Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Fifteen

Скривена историја четрдесетог стиха — број петнаест

The Second Woe - Part Two

Drugo teško — drugi deo

Author

Jeff Pippenger

Published

June 11, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

Sister White addresses several times that the passage in Isaiah which Jesus read in the synagogue at Nazareth, not only announced His work, but typified our work. The perfect fulfillment of that anointed work is accomplished by those who make up the ensign of the one hundred and forty-four thousand.

Сестра Вајт у више наврата указује да одломак из Исаије који је Исус читао у синагоги у Назарету не само да је најављивао Његово дело, него је и представљао праслику нашег дела. Савршено испуњење тог помазаног дела остварују они који сачињавају заставу сто четрдесет и четири хиљаде.

> The spirit of the Lord God is upon me; because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to bind up the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; To proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn; To appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified. And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. And strangers shall stand and feed your flocks, and the sons of the alien shall be your plowmen and your vinedressers. But ye shall be named the Priests of the Lord: men shall call you the Ministers of our God: ye shall eat the riches of the Gentiles, and in their glory shall ye boast yourselves. For your shame ye shall have double; and for confusion they shall rejoice in their portion: therefore in their land they shall possess the double: everlasting joy shall be unto them. Isaiah 61:1–7.

> Дух Господа Бога на мени је; јер ме Господ помаза да јављам добре вести кроткима; посла ме да завијем ране онима који су скрушена срца, да огласим слободу заробљенима и отварање тамнице свезанима; да огласим годину милости Господње и дан освете Бога нашега; да утешим све који тугују; да поставим онима који тугују на Сиону, да им дам украс место пепела, уље радости место туге, хаљину хвале место духа клонулости; да се назову дрвећем правде, насадом Господњим, да се Он прослави. И они ће сазидати древне развалине, подигнуће пређашња опустошења и обновиће пусте градове, пустоши многих нараштаја. И туђинци ће стајати и пасти ваша стада, и синови туђинаца биће ваши орачи и ваши виноградари. А ви ћете се звати свештеницима Господњим; називаће вас служитељима Бога нашега; јешћете богатство незнабожаца и хвалићете се њиховом славом. За срамоту своју примићете двоструко; и место понижења радоваће се уделу своме; зато ће у својој земљи наследити двоструко; вечна радост биће им. Исаија 61:1–7.

In the previous article we began to identify the “hour, month, day and year” that made up the time prophecy of three hundred and ninety-one years and fifteen days. Time is no longer, so the four expressions of time must be applied symbolically in the latter days, when the prophetic characteristics of the first and second woes are repeated in the third woe. The “year” is “the acceptable year of the Lord,” and it is also “the day of vengeance of our God.”

У претходном чланку започели смо да утврђујемо „час, месец, дан и годину“ који су сачињавали временско пророштво од три стотине деведесет и једне године и петнаест дана. Времена више нема, стога се четири временска израза морају применити символички у последњим данима, када се пророчке одлике прве и друге невоље понављају у трећој невољи. „Година“ је „пријатна година Господња“, а она је и „дан освете Бога нашега“.

The “day,” is “the day of calamity,” a day of recompense, and vengeance, as set forth by Moses.

„Дан“ је „дан невоље“, дан одмазде и освете, како је изложио Мојсије.

> To me belongeth vengeance, and recompense; their foot shall slide in due time: for the day of their calamity is at hand, and the things that shall come upon them make haste. Deuteronomy 32:35.

> Моја је освета и плата; нога ће им се поклизнути у своје време; јер је близу дан њихове пропасти, и хитро долази оно што ће их снаћи. Поновљени закони 32:35.

In Isaiah it is the “acceptable year” and the “day of vengeance,” and the day of vengeance is Moses’ “day of calamity” where Laodicea’s foot slides as they receive recompense and vengeance. The hour of the great earthquake, the day of calamity, the acceptable year and the first month all align with the Sunday law. The word “month” in Joel is an added word, but the added word is correct. The translators added the word “month” in agreement with the truth that the latter rain came in the first month.

У Исаије то су „пријатна година“ и „дан освете“, а дан освете јесте Мојсијев „дан пропасти“, када Лаодикији нога клизи док прима накнаду и освету. Час великог земљотреса, дан пропасти, пријатна година и први месец сви се подударају са законом о недељи. Реч „месец“ у Јоилу је додата реч, али је та додата реч исправна. Преводиоци су додали реч „месец“ у сагласности са истином да је позни дажд дошао у првом месецу.

> Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for he hath given you the former rain moderately, and he will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain in the first month. Joel 2:23.

> Радујте се, дакле, синови Сиона, и веселите се у Господу Богу своме; јер вам је дао рани дажд умерено, и учиниће да сиђе за вас дажд, рани дажд и позни дажд у први месец. Јоил 2:23.

The word “month” is an interpretation, not part of the original inspired text. The Hebrew simply says the rains will come “in the first” or “as at the first”—meaning God will restore the rains in their proper season, just like in former times. Sister White repeatedly aligns the Millerite movement of 1840 to 1844 with Pentecost to describe the latter rain in the latter days. The latter rain comes “as at the first,” which was Pentecost, which Sister White repeatedly aligns with the Sunday law.

Реч „месец“ јесте тумачење, а не део изворног надахнутог текста. Јеврејски једноставно каже да ће кише доћи „у прво време“ или „као у прво време“ — што значи да ће Бог обновити кише у њихово право доба, као у некадашњим временима. Сестра Вајт више пута доводи милеритски покрет од 1840. до 1844. године у везу са Педесетницом како би описала позну кишу у последњим данима. Позна киша долази „као у прво време“, а то је била Педесетница, коју Сестра Вајт више пута доводи у везу са законом о недељи.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> „Анђео који се сједињује у објављивању поруке трећег анђела треба да обасја сву земљу својом славом. Овде је проречено дело светских размера и неуобичајене силе. Адвентни покрет од 1840–44. године био је славно испољавање Божје силе; порука првог анђела била је однета до сваке мисионарске станице у свету, а у неким земљама постојало је највеће верско интересовање какво је у иједној земљи виђено још од Реформације шеснаестог века; али све то треба да буде надмашено моћним покретом под последњом опоменом трећег анђела.“

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> „То дело биће слично ономе на дан Педесетнице. Као што је „рани дажд“ био дат, у изливању Светога Духа на почетку јеванђеља, да учини да драгоцено семе узрасте, тако ће и „позни дажд“ бити дат на његовом завршетку ради сазревања жетве. „Тада ћемо познати, ако наставимо да познајемо Господа: излазак Његов уређен је као зора, и доћи ће нам као дажд, као позни и рани дажд земљи.“ Осија 6:3. „Радујте се, дакле, синови Сионски, и веселите се у Господу Богу своме; јер вам је дао рани дажд умерено, и учиниће да вам сиђе дажд, рани дажд и позни дажд.“ Јоило 2:23. „И биће у последње дане, говори Бог, излићу од Духа Својега на свако тело.“ „И биће: сваки који призове име Господње спашће се.“ Дела 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> „Велико дело јеванђеља не треба да се заврши са мањим испољавањем силе Божје него што је обележило његов почетак. Пророштва која су се испунила у изливању ране кише на почетку јеванђеља, треба поново да се испуне у позној киши на његовом завршетку. Ово су ‘времена освежавања’ у која је апостол Петар гледао унапред када је рекао: ‘Покајте се, дакле, и обратите се, да се очистите од греха својих, да дођу времена освежавања од лица Господњега, и да пошаље унапред одређенога вам Христа Исуса.’ Дела 3:19, 20.” Велика борба, 611.

