Article

# The Book of Daniel - Number Nine

Књига пророка Данила — број девет

The First Angels’ Message

Прва анђелска порука

Author

Jeff Pippenger

Published

December 4, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel chapter one, represents the first angel’s message of Revelation chapter fourteen. Jehoiakim symbolically identifies that it is the empowerment of the first angel’s message, not its arrival at the “time of the end.” All prophets are identifying the “last days” of the investigative judgment, so the chapter is representing September 11, 2001, when the testing process of the one hundred and forty-four thousand began. In Malachi chapter three, that process has been represented as a cleansing process when a messenger prepares the way for the messenger of the covenant to come suddenly to his temple. The messenger that prepares the way, who is also the “voice” that cries in the wilderness is also a test, which is part of the cleansing process. In Malachi chapter three, the hundred and forty-four thousand are represented as the sons of Levi. The sons of Levi represent those who stood with the messenger Moses, in the rebellion of the golden calf which represented the image of the beast.

Прво поглавље Данила представља поруку првог анђела из четрнаестог поглавља Откривења. Јоаким симболички указује на то да је реч о оснаживању поруке првог анђела, а не о њеном доласку у „време свршетка“. Сви пророци указују на „последње дане“ истражног суда, те ово поглавље представља 11. септембар 2001. године, када је отпочео процес испитивања сто четрдесет и четири хиљаде. У трећем поглављу Малахије, тај процес је представљен као процес чишћења, када гласник припрема пут да гласник завета изненада дође у свој храм. Гласник који припрема пут, који је уједно и „глас“ који виче у пустињи, јесте такође и проба, која је део процеса чишћења. У трећем поглављу Малахије, сто четрдесет и четири хиљаде представљени су као синови Левијеви. Синови Левијеви представљају оне који су стали уз гласника Мојсија, у побуни око златног телета, које је представљало икону звери.

Passing the test of the image of the beast, is another biblical illustration of the second of the three tests that make up the cleansing process. The sons of Levi must pass that test before they are sealed.

Положење испита у погледу иконе звери представља још један библијски приказ другог од три испита који сачињавају процес очишћења. Синови Левијеви морају проћи тај испит пре него што буду запечаћени.

The sealing of Ezekiel chapters eight and nine, is another illustration of the cleansing process that began on September 11, 2001. In chapter eight, those in Jerusalem who ultimately bow down to the sun, represent the four generations of Laodicean Adventism. In chapter nine, those who receive the seal are sighing and crying for the abominations that are taking place within Jerusalem. Jerusalem is God’s church.

Зapeчаћење у осмој и деветој глави Језекиља представља још један приказ процеса чишћења који је започео 11. септембра 2001. године. У осмој глави, они у Јерусалиму који се на крају клањају сунцу представљају четири генерације лаодикијског адвентизма. У деветој глави, они који примају печат уздишу и плачу због гадости које се чине усред Јерусалима. Јерусалим је Божја црква.

The three angels’ messages are also an illustration of the cleansing process. The three messages represent a three-step testing process, and it is required that the sons of Levi pass the first test to even be involved with the second test. The third test is a different type of test, for it represents a test that identifies whether the sons of Levi successfully passed the first two tests. It is a prophetic litmus test. The first test is a dietary test (in spiritual terms), for it is passed or failed, based upon whether the sons of Levi accept the message provided by the Holy Spirit through Elijah, the messenger that prepares the way for the messenger of the covenant.

Поруке тројице анђела такође су и илустрација процеса очишћења. Те три поруке представљају тростепени процес провере, и захтева се да синови Левијеви прођу прву пробу да би уопште били укључени у другу пробу. Трећа проба је другачије врсте, јер она представља пробу која утврђује да ли су синови Левијеви успешно прошли прве две пробе. То је пророчки лакмус-тест. Прва проба је испит у погледу исхране (у духовном смислу), јер се она полаже или не полаже на основу тога да ли синови Левијеви прихватају поруку коју пружа Свети Дух преко Илије, весника који припрема пут веснику завета.

The first verse of the book of Revelation emphasizes the seriousness of that message. It purposely identifies that the message which the human messenger, represented as John, sends to the churches, was given to him by Gabriel, who received it from Christ, who in turn received it from the Father. The message of Elijah possesses the authority of divinity, and to reject the message of John, or Elijah, or the “voice crying in the wilderness”, is to reject the Revelation of Jesus Christ.

Први стих књиге Откривења наглашава озбиљност те поруке. Он намерно указује да је поруку коју људски весник, представљен као Јован, шаље црквама, њему дао Гаврило, који ју је примио од Христа, а Он ју је, заузврат, примио од Оца. Илијина порука поседује ауторитет божанства, и одбацити поруку Јована, или Илије, или „гласа вапијућег у пустињи“, значи одбацити Откривење Исуса Христа.

