Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Twenty-Seven

Књига пророка Јоила и Лаодикијска адвентистичка црква седмог дана — број двадесет седам

Number Twenty-Seven

Број двадесет седам

Author

Jeff Pippenger

Published

January 14, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are recording the truths which the Lion of the tribe of Judah is now unsealing. We are aligning truths in order to address the message of Joel, which Peter identified as the message of the latter rain in the book of Acts. We are approaching the truths that are now in the process of fulfillment, as the truths that accomplish the final separation of the two classes that are always manifested when a testing truth is unsealed. We also are addressing these very same unsealed truths as not only the words of the third angel who separates, but also as the words that accomplish the sealing of the one hundred and forty-four thousand. The third angel both purges and purifies.

Бележимо истине које Лав из племена Јудина сада разоткрива. Усклађујемо истине да бисмо се позабавили поруком Јоила, коју је Петар у књизи Дела апостолских препознао као поруку позног дажда. Прилазимо истинама које су сада у процесу испуњења, као истинама које извршавају коначно раздвајање двеју класа које се увек испољавају када се разоткрије једна истина кушања. Такође се бавимо овим истим разоткривеним истинама не само као речима трећег анђела који раздваја, него и као речима које извршавају запечаћење сто четрдесет и четири хиљаде. Трећи анђео и очишћује и прочишћује.

Since July of 2023, the Lion of the tribe of Judah has been progressively unsealing truths associated with the external and internal lines in the history of the remnant people of God. We are now opening the book of Matthew, for the purpose of understanding the role of Peter. Peter is a symbol of Christ’s covenant relationship with His Christian bride—the church that He would build upon the Rock. Peter represents the first and also the last Christian bride. Peter is represented as that very symbol in the middle verse of chapters eleven and twenty-two of Matthew, and those chapters are the middle chapters of Genesis and Revelations’ parallel lines of chapter eleven to twenty-two. Peter is representing the one hundred and forty-four thousand in the latter days, and in the passage, he is at Caesarea Philippi, which is Panium of Daniel 11:13–15.

Од јула 2023. године, Лав из племена Јудина постепено открива истине повезане са спољашњим и унутрашњим линијама у историји Божјег народа остатка. Сада отварамо књигу Матејеву, ради разумевања Петрове улоге. Петар је симбол Христовог заветног односа са Његовом хришћанском невестом — црквом коју ће сазидати на Стени. Петар представља прву, а такође и последњу хришћанску невесту. Петар је представљен као управо тај симбол у средишњем стиху једанаесте и двадесет друге главе Матеја, а те главе су средишње главе упоредних линија Постања и Откривења, од једанаесте до двадесет друге главе. Петар представља сто четрдесет и четири хиљаде у последњим данима, а у том одломку он се налази у Кесарији Филиповој, која је Панијум из Данила 11:13–15.

Peter is at Panium, and He is also located at the day of Pentecost, in the upper room at the third hour, and then in the temple at the ninth hour. The six hours represent the period of time when the one hundred and forty-four thousand are sealed leading up to the arrival of the Sunday law. The crucifixion of Christ also began at the third hour and He died at the ninth hour, which led to the resurrection, that began the Pentecostal season that ended with Peter at Pentecost at the third and ninth hour. When Providence sent the gospel to the Gentiles, Cornelius sent for Peter at the ninth hour. The third hour also represented the morning offering and the ninth hour the evening offering.

Петар је у Панијуму, а он се такође налази и у дану Педесетнице, у горњој соби о трећем часу, а потом и у храму о деветом часу. Тих шест часова представљају временско раздобље у коме се сто четрдесет и четири хиљаде запечаћују, све до доласка недељног закона. Христово распеће такође је отпочело о трећем часу, а Он је умро о деветом часу, што је водило ка васкрсењу, које је започело пентекостно раздобље што се окончало са Петром на Педесетницу о трећем и деветом часу. Када је Провиђење послало јеванђеље незнабошцима, Корнилије је послао по Петра о деветом часу. Трећи час је такође представљао јутарњу жртву, а девети час вечерњу жртву.

The six-hour period was represented by the period of the Exeter Camp meeting and the great disappointment of October 22, 1844. In Acts, Peter is represented as coming into unity with the others who make up the one hundred and forty-four thousand at the end of chapter one, when Judas is replaced with Matthias. The number has then been made up. There is a specific progression identified in the story.

Период од шест часова био је представљен временом кампског сабора у Ексетеру и великим разочарањем од 22. октобра 1844. године. У Делима је Петар приказан како долази у јединство са осталима који сачињавају сто четрдесет и четири хиљаде на крају првог поглавља, када је Јуда замењен Матијом. Број је тада био попуњен. У тој повести препознат је одређени след развоја.

Peter is first in the upper room, and thereafter in the temple. When he is in the upper room it is the third hour, and in the temple, it is the ninth hour. The presentation at the third hour produced the baptism of three thousand souls.

Петар је најпре у горњој соби, а потом у храму. Када је у горњој соби, трећи је час, а у храму, девети час. Представљање у трећи час произвело је крштење три хиљаде душа.

> Then they that gladly received his word were baptized: and the same day there were added unto them about three thousand souls. Acts 2:41.

> Тада се крстише они који радо примише његову реч; и у тај дан придружи им се око три хиљаде душа. Дела апостолска 2:41.

From the numbering at the end of chapter one, until the temple at the ninth hour the period represents the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Од нумерисања на крају првог поглавља па све до храма у девети час, то раздобље представља запечаћивање сто четрдесет и четири хиљаде.

The one hundred and forty-four thousand will present the message of justification by faith, which is the third angel’s message in verity. Justification is the work of God in laying the glory of man in the dust, as Sister White has so aptly noted.

Сто четрдесет и четири хиљаде изнеће поруку оправдања вером, која је у истини порука трећег анђела. Оправдање је Божје дело у полагању човекове славе у прах, као што је сестра Вајт тако прикладно запазила.

> “What is justification by faith? It is the work of God in laying the glory of man in the dust, and doing for man that which it is not in his power to do for himself. When men see their own nothingness, they are prepared to be clothed with the righteousness of Christ. When they begin to praise and exalt God all the day long, then by beholding they are becoming changed into the same image. What is regeneration? It is revealing to man what is his own real nature, that in himself he is worthless. These lessons you have never learned. Oh, that you could realize the value of the human soul.” Manuscript Releases, volume 20, 117.

> „Шта је оправдање вером? То је Божје дело којим Он славу човека полаже у прах и чини за човека оно што није у његовој моћи да учини за себе. Када људи увиде сопствену ништавност, припремљени су да се обуку у Христову праведност. Када почну да хвале и узвисују Бога свега дана, тада се посматрањем преображавају у то исто обличје. Шта је препорођење? То је откривање човеку каква је његова сопствена стварна природа, да је у себи безвредан. Ове поуке ви никада нисте научили. О, кад бисте могли да схватите вредност људске душе.“ Manuscript Releases, volume 20, 117.

An example of the message of justification as presented by the one hundred and forty-four thousand is Gideon, who is a covenant man, for his name was changed to Jerubbaal. Gideon’s message consisted of him placing a lit torch inside an earthen vessel, then smashing the vessel, blowing a trumpet and crying out, “the sword of the Lord and Gideon.” The sword of Gideon was also the Lord’s sword, for the sword is God’s Word, which is the combination of Divinity with humanity. That message was represented by the trumpet and his shout, as he broke the vessel. The vessel is humanity, that must be broken, or humbled into the dust, so the glory of God’s light might shine forth.

Пример поруке о оправдању, онако како је износи сто четрдесет и четири хиљаде, јесте Гедеон, који је човек завета, јер му је име било промењено у Јероваал. Гедеонова порука састојала се у томе што је ставио упаљену бакљу у земљани суд, затим разбио суд, затрубио у трубу и повикао: „Мач Господњи и Гедеонов.“ Гедеонов мач био је уједно и Господњи мач, јер је мач Божја Реч, која је сједињење божанства са човечанством. Та порука била је представљена трубом и његовим узвиком, док је разбијао суд. Суд је човечанство, које мора бити разбијено, или понижено до праха, да би слава светлости Божје могла засијати.

Before proclaiming the message Gideon gathered 300 men through a testing process. When the process ended, Gideon had three hundred men. 300 is a tithe of the three thousand at Pentecost. They represent the army that is raised up in Ezekiel thirty-seven, who enter into the everlasting covenant.

