Article

# Rome Establishes the Vision - Number Seventeen

Рим утврђује виђење — број седамнаест

The Final Sifting of the 144,000: The Prophetic Test of the Image of the Beast

Завршно решетање 144.000: пророчки испит иконе звери

Author

Jeff Pippenger

Published

September 24, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Those called to be among the one hundred and forty-four thousand are now in their final sifting process and the process is a testing process that is based upon the formation of the image of the beast. The testing process begins with the house of God, for judgment always begins with the house of God, and thereafter God’s other flock is confronted with the identical testing process. Perhaps the most significant and important prophetic characteristic in the formation of the image of the beast is that it occurs twice; first in the United States, then in the rest of the world. Prophetically this means that the image of the beast in the world is the final manifestation of the image of the beast, and therefore any typification of the image of the beast that came before the image of the beast in the world, was simply the shadow that typified the substance.

Они који су позвани да буду међу сто четрдесет и четири хиљаде сада се налазе у свом завршном процесу просејавања, а тај процес јесте процес испитивања који се заснива на образовању иконе звери. Процес испитивања започиње са домом Божјим, јер суд увек почиње од дома Божјег, а потом се и Божје друго стадо суочава са истоветним процесом испитивања. Можда је најзначајнија и најважнија пророчка одлика у образовању иконе звери то што се она јавља два пута: најпре у Сједињеним Америчким Државама, а затим у остатку света. Пророчки, то значи да је икона звери у свету коначна манифестација иконе звери, и стога је свако предобличење иконе звери које је претходило икони звери у свету било једноставно сенка која је предсказивала суштину.

Judgment began at the house of God on September 11, 2001. That date had been typified by August 11, 1840, when the angel of Revelation ten came down with a little book open in His hand. When the angel of chapter ten came down He announced that the judgment of Protestantism was then under way. Whoever God judges, He first forewarns, and the confirmation of Miller’s methodology in determining time, added weight to his calculations about the judgment of the Second Coming. The testing of the Protestants was under way as of August 11, 1840 and by 1844 the Protestants had become the daughters of Rome. The period of 1840 to 1844 typifies the period of September 11, 2001, unto the soon-coming Sunday law.

Суд је започео у дому Божјем 11. септембра 2001. године. Тај датум био је предсликан 11. августом 1840. године, када је анђео из Откривења десет сишао с малом књигом отвореном у својој руци. Када је анђео из десете главе сишао, објавио је да је суд над протестантизмом тада већ био у току. Кога Бог суди, тога најпре упозорава, а потврда Милерове методологије у одређивању времена дала је додатну тежину његовим прорачунима о суду Другог доласка. Испитивање протестаната било је у току од 11. августа 1840. године, и до 1844. године протестанти су постали кћери Рима. Период од 1840. до 1844. године представља тип периода од 11. септембра 2001. године до ускоро долазећег недељног закона.

Those two periods were also represented from Jesus’ baptism when the Holy Spirit descended until the cross. Those three periods were all typified by the one hundred and twenty years that were allotted to the antediluvian world, leading up to the flood. There is always a warning message that identifies the judgment of that particular history. There are sacred histories that also address this particular period in the last days.

Та два периода су такође била представљена од Исусовог крштења, када је Свети Дух сишао, па све до крста. Та три периода су сви били предображени у сто двадесет година које су биле одређене предпотопном свету, водећи ка потопу. Увек постоји вест упозорења која поистовећује суд те одређене историје. Постоје свете историје које се такође односе на овај одређени период у последњим данима.

Noah preached for one hundred and twenty years, then the judgment of the flood arrived. Christ preached for twelve hundred and sixty days, then came the judgment of the cross. The warning message of John the Baptist was empowered at the baptism of Christ, and then Jesus was led into the wilderness for forty days. Those forty days, and the subsequent three tests at the end of the forty days teach that once the message is empowered, as identified by the descent of a holy symbol, such as the Holy Spirit at His baptism, and the descent of both angels of Revelation chapters ten and eighteen—a testing process is under way. When the divine symbol comes down, the judgment message proclaimed to those who are then the subject of judgment is empowered and the particular group that is being judged is then in a specific period that only ends with the close of their probation.

Ноје је проповедао сто и двадесет година, а затим је дошао суд потопа. Христос је проповедао хиљаду двеста и шездесет дана, а затим је дошао суд крста. Порука опомене Јована Крститеља била је оснажена приликом Христовог крштења, а потом је Исус био одведен у пустињу на четрдесет дана. Тих четрдесет дана, и потом три кушања на крају тих четрдесет дана, уче да, када порука буде оснажена, као што је назначено силаском светог симбола, као што је Свети Дух на Његовом крштењу, и силаском оба анђела из Откривења, поглавља десет и осамнаест, процес испитивања је у току. Када божански симбол сиђе, судска порука која се објављује онима који су тада предмет суда бива оснажена, а одређена група којој се суди тада се налази у посебном раздобљу које се завршава тек закључењем њиховог времена милости.

The line of Jesus identifies two periods of witnessing. The first was His personal witness for twelve hundred and sixty days, then His witness in the presence of His disciples for another twelve hundred and sixty days until Stephen was stoned.