The second test is a visual test, for once the sons of Levi have eaten the message of Elijah, that was in the hand of the angel that descended to lighten the earth with his glory, they have accepted the biblical methodology that allows them to rightly discern the signs of the times. That methodology allows the sons of Levi to recognize that those signs of the times are demonstrating that church and state are coming together in the United States, in fulfillment of the image of the beast test. More importantly, those signs of the times, when placed within the context of the sacred reform lines, are the essence of Alpha and Omega, the beginning illustrating the ending. The sacred reform lines identify that God’s people must do all in their power to cooperate in the work of preparing themselves for the seal of God.

Друга проба јесте визуелна проба, јер када су синови Левијеви појели Илијину поруку, која је била у руци анђела што сиђе да обасја земљу својом славом, прихватили су библијску методологију која им омогућава да правилно разазнају знаке времена. Та методологија омогућава синовима Левијевим да препознају да ти знаци времена показују како се црква и држава уједињују у Сједињеним Америчким Државама, у испуњењу пробе иконе звери. Још важније, ти знаци времена, када се поставе у оквир светих реформских линија, представљају суштину Алфе и Омеге, при чему почетак осликава свршетак. Свете реформске линије показују да Божји народ мора учинити све што је у његовој моћи да сарађује у делу припремања самога себе за Божји печат.

> Wherefore, my beloved, as ye have always obeyed, not as in my presence only, but now much more in my absence, work out your own salvation with fear and trembling. For it is God which worketh in you both to will and to do of his good pleasure. Do all things without murmurings and disputings: That ye may be blameless and harmless, the sons of God, without rebuke, in the midst of a crooked and perverse nation, among whom ye shine as lights in the world. Philippians 2:12–15.

> Зато, љубљени моји, као што сте свагда били послушни, не само у мом присуству, него сада још много више у мом одсуству, са страхом и дрхтањем изграђујте своје спасење. Јер је Бог тај који чини у вама и да хоћете и да творите по Његовој благој вољи. Све чините без гунђања и препирања, да будете без мане и чисти, деца Божја без прекора, усред рода поквареног и изопаченог, међу којима светлите као видела у свету. Филипљанима 2:12–15.

Daniel, Hananiah, Mishael and Azariah, four in number, represent Seventh-day Adventists around the world, who recognize September 11, 2001 as the identification of the descent of the angel of Revelation eighteen, and they choose to take the hidden manna that is in his hand and eat it. The hidden manna that is to be eaten, as the apostle Paul just cited, represents God (the hidden manna), that works within His people to do His will and good pleasure. Paul represents the messenger to the Philadelphians, and to reject his message was death. Daniel, Hananiah, Mishael and Azariah represent those who choose to eat the hidden manna.

Данило, Ананија, Мисаил и Азарија, њих четворица, представљају адвентисте седмог дана широм света, који 11. септембар 2001. године препознају као обележје силаска анђела из осамнаесте главе Откривења, и они бирају да узму сакривену ману која је у његовој руци и једу је. Сакривена мана која треба да се једе, као што је апостол Павле управо навео, представља Бога (сакривену ману), који делује унутар Свога народа да чини Његову вољу и по Његовом благовољењу. Павле представља весника Филаделфијцима, и одбацити његову поруку значило је смрт. Данило, Ананија, Мисаил и Азарија представљају оне који бирају да једу сакривену ману.

> Now among these were of the children of Judah, Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: Unto whom the prince of the eunuchs gave names: for he gave unto Daniel the name of Belteshazzar; and to Hananiah, of Shadrach; and to Mishael, of Meshach; and to Azariah, of Abednego. But Daniel purposed in his heart that he would not defile himself with the portion of the king’s meat, nor with the wine which he drank: therefore he requested of the prince of the eunuchs that he might not defile himself. Daniel 1:6–8.

> А међу њима, од синова Јудиних, беху Данило, Ананија, Мисаило и Азарија. Њима кнез дворана даде друга имена: Данила назва Валтасар, Ананију Седрах, Мисаила Мисах, а Азарију Авденаго. Али Данило намисли у срцу своме да се не оскврни јелом са царскога стола ни вином које је цар пио; зато замоли кнеза дворана да се не оскврни. Данило 1:6–8.

Daniel determines that he desires to eat the message that was brought down out of heaven on September 11, 2001, and also to refuse the message represented as the diet and drink of Babylon. Ashpenaz had selected which of the Judean captives should be brought before the king.

Данило одлучује да жели да прими поруку која је била донесена с неба 11. септембра 2001. године, а такође и да одбаци поруку представљену као храна и пиће Вавилона. Асфеназ је био одабрао које од јудејских заробљеника треба довести пред цара.