Pentecost was the "opening" or the "beginning" of the gospel work and the latter rain at the "close" is the "ending." The first represents the last. The first month is identifying the outpouring of the Holy Spirit at the Sunday law.

Педесетница је била „отварање“ или „почетак“ јеванђеоског дела, а позни дажд на „завршетку“ јесте „крај“. Прво представља последње. Први месец поистовећује изливање Светога Духа у време недељног закона.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost. …

> „Нико од нас никада неће примити Божји печат док на нашем карактеру буде и једна мрља или љага. На нама је да отклонимо недостатке у свом карактеру, да очистимо храм душе од сваке нечистоте. Тада ће позни дажд пасти на нас као што је рани дажд пао на ученике на Дан Педесетнице. …“

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 214, 216.

> „Шта чините, браћо, у великом делу припреме? Они који се сједињују са светом примају световни калуп и припремају се за жиг звери. Они који немају поверења у себе, који се понижавају пред Богом и чисте своје душе послушношћу истини — они примају небески калуп и припремају се за Божји печат на својим челима. Када буде изашао декрет и када отисак буде утиснут, њихов карактер ће остати чист и без мане кроз сву вечност.“ Testimonies, volume 5, 214, 216.

The first “month” is the Sunday law, the “hour” of the great earthquake is the Sunday law, the “day” of calamity, recompense and vengeance is the Sunday law and the acceptable “year” is the Sunday law. The one hundred and fifty years of the prophecy of the first woe concludes at the Sunday law, where the three hundred and ninety-one years and fifteen days begins.

Први „месец“ јесте недељни закон, „час“ великог земљотреса јесте недељни закон, „дан“ невоље, одмазде и освете јесте недељни закон, а прихватљива „година“ јесте недељни закон. Сто педесет година пророчанства о првој невољи завршава се код недељног закона, где започиње три стотине деведесет и једна година и петнаест дана.

> Saying to the sixth angel which had the trumpet, Loose the four angels which are bound in the great river Euphrates. And the four angels were loosed, which were prepared for an hour, and a day, and a month, and a year, for to slay the third part of men. Revelation 9:14, 15.

> Говорећи шестоме анђелу који имаше трубу: „Одреши четири анђела који су свезани на великој реци Еуфрату.“ И бише одрешена четири анђела, који беху приправљени за час, и дан, и месец, и годину, да побију трећи део људи. Откривење 9:14, 15.

The “four angels” that were “bound in the great river Euphrates” are “loosed” at the hour of the Sunday law. They have been prophetically “prepared” for the hour, day, month and year of the second woe to slay the third part of men. The United States is slain as the sixth kingdom of Bible prophecy at the Sunday law, and the United States is one third of the three fold union that is established at the Sunday law. The second woe is repeated in the third woe, just as the second angel is repeated in the third angel.

„Четири анђела“ која беху „свезана на великој реци Еуфрату“ бивају „одрешена“ у час недељног закона. Они су пророчки „припремљени“ за час, дан, месец и годину другог тешкоћа, да побију трећину људи. Сједињене Државе бивају убијене као шесто царство библијског пророштва при недељном закону, а Сједињене Државе су једна трећина троструког савеза који се успоставља при недељном закону. Друго тешкоће се понавља у трећем тешкоћу, као што се други анђео понавља у трећем анђелу.

Those four winds were released at 9/11, marking the beginning of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and immediately thereafter restrained. When those represented in Isaiah sixty-one who mourn are comforted, they are comforted with the full out pouring of the Comforter at the Sunday law, which is also the “hour” of the great earthquake. Those who mourn in the acceptable year, are the very same who are mourning in Ezekiel nine who receive the seal of God. Jesus began His ministry by citing Isaiah sixty-one, and Sister White aligns His pronouncement with our work.

Та четири ветра била су пуштена 11. септембра, означавајући почетак печаћења сто четрдесет и четири хиљаде, и одмах потом задржана. Када се утеше они који тугују, представљени у Исаији шездесет и првој, они се теше пуним изливањем Утешитеља у време закона о недељи, што је такође и „час“ великог земљотреса. Они који тугују у години милости, јесу управо исти они који тугују у Језекиљу деветој глави и који примају печат Божји. Исус је отпочео Своју службу наводећи Исаију шездесет и прву, а Сестра Вајт усклађује Његову објаву с нашим делом.

> “Christ announced his mission to the world when, in the synagogue at Nazareth, he read from the prophecy of Isaiah: ‘The Spirit of the Lord is upon me, because he hath anointed me to preach the Gospel to the poor; he hath sent me to heal the broken-hearted, to preach deliverance to the captives, and recovering of sight to the blind, to set at liberty them that are bruised, to preach the acceptable year of the Lord.’ What a work was before him!—To preach the acceptable year of the Lord. This period embraces age after age, extends from century to century, while probation shall last. God is waiting to hear the asking and knocking; watching to see humanity draw nigh unto him, who alone can help us. He longs to forgive their sins, to receive them as his own. He will receive every contrite soul who comes to him; for it was to do this work that God anointed his only-begotten Son.

> „Христос је објавио своју мисију свету када је, у синагоги у Назарету, читао из пророштва Исаијиног: ‘Дух Господњи је на мени, јер ме је помазао да проповедам јеванђеље сиромашнима; послао ме је да исцељујем скрушене у срцу, да проповедам ослобођење заробљенима, и повраћај вида слепима, да отпустим на слободу потлачене, да проповедам угодну годину Господњу.’ Какав је задатак био пред Њим! — Да проповеда угодну годину Господњу. Ово раздобље обухвата век за веком, простире се од столећа до столећа, докле год траје време милости. Бог чека да чује мољење и куцање; посматра да ли ће се човечанство приближити Њему, који нам једини може помоћи. Он жуди да им опрости грехе, да их прими као своје. Он ће примити сваку скрушену душу која Му дође; јер је ради овога дела Бог помазао Свога јединородног Сина.“

> “But why did not Christ finish the statement recorded in Isaiah? Why did he omit the clause, ‘and the day of vengeance of our God’? The latter portion of this sentence was just as much truth as the first part; and Christ did not deny the truth by his silence, by withholding a portion of his own words given to his chosen prophet. But this last clause was that upon which his hearers delighted to dwell, and which they were inclined to practice, pronouncing judgment upon all who were not of their religious faith. Instead of giving to the people words of truth and righteousness and forgiveness, they had taught them that God hated all the heathen world. The paternal character of God had been misrepresented, and buried beneath human traditions. Signs of the Times, January 14, 1897.

