Article

# The Book of Daniel - Number Eighteen

Књига пророка Данила — број осамнаест

The Hour

Час

Author

Jeff Pippenger

Published

December 13, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Inspiration is clear that chapter three of Daniel, represents the Sunday law in the United States. In Isaiah chapter twenty-three, the whore of Tyre, who commits fornication with the kings of the earth, is the whore of Revelation that commits fornication with the kings of the earth. In Revelation seventeen, that whore has Babylon the Great written on her forehead.

Надахнуће јасно показује да треће поглавље Данила представља закон о недељи у Сједињеним Државама. У двадесет трећем поглављу Исаије, тирска блудница, која чини блуд с царевима земаљским, јесте блудница из Откривења која чини блуд с царевима земаљским. У седамнаестом поглављу Откривења, на челу те блуднице написано је: Вавилон велики.

> And the woman was arrayed in purple and scarlet colour, and decked with gold and precious stones and pearls, having a golden cup in her hand full of abominations and filthiness of her fornication: And upon her forehead was a name written, MYSTERY, BABYLON THE GREAT, THE MOTHER OF HARLOTS AND ABOMINATIONS OF THE EARTH. Revelation 17:4, 5.

> И жена беше одевена у порфиру и скерлет, и украшена златом и драгим камењем и бисерима, држећи у својој руци златну чашу пуну гадости и нечистоте свога блуда; а на њеном челу беше написано име: ТАЈНА, ВАВИЛОН ВЕЛИКИ, МАТИ БЛУДНИЦАМА И ГАДОСТИМА ЗЕМАЉСКИМ. Откривење 17:4, 5.

Before 1950, English dictionaries correctly identified the woman represented in these two verses, as the Roman Catholic church. The whole world knew after the Dark Ages of Catholic persecutions that were accomplished from 538 through 1798; that the Roman church was the whore who commits fornication with the kings of the earth. The Declaration of Independence was designed as a rejection of the rule of Catholicism and also the rule of the earthly kings that had formed unholy relationships with the whore. Isaiah chapter twenty-three, identifies that the whore would be forgotten. You would never find the definition of the whore of Revelation seventeen as the Catholic church in any modern search engines, for God’s Word never fails, and God’s Word states that she would be forgotten.

Пре 1950. године, енглески речници су исправно поистовећивали жену представљену у ова два стиха са Римокатоличком црквом. Читав свет је, после мрачног доба католичких прогона који су се одигравали од 538. до 1798. године, знао да је Римска црква блудница која чини блуд са царевима земаљским. Декларација о независности била је замишљена као одбацивање владавине католицизма, а такође и владавине земаљских царева који су успоставили несвете односе са блудницом. Двадесет трећа глава Исаије показује да ће блудница бити заборављена. Никада не бисте пронашли у савременим претраживачима дефиницију блуднице из Откривења седамнаесте главе као Католичке цркве, јер Реч Божја никада не подбацује, а Реч Божја каже да ће она бити заборављена.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. And her merchandise and her hire shall be holiness to the Lord: it shall not be treasured nor laid up; for her merchandise shall be for them that dwell before the Lord, to eat sufficiently, and for durable clothing. Isaiah 23:15–18.

> И догодиће се у онај дан да ће Тир бити заборављен седамдесет година, према данима једнога цара; а по истеку седамдесет година Тир ће певати као блудница. Узми харфу, обилази град, ти блуднице која си била заборављена; засвирај милозвучно, певај многе песме, да би те се сетили. И догодиће се по истеку седамдесет година да ће Господ походити Тир, и он ће се вратити својој заради, и блудничиће са свим царствима света по лицу земље. И његова трговина и његова зарада биће светиња Господу: неће се чувати нити складиштити; јер ће његова трговина бити за оне који обитавају пред Господом, да једу довољно и за трајну одећу. Исаија 23:15–18.

God’s Word never fails, and since 1798, the whore has been forgotten, but in the last days she will be remembered. She is remembered when God’s seventh-day Sabbath is attacked, and it is the one commandment of the Ten Commandments, that was always to be remembered. She is remembered when she takes her harp, travels around the city and makes sweet melodies and many songs. She sings her songs at the end of seventy years, that are the days of one king. A king, according to Daniel chapter two, is a kingdom.

