that was written, MENE, MENE, TEKEL, UPHARSIN. This is the interpretation of the thing: MENE; God hath numbered thy kingdom, and finished it. TEKEL; Thou art weighed in the balances, and art found wanting. PERES; Thy kingdom is divided, and given to the Medes and Persians.

> И ти, сине његов, Валтазаре, ниси понизио срце своје, премда си знао све ово; него си се подигао против Господа небескога; и донели су преда те сасуде дома његова, и ти, и великаши твоји, жене твоје и иноче твоје, пили сте вино из њих; и хвалио си богове од сребра и злата, од бронзе, гвожђа, дрвета и камена, који не виде, нити чују, нити знају; а Бога, у чијој је руци дах твој и чији су сви путеви твоји, ниси прославио. Тада је од њега послан део руке, и ово је писмо написано. А ово је писмо које је написано: МЕНЕ, МЕНЕ, ТЕКЕЛ, УФАРСИН. Ово је значење те речи: МЕНЕ; Бог је избројао царство твоје и свршио га. ТЕКЕЛ; измерен си на теразијама и нашао си се недовољан. ПЕРЕС; царство твоје је раздељено и дато Миђанима и Персијанцима.

> Then commanded Belshazzar, and they clothed Daniel with scarlet, and put a chain of gold about his neck, and made a proclamation concerning him, that he should be the third ruler in the kingdom. In that night was Belshazzar the king of the Chaldeans slain. And Darius the Median took the kingdom, being about threescore and two years old. Daniel 5:16–31.

> Тада Валтазар заповеди, и обукоше Данила у скерлет, и ставише му златан ланац око врата, и објавише за њега да буде трећи господар у царству. Те ноћи би убијен Валтазар, цар халдејски. И Дарије Миђанин преузе царство, имајући око шездесет и две године. Данило 5:16–31.

At the Sunday law in the United States the cup of iniquity and the cup of probationary time will be full, for the nation and for the apostate Republican horn and the apostate Protestant horn, for God will have “numbered” (the sixth) “kingdom, and finished it.” Both horns, and the nation will have been “weighed in the balances” (of the judgment taking place in the sanctuary) “and found wanting”. The United States will then be “divided,” as civil war and despotism ensues, and then be given to the seventh and eighth kingdoms of Bible prophecy.

У време недељног закона у Сједињеним Државама чаша безакоња и чаша времена кушње биће пуне, и за нацију и за отпаднички републикански рог и отпаднички протестантски рог, јер ће Бог „избројати“ (шесто) „царство, и свршити га“. Оба рога, и нација, биће „измерени на теразијама“ (суда који се одвија у светилишту) „и наћи ће се да су лаки“. Сједињене Државе ће тада бити „раздељене“, када наступе грађански рат и деспотизам, а потом ће бити предате седмом и осмом царству библијског пророштва.

> “Of the Amorites the Lord said: ‘In the fourth generation they shall come hither again: for the iniquity of the Amorites is not yet full.’ Although this nation was conspicuous because of its idolatry and corruption, it had not yet filled up the cup of its iniquity, and God would not give command for its utter destruction. The people were to see the divine power manifested in a marked manner, that they might be left without excuse. The compassionate Creator was willing to bear with their iniquity until the fourth generation. Then, if no change was seen for the better, His judgments were to fall upon them.

> „О Аморејцима Господ је рекао: ‘А у четвртом колену вратиће се овамо; јер безакоње Аморејаца још није навршено.’ Иако је овај народ био упадљив по своме идолопоклонству и покварености, још увек није био напунио чашу свога безакоња, и Бог не би дао заповест за његово потпуно уништење. Народ је требало да види божанску силу пројављену на нарочит начин, да би остао без изговора. Сажаљиви Творац био је вољан да подноси њихово безакоње до четвртог колена. Тада, ако се не би видео никакав преокрет набоље, Његови судови имали су да падну на њих.“

> “With unerring accuracy the Infinite One still keeps an account with all nations. While His mercy is tendered with calls to repentance, this account will remain open; but when the figures reach a certain amount which God has fixed, the ministry of His wrath commences. The account is closed. Divine patience ceases. There is no more pleading of mercy in their behalf.