Линија Исуса указује на два раздобља сведочења. Прво је било Његово лично сведочење током хиљаду двеста шездесет дана, а затим Његово сведочење у присуству Својих ученика током још хиљаду двеста шездесет дана, све до Стефановог каменовања.

> “Then, said the angel, ‘He shall confirm the covenant with many for one week [seven years].’ For seven years after the Saviour entered on His ministry, the gospel was to be preached especially to the Jews; for three and a half years by Christ Himself; and afterward by the apostles. ‘In the midst of the week He shall cause the sacrifice and the oblation to cease.’ Daniel 9:27. In the spring of A. D. 31, Christ the true sacrifice was offered on Calvary. Then the veil of the temple was rent in twain, showing that the sacredness and significance of the sacrificial service had departed. The time had come for the earthly sacrifice and oblation to cease.

> „Тада, рече анђео, ‘Он ће утврдити завет с многима за једну седмицу [седам година].’ Током седам година након што је Спаситељ ступио у Своју службу, јеванђеље је требало да буде проповедано нарочито Јеврејима; три и по године од самога Христа, а потом од апостола. ‘А усред седмице укинуће жртву и принос.’ Данило 9:27. У пролеће 31. године по Хр., Христос, истинска жртва, био је принет на Голготи. Тада се храмовна завеса раздра на двоје, показујући да су светост и значај жртвене службе ишчезли. Дошло је време да земаљска жртва и принос престану.“

> “The one week—seven years—ended in A. D. 34. Then by the stoning of Stephen the Jews finally sealed their rejection of the gospel; the disciples who were scattered abroad by persecution “went everywhere preaching the word” (Acts 8:4); and shortly after, Saul the persecutor was converted, and became Paul, the apostle to the Gentiles.” The Desire of Ages, 233.

> „Једна седмица — седам година — завршила се 34. године по Хр. Тада су Јевреји каменовањем Стефана коначно запечатили своје одбацивање јеванђеља; ученици, који су услед прогонства били расејани, „прођоше свуда и проповедаху реч“ (Дела 8:4); а убрзо потом Савле, прогонитељ, обратио се и постао Павле, апостол незнабожаца.“ The Desire of Ages, 233.

The line of Noah, Christ, the Millerites and the one hundred and forty-four thousand all provide witness to a period of time when a specific target audience is tested by a warning message. The empowerment of the message identifies the beginning of a testing period, that in turn ends with the close of that target audience’s probation. With the prophetic line of Jesus two periods of witnessing are identified. Those two periods of witnessing typify the two warning messages represented by the angel who descended on September 11, 2001 which fulfilled Revelation 18:1–3, who was then followed by the second voice of verse four and onward of chapter eighteen.

Линија Ноја, Христа, милерита и сто четрдесет и четири хиљаде — све оне пружају сведочанство о једном временском раздобљу у коме се одређена циљна група испитује посредством поруке опомене. Оснажење те поруке означава почетак раздобља испитивања, које се затим завршава окончањем времена милости те циљне групе. У пророчкој линији Исуса препознају се два раздобља сведочења. Та два раздобља сведочења представљају праслику двеју порука опомене које су представљене анђелом који је сишао 11. септембра 2001. године, испунивши Откривење 18:1–3, а за којим је потом уследио други глас из четвртог стиха па надаље осамнаестог поглавља.

> “So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication.’ And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people.’” Review and Herald, December 6, 1892.

> „Тако се у последњем делу упозорења свету упућују два различита позива црквама. Порука другог анђела гласи: ‘Паде, паде Вавилон, град велики, јер вином гнева блуда својега напоји све народе.’ А у силном покличу поруке трећег анђела чује се глас с неба који говори: ‘Изиђите из ње, народе мој.’“ Review and Herald, December 6, 1892.

The first period is the judgment that begins with the house of God, and then at the soon-coming Sunday law the second period of judgment commences with the warning to come out of Babylon. The line of Christ from His baptism to the cross represents September 11, 2001 unto the Sunday law in the United States, and the period from the Sunday law in the United States until the point where every nation is forced to accept Sunday as the Global Day of Worship is the period that concludes when the very last nation submits.

Први период јесте суд који почиње од дома Божјег, а затим, при недуго долазећем закону о недељи, други период суда отпочиње упозорењем да се изађе из Вавилона. Христова линија од Његовог крштења до крста представља период од 11. септембра 2001. до закона о недељи у Сједињеним Државама, а период од закона о недељи у Сједињеним Државама до тачке у којој је сваки народ приморан да прихвати недељу као Глобални дан богослужења јесте период који се завршава када се и сам последњи народ покори.

The period begins with the Sunday law in the United States and it ends when the final nation bows to the papal power. The beginning of the second period marks the end of the first period, and both have Sunday laws that have been previously typified in the witness of Rome. The first Sunday law in the year 321, was brought about through the authority of pagan Rome. The Sunday law that was brought about through the authority of the papal church is represented by the year 538. The Sunday law in the United States is 321, and the Sunday law enforced upon the last nation is 538. The Sunday law in the United States marks the arrival of the message of warning that is then proclaimed by the ensign that was made up of the outcasts of Israel.