> „А зашто Христос није довршио изјаву забележену код Исаије? Зашто је изоставио одредбу: ‘и дан освете Бога нашега’? Потоњи део ове реченице био је исто толико истина као и први део; и Христос својим ћутањем, задржавањем једног дела сопствених речи датих Његовом изабраном пророку, није порекао истину. Али ова последња одредба била је управо она на којој су Његови слушаоци радо пребивали и коју су били склони да спроводе у дело, изричући суд над свима који нису били њихове вере. Уместо да народу дају речи истине и праведности и опроштења, учили су их да Бог мрзи сав незнабожачки свет. Очински карактер Божји био је погрешно представљен и сахрањен под људским предањима. Signs of the Times, January 14, 1897.“

> “The mission of the people of God in this age is outlined in the words of inspiration that describe the work of the Messiah: ‘The spirit of the Lord God is upon me, because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to heal the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; to proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn, to appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified.’

> „Мисија Божјег народа у овом времену изложена је у речима надахнућа које описују дело Месије: ‘Дух Господа Бога на мени је, јер ме Господ помаза да јављам добре вести кроткима; посла ме да исцељујем оне који су скрушена срца, да оглашавам слободу заробљенима, и отварање тамнице свезанима; да огласим годину милости Господње, и дан освете Бога нашега; да утешим све који тугују, да одредим онима који тугују на Сиону, да им дам украс место пепела, уље радости место жалости, одело хвале место духа клонулости; да би се звали дрвета правде, насад Господњи, да се Он прослави.’“

> “‘And they shall build up the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations.’” Lake Union Herald, November 11, 1908.

> „И сазидаће старе развалине, подићи ће пређашња пустошења и обновиће опустеле градове, пустоши многих нараштаја.“ Lake Union Herald, 11. новембар 1908.

Before we proceed further into the repetition of the second woe in the third woe, we should remind ourselves that the message is to be understood by bringing “line upon line.” This identifies that every “hour,” “day,” “month” and “year” in the inspired Word that fits the context of the Sunday law is also to be applied to the preparation of Islam striking at the Sunday law.

Пре него што кренемо даље у понављање другог тешко у трећем тешко, треба да се подсетимо да се порука мора разумети доводећи „заповест на заповест“. То указује да се сваки „час“, „дан“, „месец“ и „година“ у надахнутој Речи који одговарају контексту закона о недељи такође морају применити и на припрему ислама да удари на закон о недељи.

As an example: the word “hour” is only found in one book of the Old Testament, and that book is the book of Daniel. In Daniel, “hour” is mentioned five times.

Као пример: реч „час“ налази се само у једној књизи Старога завета, а та књига је књига пророка Данила. У Данилу се „час“ помиње пет пута.

> And whoso falleth not down and worshippeth shall the same hour be cast into the midst of a burning fiery furnace. … Now if ye be ready that at what time ye hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and dulcimer, and all kinds of music, ye fall down and worship the image which I have made; well: but if ye worship not, ye shall be cast the same hour into the midst of a burning fiery furnace; and who is that God that shall deliver you out of my hands? Daniel 3:6, 15.

> И ко не падне и не поклони се, тај исти час биће бачен усред пећи ужарене огњем. … Дакле, ако сте спремни да, у који час чујете глас рога, свирале, гусала, псалтира, гајди и свакојаке музике, паднете и поклоните се лику који начиних — добро; али ако се не поклоните, истога часа бићете бачени усред пећи ужарене огњем; и ко је тај Бог који ће вас избавити из мојих руку? Данило 3:6, 15.

Sister White repeatedly applies Daniel three, and therefore “the same hour” to the Sunday law. In Daniel chapter four, Daniel is perplexed for “one hour” as he struggles to explain the coming judgment upon Nebuchadnezzar.

Сестра Вајт више пута примењује трећу главу књиге пророка Данила, и стога „исти час“, на недељни закон. У четвртој глави књиге пророка Данила, Данило је збуњен „за један час“ док настоји да објасни долазећи суд над Навуходоносором.

> Then Daniel, whose name was Belteshazzar, was astonied for one hour, and his thoughts troubled him. The king spake, and said, Belteshazzar, let not the dream, or the interpretation thereof, trouble thee. Belteshazzar answered and said, My lord, the dream be to them that hate thee, and the interpretation thereof to thine enemies. Daniel 4:19.

> Тада се Данило, чије име беше Валтасар, запрепасти за један час, и мисли га његове узнемирише. Цар проговори и рече: Валтасаре, нека те сан ни његово тумачење не узнемирава. Валтасар одговори и рече: Господару мој, нека сан буде онима који те мрзе, а тумачење његово непријатељима твојим. Данило 4:19.

Daniel is astonished for “one hour” as he seeks to understand how to inform Nebuchadnezzar of his coming judgment. Daniel is representing the messenger of the first angel who announces the “hour” of judgment has come. His prediction is given to Nebuchadnezzar, and a year later the judgment upon Babylon is brought upon Nebuchadnezzar.

Данило је запрепашћен „за један час“ док настоји да разуме како да обавести Навуходоносора о његовој предстојећој осуди. Данило представља весника првог анђела који објављује да је дошао „час“ суда. Његово пророчанство је дато Навуходоносору, а годину дана касније суд над Вавилоном извршава се над Навуходоносором.

> The same hour was the thing fulfilled upon Nebuchadnezzar: and he was driven from men, and did eat grass as oxen, and his body was wet with the dew of heaven, till his hairs were grown like eagles’ feathers, and his nails like birds’ claws. Daniel 4:33.

> Тога часа испуни се то на Навуходоносору: и би прогнан од људи, и јеђаше траву као волови, и тело му се квасило росом небеском, док му коса не нарасте као орлово перје, и нокти као птичје канџе. Данило 4:33.

Daniel is predicting the soon-coming Sunday law, and when it arrives, it is the “hour” of judgment upon Babylon. Both “hours” are identifying the Sunday law, which is the hour of the great earthquake. Nebuchadnezzar is the alpha and Belshazzar is the omega of the story of Babylon, and Belshazzar is slain in the very night that the hand writing came upon the wall.