> And the king spake unto Ashpenaz the master of his eunuchs, that he should bring certain of the children of Israel, and of the king’s seed, and of the princes; Children in whom was no blemish, but well favoured, and skilful in all wisdom, and cunning in knowledge, and understanding science, and such as had ability in them to stand in the king’s palace, and whom they might teach the learning and the tongue of the Chaldeans. Daniel 1:4, 5.

> И цар рече Асфеназу, старешини својих дворана, да доведе неке од синова Израиљевих, и од царскога семена, и од кнезова; младиће на којима не беше никакве мане, него лепа изгледа, и вичне свакој мудрости, и искусне у знању, и разумне у науци, и такве у којима беше способности да стоје у царском дворцу, и да их науче књигама и језику Халдејаца. Данило 1:4, 5.

If we follow the chain of command identified in Revelation chapter one, and verse one, Nebuchadnezzar had instructed Ashpenaz to select the children who fulfilled the prediction that Isaiah had proclaimed to Hezekiah. Ashpenaz took the message and then gave it to Melzar, the prince of the eunuchs. Nebuchadnezzar represents the heavenly father; Ashpenaz represents Christ and Melzar represents Gabriel. Ashpenaz knew which children to select, and he knew Daniel would make the right dietary decision, before he brought him before the king.

Ако следимо ланац заповедања који је показан у Откривењу, прва глава, први стих, Навуходоносор је наложио Асфеназу да изабере децу која су испунила предсказање које је Исаија објавио Језекији. Асфеназ је примио поруку, а затим ју је предао Мелзару, кнезу евнуха. Навуходоносор представља небеског Оца; Асфеназ представља Христа, а Мелзар представља Гаврила. Асфеназ је знао коју децу треба изабрати, и знао је да ће Данило донети исправну одлуку у погледу исхране, пре него што га је извео пред цара.

> Now God had brought Daniel into favour and tender love with the prince of the eunuchs. And the prince of the eunuchs said unto Daniel, I fear my lord the king, who hath appointed your meat and your drink: for why should he see your faces worse liking than the children which are of your sort? then shall ye make me endanger my head to the king. Daniel 1:9, 10.

> А Бог учини да Данило нађе милост и нежну љубав код старешине дворана. И старешина дворана рече Данилу: Бојим се господара свога, цара, који вам је одредио јело и пиће; јер зашто да види лица ваша мршавија од лица младића који су вам равни? Тада ћете учинити да своју главу доведем у опасност пред царем. Данило 1:9, 10.

Melzar here identifies the first step of the three angels’ messages. The first step is to fear God, as illustrated by Melzar’s fear of Nebuchadnezzar. The Hebrew word “truth” that was created by bringing together the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet has previously been demonstrated in these articles to represent the three-step testing process of the three angels. In doing so, it was established upon several witnesses that the first angel’s message contained all three of the three tests that are represented by the three angels’ messages. The first angel’s message is identified as the everlasting gospel, defining it as the same gospel from the days of Adam through to the Second Coming of Christ.

Мелзар овде поистовећује први корак порука тројице анђела. Први корак јесте бојати се Бога, као што је приказано Мелзаровим страхом од Навуходоносора. У овим чланцима је раније показано да јеврејска реч „истина“, која је сачињена довођењем у заједницу првог, тринаестог и последњег слова јеврејског алфабета, представља тростепени процес испитивања порука тројице анђела. Тиме је, на основу више сведока, утврђено да порука првог анђела садржи сва три од три испита која су представљена порукама тројице анђела. Порука првог анђела је означена као вечно јеванђеље, чиме се одређује као исто јеванђеље од дана Адама па све до Другог Христовог доласка.

> And I saw another angel fly in the midst of heaven, having the everlasting gospel to preach unto them that dwell on the earth, and to every nation, and kindred, and tongue, and people, Saying with a loud voice, Fear God, and give glory to him; for the hour of his judgment is come: and worship him that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters. Revelation 14:6, 7.

> И видех другога анђела где лети посред неба, који имаше вечно јеванђеље да објави онима који живе на земљи, и сваком народу, и племену, и језику, и људима, Говорећи гласом великим: Бојте се Бога, и подајте му славу; јер дође час суда његова: и поклоните се Ономе који је створио небо, и земљу, и море, и изворе водене. Откривење 14:6, 7.

The first step of the first angel’s message is the fear of God. The second step is to give him glory and the third is the arrival of the hour of his judgment. In relation to the other two angels’ messages, the first angel’s message is, “fear God.” The second angel’s message then announces the fall of Babylon, and whether in the Millerite movement of the first angel, or the movement of the third angel the call out of Babylon is where the manifestation of the outpouring of the Holy Spirit is accomplished. In that period of time, whether it is represented as the Midnight Cry, the loud cry, or the latter rain those proclaiming the message glorify God. The second angel’s message is where God is given glory, and that period of time leads to a point in time where the investigative judgment began in the Millerite history, or the judgment of the whore of Babylon which takes place in the Sunday law crisis.