Овај период започиње доношењем закона о недељи у Сједињеним Државама, а завршава се када се последњи народ поклони папској власти. Почетак другог периода означава крај првог периода, и оба имају законе о недељи који су претходно били типолошки приказани у сведочанству Рима. Први закон о недељи, 321. године, био је успостављен ауторитетом паганског Рима. Закон о недељи који је био успостављен ауторитетом папске цркве представљен је годином 538. Закон о недељи у Сједињеним Државама јесте 321, а закон о недељи наметнут последњем народу јесте 538. Закон о недељи у Сједињеним Државама означава долазак поруке опомене која се потом објављује заставом сачињеном од прогнаника Израиљевих.

That waymark is the year 321, and it marks the beginning of the period of the testing of every nation upon the Sunday question. That period ends when the final nation bows to Rome, and that event was typified by the waymark of the year 538. The period from 321 unto 538 was typified by the period from the cross until the stoning of Stephen. As Stephen was being stoned he saw Christ standing in the heavenly sanctuary, typifying when Michael stands up at the close of human probation.

Тај путоказ је 321. година, и он означава почетак раздобља кушања сваког народа по питању недеље. То раздобље се завршава када последњи народ приклони главу Риму, а тај догађај био је предображен путоказом 538. године. Раздобље од 321. до 538. године било је предображено раздобљем од крста до каменовања Стефана. Док су Стефана каменовали, видео је Христа како стоји у небеској светињи, предображавајући тренутак када Михаило устаје по окончању времена људске милости.

September 11, 2001 marks the arrival of the warning of the first three verses of chapter eighteen, and it was marked by the prediction set forth by the prophetess Ellen White, who said that when the great buildings of New York City are brought down by a touch from God, that those very three verses would be fulfilled. It was also marked by the Patriot Act, which was a sign for those willing to see; that the principle of English law which professes that a person is innocent until proven guilty, was set aside for Roman law, which professes that a person is guilty, until proven innocent.

11. септембар 2001. године означава долазак упозорења из прва три стиха осамнаесте главе, и био је обележен предсказањем које је изнела пророчица Елен Вајт, која је рекла да ће, када велики њујоршки облакодери буду оборени Божјим додиром, бити испуњена управо та три стиха. То је такође било обележено Патриотским актом, који је био знак за оне који су били вољни да виде: да је начело енглеског права, које тврди да је човек невин док му се не докаже кривица, било одбачено ради римског права, које тврди да је човек крив док му се не докаже невиност.

The Patriot Act marked the beginning of judgment for Laodicean Seventh-day Adventism. That period concludes at the Sunday law in the United States. Those Laodicean Seventh-day Adventists that successfully make it through that period of sifting, are then going to give the warning message of verse four of chapter eighteen, that ends with the final nation that bows to Rome. That period begins with the Sunday law in the United States and ends with the final Sunday law.

Патриотски акт означио је почетак суда над лаодикијским адвентизмом седмога дана. Тај период се завршава недељним законом у Сједињеним Државама. Они лаодикијски адвентисти седмога дана који успешно прођу кроз тај период решетања, потом ће објавити поруку упозорења из четвртог стиха осамнаесте главе, која се завршава последњим народом који се поклони Риму. Тај период почиње недељним законом у Сједињеним Државама и завршава се последњим недељним законом.

If we misunderstand the fact that there are two images to the beast that are identified upon more than two witnesses, then we will misunderstand the work represented by the first three verses of Revelation chapter eighteen that began in 2001, and the work that begins in verse four of chapter eighteen.

Ако погрешно разумемо чињеницу да постоје две иконе звери које су утврђене на основу више од два сведока, тада ћемо погрешно разумети дело представљено у прва три стиха осамнаесте главе Откривења, које је започело 2001. године, као и дело које почиње у четвртом стиху осамнаесте главе.

When we employ Sister White’s direct identification of the angel of Revelation eighteen’s descent in 1888, and her placing the same angel in the future tense, we find that 1888 typifies 2001. The angel of Revelation, that lightens the earth with His glory, came down at the Minneapolis meetings in 1888, and did so again when the great buildings of New York City came down.

Када применимо непосредствено поистовећење сестре Вајт силаска анђела из Откривења осамнаест у 1888. години, и њено постављање истог анђела у будуће време, налазимо да 1888. година представља тип 2001. године. Анђео из Откривења, који обасјава земљу својом славом, сишао је на састанцима у Минеаполису 1888. године, и то је поново учинио када су се велике зграде Њујорка срушиле.

The period of Christ’s baptism unto the cross, and the period from August 11, 1840 unto October 22, 1844, and the period of Noah’s one hundred and twenty years provide three witnesses to a period of judgment. 1888 provides a witness of the manifestation of rebellion that was recorded at the Minneapolis meetings, and Noah identifies the removal of the Holy Spirit from those who rejected the message. The rebellion of the antediluvians as well as the rebellion of the church leaders in 1888 both align with the history of Korah, Dathan and Abiram in the history of Moses, which the angel told Sister White was being repeated in Minneapolis.