> „Са непогрешивом тачношћу Бесконачни и даље води рачун са свим народима. Док се Његова милост пружа кроз позиве на покајање, тај рачун ће остати отворен; али када бројке достигну извесну меру коју је Бог одредио, отпочиње служба Његовог гнева. Рачун је закључен. Божанско стрпљење престаје. Нема више залагања милости у њихову корист.“

> “The prophet, looking down the ages, had this time presented before his vision. The nations of this age have been the recipients of unprecedented mercies. The choicest of heaven’s blessings have been given them, but increased pride, covetousness, idolatry, contempt of God, and base ingratitude are written against them. They are fast closing up their account with God.

> „Пророк је, гледајући кроз векове, имао ово време пред собом у виђењу. Народи овога доба били су примаоци невиђених милости. Дата су им најизабранија благословења неба, али против њих су записани растућа охолост, лакомство, идолопоклонство, презирање Бога и ниска незахвалност. Они убрзано приводе крају свој рачун с Богом.

> “But that which causes me to tremble is the fact that those who have had the greatest light and privileges have become contaminated by the prevailing iniquity. Influenced by the unrighteous around them, many, even of those who profess the truth, have grown cold and are borne down by the strong current of evil. The universal scorn thrown upon true piety and holiness leads those who do not connect closely with God to lose their reverence for His law. If they were following the light and obeying the truth from the heart, this holy law would seem even more precious to them when thus despised and set aside. As the disrespect for God’s law becomes more manifest, the line of demarcation between its observers and the world becomes more distinct. Love for the divine precepts increases with one class according as contempt for them increases with another class.

> „Али оно што ме нагони да дрхтим јесте чињеница да су се они који су имали највећу светлост и предности оскврнули преовлађујућим безакоњем. Под утицајем неправедних око себе, многи, чак и од оних који исповедају истину, охладнели су и бивају ношени снажном струјом зла. Општи презир који се излива на истинску побожност и светост наводи оне који се тесно не повезују с Богом да изгубе страхопоштовање према Његовом закону. Када би следили светлост и из срца слушали истину, овај свети закон био би им још драгоценији онда када је тако презрен и одбачен. Како непоштовање према Божјем закону постаје све очигледније, тако линија разграничења између његових држалаца и света постаје све јаснија. Љубав према божанским прописима расте у једној класи сразмерно томе како презир према њима расте у другој класи.“

> “The crisis is fast approaching. The rapidly swelling figures show that the time for God’s visitation has about come. Although loath to punish, nevertheless He will punish, and that speedily. Those who walk in the light will see signs of the approaching peril; but they are not to sit in quiet, unconcerned expectancy of the ruin, comforting themselves with the belief that God will shelter His people in the day of visitation. Far from it. They should realize that it is their duty to labor diligently to save others, looking with strong faith to God for help. ‘The effectual fervent prayer of a righteous man availeth much.’

> „Криза се брзо приближава. Брзо растући бројеви показују да је време Божјег похода готово дошло. Иако нерадо кажњава, ипак ће казнити, и то ускоро. Они који ходе у светлости видеће знаке надолазеће опасности; али не треба да седе у мирној, безбрижној очекиваности пропасти, тешећи се веровањем да ће Бог заклонити свој народ у дан похода. Далеко од тога. Треба да схвате да им је дужност да ревносно раде на спасавању других, гледајући снажном вером на Бога ради помоћи. „Много може усрдна и делотворна молитва праведника.“

> “The leaven of godliness has not entirely lost its power. At the time when the danger and depression of the church are greatest, the little company who are standing in the light will be sighing and crying for the abominations that are done in the land. But more especially will their prayers arise in behalf of the church because its members are doing after the manner of the world.

