Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Ten

Књига пророка Данила — сто десети број

The Threefold Alliance of Rome: Unveiling the Prophetic Significance of the Trumpets in Revelation

Троструки савез Рима: откривање пророчког значаја труба у Откривењу

Author

Jeff Pippenger

Published

March 1, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Islam of the first and second woes of Revelation chapter nine represented the judgment that was brought upon Rome. William Miller had called the trumpets, “the peculiar judgments” which were brought upon Rome, but Miller could not see Modern Rome, as the threefold alliance which leads the world to Armageddon. Uriah Smith recognized the trumpets represented God’s judgment upon Rome, and that the fifth and sixth trumpets (first and second Woes), were judgments upon the Catholic church.

Ислам првог и другог јаука из девете главе Откривења представљао је суд који је био извршен над Римом. Вилијам Милер је трубе назвао „посебним судовима“ који су били извршени над Римом, али Милер није могао да сагледа Савремени Рим као троструки савез који води свет ка Армагедону. Урија Смит је препознао да трубе представљају Божји суд над Римом, и да су пета и шеста труба (први и други јаук) били судови над Католичком црквом.

> “For an exposition of this trumpet, we shall again draw from the writings of Mr. Keith. This writer truthfully says: ‘There is scarcely so uniform an agreement among interpreters concerning any other part of the Apocalypse as respecting the application of the fifth and sixth trumpets, or the first and second woes, to the Saracens and Turks. It is so obvious that it can scarcely be misunderstood. Instead of a verse or two designating each, the whole of the ninth chapter of the Revelation in equal portions, is occupied with a description of both.

> „За излагање ове трубе, поново ћемо се послужити списима господина Кита. Овај писац с правом каже: ‘Једва да постоји тако једнодушна сагласност међу тумачима у погледу било ког другог дела Апокалипсе као што је у вези са применом пете и шесте трубе, или првог и другог тешкоја, на Сарацене и Турке. То је тако очигледно да се једва може погрешно разумети. Уместо једног или два стиха који означавају сваку од њих, читава девета глава Откривења, у једнаким деловима, посвећена је опису обеју.’

> “‘The Roman empire declined, as it arose, by conquest; but the Saracens and the Turks were the instruments by which a false religion became the scourge of an apostate church; and hence, instead of the fifth and sixth trumpets, like the former, being designated by that name alone, they are called woes.” Uriah Smith, Daniel and Revelation, 495.

> „Римско царство је опадало, као што је и настало, освајањем; али су Сарацени и Турци били оруђа посредством којих је једна лажна религија постала бич отпадничке цркве; и отуда се, уместо да пета и шеста труба, као претходне, буду означене само тим именом, оне називају тешкоћама.” Урија Смит, Daniel and Revelation, 495.

What Miller and Smith did not recognize about the trumpets as God’s judgment upon Rome, was that those judgments were brought about by the enforcement of the worship of the sun. In the year 321, Constantine passed the first Sunday law, and nine years later he moved the capital from the city of Rome, to the city of Constantinople, thus initiating the process of disintegration of the Roman Empire. In Daniel chapter eleven, pagan Rome was to rule supremely for a “time,” which represented the three hundred and sixty years, from the Battle of Actium, in the year 31 BC, unto the year 330, when Constantine divided the kingdom into the West and the East.

Оно што Милер и Смит нису препознали у вези са трубама као Божјим судом над Римом, јесте да су ти судови били изазвани наметањем обожавања сунца. Године 321. Константин је донео први закон о недељи, а девет година касније преместио је престоницу из града Рима у град Константинопољ, чиме је започео процес распадања Римског царства. У једанаестом поглављу Књиге пророка Данила, пагански Рим је требало да влада у врховној мери једно „време“, што је представљало три стотине и шездесет година, од Битке код Акцијума, 31. године пре Христа, па до 330. године, када је Константин поделио царство на Запад и Исток.

> He shall enter peaceably even upon the fattest places of the province; and he shall do that which his fathers have not done, nor his fathers’ fathers; he shall scatter among them the prey, and spoil, and riches: yea, and he shall forecast his devices against the strong holds, even for a time. Daniel 11:24.