Пре него што је објавио поруку, Гедеон је кроз процес испитивања окупио 300 људи. Када се тај процес окончао, Гедеон је имао три стотине људи. Број 300 је десетак од три хиљаде на Педесетницу. Они представљају војску која се подиже у Језекиљу тридесет седмој, која ступа у вечни завет.

> So I prophesied as he commanded me, and the breath came into them, and they lived, and stood up upon their feet, an exceeding great army. Then he said unto me, Son of man, these bones are the whole house of Israel: behold, they say, Our bones are dried, and our hope is lost: we are cut off for our parts. Ezekiel 37:10, 11.

> Тако пророковах како ми заповеди, и дух уђе у њих, и оживеше, и стадоше на своје ноге, војска врло велика. Тада ми рече: Сине човечји, ове кости су сав дом Израиљев; ево, они говоре: кости наше су се осушиле, и нада наша је пропала; одсечени смо са својих страна. Језекиљ 37:10, 11.

The house of Israel is cut off for their parts, and Ezekiel is going to illustrate how the parts of Judah and Ephraim that have been cut off will become one nation. That army is made up of two sticks that have been apart, but that are joined into one stick, when they enter into covenant with God.

Дом Израиљев је одсечен по својим деловима, и Језекиљ ће показати како ће делови Јуде и Јефрема који су били одсечени постати један народ. Та војска састоји се од два штапа која су била раздвојена, али која се сједињују у један штап када ступе у савез са Богом.

> Moreover I will make a covenant of peace with them; it shall be an everlasting covenant with them: and I will place them, and multiply them, and will set my sanctuary in the midst of them for evermore. My tabernacle also shall be with them: yea, I will be their God, and they shall be my people. And the heathen shall know that I the Lord do sanctify Israel, when my sanctuary shall be in the midst of them for evermore. Ezekiel 37:26–28.

> И још ћу учинити с њима завет мира; биће им то вечни завет; и населићу их, и умножићу их, и поставићу своју светињу усред њих довека. И мој шатор биће с њима; да, ја ћу им бити Бог, и они ће бити мој народ. И незнабошци ће познати да ја, Господ, посвећујем Израиљ, кад светиња моја буде усред њих довека. Језекиљ 37:26–28.

The “heathen shall know that the Lord” sanctifies Israel, when He puts His sanctuary into their midst. The joining of God’s sanctuary to God’s people represents the joining of the human temple with the divine temple, and when that occurs, God’s faithful 300 are sealed, and the world can only be warned by seeing a people who are sanctified during the Sunday law crisis.

„Незнабошци ће познати да Господ“ посвећује Израиљ, када стави Своју светињу усред њих. Сједињење Божје светиње с Божјим народом представља сједињење људског храма с божанским храмом, и када се то догоди, Божјих верних 300 бива запечаћено, а свет може бити опоменут једино гледајући народ који је посвећен током кризе недељног закона.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> „Дело Светога Духа јесте да осведочи свет о греху, о праведности и о суду. Свет може бити опоменут једино тако што ће видети оне који верују истини посвећене истином, како поступају по узвишеним и светим начелима, показујући, у високом и узвишеном смислу, јасну разграничну линију између оних који држе заповести Божје и оних који их газе под својим ногама. Посвећење Духа обележава разлику између оних који имају печат Божји и оних који држе лажни дан одмора. Када дође проба, јасно ће се показати шта је жиг звери. То је држање недеље. Они који, пошто су чули истину, и даље сматрају овај дан светим, носе обележје човека греха, који је помислио да промени времена и законе.“ Bible Training School, December 1, 1903.

God’s sanctuary is joined to His church when the church transforms from the church militant unto the church triumphant. The covenant referred to by Ezekiel, is set forth in connection with the joining of the two sticks, that form one nation.

Божје светилиште сједињује се са Његовом црквом када се црква преображава из цркве војујуће у цркву тријумфујућу. Савез на који Језекиљ указује износи се у вези са сједињењем два штапа, који образују један народ.

> Say unto them, Thus saith the Lord God; Behold, I will take the stick of Joseph, which is in the hand of Ephraim, and the tribes of Israel his fellows, and will put them with him, even with the stick of Judah, and make them one stick, and they shall be one in mine hand. And the sticks whereon thou writest shall be in thine hand before their eyes. And say unto them,

> Реци им: Овако говори Господ Бог: Ево, узећу штап Јосифов, који је у руци Јефремовој, и племена Израиљева, другове његове, и саставићу их с њим, са штапом Јудиним, и начинићу их једним штапом, и биће једно у мојој руци. И штапови на које напишеш нека буду у твојој руци пред њиховим очима. И реци им,

> Thus saith the Lord God; Behold, I will take the children of Israel from among the heathen, whither they be gone, and will gather them on every side, and bring them into their own land: And I will make them one nation in the land upon the mountains of Israel; and one king shall be king to them all: and they shall be no more two nations, neither shall they be divided into two kingdoms any more at all: Neither shall they defile themselves any more with their idols, nor with their detestable things, nor with any of their transgressions: but I will save them out of all their dwellingplaces, wherein they have sinned, and will cleanse them: so shall they be my people, and I will be their God. Ezekiel 37:19–23.

> Овако говори Господ Бог: Ево, узећу синове Израиљеве између незнабожаца, куда су отишли, и сабраћу их одасвуд, и довешћу их у њихову земљу; и начинићу од њих један народ у земљи, на горама Израиљевим; и један цар биће цар свима њима; и неће више бити два народа, нити ће се више икада разделити на два царства; нити ће се више скврнити својим идолима, ни својим гадостима, ни икаквим својим преступима; него ћу их избавити из свих њихових станишта, у којима су сагрешили, и очистићу их; и они ће ми бити народ, и ја ћу им бити Бог. Језекиљ 37:19–23.

The stick of Ephraim and the stick of Judah are the two 2520 year scatterings against Ephraim and Judah that reached their conclusion on 1798 and October 22, 1844, respectively. They became the single nation of modern spiritual Israel on October 22, 1844, when the work of cleansing His people, or His sanctuary began. That history typifies the history of the one hundred and forty-four thousand who will be purged and purified (cleansed) by the Messenger of the Covenant who suddenly comes to his temple at the Sunday law. When that purging is fulfilled, just in advance of the Sunday law, the church triumphant will have a king over them, and that king is David, who began his reign at thirty years old. It is the same David that in Matthew chapter one, is the fourteenth generation since Abraham. This identifies a third witness of David at the Sunday law. The mighty army that is raised up from the two sticks is led by king David, when the church is purged of tares.

Штап Јефремов и штап Јудин јесу два расејања у трајању од по 2520 година против Јефрема и Јуде, која су се окончала 1798. године, односно 22. октобра 1844. Они су постали један народ савременог духовног Израиља 22. октобра 1844. године, када је започело дело очишћења Његовог народа, односно Његовог светилишта. Та историја представља праслику историје сто четрдесет и четири хиљаде који ће бити очишћени и прочишћени од стране Весника завета који изненада долази у свој храм у време закона о недељи. Када то очишћење буде довршено, непосредно уочи закона о недељи, црква победоносна имаће цара над собом, а тај цар је Давид, који је започео своју владавину са тридесет година. То је исти онај Давид који је, у првом поглављу Јеванђеља по Матеју, четрнаести нараштај од Авраама. Ово указује на трећег сведока Давида у време закона о недељи. Моћну војску која се подиже из два штапа предводи цар Давид, када црква буде очишћена од кукоља.

> And David my servant shall be king over them; and they all shall have one shepherd: they shall also walk in my judgments, and observe my statutes, and do them. And they shall dwell in the land that I have given unto Jacob my servant, wherein your fathers have dwelt; and they shall dwell therein, even they, and their children, and their children’s children for ever: and my servant David shall be their prince forever. Ezekiel 37:24, 25.

> И слуга мој Давид биће цар над њима; и сви ће имати једнога пастира; и ходиће по судовима мојим, и уредбе моје држаће и извршаваће их. И живеће у земљи коју сам дао слузи своме Јакову, у којој су живели оци ваши; и живеће у њој они, и деца њихова, и деца деце њихове довека; и слуга мој Давид биће кнез њихов довека. Језекиљ 37:24, 25.

That army is also the priests of first Peter chapter two, that are thirty years old when they begin their service.

Та војска су такође и свештеници из друге главе Прве Петрове, који имају тридесет година када започињу своју службу.