> „Квасац побожности није у потпуности изгубио своју силу. У време када су опасност и потиштеност цркве највеће, мала дружина која стоји у светлости уздисаће и вапити због гадости које се чине у земљи. Али нарочито ће се њихове молитве уздизати за цркву, јер њени чланови поступају по начину света.

> “The earnest prayers of this faithful few will not be in vain. When the Lord comes forth as an avenger, He will also come as a protector of all those who have preserved the faith in its purity and kept themselves unspotted from the world. It is at this time that God has promised to avenge His own elect which cry day and night unto Him, though He bear long with them.

> Usrdne molitve ove verne manjine neće biti uzaludne. Kada Gospod iziđe kao osvetnik, On će takođe doći kao zaštitnik svih onih koji su sačuvali veru u njenoj čistoti i sebe održali neokaljanima od sveta. U to vreme Bog je obećao da će odbraniti svoje izabrane, koji Mu vape dan i noć, premda ih dugo podnosi.

> “The command is: ‘Go through the midst of the city, through the midst of Jerusalem, and set a mark upon the foreheads of the men that sigh and that cry for all the abominations that be done in the midst thereof.’ These sighing, crying ones had been holding forth the words of life; they had reproved, counseled, and entreated. Some who had been dishonoring God repented and humbled their hearts before Him. But the glory of the Lord had departed from Israel; although many still continued the forms of religion, His power and presence were lacking.” Testimonies, volume 5, 208–210.

> „Zapovest glasi: ‘Prođi posred grada, posred Jerusalima, i stavi znak na čela ljudi koji uzdišu i koji viču zbog svih gadosti što se čine usred njega.’ Ovi koji uzdišu i viču iznosili su reči života; ukoravali su, savetovali i usrdno molili. Neki koji su obeščašćivali Boga pokajali su se i ponizili svoja srca pred Njim. Ali slava Gospodnja bila je odstupila od Izraela; premda su mnogi i dalje nastavljali oblike vere, Njegova sila i prisutnost nedostajale su.“ Testimonies, tom 5, 208–210.

Those represented by Daniel as he stood before Belshazzar, who know the “Future for America“, will then receive Daniel’s “scarlet robe”, a “necklace of gold”, and be proclaimed as “the third ruler in the kingdom.” Scarlet is the sign and color of the first born, who receive a double portion of the Father’s inheritance, who are the one hundred and forty-four thousand.

Они који су представљени Данилом док је стајао пред Валтазаром, који познају „Будућност за Америку“, тада ће примити Данилову „скерлетну хаљину“, „огрлицу од злата“, и биће проглашени за „трећег владара у царству“. Скерлет је знак и боја првенца, који примају двоструки део Очевог наследства, који су сто четрдесет и четири хиљаде.

> These are they which were not defiled with women; for they are virgins. These are they which follow the Lamb whithersoever he goeth. These were redeemed from among men, being the firstfruits unto God and to the Lamb. Revelation 14:4.

> Ово су они који се не оскврнише са женама; јер су девственици. Ово су они који иду за Јагњетом куда год Оно пође. Ови су откупљени од људи, као првенци Богу и Јагњету. Откривење 14,4.

Of the two loaves that are lifted up as an ensign, it is the first born (the first fruits), who has a scarlet thread placed upon their hand.

Од два хлеба који се подижу као барјак, првенац је тај (првине), коме се на руку ставља скерлетна нит.

> And it came to pass, when she travailed, that the one put out his hand: and the midwife took and bound upon his hand a scarlet thread, saying, This came out first. And it came to pass, as he drew back his hand, that, behold, his brother came out: and she said, How hast thou broken forth? this breach be upon thee: therefore his name was called Pharez. And afterward came out his brother, that had the scarlet thread upon his hand: and his name was called Zarah. Genesis 38:28–30.