Данило прориче ускоро долазећи закон о недељи, и када он ступи на снагу, то је „час“ суда над Вавилоном. Оба „часа“ означавају закон о недељи, који је час великог земљотреса. Навуходоносор је алфа, а Валтасар омега у повести о Вавилону, и Валтасар бива убијен управо оне ноћи када се рукопис појавио на зиду.

> In the same hour came forth fingers of a man’s hand, and wrote over against the candlestick upon the plaster of the wall of the king’s palace: and the king saw the part of the hand that wrote. Daniel 5:5.

> У исти час појавише се прсти човечије руке, и писаху према свећњаку по кречу зида царскога двора; и цар виде део руке која је писала. Данило 5:5.

The “same hour” the writing came upon the wall identifies when the written Sunday law destroys the “wall” of separation of church and state at the Sunday law, and then Babylon ended as does the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy. As the sixth kingdom the United States is the power who reigns for seventy symbolic years in Isaiah twenty-three when the whore of Tyre is forgotten. The kingdom or king that Isaiah refers to are the days of seventy years and the kingdom that reigned for seventy years in Bible prophecy was Babylon. The fall of Belshazzar’s Babylon typifies the fall of the United States, at the Sunday law, where the handwriting upon the wall aligns with the speaking as a dragon of Revelation thirteen.

„Истога часа“ када се писмо појавило на зиду означава тренутак када писани недељни закон разара „зид“ раздвајања цркве и државе у време недељног закона, а тада се Вавилон окончао, као што се окончавају и Сједињене Државе као шесто царство библијског пророштва. Као шесто царство, Сједињене Државе су сила која влада седамдесет симболичких година у Исаији двадесет и трећој, када је тирска блудница заборављена. Царство или цар на које Исаија указује јесу дани од седамдесет година, а царство које је владало седамдесет година у библијском пророштву био је Вавилон. Пад Вавилона Валтазара предображава пад Сједињених Држава, у време недељног закона, где се рукопис на зиду подудара са говорењем као аждаја из Откривења тринаест.

In Revelation eighteen the judgment upon Babylon begins at the Sunday law in verse four when the second voice identifies that her judgment comes in one hour and also in one day.

У Осамнаестом поглављу Откривења суд над Вавилоном започиње недељним законом у четвртом стиху, када други глас показује да њен суд долази у један час, а такође и у један дан.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. How much she hath glorified herself, and lived deliciously, so much torment and sorrow give her: for she saith in her heart, I sit a queen, and am no widow, and shall see no sorrow. Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas, that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. Revelation 18:4–10.

> И чух други глас с неба где говори: Изиђите из ње, народе мој, да не будете саучесници у њеним гресима и да не примите од њених зала. Јер су греси њезини дошли до неба, и Бог се сетио њених безакоња. Узвратите јој као што је она вама узвратила, и подајте јој двоструко по делима њеним: у чаши коју је она напунила, напуните јој двоструко. Колико је себе прослављала и у раскоши живела, толико јој дајте муке и жалости; јер у срцу своме говори: Седим као царица, и нисам удовица, и жалости нећу видети. Зато ће у један дан доћи зла њезина: смрт, и туга, и глад; и биће сасвим сажежена огњем; јер је силан Господ Бог који јој суди. И цареви земаљски, који су с њом блуд чинили и у раскоши живели, заплакаће за њом и нарицати над њом, кад виде дим од пожара њезина, Стојећи издалека од страха пред муком њеном, говорећи: Јао, јао, граде велики Вавилоне, граде моћни! јер у један час дође суд твој. Откривење 18:4–10.

Clearly the progressive judgment upon Babylon begins at the Sunday law of verse four when God’s other flock is called out of Babylon. John identifies the time of her judgment as both a “day” and “hour,” confirming that the symbols of time are to be understood symbolically.

Јасно је да поступни суд над Вавилоном почиње у време недељног закона из четвртог стиха, када Бог позива своје друго стадо да изађе из Вавилона. Јован време њеног суда означава и као „дан“ и као „час“, потврђујући да временске симболе треба разумети симболично.

Passover was to be kept in the first month, and Passover aligns with the cross, which in turn aligns with the Sunday law.

Пасха се имала држати у првом месецу, а Пасха одговара крсту, који заузврат одговара закону о недељи.

> And the Lord spake unto Moses and Aaron in the land of Egypt, saying, This month shall be unto you the beginning of months: it shall be the first month of the year to you. Speak ye unto all the congregation of Israel, saying, In the tenth day of this month they shall take to them every man a lamb, according to the house of their fathers, a lamb for an house: And if the household be too little for the lamb, let him and his neighbour next unto his house take it according to the number of the souls; every man according to his eating shall make your count for the lamb. Your lamb shall be without blemish, a male of the first year: ye shall take it out from the sheep, or from the goats: And ye shall keep it up until the fourteenth day of the same month: and the whole assembly of the congregation of Israel shall kill it in the evening. Exodus 12:1–6.

> И Господ рече Мојсију и Арону у земљи египатској говорећи: Овај месец нека вам буде почетак месецâ; нека вам буде први месец у години. Кажите свему збору Израиљеву, говорећи: Десетога дана овога месеца нека узме сваки човек јагње, према дому отаца својих, јагње за дом. А ако је дом премален за јагње, нека га узме он и сусед његов који му је најближи кући, према броју душа; сваки човек према томе колико може појести нека одреди број за јагње. Јагње ваше нека буде без мане, мушко, од године; узмите га од оваца или од коза. И чувајте га до четрнаестога дана истога месеца; и нека га сав сабор збора Израиљева закоље увече. Излазак 12:1–6.

Passover was the beginning of the Pentecostal season, and it therefore typifies Pentecost, which in turn aligns with the Sunday law. The tabernacle was reared up on the first day of the first month, thus typifying the raising up of the church triumphant as an ensign at the Sunday law. The “hour,” “day,” “month” and “year” of the second woe is identifying the Sunday law, and line upon line, each of those expressions of time align with the Sunday law when the context agrees. At the Sunday law, the second period of papal persecution begins, the first being the 1,260 years that brought about the martyrs of that period crying to the Lord in the fifth seal with the question of “how long,” until the papal power would be judged. In the second papal blood bath Jesus has informed His people that they need not worry about what they will say when persecuted.