> Ye also, as lively stones, are built up a spiritual house, an holy priesthood, to offer up spiritual sacrifices, acceptable to God by Jesus Christ. 1 Peter 2:5.

> И ви сами, као живо камење, зидајте се у духовни дом, свето свештенство, да приносите духовне жртве, угодне Богу кроз Исуса Христа. 1. Петрова 2:5.

Those priests were also typified by the three hundred Millerite preachers who took the three hundred 1843 charts that were published, and employed the charts to take the message to their generation.

Ти свештеници су, такође, били предочени у три стотине милеритских проповедника који су узели три стотине карата из 1843. године, које су биле објављене, и употребили те карте да однесу поруку своме нараштају.

> “After some discussion on the subject, it was voted unanimously to have three hundred similar to this one lithographed, which was soon accomplished. They were called ‘the ‘43 charts.’ This was a very important Conference.” The Autobiography of Joseph Bates, 263.

> „После извесне расправе о том предмету, једногласно је изгласано да се литографише три стотине примерака сличних овоме, што је убрзо и извршено. Они су названи „карте из ’43“. Ово је била веома важна Конференција.“ The Autobiography of Joseph Bates, 263.

> “Now our history shows that there were hundreds teaching from the same chronological charts that William Miller was, all of one stamp. Then it was the oneness of the message all on one theme, the coming of the Lord Jesus at a certain time, 1844.” Joseph Bates, Early SDA Pamphlets, 17.

> „Наша историја сада показује да су постојале стотине оних који су поучавали на основу истих хронолошких карата као и Вилијам Милер, сви истога обележја. Тада је постојало јединство поруке, све усмерено на једну тему — долазак Господа Исуса у одређено време, 1844.“ Joseph Bates, Early SDA Pamphlets, 17.

The 300 Millerite preachers accomplished their work during the history of the first angel, and inspiration informs us the first angel typifies the third angel. They were according to Joseph Bates, “all of one stamp.” Gideon instructs his army of three hundred to do as he did. The 300 Millerite preachers, who were typified by Gideon’s army of three hundred, are to be aligned at 9/11, where the first message is empowered and the testing begins.

Триста милеритских проповедника извршила су своје дело током историје првог анђела, а надахнуће нас обавештава да први анђео представља праслику трећег анђела. Они су, према Џозефу Бејтсу, били „сви једнога кова“. Гедеон упућује своју војску од триста људи да чини како је он чинио. Триста милеритских проповедника, који су били представљени Гедеоновом војском од триста људи, треба да буду сврстани код 11. септембра, где је прва порука оснажена и испит почиње.

> Then Jerubbaal, who is Gideon, and all the people that were with him, rose up early, and pitched beside the well of Harod: so that the host of the Midianites were on the north side of them, by the hill of Moreh, in the valley. And the Lord said unto Gideon, The people that are with thee are too many for me to give the Midianites into their hands, lest Israel vaunt themselves against me, saying, Mine own hand hath saved me. Now therefore go to, proclaim in the ears of the people, saying, Whosoever is fearful and afraid, let him return and depart early from mount Gilead. And there returned of the people twenty and two thousand; and there remained ten thousand. And the Lord said unto Gideon, The people are yet too many; bring them down unto the water, and I will try them for thee there: and it shall be, that of whom I say unto thee, This shall go with thee, the same shall go with thee; and of whomsoever I say unto thee, This shall not go with thee, the same shall not go.

> Тада Јероваал, који је Гедеон, и сав народ што беше с њим, уста рано и улогори се код извора Ародова; а логор Мадијанаца беше им са северне стране, код брда Морe, у долини. И Господ рече Гедеону: Превише је народа с тобом да бих им предао Мадијанце у руке, да се Израиљ не би хвалио против мене говорећи: Моја ме је рука спасла. Зато сада огласи народу, говорећи: Ко је плашљив и страшљив, нека се врати и оде рано с горе Галадске. И врати се од народа двадесет и две хиљаде, а остаде десет хиљада. И Господ рече Гедеону: Још је превише народа; поведи их к води, и онде ћу их окушати за тебе; и биће да онај за кога ти кажем: Овај нека иде с тобом, тај ће ићи с тобом; а за кога год ти кажем: Овај нека не иде с тобом, тај неће ићи.

> So he brought down the people unto the water: and the Lord said unto Gideon, Every one that lappeth of the water with his tongue, as a dog lappeth, him shalt thou set by himself; likewise every one that boweth down upon his knees to drink. And the number of them that lapped, putting their hand to their mouth, were three hundred men: but all the rest of the people bowed down upon their knees to drink water. Judges 7:1–6.

> Тако поведе народ к води; и Господ рече Гедеону: Свакога који језиком својим лакоће воду, као што пас лакће, одвојићеш посебно; такође и свакога који клекне на колена своја да пије. И број оних који лактаху, приносећи руку своју к устима својим, беше три стотине људи; а сав остали народ клечећи на коленима својим пијаше воду. Судије 7:1–6.

Gideon’s name is changed to Jerubbaal, meaning “to contend with Baal.” Gideon means “feller,” and John the Baptist laid the ax at the foot of the tree. John typified William Miller, the messenger of the first angel, which is where Gideon aligns. Gideon is Miller, the alpha Elijah, in the history of the three angels.

Гедеоново име бива промењено у Јеруваал, што значи „борити се против Вала“. Гедеон значи „секач“, а Јован Крститељ положио је секиру код корена дрвета. Јован је представљао Вилијама Милера, весника првог анђела, и ту се Гедеон уклапа. Гедеон је Милер, алфа Илија, у историји трију анђела.

The Midianites are the northern enemy, and they pitched by the hill of Moreh, and Gideon by the well of Harod, meaning fear and terror. 9/11 introduced terrorism and the first message is a call to fear God. Gideon is at 9/11, the well of Harod (terrorism), and the northern enemy in the valley by the hill of Moreh, meaning early rain. At 9/11 the sprinkling of the latter rain, which is the early rain, began to fall from the hill of Moreh. After the first of two tests, the twenty-two thousand were sent home from mount Gilead. Gilead means waymark, and the waymark where the twenty-two thousand were sent home is the first disappointment of April 19, 1844 or July 18, 2020. Twenty-two marks the waymark of the first disappointment, just as 22 identifies the day when the great disappointment arrived on October 22, 1844.

Мадијанци су северни непријатељ, и утаборили су се код брега Мореха, а Гедеон код извора Арод, што значи страх и ужас. 9/11 је увео тероризам, а прва порука је позив да се бојимо Бога. Гедеон је на 9/11, код извора Арода (тероризам), а северни непријатељ у долини код брега Мореха, што значи рана киша. На 9/11 почело је да пада шкропљење позне кише, која је рана киша, са брега Мореха. После првог од два испита, двадесет и две хиљаде биле су послате кући са горе Галад. Галад значи путоказ, а путоказ на коме је двадесет и две хиљаде било послато кући јесте прво разочарање од 19. априла 1844. или 18. јула 2020. Двадесет и два означава путоказ првог разочарања, као што 22 означава дан када је велико разочарање наступило 22. октобра 1844.

The next test was the test of the water, illustrated in Millerite history by the Exeter camp meeting, where there were two tents associated with water, thus representing two classes of worshippers. Exeter means “fortress on the water,” and the other tent was occupied by the foolish virgins from Watertown. Exeter represents the water test of Gideon, but it was not the water so much, as the methodology employed to drink the water. One class was too weary to keep moving as they scooped up the water, and the other class kept moving forward. One class was the weary class, represented by Leah in contrast with Rachel, who was the good traveler.

Следећи испит био је испит воде, који је у милеритској историји приказан логорским састанком у Ексетеру, где су постојала два шатора повезана с водом, представљајући тако две класе богослужитеља. Ексетер значи „тврђава на води“, а други шатор заузимале су луде девојке из Вотертауна. Ексетер представља Гедеонов испит воде, али није била толико важна сама вода, колико методологија употребљена при пијењу воде. Једна класа била је сувише уморна да би наставила да се креће док је захватала воду, а друга класа наставила је да се креће напред. Једна класа била је уморна класа, представљена Лијом насупрот Рахиљи, која је била добар путник.

The ministry of Future for America was Gideon at 9/11, when the first of two tests would purge a large class from Gideon’s band. The terrorism of 9/11 identifies the well of Harod’s fear and terror, and the hill of Moreh identifies the beginning of the latter rain. A separation took place on July 18, 2020 when twenty-two-thousand left, thus marking the arrival of the tarrying time with the number twenty-two. Gideon’s three hundred are those who pass the second test, which is the test of the methodology of the latter rain as identified in Isaiah twenty-eight.