> И догоди се, кад је рађала, да један избаци руку; и бабица узе и завеза му око руке скерлетан конац, говорећи: Овај је изашао први. И догоди се, кад повуче натраг своју руку, да, гле, изађе његов брат; и она рече: Како си се пробио? Нека овај продор буде на теби; зато му дадоше име Фарес. А потом изађе његов брат, који је имао скерлетан конац на руци; и њему дадоше име Зара. 1. Мојсијева 38:28–30.

The first mention of “scarlet” in the Scriptures is when “Zarah,” who is the first born, and whose name means ‘a rising light,’ came out first, from the twins that were fathered by Judah. The mother, Tamar (who had played the harlot), was the wife of Judah’s deceased, wicked son. Zarah, the ‘rising light,’ came from the tribe of Judah, and had a scarlet thread upon his hand. “Pharez” means to break out, and he represents those that break away from the papacy, and come out of Babylon during the Sunday law crisis.

Прво помињање „скерлета“ у Писму јесте када је „Зара“, који је првенац и чије име значи „светлост у успону“, изашао први од близанаца које је Јуда зачeо. Мајка, Тамара (која се била подала блуду), била је жена Јудиног покојног, злог сина. Зара, „светлост у успону“, потекао је из племена Јудиног и имао је скерлетну нит на својој руци. „Фарес“ значи пробити се, и он представља оне који се одвајају од папства и излазе из Вавилона за време кризе недељног закона.

The “scarlet line” was also the sign that protected the harlot of Jericho, when the city of Jericho was destroyed.

„Скарлетна врпца“ беше и знак који је заштитио јерихонску блудницу када је град Јерихон био разрушен.

> Behold, when we come into the land, thou shalt bind this line of scarlet thread in the window which thou didst let us down by: and thou shalt bring thy father, and thy mother, and thy brethren, and all thy father’s household, home unto thee. And it shall be, that whosoever shall go out of the doors of thy house into the street, his blood shall be upon his head, and we will be guiltless: and whosoever shall be with thee in the house, his blood shall be on our head, if any hand be upon him. And if thou utter this our business, then we will be quit of thine oath which thou hast made us to swear. And she said, According unto your words, so be it. And she sent them away, and they departed: and she bound the scarlet line in the window. Joshua 2:18–21.

> Ево, кад уђемо у земљу, привежи ову врвцу од скерлетне пређе за прозор кроз који си нас спустила; и приведи к себи у кућу свога оца, и своју матер, и своју браћу, и сав дом оца свога. И биће да ће на свакога који изађе на врата куће твоје на улицу крв његова пасти на главу његову, а ми ћемо бити невини; а за свакога који буде с тобом у кући, крв његова биће на нашој глави, ако се која рука подигне на њега. А ако одаш ову нашу ствар, тада ћемо бити слободни од твоје заклетве којом си нас заклела. А она рече: Нека буде по вашим речима. Потом их отпусти, и они отидоше; а она привеза скерлетну врвцу за прозор. Исус Навин 2:18–21.

Daniel’s scarlet garment identifies that he then represents the one hundred and forty-four thousand, the first of two wave loaves that are lifted up. As loaves of bread they represent the Bread of heaven, who was given a scarlet robe in the common hall on His way to the crucifixion. In Belshazzar’s banquet hall, which typified the common hall where Jesus was given a robe of scarlet, it is given to those that understand the crisis that is just ahead in the “Future for America”.

Данилова скерлетна хаљина показује да он тада представља сто четрдесет и четири хиљаде, први од два таласна хлеба који се подижу. Као хлебови, они представљају Хлеб небески, коме је у преторији дат скерлетни огртач на Његовом путу ка распећу. У Валтазаровој гозбеној дворани, која је била праслика преторије где је Исусу дат скерлетни огртач, она се даје онима који разумеју кризу која је непосредно пред нама у „Future for America“.

> Then the soldiers of the governor took Jesus into the common hall, and gathered unto him the whole band of soldiers. And they stripped him, and put on him a scarlet robe. Matthew 27:27, 28.

> Тада војници намесникови одведоше Исуса у судницу и сабраше око Њега сву чету војничку. И свукоше Га, и заогрнуше Га скерлетним огртачем. Матеј 27:27, 28.