Божја Реч никада не изневерава, и од 1798. године блудница је била заборављена, али ће у последњим данима бити упамћена. Она бива упамћена када је Божја субота седмога дана нападнута, а управо је то једна заповест од Десет заповести која је одувек требало да буде упамћена. Она бива упамћена када узима своју харфу, обилази град и ствара милозвучне мелодије и многе песме. Она пева своје песме на крају седамдесет година, које су дани једнога цара. Цар, према другој глави Данила, означава царство.

> And wheresoever the children of men dwell, the beasts of the field and the fowls of the heaven hath he given into thine hand, and hath made thee ruler over them all. Thou art this head of gold. Daniel 2:38.

> И где год живе синови човечији, звери пољске и птице небеске дао је у твоју руку, и поставио те господарем над свима њима. Ти си та глава од злата. Данило 2:38.

A “head,” or a “king” are both symbols of a kingdom. The kingdom that is represented by the “days of one king,” is the United States. The United States began its prophetic rule as the earth beast when the deadly wound was delivered to the whore of Babylon in 1798. It continues as the sixth kingdom of Bible prophecy until the Sunday law. The literal kingdom of Bible prophecy that actually ruled for seventy years was Babylon.

„Глава“, или „цар“, обоје су симболи царства. Царство које је представљено „данима једнога цара“ јесу Сједињене Државе. Сједињене Државе отпочеле су своју пророчку владавину као звер из земље када је 1798. године смртоносна рана била нанета блудници Вавилонској. Оне се настављају као шесто царство библијског пророштва све до недељног закона. Дословно царство библијског пророштва које је заиста владало седамдесет година било је Вавилон.

> Behold, I will send and take all the families of the north, saith the Lord, and Nebuchadnezzar the king of Babylon, my servant, and will bring them against this land, and against the inhabitants thereof, and against all these nations round about, and will utterly destroy them, and make them an astonishment, and an hissing, and perpetual desolations. Moreover I will take from them the voice of mirth, and the voice of gladness, the voice of the bridegroom, and the voice of the bride, the sound of the millstones, and the light of the candle. And this whole land shall be a desolation, and an astonishment; and these nations shall serve the king of Babylon seventy years. And it shall come to pass, when seventy years are accomplished, that I will punish the king of Babylon, and that nation, saith the Lord, for their iniquity, and the land of the Chaldeans, and will make it perpetual desolations. Jeremiah 25:9–12.

> Ево, послаћу и узећу све породице са севера, говори Господ, и Навуходоносора, цара вавилонског, слугу својега, и довешћу их на ову земљу и на становнике њезине, и на све ове народе унаоколо; и сасвим ћу их затрти, и учинити их ужасом и подсмехом и пустошима вечним. И узећу од њих глас весеља и глас радости, глас жеников и глас невестин, хук жрвања и светлост светиљке. И сва ће ова земља бити пустош и ужас; и ови ће народи служити цару вавилонском седамдесет година. А кад се наврши седамдесет година, походићу цара вавилонског и онај народ, говори Господ, за безакоње њихово, и земљу халдејску, и учинићу је пустошима вечним. Јеремија 25:9–12.

Literal Babylon ruled for seventy years, typifying the kingdom in the last days which will reign for seventy symbolic years. Nebuchadnezzar, the king of Babylon, attacked Judah three times. The first attack was against Jehoiakim, and the seventy years of Jeremiah’s prophecy then began. It ended with the death of Belshazzar, when God punished “the king of Babylon,” as he had punished king Jehoiakim in the beginning of the seventy years. The prophetic kingdom that is represented as “days of one king” (one kingdom) as “seventy years” was Babylon, and the kingdom of Bible prophecy that rules for the seventy symbolic years during the time when the whore of Tyre is forgotten, is the earth beast of Revelation thirteen. The transition from the fifth to sixth kingdom of Bible prophecy in 1798, is part of the truth that John is illustrating in Revelation chapter thirteen.

Doslovni Vavilon vladao je sedamdeset godina, predstavljajući carstvo poslednjih dana koje će vladati sedamdeset simboličkih godina. Navuhodonosor, car Vavilona, napao je Judu tri puta. Prvi napad bio je na Joakima, i tada je započelo sedamdeset godina Jeremijinog proročanstva. Ono se završilo smrću Valtasara, kada je Bog kaznio „cara vavilonskog“, kao što je na početku sedamdeset godina kaznio cara Joakima. Proročko carstvo koje je predstavljeno kao „dani jednoga cara“ (jedno carstvo), kao „sedamdeset godina“, bilo je Vavilon, a carstvo biblijskog proročanstva koje vlada tokom sedamdeset simboličkih godina za vreme kada je tirska bludnica zaboravljena, jeste zver iz zemlje iz Otkrivenja trinaeste glave. Prelaz sa petog na šesto carstvo biblijskog proročanstva 1798. godine deo je istine koju Jovan prikazuje u trinaestoj glavi Otkrivenja.