Пасха је била почетак педесетничког раздобља, и стога представља тип Педесетнице, која се, заузврат, поклапа са законом о недељи. Скинија је била подигнута првога дана првога месеца, те тако представља тип подизања победоносне цркве као заставе у време закона о недељи. „Час“, „дан“, „месец“ и „година“ другог тешког суда означавају закон о недељи, и, ред по ред, сваки од тих временских израза поклапа се са законом о недељи када се контекст слаже. У време закона о недељи почиње друго раздобље папског прогона, при чему је прво било 1.260 година које су довеле до тога да мученици тог раздобља вапију Господу у петом печату питањем: „Докле?“, све док папска власт не буде осуђена. У другом папском крвопролићу Исус је обавестио Свој народ да не треба да брине шта ће говорити када буде прогоњен.

> But when they shall lead you, and deliver you up, take no thought beforehand what ye shall speak, neither do ye premeditate: but whatsoever shall be given you in that hour, that speak ye: for it is not ye that speak, but the Holy Ghost. Mark 13:11.

> А када вас поведу и предаду, не брините се унапред шта ћете говорити, нити смишљајте унапред; него што вам се у онај час да, оно говорите; јер нећете ви говорити, него Дух Свети. Марко 13:11.

In the first woe, men were tormented for one hundred and fifty years. Those years began on July 27, 1299 and ended on July 27, 1449 when the four angels released the four winds that had been prepared for the hour, day, month, and year, for to slay a third part of men. The period of torment represents the period of the setting up of the image of the beast in the United States. That period is the fifteen days represented in Leviticus twenty-three from the feast of trumpets to Pentecost. The period of the formation of the image of the beast is from 9/11 unto the Sunday law, but the period of the proclamation of the message of the midnight cry is a fractal of the image of the beast formation from 9/11 unto the Sunday law.

У првој невољи, људи су били мучени сто и педесет година. Те године започеле су 27. јула 1299. и завршиле се 27. јула 1449, када су четири анђела пустила четири ветра који беху припремљени за час, дан, месец и годину, да побију трећину људи. Период мучења представља раздобље постављања лика звери у Сједињеним Државама. Тај период јесу петнаест дана представљених у Левитској двадесет трећој, од празника труба до Педесетнице. Период образовања лика звери траје од 11. септембра до недељног закона, али период објављивања поруке поноћног поклича јесте фрактал образовања лика звери од 11. септембра до недељног закона.

The beginning and ending of the sealing are also the alpha and omega of the image of the beast formation. One class is forming a character for the seal of God; the other is forming an image of the beast. That period in the United States aligns with the same period in the world that begins at the Sunday law. The “month” is a symbol of the torment that forces the setting up of the image, so the month at the Sunday law as represented by verse fifteen in Revelation nine also represents the Islamic torment during the setting up of the image of the beast in the world.

Почетак и свршетак запечаћења јесу такође алфа и омега образовања иконе звери. Једна класа обликује карактер за печат Божји; друга обликује икону звери. Тај период у Сједињеним Државама поклапа се са истим периодом у свету који почиње у време недељног закона. „Месец“ је симбол мучења које присиљава на постављање иконе, стога месец у време недељног закона, како је представљен у петнаестом стиху деветог поглавља Откривења, такође представља исламско мучење током постављања иконе звери у свету.

There are other prophetic applications of how the prophecy of the second woe, and its hour, day, month and year represent the Sunday law and the release of Islam to strike the United States, but we must proceed on to other points.

Постоје и друге пророчке примене тога како пророчанство о другом тешкоме јаду, и његов час, дан, месец и година, представљају недељни закон и пуштање ислама да удари на Сједињене Државе, али морамо прећи на друге тачке.

In the recent period of time, over the last six months or so I have been emphasizing that Islam of the three woes is prophetically connected with the three angels. From Jacob’s latter day prediction of Judah being the “vine” that is attached to the “ass,” to Christ releasing the ass in advance of His triumphal entry and other lines of Islam of the first and second woe represents the prophetic message that empowered the first and second angel’s messages, and Islam of the third woe represents the prophetic message of the third angel.

У последње време, отприлике током протеклих шест месеци, наглашавао сам да је ислам трију тешкоћа пророчки повезан са три анђела. Од Јаковљевог предсказања за последње дане, у којем је Јуда „лоза“ привезана за „магарца“, до Христовог одвезивања магарца уочи Свог свечаног уласка, и кроз друге линије, ислам прве и друге тешкоће представља пророчку поруку која је оснажила поруке првог и другог анђела, а ислам треће тешкоће представља пророчку поруку трећег анђела.

Recently a chapter from a book written by A. T. Jones was referenced and it identifies the same fact, but from a different approach. Jones uses the grammar and the structure of Revelation to show how it is impossible to separate the last three woe trumpets from the three angels’ messages. He is emphasizing that the first angel cannot be separated from the second, and that the third cannot be separated from the previous two. Jones’ focus is on the three angels and while he makes his case about the inseparable relationship of the three angels, he proves by the very same logic that neither can the trumpets of Revelation nine be separated from the three angels of Revelation fourteen. We will close this article with Jones’ chapter.

Недавно је навођено једно поглавље из књиге коју је написао A. T. Jones, и оно указује на исту чињеницу, али из другачијег приступа. Jones користи граматику и структуру Откривења да покаже како је немогуће одвојити последње три трубе тешкоћа од порука трију анђела. Он наглашава да се први анђео не може одвојити од другога, и да се трећи не може одвојити од претходна два. Jones-ов нагласак је на три анђела, и док износи свој доказ о нераздвојном односу трију анђела, он истом том логиком доказује да се ни трубе из девете главе Откривења не могу одвојити од трију анђела из четрнаесте главе Откривења. Овај чланак ћемо закључити Jones-овим поглављем.

## CHAPTER XI. THE THIRD ANGEL'S MESSAGE

ПОГЛАВЉЕ XI. ПОРУКА ТРЕЋЕГ АНЂЕЛА

> “THE answer to that important question for today, ‘What shall we do?’ can be given with certainty upon the basis of the Seven Trumpets and the place of the great nations of today; because the answer is given by the word of God, upon this very basis.

> „ОДГОВОР на то важно питање за данас, „Шта ћемо чинити?“, може се с поуздањем дати на основу Седам Труба и положаја великих народа данашњице; јер је одговор дат Речју Божјом управо на тој основи.

> “We have seen that inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, are the Three Woes. In the very midst of the Seven Trumpets—after the ending of the Fourth Trumpet, and before the beginning of the Fifth Trumpet—it is written: ‘And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels which are yet to sound.’ Revelation 8:13.

> „Видели смо да су са последње три од Седам Труба нераздвојиво повезана Три Тешка Јао. Усред самих Седам Труба — по завршетку Четврте Трубе, а пре почетка Пете Трубе — написано је: ‘И видех, и чух једнога анђела где лети посред неба, говорећи јаким гласом: Тешко, тешко, тешко онима који живе на земљи, од осталих гласова трубних тројице анђела који још треба да затрубе.’ Откривење 8:13.“

> “That the Three Woes are inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, one with each, is put beyond all question by the fact that, when the Fifth Angel’s sounding is ended, it is written: ‘One woe is past; and, behold, there come two woes more hereafter.’ Revelation 9:12. And when the Sixth trumpet is ended, it is written: ‘The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded.’ Revelation 11:15.