The robe given to those represented by Daniel is Christ’s robe of righteousness, which is white.

Хаљина дата онима које представља Данило јесте Христова хаљина праведности, која је бела.

> Let us be glad and rejoice, and give honour to him: for the marriage of the Lamb is come, and his wife hath made herself ready. And to her was granted that she should be arrayed in fine linen, clean and white: for the fine linen is the righteousness of saints. Revelation 19:7, 8.

> Радујмо се и веселимо се, и подајмо му славу; јер дође свадба Јагњетова, и жена његова припреми себе. И њој би дано да се обуче у свилу танану, чисту и белу; јер свила танана јесте правда светих. Откривење 19:7, 8.

The robe given to those represented as Daniel is both scarlet and white, for their robes have been washed with fuller’s soap, by the fuller of Malachi chapter three, when he purifies the sons of Levi.

Огртач дат онима који су представљени као Данило јесте и скерлетан и бео, јер су њихове хаљине опране белилом ваљара, од стране ваљара из треће главе Малахијине, када он очишћује синове Левијеве.

> But who may abide the day of his coming? and who shall stand when he appeareth? for he is like a refiner’s fire, and like fullers’ soap: And he shall sit as a refiner and purifier of silver: and he shall purify the sons of Levi, and purge them as gold and silver, that they may offer unto the Lord an offering in righteousness. Malachi 3:2, 3.

> Али ко ће поднети дан доласка његова? и ко ће опстати кад се он јави? јер је он као огањ топионичарски, и као лужина белиочева. И седеће као онај који топи и чисти сребро; и очистиће синове Левијеве, и пречистиће их као злато и сребро, да би приносили Господу принос у праведности. Малахија 3:2, 3.

The robe is white, but only because it was washed in the scarlet blood of the lamb.

Хаљина је бела, али само зато што је опрана у скерлетној крви Јагњетовој.

> And from Jesus Christ, who is the faithful witness, and the first begotten of the dead, and the prince of the kings of the earth. Unto him that loved us, and washed us from our sins in his own blood, And hath made us kings and priests unto God and his Father; to him be glory and dominion for ever and ever. Amen. Revelation 1:5, 6.

> И од Исуса Христа, који је верни сведок, и првенац из мртвих, и кнез над царевима земаљским. Њему који нас је заволео, и опрао нас од греха наших у својој сопственој крви, И који нас је учинио царевима и свештеницима Богу и Оцу своме; Њему слава и сила у векове векова. Амин. Откривење 1:5, 6.

The first mention of a golden chain, is when Joseph is appointed to the leadership of Egypt.

Прво помињање златног ланца јесте када је Јосиф постављен за управитеља Египта.

> And Pharaoh said unto Joseph, See, I have set thee over all the land of Egypt. And Pharaoh took off his ring from his hand, and put it upon Joseph’s hand, and arrayed him in vestures of fine linen, and put a gold chain about his neck; And he made him to ride in the second chariot which he had; and they cried before him, Bow the knee: and he made him ruler over all the land of Egypt. And Pharaoh took off his ring from his hand, and put it upon Joseph’s hand, and arrayed him in vestures of fine linen, and put a gold chain about his neck. Genesis 41:41–43.

> И Фараон рече Јосифу: Видиш, поставих те над свом земљом египатском. И скиде Фараон прстен свој с руке своје и метну га на руку Јосифову, и обуче га у хаљине од танкога лана, и стави златан ланац око врата његова; И учини да се вози у другим колима која имаше; и викаху пред њим: Поклоните се; и постави га за управитеља над свом земљом египатском. И скиде Фараон прстен свој с руке своје и метну га на руку Јосифову, и обуче га у хаљине од танкога лана, и стави златан ланац око врата његова. 1. Мојсијева 41:41–43.

The reason Joseph was appointed by Pharaoh as the ruler over Egypt, was that Joseph could interpret Pharaoh’s dream of “seven times,” in connection with the destructive blast of the “east wind.”