> Он ће мирно ући чак и у најплодније крајеве покрајине; и учиниће оно што нису чинили његови оци, нити оци његових отаца; раздељиваће међу њима плен, и грабеж, и богатство; да, и смишљаће своје намере против тврђава, али само за време. Данило 11:24.

During those three hundred and sixty years, the Roman Empire was essentially invincible, but once the capital was moved to the East, the ability to govern such a massive empire was no longer possible. Constantine tried to maintain control by dividing the kingdom between his three sons, but that only furthered the crumbling of the former empire.

Током тих триста шездесет година, Римско царство је у суштини било непобедиво, али када је престоница премештена на Исток, способност да се управља тако огромним царством више није била могућа. Константин је покушао да одржи власт тако што је царство поделио између своја три сина, али је то само још више убрзало распадање некадашњег царства.

When the papacy took the throne of the earth in the year 538, at the third Council of Orleans a Sunday law was passed. Thus, in the year 606, Mohammed began his prophetic ministry, and symbolically represented the trumpet that was to be what the historians identify as a “scourge of an apostate church.” The history of the first and second woes, beginning with the ministry of Mohammed in the year 606, concluded on October 22, 1844, when the seventh trumpet sounded.

Када је папство 538. године преузело престо земље, на Трећем сабору у Орлеану донет је закон о недељи. Тако је 606. године Мухамед отпочео своју пророчку службу и симболично представљао трубу која је требало да буде оно што историчари називају „бичем отпадничке цркве“. Историја првог и другог тешкоћа, која је започела службом Мухамеда 606. године, завршила се 22. октобра 1844. године, када је затрубила седма труба.

> The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded; and there were great voices in heaven, saying, The kingdoms of this world are become the kingdoms of our Lord, and of his Christ; and he shall reign for ever and ever. Revelation 11:14, 15.

> Друго тешко стање прође; и, гле, треће тешко стање долази брзо. И затруби седми анђео; и настају велики гласови на небу, који говоре: Царства овога света постадоше царства Господа нашега и Христа његовога; и цароваће у векове векова. Откривење 11:14, 15.

During the history of the first two Woes, Constantinople, the capital of eastern Rome, was conquered in 1453, and papal Rome in the west was delivered its deadly wound in 1798. The “scourge of an apostate church,” had brought down both civil and religious Rome. The threefold union of Modern Rome is accomplished at the soon-coming Sunday law in the United States.

Током историје прва два Тешка јада, Цариград, престоница источног Рима, био је освојен 1453. године, а папском Риму на западу задата је смртоносна рана 1798. године. „Бич отпадничке цркве“ оборио је и грађански и верски Рим. Троструки савез Модерног Рима остварује се у ускоро долазећем недељном закону у Сједињеним Државама.

> “The Protestants of the United States will be foremost in stretching their hands across the gulf to grasp the hand of Spiritualism; they will reach over the abyss to clasp hands with the Roman power; and under the influence of this threefold union, this country will follow in the steps of Rome in trampling on the rights of conscience.” The Great Controversy, 588.

> „Протестанти Сједињених Држава биће први који ће пружити своје руке преко провалије да прихвате руку спиритизма; пружиће се преко бездана да се рукују са римском влашћу; и под утицајем овог троструког савеза, ова земља ће поћи стопама Рима у гажењу права савести.“ Велика борба, 588.

At that time, Islam of the third Woe will accomplish God’s judgment against Modern Rome for its enforcement of Sunday worship, as He did with pagan Rome, and papal Rome. With pagan Rome He employed the first four trumpets to bring an end to Roman rulership in the capital of western Rome by the year 476, for after the year 476, no ruler of the city was of Roman lineage. By 1453 the fifth trumpet of Islam brought Roman rulership of eastern Rome to an end. By 1798, papal rulership of the former tenfold division of the nations of Europe was brought to an end in the history of the sixth trumpet of Islam. The demise of the civil kingdom of Rome, both west and east, and the religious kingdom of Rome was brought about following the enforcement of the pagan worship of the sun.