> „Да су Три тешко нераздвојиво повезана са последња три од Седам труба, по једно са сваком, стављено је ван сваке сумње чињеницом да је, када се заврши оглашавање Петог анђела, написано: ‘Прође једно тешко; и гле, долазе још два тешко после овога.’ Откривење 9:12. А када се заврши Шеста труба, написано је: ‘Прође друго тешко; и гле, треће тешко долази брзо. И засвира седми анђео.’ Откривење 11:15.“

> “Now, inseparably connected with this angel which proclaims the coming of the Three Woes, which are inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, is the ‘Third Angel’ of Revelation 14.

> „А сада, нераздвојиво повезан са овим анђелом који објављује долазак Три тешка јада, која су нераздвојиво повезана са последње три од Седам труба, јесте ‘Трећи анђео’ из Откривења 14.“

> “That this may be seen as also certain beyond all question, let us begin with the Third Angel’s Message of Revelation 14, and trace backward its direct connections to their beginning.

> „Да би се и ово могло видети као извесно, ван сваког питања, пођимо од поруке Трећег анђела из Откривења 14 и пратимо уназад њене непосредне везе до њиховог почетка.״

> “The first words in the record concerning ‘the Third Angel’ are: ‘And the third angel followed them.’ Revelation 14:9. This shows that some have gone before, whom the Third Angel ‘followed.’

> Прве речи у запису у погледу „трећег анђела“ јесу: „И трећи анђео пође за њима.“ Откривење 14:9. То показује да су неки ишли пре тога, за којима је „трећи анђео“ пошао.

> “Take, then, the preceding verse: ‘And there followed another angel.’ This shows that an angel has also preceded this one, which, when this one follows, makes it ‘another.’

> „Узмите, дакле, претходни стих: ‘И за њим дође други анђео.’ То показује да је и овоме претходио један анђео, што, будући да овај долази после њега, чини да он буде ‘други’.“

> “Go back now to the sixth verse: ‘And I saw another angel.’ This also certifies that an angel has gone before, which causes this one, as he flies in the midst of heaven, to be ‘another.’

> „Вратимо се сада на шести стих: ‘И видех другог анђела.’ И ово такође потврђује да је један анђео већ прошао пре њега, што чини да овај, док лети посред неба, буде ‘други’.“

> “Following back further in the book of Revelation, we find no angel, except the Seventh Trumpet angel, until we come to the first verse of chapter ten; and there we read: ‘And I saw another mighty angel.’ This expression, as before, certifies that, before this one, there is an angel, which, when this one comes forth, causes him to be spoken of as ‘another.’

> „Враћајући се уназад даље кроз књигу Откривења, не налазимо ниједног анђела, осим анђела Седме трубе, све док не дођемо до првог стиха десете главе; и тамо читамо: ‘И видех другог силног анђела.’ Овај израз, као и раније, потврђује да пре овога постоји један анђео, те се, када овај иступи, о њему говори као о ‘другом’.“

> “Following yet further back, we find no angels, except the Sixth and the Fifth Trumpet angels, until we reach the last verse of chapter eight; and there we reach the primal, for we read: ‘And I beheld, and heard an angel’—not ‘another angel,’ but, primarily, ‘an angel.’

> „Идући још даље уназад, не налазимо анђеле, осим анђела Шесте и Пете Трубе, све док не дођемо до последњег стиха осме главе; и ту долазимо до првобитног, јер читамо: ‘И видех, и чух анђела’ — не ‘другог анђела’, него, првенствено, ‘анђела’.“

> “Thus, beginning with Revelation 8:13, there is an unbroken series of angels connected by the word ‘another,’ straight through to the Third Angel of Revelation 14, with his message. Thus:

> „Тако, почевши од Откривења 8:13, постоји непрекидан низ анђела повезаних речју „други“, све до Трећег анђела из Откривења 14, са његовом поруком. Дакле:“

> “‘I beheld, and heard an angel." Revelation 8:13.

> „И видех, и чух једног анђела.“ Откривење 8:13.

> “‘And I saw another mighty angel.’ Revelation 10:1.

> „И видех другог силног анђела.“ Откривење 10:1.

> “‘And I saw another angel.’ Revelation 14:6.

> „И видех другог анђела.“ Откривење 14:6.

> “‘And there followed another angel.’ Verse 8.

> „И за њим пође други анђео.“ Стих 8.

> “‘And the third angel followed them.’ Verse 9.

> „И за њима пође трећи анђео.“ Стих 9.

> “Perhaps the following simple diagram will aid in making plain the connection between the angel that announces the Three Woes of the last three of the Seven Trumpets, and the Third Angel’s Message of Revelation 14:

> „Можда ће следећи једноставан дијаграм помоћи да се јасно покаже веза између анђела који објављује Три тешкоће последње три од Седам труба, и поруке Трећег анђела из Откривења 14:“

> “1st Trumpet Revelation 8:7

> „Прва труба“ Откривење 8:7

> “2nd Trumpet Revelation 8:8

> „Друга труба“ Откривење 8:8

> “3rd Trumpet Revelation 8:10

> „Трећа труба Откривење 8:10 „И трећи анђео затруби, и паде с неба велика звезда, која гораше као светиљка, и паде на трећину река и на изворе вода.” Откривење 8:10. Христос је представљен као звезда која је, пала са неба на земљу. Сотона је, међутим, представљен као звезда која је пала са неба (Иса. 14:12), и као звезда са неба, којој је дато да отвори јаму бездана (Откр. 9:1). Звезда треће трубе стога може бити само Сотона. Звезда која „гораше као светиљка“ означава да се он представља као онај који носи светлост, као звезда која је пала с неба у овом времену. Трећина река и извори вода симболи су извора живота. Реки је потребан извор. Извор и река симболи су пророчке и књижевне инспирације. У овом случају, народ који је погођен трећом трубом биће изложен утицају палог бића које ће изопачити све што је Бог наменио за храну Својој Цркви. Следећи стих каже нам какав ће бити исход пада ове звезде. „И име звезди беше Пелин; и трећина вода поста пелин, и многи људи помреше од вода, јер посташе горке.” Откривење 8:11. Пошто воде представљају живот, а када многи људи умиру због њих, то значи да су људи примили извесне доктрине које су имале смртоносан утицај на њихов хришћански живот. То се не односи на буквалну смрт, него на смрт духовног живота. Као што реке и извори вода означавају пут живота, тако овај стих открива његово изопачење и смртну последицу коју оно има на многе. Пре него што је дат симбол прве трубе, видели смо како су Божје казне задржаване све док народ Божји не буде запечаћен. Пошто се трубе односе на кажњавање злих и заштиту праведних, и пошто су последице треће трубе горке воде за „многе људе“, то несумњиво указује на извесну верску организацију која се уздигла међу хришћанима. Исход те организације био би такав да она многима донесе духовну смрт. Због тога ова звезда, која је пала са неба, и горки водени пут, најпотпуније одговарају успону Мухамеданства. Наравно, Мухамед није дословно пао с неба. Симбол представља његово лажно полагање права на божанско надахнуће, због чега га Писмо описује као звезду која је пала с неба. Такође је сасвим прикладно рећи да је Мухамеданство отровало извор и реку живота, те да су многи људи помрли; то јест, изгубили вечни живот као последицу тога што су примили тај лажни пророчки систем, објављен Мухамеду у Малој Азији. Тамо је примио своје такозвано надахнуће и тако отворио јаму бездана. Зато Писмо каже да је трећа труба звучала када је пала „велика звезда“. Симболичне карактеристике потпуно одговарају Мухамеду.”