> And I stood upon the sand of the sea, and saw a beast rise up out of the sea, having seven heads and ten horns, and upon his horns ten crowns, and upon his heads the name of blasphemy. . . . And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:1, 11.

> И стадох на песку морском, и видех звер како излази из мора, који имаше седам глава и десет рогова, и на роговима његовим десет круна, и на главама његовим име хуле.... И видех другога звера где излази из земље; и имаше два рога као јагње, и говораше као аждаја. Откривење 13:1, 11.

The seashore which John stood upon in Revelation chapter thirteen, represents 1798.

Обала мора на којој је Јован стајао у тринаестој глави Откривења представља 1798. годину.

> “At the time when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, is represented by a beast with lamblike horns. The beasts preceding it had risen from the sea; but this came up out of the earth, representing the peaceful rise of the nation which it symbolized—the United States.” Signs of the Times, February 8, 1910.

> „У време када је папство, лишено своје снаге, било принуђено да одустане од прогонства, Јован је видео како се појављује нова сила да понови глас аждаје и настави исто сурово и богохулно дело. Ова сила, последња која ће заратити против цркве и закона Божјег, представљена је зверју са јагњећим роговима. Звери које су јој претходиле изашле су из мора; али ова је изашла из земље, представљајући миран успон народа који је симболизовала — Сједињене Државе.“ Signs of the Times, February 8, 1910.

The beast from the sea was divided by the sand of the sea from the beast of the earth. The fifth kingdom of Bible prophecy in 1798 (the seashore), represented past history, and the sixth kingdom was future history. The Millerites did not see this truth. William Miller was given insight into the dragon power of paganism and its relationship with the following kingdom represented as the beast of Catholicism. Revelation thirteen, opens up the story of the false prophet, that is the third of the three powers which lead the world to Armageddon. The story begins on the seashore of 1798.

Звер из мора био је песком морским раздвојен од звери из земље. Пето царство библијског пророштва 1798. године (морска обала) представљало је прошлост историје, а шесто царство било је будућност историје. Милерити нису увидели ову истину. Вилијам Милер добио је увид у змајску силу паганизма и њен однос према наредном царству, представљеном као звер католицизма. Тринаесто поглавље Откривења отвара причу о лажном пророку, то јест о трећој од три силе које воде свет ка Армагедону. Та прича почиње на морској обали 1798. године.

The United States begins its history with the symbolism of the lamb, but ends its history speaking as a dragon. The history of the symbolic seventy years of the reign of the earth beast is represented in one verse, in chapter thirteen of Revelation, for the verse identifies both the beginning and ending of the earth beast in the same sentence.

Сједињене Државе започињу своју историју са симболиком јагњета, али окончавају своју историју говорећи као аждаја. Историја симболичних седамдесет година владавине звери из земље представљена је у једном стиху, у тринаестом поглављу Откривења, јер тај стих у истој реченици указује и на почетак и на завршетак звери из земље.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:11.

> И видех другу звер како излази из земље; и имаше два рога као у јагњета, и говораше као аждаја. Откривење 13:11.

When the United States speaks as a dragon, it passes the Sunday law. Before it accomplishes the enforcement of Sunday worship the apostate churches of Protestantism will come together and take political control of the apostate government, as they form the image of the beast. When inspiration identifies (and it does so repeatedly), that Nebuchadnezzar’s dedication service of the golden image represents the Sunday law, it is marking the end of the seventy symbolic years of the earth beast. Daniel chapters one through three, represent the three angels’ messages of Revelation chapter fourteen. The third angel becomes a living truth at the Sunday law.

Када Сједињене Државе проговоре као аждаја, доносе закон о недељи. Пре него што остваре наметање недељног богослужења, отпадничке цркве протестантизма ујединиће се и преузети политичку контролу над отпадничком владом, док образују лик звери. Када надахнуће указује (а то чини више пута) да Навуходоносорова служба посвећења златног лика представља закон о недељи, оно тиме означава крај седамдесет симболичних година звери из земље. Књига пророка Данила, поглавља од првог до трећег, представљају поруке тројице анђела из Откривења, четрнаесте главе. Трећи анђео постаје жива истина при закону о недељи.