Први корак поруке првог анђела јесте страх Божји. Други корак јесте одати Му славу, а трећи је долазак часа Његовог суда. У односу на поруке друга два анђела, порука првог анђела гласи: „Бојте се Бога.“ Порука другог анђела затим објављује пад Вавилона, и било у милеритском покрету првог анђела, било у покрету трећег анђела, позив да се изађе из Вавилона јесте место где се остварује пројава изливања Светога Духа. У том временском раздобљу, било да је представљено као Поноћни поклич, силни поклич или позни дажд, они који објављују поруку прослављају Бога. Порука другог анђела јесте место где се Богу одаје слава, и то временско раздобље води до тачке у времену када је у милеритској историји започео истражни суд, или до суда над блудницом Вавилоном који се одиграва у кризи недељног закона.

Melzar’s fear represents the first angel’s message, and it begins the dietary testing of ten days, which the number ten also signifies a test. Melzar’s expression of fearing the king, was the same as Daniel fearing God more than the king, and purposing in his heart not to be defiled with the diet of Babylon. The period of time that the testing of Daniel and the three worthies was three years, thus representing the three steps of the three angels’ messages.

Мелзаров страх представља поруку првог анђела, и он започиње десетодневно испитивање у погледу исхране, при чему број десет такође означава пробу. Мелзаров израз страха од цара био је исто што и Данилов страх од Бога више него од цара, и његова одлука у срцу да се не оскврни вавилонском храном. Временски период испитивања Данила и тројице достојних био је три године, те стога представља три корака порука тројице анђела.

> And the king appointed them a daily provision of the king’s meat, and of the wine which he drank: so nourishing them three years, that at the end thereof they might stand before the king. Daniel 1:5.

> И цар им одреди свакодневни оброк од царске хране и од вина које је он пио, хранећи их тако три године, да би по истеку тога могли стајати пред царем. Данило 1:5.

Daniel chapter one represents the empowerment of the first angel’s message, and there marks the beginning of the dietary test, which in Millerite history was represented by the eating of the little book. The testing period for Daniel and the three worthies was accomplished in the initial ten days, of those three years. Ten is a symbol of a testing process as represented by ancient Israel when they rejected the tenth test represented by the message of Joshua and Caleb. It is also represented in the time of persecution in the church of Smyrna.

Прво поглавље књиге пророка Данила представља оснажење поруке првог анђела, и ту се означава почетак испита у погледу исхране, који је у милеритској историји био представљен једењем мале књиге. Период кушања за Данила и тројицу достојних био је извршен у почетних десет дана од те три године. Број десет је символ процеса испитивања, као што је представљено у древном Израиљу када су одбацили десети испит, представљен поруком Исуса Навина и Халева. То је такође представљено у времену прогонства у смирнској цркви.

> Fear none of those things which thou shalt suffer: behold, the devil shall cast some of you into prison, that ye may be tried; and ye shall have tribulation ten days: be thou faithful unto death, and I will give thee a crown of life. Revelation 2:10.

> Не бој се ни од чега што ћеш пострадати: ево, ђаво ће неке од вас бацити у тамницу, да будете окушани; и имаћете невољу десет дана. Буди веран до смрти, и даћу ти венац живота. Откривење 2:10.

The counsel to the church of Smyrna was to not fear the testing process, for if they feared God, He would reward their godly fear with a crown of life. That godly fear is represented by Daniel’s desire to eat the heavenly manna.

Савет цркви у Смирни био је да се не боји процеса кушања, јер ако се буду бојали Бога, Он ће њихов богобојазни страх наградити венцем живота. Тај богобојазни страх представљен је Даниловом жељом да једе небеску ману.

> Then said Daniel to Melzar, whom the prince of the eunuchs had set over Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah, Prove thy servants, I beseech thee, ten days; and let them give us pulse to eat, and water to drink. Then let our countenances be looked upon before thee, and the countenance of the children that eat of the portion of the king’s meat: and as thou seest, deal with thy servants. So he consented to them in this matter, and proved them ten days. Daniel 1:10–14.

> Тада Данило рече Мелзару, кога беше поставио кнез евнуха над Данилом, Ананијом, Мисаилом и Азаријом: Молим те, окушај слуге своје десет дана; и нека нам дају поврћа да једемо и воде да пијемо. Потом нека се пред тобом погледају лица наша и лица младића који једу од дела царске хране; па како видиш, тако поступи са слугама својим. И он им пристаде у овој ствари, и окуша их десет дана. Данило 1:10–14.