> “4th Trumpet Revelation 8:12 ‘An angel’—Woe, woe, woe. Revelation 8:13.

> „Četvrta truba“ Otkrivenje 8:12. „Jedan anđeo“ — Teško, teško, teško. Otkrivenje 8:13.

> “5th Trumpet Revelation 9:1–11/ First Woe

> „Пета труба Откривење 9:1–11 / Прво тешко“

> “6th Trumpet Revelation 9:13 to 11:13 Second Woe ‘Another mighty angel.’ Revelation 10:1

> „Шеста труба Откривење 9:13 до 11:13 Други јад ‘Други силни анђео.’ Откривење 10:1“

> “7th Trumpet Revelation 11:13–19 Third Woe ‘Another angel. Revelation 14:6

> „Sedma truba Otkrivenje 11:13–19 Treće teško ‘Drugi anđeo. Otkrivenje 14:6“

> “‘There followed another.’ Revelation 14:6

> „Затим је следио други.“ Откривење 14:6

> “‘The third angel followed them.’ Revelation 14:9.

> „И трећи анђео пође за њима.” Откривење 14:9.

> “The bearing of all this may now be more fully seen through a consideration of what the Third Angel’s Message really is in itself: On its face the expression ‘the Third Angel,’ clearly has reference to the third in a series of three angels. As already signified, this series of three angels, each one bearing a message, is found in the fourteenth chapter of Revelation, verses 6–12. The messages of these three angels blend and culminate in the third, which does not cease to sound until the harvest of the earth is ripe, and made ready for the coming of the Lord to reap it.

> „Значење свега овога сада се може потпуније сагледати разматрањем тога шта је уистину сама Порука трећег анђела: На самом лицу израз „трећи анђео“ јасно се односи на трећег у низу од три анђела. Као што је већ назначено, овај низ од три анђела, од којих сваки носи поруку, налази се у четрнаестој глави Откривења, у стиховима 6–12. Поруке ова три анђела стапају се и достижу врхунац у трећој, која не престаје да одзвања све док жетва земље не сазри и не буде припремљена за долазак Господа да је пожње.

> “The Third Angel's Message itself, as it is announced in the words of the Third Angel, is as follows: ‘And the third angel followed them, saying with a loud voice, If any man worship the beast and his image, and receive his mark in his forehead, or in his hand, the same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb: and the smoke of their torment ascendeth up forever and ever: and they have no rest day nor night, who worship the beast and his image, and whosoever receiveth the mark of his name. Here is the patience of the saints: here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’

> „Сама порука Трећег анђела, онако како је објављена речима Трећег анђела, гласи овако: ‘И трећи анђео пође за њима говорећи великим гласом: Ако се ко поклони звери и лику њезину, и прими жиг њезин на чело своје или на руку своју, и он ће пити од вина гнева Божјега, које је непомешано наточено у чашу гнева његова; и биће мучен огњем и сумпором пред светим анђелима и пред Јагњетом. И дим мучења њихова излазиће у векове векова; и неће имати мира ни дању ни ноћу они који се клањају звери и лику њезину, и ко год прими жиг имена њезина. Овде је трпљење светих; овде су они који држе заповести Божје и веру Исусову.’“

> “This is the Third Angel’s Message as it stands, separated from the other two. But, in fact, it can not be regarded as separate; and cannot be made to stand apart as if it alone were a single, separate message to the world; for the very first words concerning it are: ‘The Third Angel followed THEM.’ Thus, by the very first words of the message itself we are referred not only to the one, but to the two, which preceded it. And the Greek word translated ‘followed’ signifies not following apart, nor only following, but ‘following with,’ as soldiers follow their captain, or servants their master; therefore, ‘to follow one in a thing; to let one’s self be led.’ When spoken of things, it signifies to follow as a result; to follow ‘as a consequence of something which had gone before.’ Thus, as to persons, the Third Angel follows with the two which have preceded; and his message, as a thing, follows as a result, or consequence, of the which have gone before.

> „Ово је вест Трећег анђела онако како стоји, одвојена од оне друге две. Али, у ствари, не може се сматрати одвојеном; нити се може учинити да стоји засебно, као да је сама по себи једна појединачна, одвојена вест свету; јер саме прве речи које се о њој казују гласе: ‘Трећи анђео пође за ЊИМА.’ Тако нас, самим првим речима ове вести, упућује не само на једну, него на две, које су јој претходиле. А грчка реч преведена као ‘пође за’ означава не следовање одвојено, нити само следовање, него ‘следовање с,’ као што војници следе свога заповедника, или слуге свога господара; дакле, ‘следити некога у нечему; допустити да се човек да водити.’ Када се говори о стварима, она означава следити као исход; следити ‘као последица нечега што је претходно дошло.’ Према томе, што се тиче личности, Трећи анђео следи заједно с двојицом који су му претходили; а његова вест, као ствар, следи као исход, или последица, онога што је раније дошло.“

> “But of the Second one also it is written: ‘And there followed another angel.’ As with the Third Angel following the Second, so it is with the Second Angel following the First. And of the First one it is written: ‘And I saw another angel fly,’ etc. This is the first in this series of three. There follows with him another; and the Third Angel follows with them. There is a succession in the order of their rise; but, when the three have in succession risen, then they go on together as one. The First one sounds forth his message; the Second one follows and joins with the First; the Third follows them, and joins with them; so that, when the three are joined, and go on together in their united power, they form a mighty, threefold, loud-voiced message. It takes all to make the Third Angel's Message complete; and the Third Angel’s Message cannot be truly given without the giving of all.