Период од Христовог крштења до крста, и период од 11. августа 1840. до 22. октобра 1844, као и период од сто двадесет година Нојевог времена, пружају три сведока о једном раздобљу суда. Година 1888. пружа сведочанство о испољавању побуне које је забележено на скуповима у Минеаполису, а Ноје указује на уклањање Светога Духа од оних који су одбацили поруку. Побуна претпотопних људи, као и побуна црквених вођа 1888. године, обе су усклађене са историјом Кореја, Датана и Авирона у Мојсијевој историји, за коју је анђео казао сестри Вајт да се понавља у Минеаполису.

From the Patriot Act until the Sunday law in the United States represents the testing period for Laodicean Seventh-day Adventism. The rebellion against the message of warning that announces their judgment identifies the removal of the Holy Spirit, and therefore the pouring out of strong delusion on the wicked foolish virgins of that history. The focus of the rebellion is the chosen messenger as represented by Noah, Moses, Elders Jones and Waggoner, and of course Sister White. The rebellion against the warning message and the messenger of that history is based upon the “oil” in the history of the parable of the ten virgins.

Од Патриотског закона до недељног закона у Сједињеним Државама простире се период испитивања за лаодикијски адвентизам седмога дана. Побуна против поруке опомене која објављује њихов суд означава уклањање Светога Духа и, стога, изливање силне заблуде на зле луде девојке те историје. Тежиште побуне јесте изабрани весник, представљен Нојем, Мојсијем, старешинама Џоунсом и Вагонером, и, наравно, сестром Вајт. Побуна против поруке опомене и весника те историје заснива се на „уљу“ у историји приче о десет девојака.

Those who present the warning message, do so, because they have “oil,” which is also the warning message. The distinction between the two classes is therefore produced by the correct applications of the rules of prophetic interpretation that were adopted by those of the movement of the first and second angels, represented as Miller’s rules of interpretation, and also the rules of prophetic interpretation adopted by the movement of the third angel.

Они који износе вест упозорења, чине то зато што имају „уље“, које је такође вест упозорења. Стога, разлика између те две класе настаје правилном применом правила пророчког тумачења која су усвојили припадници покрета првог и другог анђела, представљених као Милерова правила тумачења, као и правила пророчког тумачења која је усвојио покрет трећег анђела.

The test that is represented as the “formation of the image of the beast,” must therefore be a test in connection with how the image of the beast is formed in God’s prophetic Word.

Проба која је представљена као „образовање лика звери“, стога мора бити проба у вези с тим како се лик звери образује у Божјој пророчкој Речи.

From the Patriot Act in 2001, which was typified by the Blair Bill in 1888, which was typified by the Declaration of Independence in 1776, which was typified by the baptism of Christ, which typified August 11, 1840, all support the truth that the testing-process of judgment begins with an empowered warning message that must be taken from the hand of the angel and then be eaten.

Од Закона о патриотизму из 2001. године, који је био предображен Блеровим законом 1888. године, који је био предображен Декларацијом независности 1776. године, која је била предображена Христовим крштењем, које је предображавало 11. август 1840. године, све потврђује истину да испитни процес суда започиње оснаженом вешћу упозорења која се мора узети из руке анђела, а потом појести.

The prophetic teaching that identifies the United States as the robbers of thy people confuses several points by their logic, and those points are often the most direct proof-texts in establishing elements of the formation of the image of the beast. A way to illustrate the fact that this test is prophetic in nature is by using the basic rules of prophecy to demonstrate a truth that is only understood if you accept Rome as the symbol represented by the robbers of thy people.

Proročko učenje koje poistovećuje Sjedinjene Američke Države sa razbojnicima tvoga naroda unosi zabunu u nekoliko tačaka svojom logikom, a te tačke su često najneposredniji dokazni tekstovi za utvrđivanje elemenata oblikovanja ikone zveri. Jedan način da se prikaže činjenica da je ovaj ispit proročke prirode jeste da se upotrebe osnovna pravila proroštva kako bi se pokazala istina koja se može razumeti jedino ako prihvatite Rim kao simbol predstavljen razbojnicima tvoga naroda.

This illustration is drawn from the five lines of history within Adventism, where a controversy over Rome as a symbol occurred. We are now in the last, or sixth of these controversial histories, and the controversy now is identical to the controversy represented upon the 1843 chart.

Ова илустрација је преузета из пет линија историје унутар адвентизма, у којима је настала расправа о Риму као симболу. Ми се сада налазимо у последњој, односно шестој од тих спорних историја, а садашња расправа је истоветна расправи представљеној на карти из 1843. године.

It is easy to see this truth if you correctly apply the prophetic rules. A prophetic rule that needs to be used is that symbols have more than one meaning, and the meaning they use in a passage is to be established by the passage. The Syrian king, Antiochus III Magnus fulfilled the battle of verse ten of chapter eleven of Daniel, and he fulfilled the battle of Raphia in verses eleven and twelve, and he fulfilled the battle of Panium in verse fifteen. The Millerite controversy represented upon the 1843 chart was that the false Protestant view identified that the “robbers” was Antiochus Epiphanes, while also upholding the truth that the “robbers” were a symbol of Rome.