The first test was to fear God, as illustrated by Melzar and Daniel purposing in his heart to not defile himself with Babylonian food and drink. The second element of the first angel’s message is to give God glory, which represents a visual manifestation of the effects of the diet. At the end of ten days, Daniel and the three worthies glorified God by their physical appearance.

Прва проба била је да се боје Бога, као што је показано у томе што је Мелзару и Данилу у срцу било одлучено да се не оскврне вавилонском храном и пићем. Други елемент поруке првог анђела јесте да се Богу ода слава, што представља видљиво испољавање последица начина исхране. На крају десет дана, Данило и тројица достојних прославили су Бога својим телесним изгледом.

> And at the end of ten days their countenances appeared fairer and fatter in flesh than all the children which did eat the portion of the king’s meat. Thus Melzar took away the portion of their meat, and the wine that they should drink; and gave them pulse. As for these four children, God gave them knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams. Daniel 1:15–17.

> И на крају десет дана лица њихова беху лепша и тела њихова пунија од тела свих младића који јаху део од царевог јела. Тада Мелзар узе део од њихова јела и вино које требаше да пију, и даваше им зеље. А овој четворици младића Бог даде знање и вештину у свакој књизи и мудрости; а Данило разумеваше све утваре и снове. Данило 1:15–17.

The four children passed the first test of diet, which is where Adam and Eve fell, and which represented the first test Christ addressed immediately after His baptism. Christ’s baptism was the empowerment of the first message in his prophetic line. It empowered and endorsed the message proclaimed by the “voice in the wilderness”. Then, as with Daniel and the three worthies, Christ was tested upon diet for forty days, as was Daniel for ten days. Daniel and Christ were typifying the test of the hidden manna in the angel’s hand that descended on September 11, 2001. Two tests would follow for Christ, and for Daniel. The second test was where Daniel and the three worthies glorified God by their countenances. The test that followed the dietary test for Christ also represented glory.

Четири детета су прошла прву пробу у погледу исхране, на којој су Адам и Ева пали, и која је представљала прву пробу којом се Христос позабавио непосредно након Свога крштења. Христово крштење било је оснажење прве поруке у Његовој пророчкој линији. Оно је оснажило и потврдило поруку коју је објављивао „глас у пустињи“. Затим је, као и са Данилом и тројицом достојних, Христос био кушан у погледу исхране четрдесет дана, као што је и Данило био десет дана. Данило и Христос су предсказивали пробу сакривене мане у руци анђела који је сишао 11. септембра 2001. године. За Христом и за Данилом уследиле су још две пробе. Друга проба била је она на којој су Данило и тројица достојних својим лицима прославили Бога. Проба која је за Христа уследила после пробе у погледу исхране такође је представљала славу.

> And the devil said unto him, If thou be the Son of God, command this stone that it be made bread. And Jesus answered him, saying, It is written, That man shall not live by bread alone, but by every word of God. And the devil, taking him up into an high mountain, showed unto him all the kingdoms of the world in a moment of time. And the devil said unto him, All this power will I give thee, and the glory of them: for that is delivered unto me; and to whomsoever I will I give it. If thou therefore wilt worship me, all shall be thine. And Jesus answered and said unto him, Get thee behind me, Satan: for it is written, Thou shalt worship the Lord thy God, and him only shalt thou serve. Matthew 4:3–8.

> А ђаво Му рече: Ако си Син Божији, заповеди овоме камену да постане хлеб. И Исус му одговори говорећи: Писано је: Неће човек живети о самом хлебу, него о свакој речи Божијој. И ђаво, одведавши Га на високу гору, показа Му сва царства света у једном тренутку времена. И ђаво Му рече: Теби ћу дати сву ову власт и славу њихову; јер је мени предата, и коме хоћу дајем је. Ако се, дакле, поклониш мени, све ће бити Твоје. А Исус одговарајући рече му: Иди од мене, Сатано; јер је писано: Господу Богу своме клањај се, и Њему јединоме служи. Матеј 4:3–8.

After Christ passed the test of diet, Satan then offered the “glory” of all the kingdoms of the world, and Christ instead chose to glorify the King of all kings. Adam and Eve failed the first test, and immediately sought to hide their countenances with fig leaves, for they no longer demonstrated the glory of God, as represented by the robe of light they had previously worn. When Daniel and the three worthies passed the dietary test, they were then given “knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams.”