Служба Future for America била је Гедеон на 11. септембар, када је прва од две пробе требало да очисти велику групу из Гедеонове чете. Тероризам 11. септембра поистовећује извор Ародов са страхом и ужасом, а брдо Мора означава почетак позног дажда. Раздвајање се догодило 18. јула 2020. године, када је отишло двадесет и две хиљаде, чиме је бројем двадесет и два означен долазак времена чекања. Гедеонових три стотине јесу они који пролазе другу пробу, која је проба методологије позног дажда како је препозната у Исаији двадесет осмој.

Peter is at Panium as well as Pentecost. Pentecost is the Sunday law, and Daniel eleven verse sixteen is also the Sunday law. Verses thirteen through fifteen of chapter eleven of Daniel are Panium, and those verses represent the external prophetic history that leads to the Sunday law, and Peter in Acts, at the third and ninth hour represent the internal prophetic history that leads to the Sunday law. The external line is identifying the history that leads to the mark of the beast, and the internal identifies the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. With Peter being such an important symbol in both the external and internal history that is now in the process of fulfillment, it seemed appropriate to place Peter into the prophetic context which runs below the surface reading of Scripture.

Петар је и код Панијума и на Педесетници. Педесетница је недељни закон, а и Данило 11, стих шеснаести, такође је недељни закон. Стихови тринаести до петнаести једанаестог поглавља Данила јесу Панијум, и ти стихови представљају спољашњу пророчку историју која води до недељног закона, а Петар у Делима апостолским, у трећи и девети час, представља унутрашњу пророчку историју која води до недељног закона. Спољашња линија поистовећује историју која води до жига звери, а унутрашња поистовећује историју запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде. Будући да је Петар тако важан симбол и у спољашњој и у унутрашњој историји која се сада налази у процесу испуњења, чинило се прикладним поставити Петра у пророчки контекст који тече испод површинског читања Писма.

The twelve Messianic prophecies that are marked as fulfilled in the book of Matthew represent the history of the one hundred and forty-four thousand. The “time of the end” marks the beginning of a reformatory movement, and just as the birth of Aaron and Moses marked the “time of the end” in the line of Moses, the alpha of Christ, so too the birth of John, and his cousin Jesus marked the “time of the end” in 1989. Whether it is worthwhile to consider the twelve Messianic prophecies is more intriguing, when placed in context by raising another question. What other biblical book marks as many Messianic fulfillments as found in Matthew?

Дванаест месијанских пророчанстава која су у Јеванђељу по Матеју означена као испуњена представљају историју сто четрдесет и четири хиљаде. „Време свршетка“ означава почетак реформаторског покрета, и као што је рођење Арона и Мојсија означило „време свршетка“ у Мојсијевој линији, алфи Христа, тако су и рођење Јована, и његовог рођака Исуса, означили „време свршетка“ 1989. године. Да ли је вредно разматрати дванаест месијанских пророчанстава постаје још занимљивије када се стави у контекст постављањем још једног питања. Која друга библијска књига означава толики број месијанских испуњења какав се налази у Матеју?

> “The work of God in the earth presents, from age to age, a striking similarity in every great reformation or religious movement. The principles of God’s dealing with men are ever the same. The important movements of the present have their parallel in those of the past, and the experience of the church in former ages has lessons of great value for our own time.” The Great Controversy, 343.

> „Дело Божје на земљи показује, из века у век, упадљиву сличност у свакој великој реформацији или верском покрету. Начела Божјег поступања с људима увек су иста. Важни покрети садашњости имају своју паралелу у онима из прошлости, а искуство цркве у ранијим вековима садржи поуке од велике вредности за наше време.“ Велика борба, 343.

Every reformatory movement has a starting point, which is labelled as “the time of the end,” in the book of Daniel. The time of the end in the reformatory movement of Christ was His birth, which typified both 1798 and 1989,

Сваки реформаторски покрет има полазну тачку, која је у књизи пророка Данила означена као „време краја“. Време краја у реформаторском покрету Христовом било је Његово рођење, које је представљало и 1798. и 1989. годину,

## The First Messianic Waymark—1989

Прва месијанска прекретница — 1989.

> And they said unto him, In Bethlehem of Judaea: for thus it is written by the prophet, And thou Bethlehem, in the land of Juda, art not the least among the princes of Juda: for out of thee shall come a Governor, that shall rule my people Israel. Matthew 2:5, 6.

> А они му рекоше: У Витлејему јудејском; јер је тако пророк написао: И ти, Витлејеме, земљо Јудина, ни по чему ниси најмањи међу кнезовима Јудиним; јер ће из тебе изаћи Вођа који ће пасти народ мој Израиља. Матеј 2:5, 6.

## Prediction

Предсказање

> But thou, Bethlehem Ephratah, though thou be little among the thousands of Judah, yet out of thee shall he come forth unto me that is to be ruler in Israel; whose goings forth have been from of old, from everlasting. Micah 5:2.

> А ти, Витлејеме Ефрато, ако си и мали међу хиљадама Јудиним, из тебе ће ми изаћи онај који ће бити владар у Израиљу, чији су изласци од старине, од вечности. Михеј 5:2.

1989 was the time of the end for the movement of the third angel. It arrived 126 years after the rebellion of 1863, and was represented by Ronald Reagan and George Bush the senior. The time of the end in the history of Moses was the birth of Aaron and Moses, as was the time of the end in the history of Christ the birth of John the Baptist and Christ. When the book of Daniel is unsealed, as it was in 1989, there is an increase of knowledge. That increase of knowledge leads to the second waymark, identifying when a testing message is developed from the knowledge that was unsealed.

1989. godina bila je vreme kraja za pokret trećeg anđela. Nastupila je 126 godina nakon pobune iz 1863. i bila je predstavljena Ronaldom Reganom i Džordžom Bušom starijim. Vreme kraja u istoriji Mojsija bilo je rođenje Arona i Mojsija, kao što je vreme kraja u istoriji Hrista bilo rođenje Jovana Krstitelja i Hrista. Kada se knjiga proroka Danila otpečati, kao što je bila 1989. godine, dolazi do umnoženja znanja. To umnoženje znanja vodi do druge oznake puta, prepoznajući kada se iz znanja koje je bilo otpečaćeno razvija poruka probe.

Every reformatory movement marks a point when the message is formalized and thereafter becomes a testing message. Christ always explains the test, in advance of holding men and women responsible for the test. Adam and Eve were told in advance of the results that would happen if they disobeyed, and God never changes.

Сваки реформаторски покрет означава тренутак када се порука формулише и након тога постаје порука кушања. Христос увек унапред објашњава пробу пре него што мушкарце и жене сматра одговорнима за ту пробу. Адам и Ева били су унапред упозорени на последице које ће наступити ако буду непослушни, а Бог се никада не мења.

> And the Lord God commanded the man, saying, Of every tree of the garden thou mayest freely eat: But of the tree of the knowledge of good and evil, thou shalt not eat of it: for in the day that thou eatest thereof thou shalt surely die. Genesis 2:16, 17.

> И заповеди Господ Бог човеку говорећи: Са свакога дрвета у врту слободно једи; али с дрвета познања добра и зла, с њега не једи; јер у који дан окусиш с њега, засигурно ћеш умрети. 1. Мојсијева 2:16, 17.

William Miller “formalized” the testing message of the first angel in 1831 through 1833. The message of the one hundred and forty-four thousand was formalized in 1996, with the publication of the Time of the End magazine that covers the last six verses of Daniel eleven, that were unsealed in 1989. In that year the publication titled, Prophetic Time Lines was also published, and set forth the methodology that is twenty-two times more powerful than the rules adopted by William Miller. Those rules are now set forth in the publication Prophetic Keys. The rules which all who proclaim the third angel’s message will employ are Miller’s rules.

Vilijam Miler je „formalizovao“ ispitnu poruku prvog anđela od 1831. do 1833. godine. Poruka o sto četrdeset i četiri hiljade formalizovana je 1996. godine, objavljivanjem časopisa Time of the End, koji obrađuje poslednjih šest stihova jedanaeste glave Danila, koji su bili odpečaćeni 1989. godine. Te godine takođe je objavljena publikacija pod naslovom Prophetic Time Lines, koja je iznela metodologiju dvadeset i dva puta moćniju od pravila koja je usvojio Vilijam Miler. Ta pravila sada su izložena u publikaciji Prophetic Keys. Pravila kojima će se služiti svi koji objavljuju poruku trećeg anđela jesu Milerova pravila.