У то време, ислам трећег Тешко ће извршити Божји суд над Модерним Римом због наметања недељног богослужења, као што је Он учинио са паганским Римом и папским Римом. Над паганским Римом употребио је прве четири трубе да оконча римску владавину у престоници западног Рима до 476. године, јер после 476. године ниједан владар града није био римског порекла. До 1453. године, пета труба ислама окончала је римску владавину над источним Римом. До 1798. године, папска владавина над некадашњом десетоструком поделом народа Европе била је приведена крају у историји шесте трубе ислама. Пропаст грађанског царства Рима, и западног и источног, као и верског царства Рима, наступила је након наметања паганског обожавања сунца.

> “The people of the United States have been a favored people; but when they restrict religious liberty, surrender Protestantism, and give countenance to popery, the measure of their guilt will be full, and ‘national apostasy’ will be registered in the books of heaven. The result of this apostasy will be national ruin.” Review and Herald, May 2, 1893.

> „Народ Сједињених Држава био је народ коме је указана нарочита наклоност; али када буде ограничио верску слободу, одрекао се протестантизма и дао подршку папству, мера његове кривице биће пуна, а ‘национално отпадништво’ биће забележено у небеским књигама. Резултат овог отпадништва биће национална пропаст.“ Review and Herald, May 2, 1893.

The triple application of prophecy establishes the characteristic of the final fulfillment of the prophecy based upon the characteristics of the first two fulfillments. On September 11, 2001 the third Woe arrived in history. It had initially arrived on October 22, 1844, for the third Woe is the seventh trumpet, and that trumpet began to sound at that time. But as with ancient Israel, modern Israel chose rebellion and brought about a period of wandering in the wilderness instead of finishing the work. The sealing time of the third angel was therefore delayed, until it began again on September 11, 2001.

Трострука примена пророчанства утврђује обележје коначног испуњења пророчанства на основу обележја прва два испуњења. Дана 11. септембра 2001. треће Тешко дошло је у историју. Оно је првобитно дошло 22. октобра 1844, јер треће Тешко јесте седма труба, а та труба је тада почела да се оглашава. Али, као и стари Израиљ, савремени Израиљ је изабрао побуну и тиме проузроковао раздобље лутања по пустињи уместо да доврши дело. Време запечаћења трећег анђела стога је било одложено, све док није поново отпочело 11. септембра 2001.

> “For forty years did unbelief, murmuring, and rebellion shut out ancient Israel from the land of Canaan. The same sins have delayed the entrance of modern Israel into the heavenly Canaan. In neither case were the promises of God at fault. It is the unbelief, the worldliness, unconsecration, and strife among the Lord’s professed people that have kept us in this world of sin and sorrow so many years.” Selected Messages, book 2, 69.

> „Четрдесет година су неверовање, гунђање и побуна држали древни Израиљ изван хананске земље. Исти греси су одложили улазак савременог Израиља у небески Ханан. Ни у једном ни у другом случају обећања Божја нису била крива. Неверовање, световност, непосвећеност и раздор међу онима који исповедају да су Господњи народ јесу оно што нас је толике године задржало у овом свету греха и жалости.” Selected Messages, књ. 2, 69.

God does not change, and He judges according to the available light. Modern Israel had more available light than ancient Israel, and we are informed “the same sins have delayed the entrance of modern Israel into the heavenly Canaan.” If modern Israel was only held accountable to the light which ancient Israel was held accountable to, it would have been enough, but they had more light. Therefore, if it was the “same sins” that caused “ancient Israel” to wander in the wilderness for “forty years,” then not only was modern Israel banished to the “wilderness” in the rebellion of 1863, but they were just as certainly destined to die there. Their “sins” have delayed the work of the third angel until now.

Бог се не мења и суди према расположивој светлости. Савремени Израиљ је имао више расположиве светлости него древни Израиљ, и обавештени смо да су „исти греси одложили улазак савременог Израиља у небески Ханан“. Да је савремени Израиљ био сматран одговорним само за ону светлост за коју је древни Израиљ сматран одговорним, и то би било довољно, али они су имали више светлости. Стога, ако су „исти греси“ били узрок да „древни Израиљ“ лута по пустињи „четрдесет година“, онда не само да је савремени Израиљ био прогнан у „пустињу“ у побуни 1863. године, него им је исто тако извесно било одређено да тамо умру. Њихови „греси“ су до сада одложили дело трећег анђела.