Након што је Христос положио испит исхране, Сатана му је потом понудио „славу“ свих царстава света, а Христос је уместо тога изабрао да прослави Цара над царевима. Адам и Ева нису положили први испит, и одмах су настојали да сакрију своја лица смоквиним лишћем, јер више нису одражавали славу Божју, представљену хаљином светлости коју су раније носили. Када су Данило и три младића положили испит исхране, тада им је дато „знање и вештина у свакој књижевности и мудрости; а Данило разумеваше сва виђења и снове.“

They passed the second test, which was a visual test that had been administered by Melzar. In Millerite history, the second angel’s message marked the distinction between those who accepted and those who rejected the message of the “voice” crying in the wilderness, as represented by William Miller. Prophetically the Millerite movement then became the visible and only true horn of Protestantism, and those who rejected the message and movement became the daughters of Rome. They had chosen to eat the diet and drink the wine of Babylon, as opposed to the little book. At the end of three years, Daniel and the worthies were brought in to be judged by Nebuchadnezzar.

Положили су други испит, који је био видљиви испит што га је спровео Мелзар. У милеритској историји, порука другог анђела означила је разлику између оних који су прихватили и оних који су одбацили поруку „гласа“ који виче у пустињи, представљеног у Вилијаму Милеру. Пророчки, милеритски покрет је тада постао видљиви и једини истинити рог протестантизма, а они који су одбацили поруку и покрет постали су кћери Рима. Они су изабрали да једу храну и пију вино Вавилона, насупрот малој књизи. На крају три године, Данило и достојници бише доведени да им суди Навуходоносор.

> Now at the end of the days that the king had said he should bring them in, then the prince of the eunuchs brought them in before Nebuchadnezzar. And the king communed with them; and among them all was found none like Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: therefore stood they before the king. And in all matters of wisdom and understanding, that the king enquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. And Daniel continued even unto the first year of king Cyrus. Daniel 1:18–21.

> А кад се навршише дани за које цар беше рекао да их доведу, тада их старешина дворјана доведе пред Навуходоносора. И цар разговараше с њима; и међу свима њима не нађе се ниједан као Данило, Ананија, Мисаил и Азарија; зато они стајаху пред царем. И у свакој ствари мудрости и разума, о којој их цар испитиваше, нађе их десет пута бољима од свих врача и звездара који беху у свему царству његову. И Данило оста до прве године цара Кира. Данило 1:18–21.

Daniel and the three worthies passed the test of “ten” days, and then were found to be “ten” times wiser than all the others when they passed their final exam/test.

Данило и тројица достојних прошли су пробу од „десет“ дана, а затим, када су положили свој завршни испит/испитивање, било је утврђено да су „десет“ пута мудрији од свих осталих.

Daniel chapter one, is the first reference to the first angel’s message in the book that consists of the books of Daniel and Revelation. It possesses the identical characteristics as the first angel of Revelation chapter fourteen. It upholds the truth first mentioned in Revelation’s first verse, for Nebuchadnezzar gave a message to Ashpenaz, who in turn gave the message to Melzar, who then interacted with Daniel. The Father gave a message to Christ, who in turn gave the message to Gabriel, who then interacted with John.

Прво поглавље Данила представља прво упућивање на поруку првог анђела у књизи коју сачињавају књиге Данила и Откривења. Оно поседује истоветне одлике као и први анђео из четрнаестог поглавља Откривења. Оно потврђује истину која се први пут спомиње у првом стиху Откривења, јер је Навуходоносор дао поруку Асфеназу, који је затим дао поруку Мелзару, који је потом ступио у додир са Данилом. Отац је дао поруку Христу, који је затим дао поруку Гаврилу, који је потом ступио у додир са Јованом.

The message that is conveyed, which is the message that is now being unsealed, identifies the communication process of the Father to His church. The first thing the Father chooses to identify for His church, is the three-step testing process of the three angels. God’s prophetic Word has very carefully detailed the process with several lines of prophecy, and also with the history of the Millerites. These truths are an essential element of the hidden manna that was in the angel’s hand, when he descended on September 11, 2001.

Порука која се преноси, а која је порука што се сада отпечаћује, открива процес саопштавања Оца Његовој цркви. Прво што Отац бира да открије Својој цркви јесте тростепени процес кушања трију анђела. Божја пророчка Реч веома је пажљиво изложила тај процес у неколико пророчких линија, а такође и у историји милерита. Ове истине су суштински елемент сакривене мане која је била у руци анђела када је сишао 11. септембра 2001. године.

It is impossible to participate, and therefore to pass the second test, if you have not passed the first test. This truth was clearly represented in the history of Christ and the Millerites. Daniel chapter two is the second test, by which as Sister White states, “our eternal destiny will be decided.” She further states that it is the test we must “pass, before we are sealed.” That test is now almost finished.

Немогуће је учествовати, а тиме и положити други испит, ако нисте положили први испит. Ова истина је јасно приказана у историји Христа и милерита. Друга глава Данилова јесте други испит, по којем ће, како сестра Вајт каже, „наша вечна судбина бити одлучена“. Она даље каже да је то испит који морамо „положити, пре него што будемо запечаћени“. Тај испит је сада готово завршен.