Лако је уочити ову истину ако правилно примените пророчка правила. Једно пророчко правило које треба применити јесте да симболи имају више од једног значења, а значење које употребљавају у неком одломку треба утврдити на основу самог одломка. Сиријски цар, Антиох III Велики, испунио је битку из десетог стиха једанаестог поглавља Данила, и испунио је битку код Рафије у стиховима једанаест и дванаест, и испунио је битку код Панијума у петнаестом стиху. Милеритска полемика представљена на карти из 1843. године била је у томе што је лажно протестантско гледиште поистовећивало „разбојнике“ са Антиохом Епифаном, док је истовремено заступало истину да су „разбојници“ симбол Рима.

Verses ten through fifteen were first fulfilled in the history of Antiochus III Magnus, so those verses, and the subsequent historical repeat of those verses provide two witnesses to the fulfillment of those verses in the last days, for all the prophets spoke more directly about the last days, than the days in which they lived.

Стихови од десетог до петнаестог најпре су се испунили у историји Антиоха III Великог, тако да ти стихови, као и потоње историјско понављање тих стихова, пружају два сведока за испуњење тих стихова у последњим данима, јер су сви пророци говорили непосредније о последњим данима него о данима у којима су живели.

Along with that established rule concerning where a prophet’s testimony is to be applied, we also have Sister White who directly recorded “much of the history which has taken place in fulfillment of this prophecy [Daniel chapter eleven] will be repeated.” Antiochus III Magnus represents the United States as papal Rome’s proxy army. The Protestants argued that the robbers had typified another Antiochus, where the Millerites knew it was Rome. Currently one side identifies the United States as the robbers, and the other side holds to the foundational truth.

Уз то установљено правило у погледу тога на шта треба применити сведочанство једног пророка, имамо и сестру Вајт, која је непосредно забележила да ће се „много од историје која се одиграла у испуњењу овог пророчанства [Данило, једанаеста глава] поновити“. Антиох III Велики представља Сједињене Државе као заступничку војску папског Рима. Протестанти су тврдили да су разбојници представљали другог Антиоха, док су милерити знали да је то био Рим. Тренутно једна страна поистовећује Сједињене Државе са разбојницима, а друга страна се држи темељне истине.

If the rule that identifies that symbols have more than one meaning, and the meaning is to be based upon the context where they are employed, then identifying the United States as the robbers, parallels the Protestants’ identification of Antiochus as the robbers, but now Antiochus is a symbol of the United States in the last days.

Ако правило које утврђује да симболи имају више од једног значења, и да значење треба заснивати на контексту у којем су употребљени, онда поистовећивање Сједињених Држава с разбојницима одговара протестантском поистовећивању Антиоха с разбојницима, али сада је Антиох симбол Сједињених Држава у последњим данима.

The context of the passage is directly addressing the question of what power exalts itself to establish the vision, so to place the emphasis upon this fact, is justified. It is justified upon many witnesses, for the other historical lines of a controversy over Rome as a symbol identify the same fact. That fact is that those on the wrong side of the issue invariably identify the United States in the place of Rome. But if you are unwilling to accept that symbols have more than one meaning, or if you believe they do so, but are not practiced enough to have full faith in the rule, then it will be virtually impossible for you to follow the logic that is now going to be applied.

Контекст овог одломка непосредно се бави питањем која сила се узвисује да би утврдила виђење, те је, стога, оправдано ставити нагласак на ту чињеницу. То је оправдано на основу многих сведочанстава, јер друге историјске линије расправе око Рима као симбола указују на исту чињеницу. Та чињеница је да они који су на погрешној страни тог питања неизоставно поистовећују Сједињене Државе са местом Рима. Али ако нисте вољни да прихватите да симболи имају више од једног значења, или ако верујете да је тако, али нисте довољно увежбани да бисте имали потпуно поверење у то правило, тада ће вам бити готово немогуће да пратите логику која ће сада бити примењена.

Every two-horned power represents the United States in the last days. France is the twofold power represented by Sodom and Egypt. Islam also typifies the United States, for the United States is the false prophet in relation to the papal power who is Jezebel. The United States is Salome in subjection to Herodias. Balaam is a symbol of a false prophet too, though his story is more complex than simply being a false prophet.

Свака сила са два рога представља Сједињене Државе у последњим данима. Француска је двострука сила представљена Содомом и Египтом. Ислам такође предочава Сједињене Државе, јер су Сједињене Државе лажни пророк у односу према папској власти, која је Језавеља. Сједињене Државе су Салома у потчињености Иродијади. Валам је такође симбол лажног пророка, премда је његова прича сложенија него што би се могло свести само на то да је био лажни пророк.

Balaam’s prophecies, which were recorded after he blessed Israel three times, are associated with Islam in a variety of ways. The ass is a symbol of Islam, and you can’t keep the talking ass out of a story of Balaam. The wise men from the east who came to worship the baby Jesus were guided by Balaam’s prophecies. Islam of the three woes of Revelation chapter nine represents the false prophet Mohammed.

Валаамова пророчанства, која су забележена након што је три пута благословио Израиљ, повезана су са исламом на различите начине. Магарац је симбол ислама, и не можете изоставити магарца који говори из приче о Валааму. Мудраци с истока који су дошли да се поклоне детету Исусу били су вођени Валаамовим пророчанствима. Ислам из три тешке невоље из девете главе Откривења представља лажног пророка Мухамеда.