> “Said the angel, ‘The third angel is binding, or sealing, them in bundles for the heavenly garner.’ This little company looked careworn, as if they had passed through severe trials and conflicts. And it appeared as if the sun had just risen from behind a cloud and shone upon their countenances, causing them to look triumphant, as if their victories were nearly won.” Early Writings, 88.

> „Рече анђео: ‘Трећи анђео их везује, или запечаћује, у снопове за небеску житницу.’ Ова мала дружина изгледала је измучено, као да је прошла кроз тешка искушења и сукобе. И изгледало је као да је сунце управо изашло иза облака и обасјало њихова лица, чинећи да изгледају победоносно, као да су њихове победе биле готово извојеване.“ Early Writings, 88.

The same sins that banished ancient Israel to die in the wilderness have delayed the work of the third angel who arrived on October 22, 1844.

Исти греси који су древни Израиљ отерали да умре у пустињи одложили су дело трећег анђела који је дошао 22. октобра 1844. године.

> “After Jesus opened the door of the most holy, the light of the Sabbath was seen, and the people of God were tested, as the children of Israel were tested anciently, to see if they would keep God’s law. I saw the third angel pointing upward, showing the disappointed ones the way to the holiest of the heavenly sanctuary. As they by faith enter the most holy, they find Jesus, and hope and joy spring up anew. I saw them looking back, reviewing the past, from the proclamation of the second advent of Jesus, down through their experience to the passing of the time in 1844. They see their disappointment explained, and joy and certainty again animate them. The third angel has lighted up the past, the present, and the future, and they know that God has indeed led them by His mysterious providence.” Early Writings, 254.

> „Пошто је Исус отворио врата Светиње над светињама, видело се светло суботе, и Божји народ био је кушан, као што су у древно доба била кушана деца Израиљева, да би се видело хоће ли држати Божји закон. Видела сам трећег анђела како показује навише, показујући разочаранима пут ка Светињи над светињама небеске светиње. Када вером уђу у Светињу над светињама, они налазе Исуса, и нада и радост поново избијају. Видела сам их како гледају уназад, преиспитујући прошлост, од објављивања другог Христовог доласка, кроз своје искуство, све до проласка времена 1844. године. Они виде да је њихово разочарање објашњено, и радост и извесност поново их оживљавају. Трећи анђео је обасјао прошлост, садашњост и будућност, и они знају да их је Бог заиста водио Својим тајанственим промислом.“ Рани списи, 254.

The third angel is the sealing angel, and he arrived on October 22, 1844, but his work was delayed by the same sins that caused ancient Israel to die in the wilderness. The delay caused by the rebellion of 1863, was a delaying of the work of the third angel, and therefore the sealing has been hindered and delayed for over one hundred years.

Трећи анђео је анђео запечаћења, и он је дошао 22. октобра 1844. године, али је његов рад био одложен због истих греха који су проузроковали да древни Израиљ умре у пустињи. Одлагање изазвано побуном из 1863. године било је одлагање дела трећег анђела, и стога је запечаћење било ометано и одлагано више од сто година.

> “[Numbers 32:6–15, quoted.] The Lord God is a jealous God, yet He bears long with the sins and transgressions of His people in this generation. If the people of God had walked in His counsel, the work of God would have advanced, the messages of truth would have been borne to all people that dwell on the face of the whole earth. Had the people of God believed Him and been doers of His word, had they kept His commandments, the angel would not have come flying through heaven with the message to the four angels that were to let loose the winds that they should blow upon the earth crying, Hold, hold the four winds that they blow not upon the earth until I have sealed the servants of God in their foreheads. But because the people are disobedient, unthankful, unholy, as were ancient Israel, time is prolonged that all may hear the last message of mercy proclaimed with a loud voice. The Lord’s work has been hindered, the sealing time delayed. Many have not heard the truth. But the Lord will give them a chance to hear and be converted, and the great work of God will go forward.” Manuscript Releases, volume 15, 292.