Prophetically, chapters one through three in the book of Daniel, represent the seventy symbolic years of the earth beast of Revelation thirteen. The dietary test represented in chapter one, and the symbolism of Jehoiakim, identify that chapter one, prophetically begins at the empowerment of the first angel, either on August 11, 1840, or on September 11, 2001, in the history of the third angel.

Пророчки, прва до трећа глава у књизи пророка Данила представљају седамдесет симболичних година звери из земље из Откривења тринаест. Испит у погледу исхране, представљен у првој глави, и символика Јоакима, показују да прва глава, пророчки, почиње оснажењем првог анђела, било 11. августа 1840. године, било 11. септембра 2001. године, у историји трећег анђела.

Babylon is the nation that ruled for seventy years, and those years, represents the history of the United States. Babylon’s seventy years did not conclude until well after Nebuchadnezzar’s dedication of the golden image, but prophetically the seventy symbolic years that Isaiah employs in chapter twenty-three, ends in chapter three of Daniel. When Nebuchadnezzar’s orchestra plays the music for the dedication ceremony, the mark of the beast is enforced, and at that time the whore of Tyre and of Babylon begins to sing her songs to the kings of the earth, while apostate Israel bows and dances.

Вавилон је народ који је владао седамдесет година, а те године представљају историју Сједињених Држава. Вавилонових седамдесет година нису се окончале све до знатно након Навуходоносоровог посвећења златног лика, али пророчки, седамдесет симболичних година које Исаија употребљава у двадесет трећем поглављу, завршавају се у трећем поглављу Данила. Када Навуходоносоров оркестар засвира музику за свечаност посвећења, жиг звери бива наметнут, и у то време блудница из Тира и из Вавилона почиње да пева своје песме царевима земаљским, док отпаднички Израиљ клања се и игра.

> Nebuchadnezzar the king made an image of gold, whose height was threescore cubits, and the breadth thereof six cubits: he set it up in the plain of Dura, in the province of Babylon. Then Nebuchadnezzar the king sent to gather together the princes, the governors, and the captains, the judges, the treasurers, the counsellors, the sheriffs, and all the rulers of the provinces, to come to the dedication of the image which Nebuchadnezzar the king had set up. Then the princes, the governors, and captains, the judges, the treasurers, the counsellors, the sheriffs, and all the rulers of the provinces, were gathered together unto the dedication of the image that Nebuchadnezzar the king had set up; and they stood before the image that Nebuchadnezzar had set up. Then an herald cried aloud, To you it is commanded, O people, nations, and languages, That at what time ye hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, dulcimer, and all kinds of musick, ye fall down and worship the golden image that Nebuchadnezzar the king hath set up: And whoso falleth not down and worshippeth shall the same hour be cast into the midst of a burning fiery furnace. Therefore at that time, when all the people heard the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and all kinds of musick, all the people, the nations, and the languages, fell down and worshipped the golden image that Nebuchadnezzar the king had set up. Daniel 3:1–7.

> Цар Навуходоносор начини лик од злата, висок шездесет лаката, а широк шест лаката; и постави га у равници Дури, у покрајини Вавилонској. Тада цар Навуходоносор посла да се саберу кнезови, управитељи и војводе, судије, ризничари, саветници, законници и сви поглавари покрајина, да дођу на освећење лика који је поставио цар Навуходоносор. Тада се сабраше кнезови, управитељи и војводе, судије, ризничари, саветници, законници и сви поглавари покрајина на освећење лика који је поставио цар Навуходоносор; и стајаху пред ликом који је поставио Навуходоносор. Тада гласник повика из свег гласа: Вама се заповеда, народи, племена и језици: кад чујете глас рога, свирале, гусала, псалтира, гајди, и свакојаке музике, падните и поклоните се златном лику који је поставио цар Навуходоносор; а ко не падне и не поклони се, у исти час биће бачен усред пећи огњене, ужарене. Зато, кад сви народи чуше глас рога, свирале, гусала, псалтира, гајди, и свакојаке музике, падоше сви народи, племена и језици и поклонише се златном лику који је поставио цар Навуходоносор. Данило 3:1–7.