Разлог што је Јосиф био постављен од стране фараона за владара над Египтом био је тај што је Јосиф могао да протумачи фараонов сан о „седам времена“, у вези са разорним дахом „источног ветра“.

> And Pharaoh said unto Joseph, In my dream, behold, I stood upon the bank of the river: And, behold, there came up out of the river seven kine, fatfleshed and well favoured; and they fed in a meadow: And, behold, seven other kine came up after them, poor and very ill favoured and leanfleshed, such as I never saw in all the land of Egypt for badness: And the lean and the ill favoured kine did eat up the first seven fat kine: And when they had eaten them up, it could not be known that they had eaten them; but they were still ill favoured, as at the beginning. So I awoke. And I saw in my dream, and, behold, seven ears came up in one stalk, full and good: And, behold, seven ears, withered, thin, and blasted with the east wind, sprung up after them: And the thin ears devoured the seven good ears: and I told this unto the magicians; but there was none that could declare it to me. And Joseph said unto Pharaoh, The dream of Pharaoh is one: God hath showed Pharaoh what he is about to do. Genesis 41:17–25.

> И Фараон рече Јосифу: У сну своме, гле, стајах на обали реке; и, гле, из реке изиђоше седам крава, дебелих и лепих, и пасаху по ливади. И, гле, за њима изиђоше других седам крава, мршавих и веома ружних и худих, какве не видех у свој земљи египатској по ружноћи. И мршаве и ружне краве поједоше првих седам дебелих крава. И кад их поједоше, не би се могло познати да су их појеле; него још беху ружне као и пре. Тада се пробудих. И видех у сну своме, и, гле, седам класова израстоше на једном стаблу, пуни и добри. И, гле, седам класова, сасушених, танких и опаљених источним ветром, изникоше за њима. И танки класови прождреше седам добрих класова. И казах то врачарима, али не беше никога ко би ми то могао казати. А Јосиф рече Фараону: Сан Фараонов један је; Бог је показао Фараону шта намерава да учини. 1. Мојсијева 41:17–25.

Joseph interpreted Pharaoh’s dream with the principle of “line upon line”, for he first informed Pharaoh the two dreams were one. He then interpreted the word “seven,” that was associated with the “kine,” and the “ears,” as symbols. The word “seven” in the passage is the same word translated as “seven times,” in Leviticus twenty-six. Joseph interpreted the “seven” as a symbol of seven years, or twenty-five hundred and twenty days. Joseph and Daniel were both interpreting a symbol of the “seven times” of Leviticus twenty-six.

Јосиф је протумачио фараонов сан по начелу „ред на ред“, јер је најпре обавестио фараона да су два сна један. Потом је протумачио реч „седам“, која је била повезана са „кравама“ и „класјем“, као симболе. Реч „седам“ у том одломку јесте иста реч која је у Левитској двадесет шест преведена као „седам времена“. Јосиф је протумачио „седам“ као симбол седам година, односно две хиљаде пет стотина и двадесет дана. И Јосиф и Данило тумачили су симбол „седам времена“ из Левитске двадесет шест.

In Pharaoh’s dream, the famine was produced by the ears of corn being “blasted with the east wind.” Line upon line, as Joseph directly employs, the “east wind” identifies that it is Islam that produces the period of famine and economic crash that begins when Joseph and Daniel are given the golden necklace, representing the lifting up of the ensign to the world (Joseph’s Egypt), and to call God’s other flock out of (Daniel’s) Babylon.

У фараоновом сну, глад је био проузрокован тиме што су класови жита били „сасушени источним ветром“. Ред по ред, како Јосиф то непосредно примењује, „источни ветар“ показује да је ислам тај који производи раздобље глади и економског слома које започиње када Јосиф и Данило добију златну огрлицу, која представља подизање заставе пред светом (Јосифов Египат), и позив другог Божјег стада да изађе из (Даниловог) Вавилона.