> “Those who are engaged in proclaiming the third angel’s message are searching the Scriptures upon the same plan that Father Miller adopted.” Review and Herald, November 25, 1884.

> „Они који су ангажовани у објављивању поруке трећег анђела истражују Писмо по истом начелу које је усвојио отац Милер.“ Review and Herald, 25. новембар 1884.

Miller’s rules are the alpha and Prophetic Keys are the omega. The only way to pass a prophetic testing message, is to employ the methodology of study outlined in God’s Word. The true message cannot be separated from the true methodology that establishes the message. In every reform movement the testing message for that generation is set forth, and it includes the correct methodology as an element of the waymark. Miller’s message was based upon the unsealing of the book of Daniel. His message was Gideon’s message, for it also produced an army of three hundred.

Милерова правила су алфа, а Пророчки кључеви су омега. Једини начин да се прође пророчка порука испитивања јесте да се примени методологија проучавања изложена у Божјој Речи. Истинита порука не може се одвојити од истините методологије која ту поруку утврђује. У сваком реформном покрету износи се порука испитивања за тај нараштај, и она укључује исправну методологију као саставни део путоказа. Милерова порука била је заснована на распечаћивању књиге пророка Данила. Његова порука била је Гедеонова порука, јер је и она такође произвела војску од три стотине.

> And he divided the three hundred men into three companies, and he put a trumpet in every man’s hand, with empty pitchers, and lamps within the pitchers. And he said unto them, Look on me, and do likewise: and, behold, when I come to the outside of the camp, it shall be that, as I do, so shall ye do. When I blow with a trumpet, I and all that are with me, then blow ye the trumpets also on every side of all the camp, and say, The sword of the Lord, and of Gideon. Judges 7:16–18.

> И подели триста људи на три чете, и стави у руку свакоме трубу, с празним крчазима и светиљкама у крчазима. И рече им: Гледајте на мене и чините такође; и, ево, кад дођем до краја табора, биће да ћете, како ја учиним, тако и ви чинити. Кад затрубим у трубу ја и сви који су са мном, онда затрубите и ви у трубе око свега табора, и реците: Мач Господњи и Гедеонов. Судије 7:16–18.

Miller’s message was the “trumpet,” and the “sword.” Yet it was the sword of both Gideon and the Lord. The Word of the Lord was published in 1611, and 220 years later Miller published his message of the first angel. The Declaration of Independence was published in 1776, and 220 years later in 1996, the message of the third angel was published. Millers was the first angel’s internal message of God’s people, as represented by the vision of the Ulai River, announcing the opening of judgment. The third angel’s message of Future for America is the external message of God’s people, as represented by the vision of the Hiddekel River, announcing the close of judgment.

Milerova poruka bila je „truba“ i „mač“. Ipak, to je bio mač i Gedeonov i Gospodnji. Reč Gospodnja bila je objavljena 1611. godine, a 220 godina kasnije Miler je objavio svoju poruku prvog anđela. Deklaracija o nezavisnosti objavljena je 1776. godine, a 220 godina kasnije, 1996. godine, objavljena je poruka trećeg anđela. Milerova poruka bila je unutrašnja poruka prvog anđela Božjem narodu, kako je predstavljeno viđenjem o reci Ulaj, objavljujući otvaranje suda. Poruka trećeg anđela iz Future for America jeste spoljašnja poruka Božjeg naroda, kako je predstavljeno viđenjem o reci Hidekel, objavljujući završetak suda.

The prophetic methodology is represented by one of the Messianic prophecies identified by Matthew as being fulfilled by Christ, and in so doing typifies 1831, with the “father” representing his son in 1996. The two witnesses of methodology are an alpha and omega, and with the human messenger’s involvement, together they establish a father and son relationship, which is the relationship of Malachi’s Elijah message. The hearts of the father are turned to the children, and vice versa. Miller’s rules are to be joined with the rules titled as Prophetic Keys. The new light must be built upon the old light. Those who choose not to employ the methodology of 1831 and 1996 are cursed. One class is cursed, and the other is blessed. The choice is yours?

Пророчка методологија представљена је једним од месијанских пророчанстава које Матеј препознаје као испуњено у Христу, и тиме типолошки представља 1831. годину, при чему „отац“ представља свога сина 1996. године. Два сведока методологије јесу алфа и омега, и уз учешће људског весника, заједно успостављају однос оца и сина, што је однос Илијине поруке из Малахије. Срца отаца окрећу се деци, и обратно. Милерова правила треба сјединити с правилима насловљеним као Пророчки кључеви. Нова светлост мора бити изграђена на старој светлости. Они који одлуче да не примене методологију из 1831. и 1996. године проклети су. Један разред је проклет, а други је благословен. Избор је ваш?

## The Second Messianic Waymark —1996

Други месијански путоказ —1996

> That it might be fulfilled which was spoken by the prophet, saying, I will open my mouth in parables; I will utter things which have been kept secret from the foundation of the world. Matthew 13:35.

> Да се испуни што је речено преко пророка, који говори: Отворићу уста своја у причама; изнећу оно што је било сакривено од постања света. Матеј 13:35.

## Prediction

Предсказање

> I will open my mouth in a parable: I will utter dark sayings of old. Psalms 78:2.

> Отворићу уста своја у причи; изрећи ћу загонетке древне. Псалми 78:2.

The dark sayings; the parables that the Lion of the tribe of Judah “utters” represent line upon line presentations of truths that have been sealed up, or kept secret from the foundation of the world. Once the message is formalized, it is thereafter empowered by a fulfillment of prophecy that marks the beginning of a testing time.

Тамне изреке; приче које Лав из племена Јудина „изговара“ представљају излагања истина ред по ред, које су биле запечаћене, или држане у тајности од постања света. Једном када се порука уобличи, она потом бива оснажена испуњењем пророштва које означава почетак времена кушања.

When the latter rain began to sprinkle on September 11, 2001, the rebellion of 1888 and of Korah was repeated. At the Minneapolis rebellion of 1888 and with Korah’s rebellion, God’s selected messengers were rejected along with the message they presented. Both the baby and the bath water were thrown out together. They were thrown out under the premise that the whole congregation was as holy, as those God had selected. The rebels were unable to see Divinity with the human messengers. All they could see was themselves, humanity void of Divinity, so they thought everyone was the same.

Када је позна киша почела да ромиња 11. септембра 2001. године, поновила се побуна из 1888. године и Корејева побуна. При побуни у Минеаполису 1888. године, као и у Корејевој побуни, Божји изабрани весници били су одбачени заједно са поруком коју су износили. И дете и вода за купање били су заједно избачени. Били су одбачени под претпоставком да је сав збор подједнако свет као и они које је Бог изабрао. Побуњеници нису били у стању да сагледају Божанство у људским весницима. Све што су могли да виде били су они сами, људскост лишена Божанства, те су стога мислили да су сви исти.

> Now Korah, the son of Izhar, the son of Kohath, the son of Levi, and Dathan and Abiram, the sons of Eliab, and On, the son of Peleth, sons of Reuben, took men: And they rose up before Moses, with certain of the children of Israel, two hundred and fifty princes of the assembly, famous in the congregation, men of renown: And they gathered themselves together against Moses and against Aaron, and said unto them, Ye take too much upon you, seeing all the congregation are holy, every one of them, and the Lord is among them: wherefore then lift ye up yourselves above the congregation of the Lord? Numbers 16:1–3.

> А Кореј, син Исаров, син Кататов, син Левијев, и Датан и Авирон, синови Елиавови, и Он, син Фалетов, синови Рувимови, узеše људе; и устадоше пред Мојсијем са некима од синова Израиљевих, двеста и педесет кнезова збора, угледних у скупштини, људи на гласу; и скупише се против Мојсија и против Арона, и рекоше им: Превише узимате на себе, кад је сав збор свет, сваки од њих, и Господ је међу њима; зашто се онда уздижете изнад збора Господњег? Бројеви 16:1–3.

The rebellion of Korah, 1888 and 9/11 is represented as a refusal to submit to God’s choice of selected leadership, while placing confidence in a false definition of God’s congregation. Jeremiah identifies the same phenomenon when the rebels claimed the “temple of the Lord, the temple of the Lord are these.”