If you understand that symbols have more than one meaning, then you will no doubt also understand that many truths are so important that they are represented by a variety of symbols. The symbol that establishes the vision is a symbol of Rome, and therefore it is obvious that Rome would be a primary theme throughout Bible prophecy. One classic and well-established symbol of Rome is the king of the north in Daniel chapter eleven. The king of the north who comes to his end with none to help is the papal power, the Roman church, the pope of Rome, the man of sin.

Ако разумете да симболи имају више од једног значења, онда ћете без сумње такође разумети да су многе истине толико важне да су представљене разноврсним симболима. Симбол који успоставља визију јесте симбол Рима, и стога је очигледно да би Рим био главна тема у целокупном библијском пророчанству. Један класичан и добро утврђен симбол Рима јесте цар севера у једанаестом поглављу књиге пророка Данила. Цар севера који долази своме крају, а нико му не помаже, јесте папска сила, Римска црква, римски папа, човек греха.

In the controversy of Uriah Smith, it was claimed that the king of the north in verse thirty-six was France, and the king of the north in verse forty was Turkey. Both France and Turkey are symbols of the United States in different contexts, but as with the Protestants, and as it is today, in Smith’s controversy, he rejected the truth that the king of the north is a symbol of Modern Rome, and claimed the symbol of Rome was represented by a symbol of the United States in the nation of France, and again that the symbol of Rome was a symbol of the United States as represented in the nation of Turkey.

У полемици Урије Смита тврдило се да је цар са севера у тридесет шестом стиху била Француска, а цар са севера у четрдесетом стиху Турска. И Француска и Турска јесу симболи Сједињених Држава у различитим контекстима, али као и код протестаната, и као што је то данас, у Смитовој полемици он је одбацио истину да је цар са севера симбол Модерног Рима, и тврдио да је симбол Рима представљен симболом Сједињених Држава у нацији Француске, и опет да је симбол Рима био симбол Сједињених Држава онако како је представљен у нацији Турске.

The context now contains three lines; Millerite history, Uriah Smith’s history, and the here and now. In each of those illustrations there is a controversy over a symbol of Rome, which is misapplied through misunderstanding Rome as a symbol of the United States.

Контекст сада садржи три линије: милеритску историју, историју Урије Смита и овде и сада. У свакој од тих илустрација постоји спор око симбола Рима, који се погрешно примењује услед погрешног разумевања Рима као симбола Сједињених Држава.

The line of the controversy of “the daily,” in the book of Daniel upholds this very same emphasis of arguing against the truth regarding a symbol of Rome, though there are some important nuances in this history.

Ток расправе о „свакодневној“ у књизи пророка Данила подржава управо исти нагласак о супротстављању истини у вези са симболом Рима, премда у овој историји постоје неке важне нијансе.

The logic of Uriah Smith’s prophetic model led his followers to misapply the sixth plague in chapter sixteen of Revelation. A primary problem in Smith’s application of chapter sixteen, other than his attempt to apply everything literally, in a period when everything is to be applied spiritually, was his inability to see the specific structure of the threefold union of the dragon, the beast and false prophet. By replacing the true meaning of the symbols with meanings of a private interpretation Smith’s logic precludes the ability to recognize how the threefold union is formed, and how it is formed is “the great test for the people of God by which their eternal salvation will be determined.”

Логика пророчког модела Ураје Смита навела је његове следбенике да погрешно примене шесто зло из шеснаесте главе Откривења. Основни проблем у Смитовој примени шеснаесте главе, осим његовог настојања да све примени дословно, у раздобљу када све треба применити духовно, била је његова неспособност да сагледа посебну структуру троструког савеза аждаје, звери и лажног пророка. Замењујући право значење симбола значењима приватног тумачења, Смитова логика искључује могућност да се препозна како се троструки савез образује, а начин на који се он образује јесте „велики испит за Божји народ по којем ће бити одређено њихово вечно спасење.“

The misapplication of symbols of Rome are an attempt by Satan to prevent God’s last-day people from seeing not only modern Rome, but how modern Rome is formed. The necessity of recognizing the prophetic characteristics associated with the joining together of the United Nations, the papal power and the United States contains eternal consequences.

Погрешна примена симбола Рима представља Сотонин покушај да спречи Божји народ последњих дана да сагледа не само савремени Рим, него и начин на који је савремени Рим обликован. Неопходност препознавања пророчких обележја повезаних са удруживањем Уједињених нација, папске власти и Сједињених Држава носи вечне последице.

In the book of Daniel, there is a special test that emphasizes the importance of recognizing the relationships of these three powers, and there is another special test that emphasizes these identical points in the book of Revelation. “The daily” in the book of Daniel was understood to be pagan Rome by William Miller as he studied 2 Thessalonians. Miller understood from the description of the prophetic relationship between pagan Rome and papal Rome in 2 Thessalonians that the word, “daily,” was a symbol of pagan Rome, and the abomination of desolation would therefore be papal Rome.