Daniel chapter two, is about the test of the image of the beast, and it is only fitting that the chapter is about a great image, and that it was only because Daniel had passed the dietary test, and been blessed with “ten times” more “understanding” and “wisdom” that he could recognize that test. As with the warning of the test in the writings of Ellen White, the image test in Daniel chapter two is a test representing life or death consequences.

Друга глава Данила говори о испиту иконе звери, и сасвим је прикладно што је то поглавље о великом лику, и што је само зато што је Данило прошао испит у погледу исхране и био благословен са „десет пута“ већим „разумевањем“ и „мудрошћу“, могао да препозна тај испит. Као и упозорење о том испиту у списима Елен Вајт, испит лика у другој глави Данила јесте испит који представља последице живота или смрти.

> For this cause the king was angry and very furious, and commanded to destroy all the wise men of Babylon. And the decree went forth that the wise men should be slain; and they sought Daniel and his fellows to be slain. Daniel 2:12, 13.

> Зато се цар разгневи и веома разјари, и заповеди да се погубе сви мудраци вавилонски. И изађе заповест да се мудраци побију; и тражише Данила и његове другове да их погубе. Данило 2:12, 13.

There are a few other prophetic issues in Daniel chapter one we need to address, and we will continue with those issues in the next article.

Постоји још неколико пророчких питања у првом поглављу Данила која треба да размотримо, и тим питањима ћемо се наставити бавити у наредном чланку.

> “I saw a company who stood well-guarded and firm, giving no countenance to those who would unsettle the established faith of the body. God looked upon them with approbation. I was shown three steps—the first, second, and third angels’ messages. Said my accompanying angel, ‘Woe to him who shall move a block or stir a pin of these messages. The true understanding of these messages is of vital importance. The destiny of souls hangs upon the manner in which they are received.’ I was again brought down through these messages, and saw how dearly the people of God had purchased their experience. It had been obtained through much suffering and severe conflict. God had led them along step by step, until He had placed them upon a solid, immovable platform. I saw individuals approach the platform and examine the foundation. Some with rejoicing immediately stepped upon it. Others commenced to find fault with the foundation. They wished improvements made, and then the platform would be more perfect, and the people much happier. Some stepped off the platform to examine it and declared it to be laid wrong. But I saw that nearly all stood firm upon the platform and exhorted those who had stepped off to cease their complaints; for God was the Master Builder, and they were fighting against Him. They recounted the wonderful work of God, which had led them to the firm platform, and in union raised their eyes to heaven and with a loud voice glorified God. This affected some of those who had complained and left the platform, and they with humble look again stepped upon it.

> „Видела сам једну скупину која је стајала добро заштићена и чврста, не дајући никакво упориште онима који би хтели да поколебају утврђену веру тела. Бог је на њих гледао с одобравањем. Била су ми показана три корака — прва, друга и трећа анђеоска порука. Мој анђео пратилац рече: ‘Тешко ономе ко би померио један камен или покренуо једну иглу у овим порукама. Право разумевање ових порука од пресудне је важности. Судбина душа зависи од начина на који су оне прихваћене.’ Поново сам била проведена кроз ове поруке и видела колико је скупо народ Божји стекао своје искуство. Оно је било задобијено кроз многа страдања и тешку борбу. Бог их је водио корак по корак, док их није поставио на чврсту, непомичну платформу. Видела сам појединце како прилазе платформи и испитују темељ. Неки су с радошћу одмах ступили на њу. Други су почели да налазе мане темељу. Желели су да се изврше побољшања, па би тада платформа била савршенија, а народ много срећнији. Неки су сишли с платформе да би је испитали и изјавили да је погрешно постављена. Али видела сам да су готово сви чврсто стајали на платформи и опомињали оне који су сишли да престану са својим приговорима; јер је Бог био Главни Неимар, а они су се борили против Њега. Препричавали су дивно Божје дело, које их је довело до чврсте платформе, и сложно подизали своје очи ка небу и громким гласом прослављали Бога. То је утицало на неке од оних који су се жалили и напустили платформу, те су се они, понизна изгледа, поново попели на њу.“

> “I was pointed back to the proclamation of the first advent of Christ. John was sent in the spirit and power of Elijah to prepare the way of Jesus. Those who rejected the testimony of John were not benefited by the teachings of Jesus. Their opposition to the message that foretold His coming placed them where they could not readily receive the strongest evidence that He was the Messiah. Satan led on those who rejected the message of John to go still farther, to reject and crucify Christ. In doing this they placed themselves where they could not receive the blessing on the day of Pentecost, which would have taught them the way into the heavenly sanctuary. The [rending] of the veil of the temple showed that the Jewish sacrifices and ordinances would no longer be received. The great Sacrifice had been offered and had been accepted, and the Holy Spirit which descended on the day of Pentecost carried the minds of the disciples from the earthly sanctuary to the heavenly, where Jesus had entered by His own blood, to shed upon His disciples the benefits of His atonement. But the Jews were left in total darkness. They lost all the light which they might have had upon the plan of salvation, and still trusted in their useless sacrifices and offerings. The heavenly sanctuary had taken the place of the earthly, yet they had no knowledge of the change. Therefore they could not be benefited by the mediation of Christ in the holy place.