Побуна Кореја, 1888. година и 11. септембар представљени су као одбијање да се човек потчини Божјем избору изабраног вођства, уз истовремено полагање поверења у лажну дефиницију Божје заједнице. Јеремија препознаје исту појаву када су побуњеници тврдили: „Храм Господњи, храм Господњи, то је ово.“

> The word that came to Jeremiah from the Lord, saying,

> Реч која дође Јеремији од Господа, говорећи,

> Stand in the gate of the Lord’s house, and proclaim there this word, and say, Hear the word of the Lord, all ye of Judah, that enter in at these gates to worship the Lord. Thus saith the Lord of hosts, the God of Israel, Amend your ways and your doings, and I will cause you to dwell in this place. Trust ye not in lying words, saying, The temple of the Lord, The temple of the Lord, The temple of the Lord, are these.

> Стани на вратима дома Господњег, и објави онде ову реч, и реци: Чујте реч Господњу, сви ви из Јуде, који улазите на ова врата да се поклоните Господу. Овако вели Господ над војскама, Бог Израиљев: Поправите путеве своје и дела своја, и даћу вам да пребивате на овом месту. Не уздајте се у лажљиве речи, говорећи: Храм Господњи, храм Господњи, храм Господњи, то је ово.

> For if ye throughly amend your ways and your doings; if ye throughly execute judgment between a man and his neighbour; If ye oppress not the stranger, the fatherless, and the widow, and shed not innocent blood in this place, neither walk after other gods to your hurt: Then will I cause you to dwell in this place, in the land that I gave to your fathers, for ever and ever.

> Јер ако заиста поправите своје путеве и своја дела; ако заиста извршујете правду између човека и његовог ближњег; ако не угњетавате дошљака, сироче и удовицу, и не проливате невину крв на овоме месту, нити идете за другим боговима себи на погибао: тада ћу учинити да пребивате на овоме месту, у земљи коју сам дао вашим оцима, од века и до века.

> Behold, ye trust in lying words, that cannot profit. Jeremiah 7:1–8.

> Ево, ви се уздате у лажљиве речи, које не могу донети корист. Јеремија 7:1–8.

The lying words of the Jews in Jeremiah’s period, are the lying words of Korah and his cohorts, the rebels of 1888 and of course, the rebels of 9/11. They are the lies that the drunkards of Ephraim hide beneath in Isaiah twenty-eight.

Лажљиве речи Јевреја у Јеремијино доба јесу лажљиве речи Кореја и његових чета, побуњеника из 1888. године и, наравно, побуњеника од 11. септембра. То су лажи под којима се скривају пијанице Јефремове у Исаији двадесет осмој.

> Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:14, 15.

> Зато чујте реч Господњу, ви људи подсмешљиви, који владате овим народом што је у Јерусалиму. Јер рекосте: Учинисмо савез са смрћу, и са паклом смо у погодби; кад наиђе преплављујући бич, неће доћи до нас; јер од лажи начинисмо себи уточиште, и под обманом се сакрисмо. Исаија 28:14, 15.

It is also the lie that represents a lack of love of the Truth, which brings strong delusion in 2 Thessalonians.

То је такође лаж која представља недостатак љубави према Истини, што у 2. Солуњанима доноси силну заблуду.

> And for this cause God shall send them strong delusion, that they should believe a lie: That they all might be damned who believed not the truth, but had pleasure in unrighteousness. 2 Thessalonians 2:11, 12.

> И зато ће им Бог послати силу заблуде, да верују лажи; да буду осуђени сви који не повероваше истини, него заволеше неправду. 2. Солуњанима 2:11, 12.

The “lying words” represent the foolish idea that the church is where salvation is found, not in chosen messengers and their chosen messages. The connection between God and man is accomplished and maintained only through His Word. He is the Word, and no man cometh to the Father except by the Word. Christ is represented by His chosen messengers and the message they present. To believe otherwise, is to hate the Truth and believe a lie. Jeremiah condemns the Jews who trust in the temple, by reminding them of Shiloh, where God’s Ark had been since the entrance into the Promised Land.

„Лажљиве речи“ представљају безумну мисао да се спасење налази у цркви, а не у изабраним гласницима и њиховим изабраним порукама. Веза између Бога и човека остварује се и одржава једино кроз Његову Реч. Он је Реч, и нико не долази Оцу осим кроз Реч. Христос је представљен кроз Своје изабране гласнике и поруку коју они износе. Веровати другачије значи мрзети Истину и веровати лажи. Јеремија осуђује Јевреје који се уздају у храм, подсећајући их на Силом, где је Божји Ковчег био од уласка у Обећану земљу.

> Therefore will I do unto this house, which is called by my name, wherein ye trust, and unto the place which I gave to you and to your fathers, as I have done to Shiloh. And I will cast you out of my sight, as I have cast out all your brethren, even the whole seed of Ephraim. Therefore pray not thou for this people, neither lift up cry nor prayer for them, neither make intercession to me: for I will not hear thee. Jeremiah 7:14–16.

> Зато ћу учинити овоме дому, који се назива мојим именом, у који се уздате, и месту које дадох вама и оцима вашим, као што учиних Силому. И одбацићу вас испред лица својега, као што одбацих сву браћу вашу, сав род Јефремов. Зато се ти не моли за овај народ, нити подижи вапај ни молитву за њих, нити ми посредуј за њих; јер те нећу услишити. Јеремија 7:14–16.

Wicked Eli, and his two wicked sons, Hophni and Phineas parallel and align with Korah, Dathan and Abiram for allowing escalating apostasy to develop until probation closed and all three died on the same day, as did Korah, Dathan and Abiram. They all die at the Sunday law!

Зли Илије, и његова два зла сина, Офније и Финес, представљају паралелу и подударају се са Корејем, Датаном и Авироном, јер су допустили да се развија све веће отпадништво све док се време милости није затворило и сва тројица умрла у исти дан, као што су и Кореј, Датан и Авирон. Сви они умиру у време недељног закона!

At 9/11 Korah’s rebellion, and the rebellion of Eli, the rebellion of the Jews in Jeremiah’s testimony and the rebels of 1888 reject and rebel against the message and messengers of that period. That period concludes at the Sunday law after two tests. The first test is from 9/11 unto July 18, 2020, and the second test is the purging and sealing represented by the message of the Midnight Cry. Out of that purification process Gideon and His three hundred are prepared to blow their trumpets, and they do so when Samuel is raised up at the Sunday law, which is when the Ark is captured by the Philistines. Then the church triumphant is lifted up as an ensign.

У побуни Кореја 11. септембра, и у Илијевој побуни, побуни Јевреја у Јеремијином сведочанству и побуњеницима из 1888. године, одбацују се и подиже се побуна против поруке и весника тог раздобља. То раздобље се завршава код недељног закона након две пробе. Прва проба траје од 11. септембра до 18. јула 2020, а друга проба јесте чишћење и печаћење представљено поруком Поноћног поклича. Из тог процеса очишћења припремају се Гедеон и његових три стотине да затрубе у своје трубе, и они то чине када Самуило бива подигнут код недељног закона, што је време када Филистеји заробљавају Ковчег. Тада се победоносна црква уздиже као застава.

That church has a king, David by name, and a prophet represented by Ezekiel, and Samuel, at the overthrow of Shiloh. The church will also have the priesthood represented by Joseph. The Sunday law testing time is where the fire of the Holy Spirit is poured out without measure, as represented by the seventh seal. That fire destroys the men of renown who rebelled with Korah, Dathan, Abiram, Eli, Hophni, Phineas and the rebels of 1888.

Та црква има цара, Давида по имену, и пророка представљеног Језекиљем и Самуилом, приликом рушења Силома. Црква ће такође имати свештенство представљено Јосифом. Време провере кроз закон о недељи јесте оно у коме се огањ Светога Духа излива без мере, као што је представљено седмим печатом. Тај огањ уништава људе на гласу који су се побунили с Корејем, Датаном, Авироном, Илијем, Офнијем, Финесом и побуњеницима из 1888.

That very fire of the outpouring of the Holy Spirit, is the backdrop of the drama of the church triumphant. The church is represented by king David, the prophet Ezekiel and Joseph the priest. Those three are standing in the fire that destroys the 250 men of renown, as did Nebuchadnezzar’s fire destroy the men who threw the three worthies into the furnace. As the church triumphant, the whole world watches as they are thrown into the fiery furnace, and suddenly, the Son of God appears with the churches’ prophet, priest and king—represented by Shadrach, Meshak and Abednego. Four thirty-year old’s in the fiery furnace representing the truth that Divinity combined with humanity does not sin!