At that “time,” or in that same “hour,” which is the Sunday law in the United States, anyone who refuses to worship the golden image will “be cast into the midst of a burning fiery furnace.” The only book in the Old Testament that contains the word translated as “hour,” is the book of Daniel. The word “hour” in chapter three, represents the arrival of the mark of the beast. The word “hour” also represents the message of the first angel in chapter four, for it there symbolizes the warning to Nebuchadnezzar of the coming “hour” of God’s judgment.

У то „време“, или у тај исти „час“, што је закон о недељи у Сједињеним Државама, свако ко одбије да се поклони златном лику биће „бачен усред пећи огњене ужарене“. Једина књига у Старом завету која садржи реч преведену као „час“ јесте књига пророка Данила. Реч „час“ у трећем поглављу представља долазак жига звери. Реч „час“ такође представља поруку првог анђела у четвртом поглављу, јер тамо она симболизује упозорење Навуходоносору о долазећем „часу“ Божјег суда.

> Then Daniel, whose name was Belteshazzar, was astonied for one hour, and his thoughts troubled him. The king spake, and said, Belteshazzar, let not the dream, or the interpretation thereof, trouble thee. Belteshazzar answered and said, My lord, the dream be to them that hate thee, and the interpretation thereof to thine enemies. Daniel 4:19.

> Тада се Данило, чије беше име Валтасар, зачуђаваше за један час, и мисли га узнемириваху. Цар проговори и рече: Валтасаре, нека те не узнемирује сан ни његово тумачење. Валтасар одговори и рече: Господару мој, сан нека буде онима који те мрзе, и тумачење његово непријатељима твојим. Данило 4:19.

Daniel presented the warning to Nebuchadnezzar of his coming hour of God’s judgment, that Nebuchadnezzar later rejected. The “hour” in chapter four, when used again in the chapter, then represents the “hour” that the judgment arrived. In Millerite history the first “hour” in chapter four, would represent the arrival of the first angel in 1798. That message was fulfilled when the investigative judgment began on October 22, 1844. The “hour” in chapter four, is first a symbol of a message of coming judgment and then it is employed as the symbol that the judgment has arrived. The first use of the word “hour” represents 1798, and the arrival of the first angel, and the second use represents October 22, 1844, and the arrival of the third angel.

Данило је Навуходоносору изнео упозорење о његовом долазећем часу Божјег суда, које је Навуходоносор касније одбацио. „Час“ у четвртом поглављу, када се поново употреби у том поглављу, тада представља „час“ у који је суд дошао. У милеритској историји први „час“ у четвртом поглављу представљао би долазак првог анђела 1798. године. Та порука се испунила када је истражни суд започео 22. октобра 1844. године. „Час“ у четвртом поглављу најпре је симбол поруке о долазећем суду, а затим се употребљава као симбол да је суд дошао. Прва употреба речи „час“ представља 1798. годину и долазак првог анђела, а друга употреба представља 22. октобар 1844. године и долазак трећег анђела.

> The same hour was the thing fulfilled upon Nebuchadnezzar: and he was driven from men, and did eat grass as oxen, and his body was wet with the dew of heaven, till his hairs were grown like eagles’ feathers, and his nails like birds’ claws. Daniel 4:33.

> У исти час испуни се то на Навуходоносору: и би отеран од људи, и јеђаше траву као волови, и тело му се квасило росом небеском, док му коса не нарасте као орлово перје, и нокти му као птичје канџе. Данило 4:33.

The “hour” in chapter four is therefore a symbol of both 1798 and 1844, which are the ending points for the two curses of “seven times,” against the northern (beginning in 723 BC) and southern (beginning in 677 BC) kingdoms of Israel. Those two curses, representing twenty-five hundred and twenty years of scattering and slavery, represent the execution of God’s first and last indignation against His apostate people. They both started with God’s judgment, and their respective endings represent the warning message of God’s approaching investigative judgment, or the arrival of the investigative judgment. Both of the judgments represented by the ending of the two judgments of “seven times” are represented by the word “hour,” in Daniel chapter four.

„Час“ у четвртом поглављу стога је симбол и 1798. и 1844. године, које су завршне тачке двеју клетви „седам времена“ против северног (које почиње 723. године пре Христа) и јужног (које почиње 677. године пре Христа) царства Израела. Те две клетве, које представљају две хиљаде пет стотина двадесет година расејања и ропства, представљају извршење Божјег првог и последњег негодовања против Његовог отпадничког народа. Обе су започеле Божјим судом, а њихови одговарајући завршеци представљају вест упозорења о Божјем приближавајућем истражном суду, или долазак истражног суда. Оба суда, представљена окончањем два суда „седам времена“, представљена су речју „час“ у четвртом поглављу Књиге пророка Данила.