> „Био ми је скренут поглед натраг на објављивање првог Христовог доласка. Јован је био послан у духу и сили Илијиној да приправи пут Исусу. Они који су одбацили Јованово сведочанство нису имали користи од Исусовог учења. Њихово противљење поруци која је предсказивала Његов долазак поставило их је у положај у коме нису могли лако да приме најјаче доказе да је Он Месија. Сотона је навео оне који су одбацили Јованову поруку да оду још даље, да одбаце и разапну Христа. Чинећи то, довели су себе у положај у коме нису могли да приме благослов на дан Педесетнице, који би их поучио путу у небеску светињу. Расцеп завесе храма показао је да се јеврејске жртве и уредбе више неће примати. Велика Жртва била је принесена и била је прихваћена, а Свети Дух који је сишао на дан Педесетнице пренео је мисли ученика са земаљске светиње на небеску, у коју је Исус ушао сопственом крвљу, да на своје ученике излије благодати Свога помирења. Али Јевреји су били остављени у потпуној тами. Изгубили су сву светлост коју су могли имати о плану спасења, и још су се уздали у своје бескорисне жртве и приносе. Небеска светиња заузела је место земаљске, али они нису имали никакво знање о тој промени. Стога нису могли имати користи од Христовог посредовања у светињи.“

> “Many look with horror at the course of the Jews in rejecting and crucifying Christ; and as they read the history of His shameful abuse, they think they love Him, and would not have denied Him as did Peter, or crucified Him as did the Jews. But God who reads the hearts of all, has brought to the test that love for Jesus which they professed to feel. All heaven watched with the deepest interest the reception of the first angel’s message. But many who professed to love Jesus, and who shed tears as they read the story of the cross, derided the good news of His coming. Instead of receiving the message with gladness, they declared it to be a delusion. They hated those who loved His appearing and shut them out of the churches. Those who rejected the first message could not be benefited by the second; neither were they benefited by the midnight cry, which was to prepare them to enter with Jesus by faith into the most holy place of the heavenly sanctuary. And by rejecting the two former messages, they have so darkened their understanding that they can see no light in the third angel’s message, which shows the way into the most holy place. I saw that as the Jews crucified Jesus, so the nominal churches had crucified these messages, and therefore they have no knowledge of the way into the most holy, and they cannot be benefited by the intercession of Jesus there. Like the Jews, who offered their useless sacrifices, they offer up their useless prayers to the apartment which Jesus has left; and Satan, pleased with the deception, assumes a religious character, and leads the minds of these professed Christians to himself, working with his power, his signs and lying wonders, to fasten them in his snare.” Early Writings, 258–261.

> „Многи са ужасом гледају на поступак Јевреја у одбацивању и распињању Христа; и док читају историју Његовог срамног злостављања, мисле да Га љубе и да Га не би одрекли као Петар, нити распели као Јевреји. Али Бог, који чита срца свих, ставио је на пробу ту љубав према Исусу за коју су тврдили да је осећају. Цело небо посматрало је с најдубљим занимањем како је примљена вест првог анђела. Али многи који су исповедали да љубе Исуса, и који су проливали сузе док су читали извештај о крсту, исмејали су добру вест о Његовом доласку. Уместо да поруку приме с радошћу, прогласили су је обманом. Мрзели су оне који су волели Његово јављање и искључили су их из цркава. Они који су одбацили прву поруку нису могли имати користи од друге; нити су имали користи од поноћног поклича, који је требало да их припреми да вером уђу с Исусом у Светињу над светињама небеске светиње. И одбацивањем двеју претходних порука толико су помрачили своје разумевање да не могу видети никакву светлост у поруци трећег анђела, која показује пут у Светињу над светињама. Видела сам да су, као што су Јевреји разапели Исуса, тако и називне цркве разапеле ове поруке, и стога немају никакво знање о путу у Светињу над светињама, нити могу имати користи од Исусовог посредовања тамо. Као Јевреји, који су приносили своје бескорисне жртве, они узносе своје бескорисне молитве ка одељењу које је Исус напустио; и Сотона, задовољан том обманом, узима на себе религиозни карактер и умове ових тобожњих хришћана привлачи к себи, делујући својом силом, својим знацима и лажним чудесима, да би их учврстио у својој замци.” Early Writings, 258–261.

Back to Articles