> „[Бројеви 32:6–15, наведено.] Господ Бог је Бог ревнитељ, па ипак дуго подноси грехе и преступе Свога народа у овом нараштају. Да је Божји народ ходио по Његовом савету, дело Божје би узнапредовало, поруке истине биле би однесене свим људима који пребивају по лицу целе земље. Да је Божји народ веровао Њему и био извршилац Његове речи, да је држао Његове заповести, анђео не би дошао летећи посред неба с поруком четворици анђела који су требало да пусте ветрове да дувају на земљу, вичући: Задржите, задржите четири ветра да не дувају на земљу док не запечатим слуге Бога нашега на челима њиховим. Али зато што је народ непослушан, неблагодаран, несвет, као што беше древни Израиљ, време се продужава да би сви чули последњу поруку милости објављену силним гласом. Дело Господње било је ометено, време печаћења одложено. Многи нису чули истину. Али Господ ће им дати прилику да чују и да се обрате, и велико дело Божје поћи ће напред.” Manuscript Releases, volume 15, 292.

On September 11, 2001 the third angel arrived again, and the sealing time which had been delayed since the rebellion of 1863, began again. It was the arrival of Islam of the third Woe, which is also the seventh trumpet that marks the beginning of the sealing time. The sealing time began with the arrival of the third angel on October 22, 1844, when the seventh trumpet began to sound, but that trumpet was hindered and delayed.

Дана 11. септембра 2001. године, трећи анђео је поново дошао, и време запечаћења, које је било одложено још од побуне 1863. године, поново је отпочело. То је био долазак ислама трећег Тешко, који је уједно и седма труба што означава почетак времена запечаћења. Време запечаћења започело је доласком трећег анђела 22. октобра 1844. године, када је седма труба почела да труби, али је та труба била ометена и одложена.

> And the angel which I saw stand upon the sea and upon the earth lifted up his hand to heaven, And sware by him that liveth for ever and ever, who created heaven, and the things that therein are, and the earth, and the things that therein are, and the sea, and the things which are therein, that there should be time no longer: But in the days of the voice of the seventh angel, when he shall begin to sound, the mystery of God should be finished, as he hath declared to his servants the prophets. Revelation 10:5–7.

> И анђео кога видех где стоји на мору и на земљи подиже руку своју ка небу, и закле се Ониме који живи у векове векова, који створи небо и оно што је на њему, и земљу и оно што је на њој, и море и оно што је у њему, да времена више неће бити; него ће се у дане гласа седмога анђела, када стане трубити, свршити тајна Божја, као што објави својим слугама пророцима. Откривење 10:5–7.

The “voice” of the seventh angel, is the voice of the angel of Revelation chapter eighteen, which descended when the great buildings of New York City were thrown down.

„Глас“ седмог анђела јесте глас анђела из осамнаесте главе Откривења, који је сишао када су велике грађевине Њујорка биле оборене.

> And after these things I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. For all nations have drunk of the wine of the wrath of her fornication, and the kings of the earth have committed fornication with her, and the merchants of the earth are waxed rich through the abundance of her delicacies. Revelation 18:1–3.

> И после овога видех другога анђела где силази с неба, који имаше велику власт; и земља се осветли од славе његове. И повика снажно силним гласом говорећи: Паде, паде Вавилон велики, и постаде пребивалиште демона и станица свакога нечистога духа, и кавез сваке нечисте и мрске птице. Јер сви народи пили су вино гнева блуда њезина, и цареви земаљски чинили су блуд с њом, и трговци земаљски обогатили су се од изобиља раскоши њезине. Откривење 18:1–3.

The “voice” of the mighty angel who descends, commands the angels to hold the four winds, that are represented as an “angry horse” seeking to break loose and bring death and destruction in its path.

„Глас“ моћног анђела који силази заповеда анђелима да задрже четири ветра, који су представљени као „разјарен коњ“ што настоји да се отргне и на свом путу донесе смрт и разарање.

> “The angels of God do His bidding, holding back the winds of the earth, that the winds should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree, until the servants of God should be sealed in their foreheads. The mighty angel is seen ascending from the east (or sunrising). This mightiest of angels has in his hand the seal of the living God, or of Him who alone can give life, who can inscribe upon the foreheads the mark or inscription, to whom shall be granted immortality, eternal life. It is the voice of this highest angel that had authority to command the four angels to keep in check the four winds until this work was performed, and until he should give the summons to let them loose.” Testimonies to Ministers, 445.