In Millerite history the “hour” represents the beginning of the movement at the time of the end in 1798, when the first angel arrived, and the second “hour” in chapter four represents the end of the movement, when the third angel arrived on October 22, 1844. The Millerite movement of the first angel is repeated in the movement of the third angel, so the two usages of “hour” in chapter four, also mark the time of the end in 1989, and also the soon-coming Sunday law. The Millerite movement of the first angel announced the opening of the investigative judgment, and the movement of the third angel announces the opening of God’s executive judgment, which is progressive, beginning at the Sunday law, and continuing and escalating until the Second Coming of Christ.

У милеритској историји „час“ представља почетак покрета у време краја 1798. године, када је дошао први анђео, а други „час“ у четвртом поглављу представља крај покрета, када је трећи анђео дошао 22. октобра 1844. године. Милеритски покрет првог анђела понавља се у покрету трећег анђела, те тако две употребе речи „час“ у четвртом поглављу такође означавају време краја 1989. године, као и закон о недељи који ускоро долази. Милеритски покрет првог анђела објавио је отварање истражног суда, а покрет трећег анђела објављује отварање Божјег извршног суда, који је прогресиван, почињући са законом о недељи и настављајући се и појачавајући све до Другог Христовог доласка.

We will continue our study of Daniel chapter three, and conclude our consideration of the word “hour” in the next article.

Наставићемо наше проучавање трећег поглавља књиге пророка Данила, а разматрање речи „час“ закључићемо у следећем чланку.

> Behold, I send you forth as sheep in the midst of wolves: be ye therefore wise as serpents, and harmless as doves. But beware of men: for they will deliver you up to the councils, and they will scourge you in their synagogues; And ye shall be brought before governors and kings for my sake, for a testimony against them and the Gentiles. But when they deliver you up, take no thought how or what ye shall speak: for it shall be given you in that same hour what ye shall speak. For it is not ye that speak, but the Spirit of your Father which speaketh in you. And the brother shall deliver up the brother to death, and the father the child: and the children shall rise up against their parents, and cause them to be put to death. And ye shall be hated of all men for my name’s sake: but he that endureth to the end shall be saved. But when they persecute you in this city, flee ye into another: for verily I say unto you, Ye shall not have gone over the cities of Israel, till the Son of man be come. The disciple is not above his master, nor the servant above his lord. It is enough for the disciple that he be as his master, and the servant as his lord. If they have called the master of the house Beelzebub, how much more shall they call them of his household? Fear them not therefore: for there is nothing covered, that shall not be revealed; and hid, that shall not be known. What I tell you in darkness, that speak ye in light: and what ye hear in the ear, that preach ye upon the housetops. And fear not them which kill the body, but are not able to kill the soul: but rather fear him which is able to destroy both soul and body in hell. Matthew 10:16–28.

> Ево, шаљем вас као овце међу вукове; будите, дакле, мудри као змије и безазлени као голубови. Али чувајте се људи; јер ће вас предавати судовима, и у својим синагогама биће вас бичевали; и изводиће вас пред намеснике и цареве мене ради, за сведочанство њима и незнабошцима. А кад вас предаду, не брините се како ћете или шта ћете говорити; јер ће вам се у тај час дати шта ћете говорити. Јер нећете ви говорити, него Дух Оца вашега говориће у вама. И брат ће брата предати на смрт, и отац дете; и устаће деца на родитеље и предаће их на смрт. И сви ће вас мрзети због имена мога; али који претрпи до краја, тај ће се спасти. А кад вас потерају у овоме граду, бежите у други; јер вам заиста кажем: нећете обићи градове Израиљеве док не дође Син Човечији. Није ученик над учитељем својим, ни слуга над господарем својим. Доста је ученику да буде као учитељ његов, и слузи као господар његов. Ако су домаћина назвали Велзевулом, колико ће пре тако назвати домаће његове? Не бојте их се, дакле; јер нема ништа покривено што се неће открити, ни сакривено што се неће дознати. Што вам говорим у тами, казујте на светлости; и што чујете на ухо, проповедајте са кровова. И не бојте се оних који убијају тело, а душу не могу убити; него се бојте онога који може и душу и тело погубити у паклу. Матеј 10:16–28.

Back to Articles