У књизи пророка Данила постоји посебан испит који наглашава важност препознавања односа између ове три силе, а у књизи Откривења постоји још један посебан испит који наглашава ове истоветне тачке. „Свакодневна“ у књизи пророка Данила Вилијам Милер је, проучавајући 2. Солуњанима, разумео као пагански Рим. Милер је из описа пророчког односа између паганског Рима и папског Рима у 2. Солуњанима разумео да је реч „свакодневна“ симбол паганског Рима, те да је, према томе, гадост пустоши папски Рим.

The point we are underscoring though is that in 2 Thessalonians the relationship between pagan Rome and papal Rome is placed in a context that teaches that when and if you do not understand the relationship of those two powers, you receive strong delusion, and are lost for eternity.

Међутим, оно што овде нарочито истичемо јесте да је у 2. Солуњанима однос између паганског Рима и папског Рима постављен у такав контекст који учи да, када и уколико не разумете однос те две силе, примате силну заблуду и бивате изгубљени за вечност.

This is the same warning of the sixth plague where not only the dragon, who was pagan Rome in 2 Thessalonians, and the beast, who was the “man of sin” in that passage, but also in chapter sixteen you have the false prophet. The passage is emphasizing the importance of recognizing the relationship of the powers who make up Modern Rome’s threefold union, that is also modern Babylon.

Ово је исто упозорење о шестом злу, где се не појављују само аждаја, која је у 2. Солуњанима била пагански Рим, и звер, која је у том одломку била „човек греха“, него се у шеснаестој глави јавља и лажни пророк. Овај одломак наглашава важност препознавања односа сила које сачињавају троструки савез модерног Рима, који је уједно и модерни Вавилон.

The controversy over “the daily” addresses the very same last-day controversy, but it expands the identification of the controversy by adding the importance of understanding the relationship between the three powers who make up Modern Rome. To refuse to see this truth, is to guarantee strong delusion for your reward.

Спор око „свакодневне“ односи се на исту ону последњоданску распру, али проширује одређење те распре додавањем важности разумевања односа између три силе које сачињавају Модерни Рим. Одбити да се сагледа ова истина значи за своју награду обезбедити себи снажну заблуду.

In the current controversy those identifying the United States as the robbers appear unable to even assent to understanding why it would matter that the United States is repeatedly represented as being in subjection to the papal power rather than being the papal power itself. Basic common sense recognizes that the power who is controlling the relationship in politics, history, marriage and Bible prophecy is considered as the head, and the head is what exalts itself to establish the vision and then falls.

У садашњој расправи, они који Сједињене Државе поистовећују са разбојницима изгледа да нису у стању чак ни да пристану на разумевање зашто би било важно то што су Сједињене Државе више пута представљене као потчињене папској власти, а не као сама папска власт. Основни здрав разум препознаје да се сила која управља односом у политици, историји, браку и библијском пророчанству сматра главом, а глава је оно што се уздиже да утврди виђење, а затим пада.

The logic that identifies the United States as the robbers, is unable to apply the history that was represented, and thereafter fulfilled, from 321 to 538. The symbol of the United States must fall away before the “man of sin” would be revealed. The “man of sin” gets revealed again in the last days, and before he does the United States must fall away first.

Логика која поистовећује Сједињене Државе са разбојницима није у стању да примени историју која је била представљена, а потом и испуњена, од 321. до 538. године. Симбол Сједињених Држава мора отпасти пре него што би се открио „човек греха“. „Човек греха“ поново бива откривен у последњим данима, и пре него што се то догоди, Сједињене Државе најпре морају отпасти.

The Sunday law in the United States does not identify the United States as Modern Rome, it identifies that national ruin has arrived, and that the United States has been fully disconnected from righteousness. The Modern Rome that gets revealed when the United States falls away at the Sunday law is the papal power, who then and there just conquered her ally, the false prophet.

Zakon o nedelji u Sjedinjenim Državama ne poistovećuje Sjedinjene Države sa Savremenim Rimom, već označava da je nastupila nacionalna propast i da su Sjedinjene Države potpuno odvojene od pravednosti. Savremeni Rim koji se otkriva kada Sjedinjene Države otpadnu prilikom donošenja zakona o nedelji jeste papska sila, koja je tada i tu upravo pokorila svog saveznika, lažnog proroka.

“The daily” in the book of Daniel and its relationship to the message of William Miller, and the significance of Miller’s understanding being derived from 2 Thessalonians chapter two, and the warning to keep your garments in the sixth plague, all identify elements from those controversies that address current issues.

„Свagdašnja služba“ u knjizi proroka Danila i njen odnos prema poruci Vilijama Milera, kao i značaj činjenice da je Milerovo razumevanje proisteklo iz druge glave Druge poslanice Solunjanima, te upozorenje da čuvate svoje haljine u šestom zlu, sve to ukazuje na pojedine elemente iz tih sporova koji se odnose na sadašnja pitanja.

The warning of 2 Thessalonians chapter two in the last days is about a class that identifies the United States as a symbol, but refuses to be guided by the light that addresses the United States’ relationship with papal Rome. In doing this they will see the relationship of not only papal Rome and the United States, but also the United Nations, the dragon power of Revelation chapter sixteen.