> „Анђели Божји извршавају Његову вољу, задржавајући ветрове земаљске, да ветрови не дувају ни на земљу, ни на море, ни на иједно дрво, док слуге Божје не буду запечаћене на својим челима. Моћни анђео се види како узлази са истока (или изласка сунца). Овај најмоћнији од анђела има у својој руци печат живога Бога, или Онога који једини може дати живот, који може на челима урезати знак или натпис онима којима ће бити дарована бесмртност, вечни живот. Глас овог најузвишенијег анђела имао је власт да заповеди четворици анђела да задржавају четири ветра док се ово дело не изврши, и док он не да позив да их пусте.“ Testimonies to Ministers, 445.

The angel who commands the four angels to hold the winds, is the angel of Revelation chapter eighteen who lightens the earth with His glory, and his “strong voice” is the voice of the seventh angel.

Анђео који заповеда четворици анђела да задрже ветрове јесте анђео из осамнаесте главе Откривења, који обасјава земљу својом славом, а његов „силан глас“ јесте глас седмог анђела.

> “And what a representation is given in Revelation 7 for our consideration and comfort and encouragement! The four angels are commissioned to do a work upon the earth. But One who purchased the world by giving Himself for its ransom has a chosen few. Who? Those who are keeping all of the commandments of God and have the faith of Jesus.

> „И каква је слика дата у Откривењу 7 за наше разматрање, утеху и охрабрење! Четворица анђела добијају налог да изврше једно дело на земљи. Али Онај који је откупио свет давши Себе као откуп за њега има неколицину изабраних. Ко су они? Они који држе све Божје заповести и имају Исусову веру.

> “John’s attention was called to another scene: ‘And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God’ (Revelation 7:2). Who is this? The Angel of the covenant. He comes from the sunrising. He is the Dayspring from on high. He is the Light of the world. ‘In Him was life; and the life was the light of men’ (John 1:4). This is the One Isaiah describes: ‘Unto us a Child is born, unto us a Son is given: and the government shall be upon His shoulder; and His name shall be called Wonderful, Counselor, The mighty God, The everlasting Father, The Prince of Peace’ (Isaiah 9:6). He cried, as One who had superiority over the hosts of angels in heaven ‘to whom it was given to hurt the earth, and the sea, saying, “hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads” (Revelation 7:2, 3).

> Јованова пажња била је усмерена на други призор: „И видех другога анђела где узлази од истока сунчанога, који имаше печат Бога живога“ (Откривење 7:2). Ко је ово? Анђео завета. Он долази од изласка сунца. Он је Исток с висине. Он је Светлост свету. „У Њему беше живот, и живот беше видело људима“ (Јован 1:4). То је Онај кога Исаија описује: „Јер нам се роди дете, син нам се даде, којему је власт на рамену, и име ће му бити: дивни, саветник, Бог силни, отац вечни, кнез мирни“ (Исаија 9:6). Он повика, као Онај који је имао врховну власт над четама анђелским на небу, „којима беше дано да кваре земљу и море“, говорећи: „Не кварите ни земље, ни мора, ни дрвета, докле запечатимо слуге Бога нашега на челима њиховим“ (Откривење 7:2, 3).

> “Here is the divine and human united. The command is given to the four angels to hold in check the four winds until they receive His summons. Read the entire chapter. The cry, ‘Hurt not,’ is uttered by the Restorer, the Redeemer.

> „Овде су божанско и људско сједињени. Четворици анђела дата је заповест да задрже четири ветра док не приме Његов позив. Прочитајте цело поглавље. Повик: ‘Не чините штете,’ изговара Обновитељ, Искупитељ.

> “Judgment and wrath were to be repressed only for a little space until a certain work was done. The message, the last message of warning and mercy, has been retarded in doing its work by the selfish love of money, the selfish love of ease, and the unfitness of man to do a work that needs to be done. The angel that is to lighten the earth with His glory has waited for human instrumentalities through whom the light of heaven could shine, and they thus cooperate to give, in its sacred, solemn importance, the message which is to decide the destiny of the world.” Manuscript Releases, volume 15, 222.