The two horns of the United States are represented by all the powers of Bible prophecy that are represented as two nations. This would include France, which consists prophetically of Sodom and Egypt, and of Israel that consisted of the northern and southern kingdoms, and also of the Medo-Persian Empire. The two horns of Medo-Persia in Daniel chapter eight, identify that one of the horns of the kingdom comes up last.

Два рога Сједињених Држава представљена су свим силама библијског пророштва које су приказане као две нације. То би обухватило Француску, која се пророчки састоји од Содома и Египта, као и Израиљ, који се састојао од северног и јужног царства, а такође и Мидо-Персијско царство. Два рога Мидо-Персије у осмом поглављу књиге пророка Данила показују да један од рогова тог царства израста последњи.

> Then I lifted up mine eyes, and saw, and, behold, there stood before the river a ram which had two horns: and the two horns were high; but one was higher than the other, and the higher came up last. Daniel 8:3.

> Тада подигох очи своје, и видех, и гле, стајаше пред реком ован који имаше два рога; и оба рога беху висока, али један беше виши од другога, и виши израсте последњи. Данило 8:3.

The two horns of Medo-Persia represent the two horns of the earth beast, and one of the horns of the earth beast must therefore be higher and come up last. At the time of the end in 1798, the reign of the earth beast began, and the horn of Protestantism was taken to Mount Carmel by Elijah the prophet, represented by William Miller. There was to be a contest that manifested a distinction between the true prophet and false prophet, which would be accomplished at the test of Mount Carmel, that took place from August 11, 1840 through to October 22, 1844.

Два рога Мидо-Персије представљају два рога звери из земље, и стога један од рогова звери из земље мора бити виши и појавити се последњи. У време свршетка, 1798. године, започела је владавина звери из земље, а рог протестантизма био је доведен на гору Кармил од стране пророка Илије, представљеног у Вилијаму Милеру. Требало је да дође до надметања које је показало разлику између истинитог пророка и лажног пророка, што је требало да буде остварено у проби на гори Кармил, која се одвијала од 11. августа 1840. до 22. октобра 1844. године.

Millerite Adventism was providentially identified as the true prophet, at the same time that the Protestant denominations of the United States returned to, and became the daughters of papal Rome. In 1863, the true Protestant horn of Millerite Adventism returned to the same communion as apostate Protestantism by returning to the corrupt method of Bible study as apostate Protestantism, as they began their progressive work of rejecting the message of Elijah. In the same period of time the U.S. Civil War began. (Note that when the Holy Spirit is rejected, then the other spirit takes over, and war is always the result.) The nation was then literally, politically and prophetically divided. The horn of Republicanism, from that point on, would be in an escalating struggle between two primary political parties.

Милеритски адвентизам је, по промислу, био препознат као истинити пророк, у исто време када су се протестантске деноминације Сједињених Држава вратиле папском Риму и постале његове кћери. Године 1863, истинити протестантски рог милеритског адвентизма вратио се у исто заједништво са отпадничким протестантизмом, тиме што се вратио истом поквареном методу проучавања Библије као и отпаднички протестантизам, док су отпочели свој постепени рад одбацивања Илијине поруке. У истом временском раздобљу отпочео је Грађански рат у Сједињеним Државама. (Запазите да, када се Свети Дух одбаци, тада други дух преузима власт, а резултат је увек рат.) Народ је тада био дословно, политички и пророчки подељен. Рог републиканизма би, од тог тренутка па надаље, био у све већој борби између двеју главних политичких странака.

From 1863, a symbol of division, for the year was the very center of the civil war between North and South, there was brought about two political factions of the Republican horn and two factions of the Protestant horn that consisted of the Democratic and Republican parties, and Sunday-keeping and Sabbath-keeping apostate Protestants. The two-fold division of either horn was typified in the days of Christ by the Sadducees and the Pharisees. One class outright rejected the founding principles, and the other professed to uphold the founding principles, but ultimately replaced them with human traditions and customs.