Упозорење из друге главе 2. Солуњанима за последње дане односи се на једну групу која Сједињене Државе поистовећује са симболом, али одбија да буде вођена светлошћу која се бави односом Сједињених Држава према папском Риму. Чинећи то, они ће увидети однос не само папског Рима и Сједињених Држава, него и Уједињених нација, змајске силе из шеснаесте главе Откривења.

As with Uriah Smith, A.G. Daniells and W.W. Prescott, who Sister White identified as being unable to reason from cause to effect, so too are those who refuse to be guided by the direction of God’s prophetic Word in its elaboration of the relationship of these three powers in the last days.

Као и код Урије Смита, А. Г. Данијелса и В. В. Прескота, за које је сестра Вајт указала да нису у стању да расуђују од узрока ка последици, тако је и са онима који одбијају да буду вођени упутствем Божје пророчке Речи у њеном разлагању односа ова трију сила у последњим данима.

Like the first, the current, and the Uriah Smith controversies, the controversy of the relationship of the three powers as represented in 2 Thessalonians and the sixth plague manifests a private interpretation that points to the United States, but refuses to see certain prophetic characteristics of the United States that would expose their erroneous concept, and possibly bring them to the light.

Као и прве, садашње и контроверзе у вези са Уријом Смитом, контроверза о односу три силе, како су представљене у 2. Солуњанима и у шестом злу, испољава приватно тумачење које упућује на Сједињене Државе, али одбија да види извесне пророчке одлике Сједињених Држава које би разоткриле њихово погрешно схватање и, можда, довеле их к светлости.

After September 11, 2001 the controversy over the four insects of Joel arose. The truth being that the insects represented a progressive spiritual declension of the Laodicean Seventh-day Adventist church by the introduction of Catholic and apostate Protestant theology. Again the correct application of the four insects is Rome, but the private interpretation claimed it was Islam, which is a symbol of a false prophet, and therefore a symbol of the United States. Line upon line, the controversies from Advent history which we have just addressed, all speak to the same truth.

После 11. септембра 2001. године појавила се расправа о четири инсекта из књиге пророка Јоила. Истина је да су ти инсекти представљали прогресивно духовно опадање Лаодикијске Цркве адвентиста седмог дана, увођењем католичке и отпадничке протестантске теологије. Опет, исправна примена четири инсекта јесте Рим, али приватно тумачење је тврдило да је то ислам, који је симбол лажног пророка, и стога симбол Сједињених Држава. Ред по ред, расправе из адвентистичке историје којима смо се управо позабавили, све говоре о истој истини.

The wrong side, on four witnesses, identifies the robbers as the United States, and upon two witnesses the wrong side’s understanding of the United States as a symbol is incorrect. God’s last-day candidates to be among the one hundred and forty-four thousand are now in a prophetic test. It is not a test that is accomplished by simply casting your vote for this side or that side. It is a test that can only genuinely be navigated correctly if the prophetic rules are accurately applied. In order for the Lion of the tribe of Judah to awaken His last-day people to the fact that they are not studying deeply enough, He allowed heresies to be introduced.

Погрешна страна, на основу четири сведока, поистовећује разбојнике са Сједињеним Америчким Државама, а на основу два сведока погрешно је разумевање погрешне стране о Сједињеним Америчким Државама као симболу. Божји кандидати последњих дана да буду међу сто четрдесет и четири хиљаде сада се налазе на пророчком испиту. То није испит који се полаже једноставним давањем свога гласа за ову или ону страну. То је испит којим се може исправно проћи једино ако се пророчка правила тачно примене. Да би Лав из племена Јудина пробудио Свој народ последњих дана за чињеницу да не проучава довољно дубоко, допустио је да буду уведене јереси.

The fact that a heresy arose within this movement identifies that our personal aptitude in regard to the rules of prophetic interpretation is weaker than it should be. Rome establishes the vision, and the vision of the last days is the final rise and fall of the king of the north. That “king” is also the “man of sin”, and the “man of sin” is the “mystery of iniquity,” and that “wicked.” He is the antichrist, he is symbolized as the “robbers of thy people,” and he is the “head” of Modern Rome.

Чињеница да је унутар овог покрета настала јерес показује да је наша лична способност у погледу правила пророчког тумачења слабија него што би требало да буде. Рим успоставља виђење, а виђење последњих дана јесте коначно уздизање и пад цара севера. Тај „цар“ је такође „човек греха“, а „човек греха“ је „тајна безакоња“, и „тај безаконик“. Он је антихрист, он је символички представљен као „насилници из твога народа“, и он је „глава“ Модерног Рима.

> “Those who become confused in their understanding of the word, who fail to see the meaning of antichrist, will surely place themselves on the side of antichrist. There is no time now for us to assimilate with the world. Daniel is standing in his lot and in his place. The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> „Они који се збуне у свом разумевању Речи, који не успеју да сагледају значење антихриста, сигурно ће себе поставити на страну антихриста. Сада није време да се прилагођавамо свету. Данило стоји у свом делу и на свом месту. Пророштва Данила и Јована треба разумети. Она међусобно тумаче једно друго. Она свету дају истине које свако треба да разуме. Ова пророштва треба да буду сведочанство у свету. Својим испуњењем у овим последњим данима, сама ће себе објаснити.“ Kress Collection, 105.

Back to Articles