> „Sud i gnev trebalo je da budu obuzdani samo za kratko vreme, dok se ne izvrši izvestan posao. Vest, poslednja vest opomene i milosti, bila je zadržavana u izvršenju svoga dela sebičnom ljubavlju prema novcu, sebičnom ljubavlju prema lagodnosti i nesposobnošću čoveka da obavi delo koje treba da bude učinjeno. Anđeo koji treba da obasja zemlju svojom slavom čekao je na ljudska oruđa preko kojih bi mogla zasijati svetlost neba, i ona tako sarađuju da, u njenoj svetoj, svečanoj važnosti, daju vest koja treba da odluči sudbinu sveta.“ Manuscript Releases, volume 15, 222.

The third angel, who is Christ, is also the sealing angel who arrived on October 22, 1844, but due to the disobedience of God’s people, His work of sealing the one hundred and forty-four thousand has been delayed until September 11, 2001. Then Islam of the third Woe, brought down the great buildings of New York, and the sealing process began. At that point the nations became “angry, yet held in check”. The first voice of Revelation chapter eighteen, is the voice that commands the four angels to hold, while God’s people are sealed.

Трећи анђео, који је Христос, уједно је и анђео запечаћења који је дошао 22. октобра 1844. године, али је, услед непослушности Божјег народа, Његово дело запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде било одложено све до 11. септембра 2001. године. Тада је ислам трећег Тешко, оборио велике зграде Њујорка, и процес запечаћења је отпочео. У том тренутку народи су постали „гневни, али задржани под контролом“. Први глас из осамнаесте главе Откривења јесте глас који заповеда четворици анђела да задрже, док Божји народ не буде запечаћен.

Jesus always illustrates the ending with the beginning, and on February 26, 1993, Islam of the third Woe detonated a truck bomb in the underground parking garage of the North Tower of the World Trade Center. The explosion resulted in significant damage to the building, killing six people and injuring over a thousand others. While the attack did not bring down the towers, it was a significant act of terrorism on U.S. soil and foreshadowed the events of September 11, 2001.

Исус увек приказује свршетак почетком, и 26. фебруара 1993. године, ислам трећег Тешко детонирао је камион-бомбу у подземној гаражи Северне куле Светског трговинског центра. Експлозија је проузроковала значајна оштећења на згради, усмртивши шест особа и ранивши више од хиљаду других. Иако напад није срушио куле, био је то значајан чин тероризма на тлу Сједињених Америчких Држава и предзнак догађаја од 11. септембра 2001. године.

The sealing time began on September 11, 2001, but it included a forewarning eight years before. The Islamic attack on Israel on October 7, 2023 is a forewarning of the ending of the sealing time. The prophetic characteristics of the third Woe have been established with the prophetic characteristics of the first two Woes. In the opening verses of chapter nine of Revelation the sealing of the one hundred and forty-four thousand is illustrated.

Време запечаћења отпочело је 11. септембра 2001. године, али је укључивало предзнак осам година раније. Исламски напад на Израел 7. октобра 2023. године представља предзнак окончања времена запечаћења. Пророчке одлике трећег Тешкоја утврђене су пророчким одликама прва два Тешкоја. У уводним стиховима девете главе Откривења приказано је запечаћење сто четрдесет и четири хиљаде.

We will consider that subject in the next article.

Тај предмет размотрићемо у следећем чланку.

> “If such scenes as this are to come, such tremendous judgments on a guilty world, where will be the refuge for God’s people? How will they be sheltered until the indignation be overpast? John sees the elements of nature—earthquake, tempest, and political strife—represented as being held by four angels. These winds are under control until God gives the word to let them go. There is the safety of God’s church. The angels of God do His bidding, holding back the winds of the earth, that the winds should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree, until the servants of God should be sealed in their foreheads. The mighty angel is seen ascending from the east (or sunrising). This mightiest of angels has in his hand the seal of the living God, or of Him who alone can give life, who can inscribe upon the foreheads the mark or inscription, to whom shall be granted immortality, eternal life. It is the voice of this highest angel that had authority to command the four angels to keep in check the four winds until this work was performed, and until he should give the summons to let them loose.