Од 1863. године, симбола поделе, јер је та година била само средиште грађанског рата између Севера и Југа, дошло је до појаве две политичке фракције рога републиканства и две фракције протестантског рога, које су се састојале од Демократске и Републиканске странке, те од отпадничких протестаната који светкују недељу и оних који светкују суботу. Двострука подела било ког од тих рогова била је прасликована у Христове дане у садукејима и фарисејима. Једна класа је отворено одбацила начелна оснивачка начела, а друга је тврдила да их подржава, али их је на крају заменила људским предањима и обичајима.

On September 11, 2001, the image of the beast testing period was prophetically initiated, and it reaches its climax at the Sunday law, or at Belshazzar’s drunken feast. The Sunday law is the mark that identifies that the combination of church and state is fully developed. At that point, the two horns of apostate Republicanism and apostate Protestantism become one apostate horn, and it is then that Daniel is made the third horn, or third ruler, or the true Protestant horn that comes up last and is higher, for it is then that he is lifted up as an ensign.

Дана 11. септембра 2001. године, период испитивања иконе звери пророчки је започет, и достиже свој врхунац у недељном закону, или на Валтасаровој пијаној гозби. Недељни закон је жиг који показује да је спој цркве и државе у потпуности развијен. У том тренутку, два рога отпадничког републиканизма и отпадничког протестантизма постају један отпаднички рог, и тада Данило бива учињен трећим рогом, или трећим владарем, или истинским протестантским рогом који излази последњи и виши је, јер је тада подигнут као застава.

Joseph and Daniel are the same line of prophecy, for line upon line, all the prophets are identifying the last days. They both recognized the “seven times,” when they saw it. The “east wind” of Islam is coming in under the wall, as they provide their interpretation to Belshazzar and Pharaoh of what the “Future for America” is. They are wearing the “scarlet robe” of Christ’s righteousness, which is the “white robe” that is made so, by the blood of Christ. They are lifted up as an ensign and represented as a crown, or a golden chain, as they become the third ruler that comes up higher and comes up last.

Јосиф и Данило представљају исту линију пророштва, јер, ред по ред, сви пророци указују на последње дане. Обојица су препознали „седам времена“ када су то видели. „Источни ветар“ ислама продире испод зида, док они Валтасару и Фараону излажу своје тумачење о томе каква је „Будућност за Америку“. Они су одевени у „скерлетну хаљину“ Христове праведности, која је „бела хаљина“ учињена таквом крвљу Христовом. Они су уздигнути као застава и представљени као круна, или златан ланац, док постају трећи владар који се уздиже више и уздиже се последњи.

We will continue with Daniel chapter six, in the next article.

Наставићемо са шесто́м главом Данила у наредном чланку.

> “In that last night of mad folly, Belshazzar and his lords had filled up the measure of their guilt and the guilt of the Chaldean kingdom. No longer could God’s restraining hand ward off the impending evil. Through manifold providences, God had sought to teach them reverence for His law. ‘We would have healed Babylon,’ He declared of those whose judgment was now reaching unto heaven, ‘but she is not healed.’ Jeremiah 51:9. Because of the strange perversity of the human heart, God had at last found it necessary to pass the irrevocable sentence. Belshazzar was to fall, and his kingdom was to pass into other hands.” Prophets and Kings, 530.

> „Те последње ноћи безумног лудила, Валтасар и његови велможе допунили су меру своје кривице и кривице халдејског царства. Божја рука, која је до тада задржавала, више није могла да одврати зло које се приближавало. Кроз многе промислитељске захвате, Бог је настојао да их научи страхопоштовању према свом закону. ‘Лечисмо Вавилон,’ објавио је Он о онима чији је суд сада досезао до небеса, ‘али се не исцели.’ Јеремија 51:9. Због чудновате изопачености људског срца, Бог је најзад нашао за потребно да изрекне неопозиву пресуду. Валтасар је морао пасти, а његово царство прећи у друге руке.” Пророци и цареви, 530.

Back to Articles