Тај исти огањ изливања Светога Духа јесте позадина драме победоносне цркве. Црква је представљена царем Давидом, пророком Језекиљем и свештеником Јосифом. Та тројица стоје у огњу који уништава 250 угледних људи, као што је и Навуходоносоров огањ уништио људе који су бацили тројицу достојника у пећ. Као победоносну цркву, сав свет посматра док бивају бачени у ужарену пећ, а изненада се Син Божји појављује са пророком, свештеником и царем цркве — представљеним Седрахом, Мисахом и Авденаго. Четворица тридесетогодишњака у ужареној пећи представљају истину да Божанство сједињено са човечанством не греши!

Korah, Dathan and Abiram, who are also Eli, Hophni and Phineas are the counterfeit of the church triumphant that is made up with a prophet, priest and king. Those three are Gideon’s 300, the three thousand souls at Pentecost, the 300 Millerite preachers, the three-hundred 1843 charts, who are thirty years old when the Sunday law arrives and fire comes down out of heaven. With Elijah the fire was to distinguish between the true and false prophets. The fire that comes down in Leviticus on the “eighth” day, when Aaron begins to serve, consumes Aaron’s offering, which is the offering of Malachi three, that is pleasant as in former years. That same fire destroys those who offer strange or common fire, as represented by Hophni and Phineas, the sons of Aaron.

Кореј, Датан и Авирон, који су такође Илије, Офније и Финес, представљају кривотворину Цркве победоносне, која је сачињена од пророка, свештеника и цара. Та тројица су Гедеонових 300, три хиљаде душа на Педесетницу, 300 милеритских проповедника, три стотине карата из 1843. године, који имају тридесет година када стигне закон о недељи и огањ сиђе с неба. Код Илије огањ је био да разликује између правих и лажних пророка. Огањ који силази у Левитској књизи осмога дана, када Арон почиње да служи, сажиже Аронову жртву, која је жртва из Малахије три, пријатна као у пређашњим годинама. Тај исти огањ уништава оне који приносе туђи или обични огањ, како су представљени Офније и Финес, Аронови синови.

When God is confirming the true prophet with Elijah, or the true priest with Aaron the fire leads to the death of the false prophets of Baal, who are also Hophni and Phineas. Hophni and Phineas are the sons of Aaron, they are the last generation of a covenant people who are spewed out of the mouth of the Lord at the Sunday law.

Када Бог потврђује истинитог пророка преко Илије, или истинитог свештеника преко Арона, огањ доводи до смрти лажних пророка Валових, који су такође Офни и Финес. Офни и Финес су Аронови синови; они су последњи нараштај заветног народа који ће бити избљуван из уста Господњих у време недељног закона.

> “These are not the words of Sister White, but the words of the Lord, and His messenger has given them to me to give to you. God calls upon you to no longer work at cross purposes with Him. Much instruction was given in regard to men claiming to be Christian when they are revealing the attributes of Satan, counteracting in spirit, word, and action the advancement of truth, and are surely following the path where Satan is leading them. In their hardness of heart they have grasped authority which in no way belongs to them, and which they should not exercise. Saith the great Teacher, ‘I will overturn, overturn, overturn.’ Men say in Battle Creek, ‘The temple of the Lord, the temple of the Lord are we’ but they are using common fire. Their hearts are not softened and subdued by the grace of God.” Manuscript Releases, volume 13, 222.

> „Ово нису речи сестре Вајт, него речи Господње, и Његов гласник их је дао мени да их ја дам вама. Бог вас позива да више не радите насупрот Њему. Дато је много поуке у погледу људи који тврде да су хришћани, а откривају особине Сотонине, супротстављајући се духом, речју и делом напретку истине, и сигурно иду путем којим их Сотона води. У тврдоћи свога срца присвојили су власт која им ни на који начин не припада и коју не би требало да врше. Вели велики Учитељ: ‘Преврнућу, преврнућу, преврнућу.’ Људи говоре у Батл Крику: ‘Храм Господњи, храм Господњи ми смо’, али они употребљавају обичан огањ. Њихова срца нису омекшана нити покорена благодаћу Божјом.” Manuscript Releases, volume 13, 222.

The “common fire” is what Aaron’s son used when the priesthood began. The number “81” is a symbol of the priesthood, and in Leviticus eight, verse one, the seven days of purification and consecration of the priest is illustrated. Their clothes are removed and replaced with the garments of the Heavenly High Priest’s, as illustrated in Zechariah’s vision of Joshua and the angel in chapter three. The 300 in Zechariah are represented as “men wondered at,” for they represented in the history when God removes the iniquities of His people, which is the Sunday law, when the church is transformed from militant to triumphant. After seven days of consecration, the began to serve on day eight.

„Обична ватра“ је оно што је употребио Аронов син када је свештенство отпочело. Број „81“ је симбол свештенства, а у осмој глави Левитске књиге, првом стиху, приказано је седам дана очишћења и посвећења свештеника. Њихова одећа се скида и замењује одеждама Небеског Првосвештеника, као што је приказано у Захаријином виђењу Исуса и анђела у трећој глави. Тих 300 у Захарији представљени су као „људи којима се чуде“, јер су представљали време у историји када Бог уклања безакоња свога народа, што је недељни закон, када се црква преображава из војујуће у победоносну. После седам дана посвећења, почели су да служе осмога дана.

> And ye shall not go out of the door of the tabernacle of the congregation in seven days, until the days of your consecration be at an end: for seven days shall he consecrate you. Leviticus 8:33.

> И не излазите са врата шатора од састанка седам дана, док се не наврше дани вашега посвећења; јер ће вас седам дана посвећивати. Левитска 8:33.

Day eight, is a symbol of the eighth that is of the seven, of Laodicea turning into Philadelphia, of the eight souls on Noah’s ark, of the eighth day of circumcision, and the eighth day of resurrection. That day is the Sunday law, when the papacy’s deadly wound is healed, and therefore resurrected it becomes the eighth, that is of the seven.

Осми дан је симбол осмога који је од седморице, Лаодикије која се претвара у Филаделфију, осам душа у Нојевој барци, осмога дана обрезања и осмога дана васкрсења. Тај дан је недељни закон, када се смртоносна рана папства исцељује, те стога, васкрснуто, оно постаје осми, који је од седморице.

> And it came to pass on the eighth day, that Moses called Aaron and his sons, and the elders of Israel. Leviticus 9:1.

> И догоди се осмога дана да Мојсије позва Арона и његове синове, и старешине Израиљеве. Левитска 9:1.

On day eight, the priests began to serve, but Aaron’s sons offered “common fire.” Adventism claim that they are the temple of the Lord, and Sister White identified that claim as common fire. Not only is it a lie, but it is common fire, as contrasted with holy fire. The holy fire is the message of the Midnight Cry, and the common fire is the counterfeit peace and safety message, that will be the last message proclaimed by the dumb dogs that refused to bark, and give a warning message. In chapter nine, Aaron presents the offering, and fire comes down out of heaven and consumes the offering. Then his two wicked sons, offer common fire and God’s fire consumes them.

Осмога дана свештеници почеше да служе, али Аронови синови принеше „обичан огањ“. Адвентизам тврди да су они храм Господњи, а сестра Вајт је ту тврдњу означила као обичан огањ. То не само да је лаж, него је и обичан огањ, насупрот светом огњу. Свети огањ је вест о Поноћном поклику, а обичан огањ је кривотворена порука мира и сигурности, која ће бити последња порука коју ће објавити неми пси што одбише да лају и да упуте поруку упозорења. У деветом поглављу, Арон приноси жртву, и огањ силази с неба и прождире жртву. Потом његова два зла сина приносе обичан огањ, и Божји огањ прождире њих.

> And Aaron lifted up his hand toward the people, and blessed them, and came down from offering of the sin offering, and the burnt offering, and peace offerings. And Moses and Aaron went into the tabernacle of the congregation, and came out, and blessed the people: and the glory of the Lord appeared unto all the people. And there came a fire out from before the Lord, and consumed upon the altar the burnt offering and the fat: which when all the people saw, they shouted, and fell on their faces. And Nadab and Abihu, the sons of Aaron, took either of them his censer, and put fire therein, and put incense thereon, and offered strange fire before the Lord, which he commanded them not. And there went out fire from the Lord, and devoured them, and they died before the Lord. Leviticus 9:22–10:2.