> „Ако такви призори као што је овај треба да дођу, тако страшни судови над кривим светом, где ће бити уточиште за Божји народ? Како ће он бити заштићен док гнев не прође? Јован види стихије природе — земљотрес, буру и политички сукоб — представљене као да их задржавају четири анђела. Ти ветрови су под надзором све док Бог не да реч да буду пуштени. У томе је сигурност Божје цркве. Анђели Божји извршавају Његову вољу, задржавајући ветрове земље, да ветрови не дувају ни на земљу, ни на море, ни на иједно дрво, док се слуге Божје не запечате на својим челима. Видљив је моћни анђео како узлази са истока (или од изласка сунца). Тај најмоћнији од анђела има у својој руци печат живога Бога, или Онога који једини може дати живот, који може на челима уписати знак или натпис, онима којима ће бити дарована бесмртност, вечни живот. То је глас овог најузвишенијег анђела који је имао власт да заповеди четворици анђела да задржавају четири ветра док се ово дело не изврши, и док он не да позив да их пусте.“

> “Those that overcome the world, the flesh, and the devil, will be the favored ones who shall receive the seal of the living God. Those whose hands are not clean, whose hearts are not pure, will not have the seal of the living God. Those who are planning sin and acting it will be passed by. Only those who, in their attitude before God, are filling the position of those who are repenting and confessing their sins in the great anti-typical Day of Atonement, will be recognized and marked as worthy of God’s protection. The names of those who are steadfastly looking and waiting and watching for the appearing of their Saviour—more earnestly and wishfully than they who wait for the morning—will be numbered with those who are sealed. Those who, while having all the light of truth flashing upon their souls, should have works corresponding to their avowed faith, but are allured by sin, setting up idols in their hearts, corrupting their souls before God, and polluting those who unite with them in sin, will have their names blotted out of the book of life, and be left in midnight darkness, having no oil in their vessels with their lamps. ‘Unto you that fear My name shall the Sun of Righteousness arise with healing in His wings.’

> „Они који надвладају свет, тело и ђавола, биће повлашћени који ће примити печат живога Бога. Они чије руке нису чисте, чија срца нису чиста, неће имати печат живога Бога. Они који смишљају грех и чине га биће заобиђени. Само они који, у свом ставу пред Богом, заузимају положај оних који се кају и исповедају своје грехе у великом антитипском Дану помирења, биће признати и означени као достојни Божје заштите. Имена оних који постојано гледају, чекају и бдију очекујући појављење свога Спаситеља — ревносније и жудније него они који чекају јутро — биће убројана међу оне који су запечаћени. Они који, иако им сва светлост истине обасјава душе, треба да имају дела која одговарају њиховој исповеданој вери, али су заведени грехом, подижу идоле у својим срцима, кваре своје душе пред Богом и оскврњују оне који им се у греху придружују, имаће своја имена избрисана из књиге живота и биће остављени у поноћној тами, немајући уља у својим судовима са својим жишцима. ‘А вама који се бојите имена Мога грануће Сунце правде, и здравље ће бити на зрацима Његовим.’”

> “This sealing of the servants of God is the same that was shown to Ezekiel in vision. John also had been a witness of this most startling revelation. He saw the sea and the waves roaring, and men’s hearts failing them for fear. He beheld the earth moved, and the mountains carried into the midst of the sea (which is literally taking place), the water thereof roaring and troubled, and the mountains shaking with the swelling thereof. He was shown plagues, pestilence, famine, and death performing their terrible mission.” Testimonies to Ministers, 445.

> „Ово запечаћење слугу Божјих исто је оно које је било показано Језекиљу у виђењу. Јован је такође био сведок овог најзапањујућег откривења. Видео је море и таласе где хује, и људска срца како клону од страха. Посматрао је земљу потресену, и горе ношене усред мора (што се дословно збива), воду његову како хуји и узнемирује се, и горе како се тресу од његовог надимања. Биле су му показане пошасти, помор, глад и смрт како извршавају своју страшну мисију.“ Testimonies to Ministers, 445.

Back to Articles