> И Арон подиже руку своју према народу, и благослови их, и сиђе пошто принесе жртву за грех, жртву паљеницу и жртве захвалне. И Мојсије и Арон уђоше у шатор од састанка, па изађоше и благословише народ; и слава Господња показа се свему народу. И огањ изиђе испред Господа и спали на олтару жртву паљеницу и сало; а кад сав народ то виде, повикаше и падоше ничице. А Надав и Авију, синови Аронови, узеше сваки своју кадионицу, и метнуше у њих огањ, и на њега ставише кад, и принесоше пред Господом туђ огањ, што им Он не беше заповедио. Тада огањ изиђе од Господа и прождре их, и они помреше пред Господом. Левитска 9:22–10:2.

The men of Battle Creek are the modern Sanhedrin who trust in their church structure above the message of the True Witness to Laodicea. The True Witness to Laodicea is Christ, and He never changes, and he has always used men of His own choosing to present the message to a people who were manifesting the characteristics of Laodicea. There is nothing new under the sun.

Људи из Батл Крика јесу савремени Синедрион који се узда у црквено устројство више него у поруку Истинитог Сведока Лаодикији. Истинити Сведок Лаодикији јесте Христос, и Он се никада не мења, и увек је употребљавао људе по Свом сопственом избору да изнесу поруку народу који је испољавао одлике Лаодикије. Нема ничега новога под сунцем.

He selected Moses, who had been trained by God alone for forty years, just as Jesus and his cousin John had been trained. He selected Moses, Christ and John as examples of those trained outside of the formal educational system. Nazareth represents a symbol of a person who has been chosen, as were the new upstarts; Jones and Waggoner in the 1888 Minneapolis rebellion. Nazareth represents the calling and consecration of a chosen man, but the chosen man is a citizen of a city that is disrespected.

Изабрао је Мојсија, који је био обучаван само од Бога током четрдесет година, као што су били обучавани Исус и Његов рођак Јован. Изабрао је Мојсија, Христа и Јована као примере оних који су били обучавани изван формалног образовног система. Назарет представља симбол особе која је изабрана, као што су били новопридошли; Џоунс и Вагонер у побуни у Минеаполису 1888. године. Назарет представља позив и посвећење изабраног човека, али је изабрани човек грађанин града који је презрен.

> And Nathanael said unto him, Can there any good thing come out of Nazareth? Philip saith unto him, Come and see. John 1:46.

> А Натанаило му рече: Може ли ишта добро доћи из Назарета? Филип му каже: Дођи и види. Јован 1,46.

The stammering tongues of Isaiah 28, represent those who came from Nazareth. After the formalization of Miller’s message in 1831, the message was empowered by the fulfillment of the prophecy of the second woe, typifying the fulfillment of a prophecy of the third woe at 9/11. We will take up the third Messianic prophecy in the next article.

Муцави језици из Исаије 28 представљају оне који су дошли из Назарета. После формализације Милерове поруке 1831. године, порука је била оснажена испуњењем пророчанства о другом тешко, што је предобразавало испуњење пророчанства о трећем тешко 11. септембра. Трећим месијанским пророчанством позабавићемо се у следећем чланку.

> “Three nights before the Review office burned, I was in an agony that words cannot describe. I could not sleep. I walked the room, praying to God to have mercy upon His people. Then I seemed to be in the Review office with the men who have the management of the institution. I was trying to speak to them and thus to help them. One of authority arose and said, ‘You say, The temple of the Lord, the temple of the Lord are we; therefore, we have authority to do this thing and that thing and the other thing. But the word of God forbids many of the things that you propose to do.’ At His first advent, Christ cleansed the Temple. Prior to His second advent He will again cleanse the temple. He was there cleansing the temple. Why? Because commercial work had been brought in, and God had been forgotten. With hurry here and hurry there and hurry somewhere else, there was no time to think of heaven. The principles of God’s law were presented, and I heard the question asked, ‘How much of the law have you obeyed?’ Then the word was spoken, ‘God will cleanse and purify His temple in His displeasure.’

> „Три ноћи пре него што је изгорела канцеларија Review-а, била сам у агонији коју речи не могу описати. Нисам могла да спавам. Ходала сам по соби, молећи се Богу да се смилује своме народу. Тада ми се учинило да сам у канцеларији Review-а са људима који управљају том установом. Покушавала сам да им говорим и да им тако помогнем. Један ауторитативни Лик устаде и рече: „Ви говорите: Храм Господњи, храм Господњи смо ми; зато имамо власт да чинимо ово и оно и још нешто друго. Али Реч Божја забрањује многе од ствари које предлажете да чините.“ Приликом Свог првог доласка, Христос је очистио Храм. Пре Свог другог доласка, Он ће поново очистити храм. Он је био тамо, чистећи храм. Зашто? Зато што је био уведен трговачки рад, а Бог је био заборављен. Уз журбу овде и журбу тамо и журбу негде другде, није било времена да се мисли о небу. Била су изнесена начела Божјег закона, и чула сам како је постављено питање: „Колико сте закона послушали?“ Тада је изговорена реч: „Бог ће очистити и прочистити Свој храм у Свом негодовању.““

> “In the visions of the night I saw a sword of fire hung out over Battle Creek.

> „У ноћним виђењима видела сам огњени мач како виси над Battle Creek-ом.

> “Brethren, God is in earnest with us. I want to tell you that if after the warnings given in these burnings the leaders of our people go right on, just as they have done in the past, exalting themselves, God will take the bodies next. Just as surely as He lives, He will speak to them in language that they cannot fail to understand.

> „Браћо, Бог је озбиљан с нама. Желим да вам кажем да, ако после упозорења датих у овим пожарима вође нашег народа наставе право даље, као што су чиниле у прошлости, узвисујући себе, Бог ће следеће узети тела. Као што је сигурно да Он живи, тако ће им проговорити језиком који неће моћи а да не разумеју.״

> “God is watching us to see if we will humble ourselves before Him as little children. I speak these words now that we may come to Him in humility and contrition and find out what He requires of us.’ Publishing Ministry, 170, 171.

> „Бог нас посматра да би видео хоћемо ли се понизити пред Њим као мала деца. Сада изговарам ове речи да бисмо Му приступили у понизности и скрушености и сазнали шта Он захтева од нас.“ Publishing Ministry, 170, 171.

> “The message for this time is not, ‘The temple of the Lord, the temple of the Lord, the temple of the Lord are we.’ Whom does the Lord receive as vessels unto honor?—Those who co-operate with Christ; those who believe the truth, who live the truth, who proclaim the truth in all its bearings.” Review and Herald, October 22, 1903.

> „Порука за ово време није: ‘Храм Господњи, храм Господњи, храм Господњи смо ми.’ Кога Господ прима као сасуде за част? — Оне који сарађују са Христом; оне који верују истину, који живе истину, који објављују истину у свим њеним видовима.“ Review and Herald, October 22, 1903.

> “These are not the words of Sister White, but the words of the Lord, and His messenger has given them to me to give to you. God calls upon you to no longer work at cross purposes with Him. Much instruction was given in regard to men claiming to be Christian when they are revealing the attributes of Satan, counteracting in spirit, word, and action the advancement of truth, and are surely following the path where Satan is leading them. In their hardness of heart they have grasped authority which in no way belongs to them, and which they should not exercise. Saith the great Teacher, ‘I will overturn, overturn, overturn.’ Men say in Battle Creek, ‘The temple of the Lord, the temple of the Lord are we’ but they are using common fire. Their hearts are not softened and subdued by the grace of God.” Manuscript Releases, volume 13, 222.

> „Ово нису речи сестре Вајт, већ речи Господње, и Његов весник их је дао мени да их ја дам вама. Бог вас позива да више не радите супротно Њему. Дато је много поуке у погледу људи који тврде да су хришћани, док испољавају особине Сотоне, и духом, речју и делом противдејствују напредовању истине, те засигурно следе стазу којом их Сотона води. У својој окорелости срца присвојили су власт која им ни на који начин не припада и коју не би смели вршити. Говори велики Учитељ: „Обратићу, обратићу, обратићу.“ Људи у Батл Крику говоре: „Храм Господњи, храм Господњи смо ми“, али се служе обичним огњем. Њихова срца нису омекшана нити покорена благодаћу Божјом.“ Manuscript Releases, volume 13, 222.

Back to Articles