> „А и о другом је написано: ‘И други анђео за њим иђаше.’ Као што Трећи анђео следи за Другим, тако и Други анђео следи за Првим. А о Првом је написано: ‘И видех другог анђела где лети,’ итд. Ово је први у овом низу од тројице. За њим долази други; а Трећи анђео долази за њима. Постоји след у поретку њиховог појављивања; али, када су сва тројица редом устала, онда настављају заједно као једно. Први објављује своју поруку; Други га следи и придружује се Првом; Трећи следи њих и придружује им се; тако да, када су сва тројица сједињена и настављају заједно у својој уједињеној сили, они сачињавају моћну, троструку, громогласну поруку. Сви су потребни да би Порука Трећег анђела била потпуна; и Порука Трећег анђела не може се истински објављивати без објављивања свих.“

> “What, then, is the threefold message in its respective parts?—Here is the First: ‘And I saw another angel fly in the midst of heaven, having the everlasting gospel to preach unto them that dwell on the earth, and to every nation, and kindred, and tongue, and people, saying with a loud voice, Fear God, and give glory to Him; for the hour of His judgment is come: and worship Him that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters.’

> „Шта је, дакле, трострука порука у својим појединим деловима? — Ево прве: ‘И видех другог анђела где лети посред неба, имајући вечно јеванђеље да објави онима који живе на земљи, и свакоме народу, и племену, и језику, и пуку, говорећи силним гласом: Бојте се Бога, и подајте Му славу; јер дође час суда Његова; и поклоните се Ономе који је створио небо и земљу, и море и изворе вода.’”

> “Here is the Second: ‘And there followed another angel, saying, Babylon is fallen, is fallen, that great city, because the made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication.’

> „Ево друге: ‘И за њим дође други анђео, говорећи: Паде, паде Вавилон, град велики, јер вином гнева блуда својега напоји све народе.’“

> “And here is the Third: ‘And the Third Angel followed them, saying with a loud voice, If any man worship the beast and his image, and receive his mark in his forehead, or in his hand, the same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb: and the smoke of their torment ascendeth up forever and ever: and they have no rest day nor night, who worship the Beast and his Image, and whosoever receiveth the mark of his name. Here is the patience of the saints: here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’

> „А ево и Трећег: ‘И трећи анђео пође за њима, говорећи гласом великим: Ако се ко поклони звери и лику њезину, и прими жиг њезин на чело своје или на руку своју, и он ће пити од вина гнева Божјега, које је непомешано наточено у чашу јарости Његове; и биће мучен огњем и сумпором пред светим анђелима и пред Јагњетом. И дим мучења њихова узлазиће у векове векова; и неће имати починка ни дању ни ноћу они који се клањају звери и лику њезину, и ко год прими жиг имена њезина. Овде је трпљење светих; овде су они који држе заповести Божје и веру Исусову.’“

> “A glance at the wording of each of these messages will discover that thought in the Greek word ‘followed,’ which signifies ‘following as a consequence.’ The First bears the everlasting gospel, to preach to every creature, calling upon all to fear God and give glory to Him, and to worship Him; because the hour of His judgment is come. the rejection of this message produces a condition of things which, as the consequence of such rejection, is described in the words of the Second Angel, which follows. And because of the rejection of the First Message; and because of the consequences of that rejection, as announced in the Second; a condition of things is produced, as a further consequence, which requires that the Third Angel shall follow them, proclaiming with a loud voice his dreadful warning against the terrible evils that have been produced as the double consequence of the rejection of the First Message.

> „Један поглед на формулацију сваке од ових порука открива мисао садржану у грчкој речи „followed“, која означава „следити као последица“. Први носи вечно јеванђеље, да га проповеда сваком створењу, позивајући све да се боје Бога и да Му одају славу, и да Му се поклоне; јер је дошао час Његовог суда. Одбацивање ове поруке производи такво стање ствари које је, као последица таквог одбацивања, описано у речима Другог анђела, који следи. И због одбацивања Прве поруке, и због последица тог одбацивања, како су објављене у Другој, настаје стање ствари које, као даља последица, захтева да Трећи анђео следи за њима, објављујући силним гласом своје страшно упозорење против ужасних зала која су настала као двострука последица одбацивања Прве поруке.“

> “And that the voice and work of the Third Angel blend with that of the First, is plain from his closing words: ‘Here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus;’ because this is ever the object of the preaching of the everlasting gospel. It is the substance of fearing God and giving glory to him, and of worshiping ‘him that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters.’ The keeping of the commandments of God and the faith of Jesus is the only thing that will enable any soul to stand in the hour of his judgment, which the first angel declares ‘is come.’

> „А да се глас и дело Трећег анђела сједињују са гласом и делом Првог, јасно је из његових завршних речи: ‘Овде су они који држе заповести Божје и веру Исусову;’ јер је то свагда циљ проповедања вечног јеванђеља. То је суштина страха Божјег и одавања славе Њему, и клањања ‘Ономе који је створио небо и земљу и море и изворе водене.’ Држање заповести Божјих и вера Исусова једино су што ће оспособити било коју душу да опстане у часу Његовог суда, за који први анђео објављује да је ‘дошао.’“

> “Immediately following the closing words of the Third Angel is ‘heard a voice from heaven saying unto me, Write, Blessed are the dead which die in the Lord from henceforth’—from this time forward. Revelation 14:13. And immediately following this are the words, ‘And I looked, and behold a white cloud, and upon the cloud one sat like unto the Son of man, having on his head a golden crown, and in his hand a sharp sickle. And another angel came out of the temple, crying with a loud voice to him that sat on the cloud, Thrust in thy sickle, and reap: for the time is come for thee to reap; for the harvest of earth is ripe. And he that sat on the cloud thrust in his sickle on the earth; and the earth was reaped.’ Revelation 14:14–16. And ‘the harvest is the end of the world.’ Matthew 13:39.

> „Непосредно након завршних речи Трећег анђела ‘чуо се глас с неба који ми говори: Напиши: Блажени су мртви који одсада умиру у Господу’ — од овога времена па надаље. Откривење 14:13. А непосредно након овога следе речи: ‘И погледах, и гле, облак бео, и на облаку седи неко сличан Сину човечијему, имајући на глави својој златан венац, и у руци својој оштар срп. И други анђео изиђе из храма, вичући силним гласом ономе што седи на облаку: Замахни српом својим и жњи; јер дође време да се жање, јер је жетва земаљска сазрела. И онај што седи на облаку замахну српом својим на земљу; и земља би пожњевена.’ Откривење 14:14–16. А ‘жетва је свршетак света.’ Матеј 13:39.“

> “Again: the Third Angel particularly warns all people against the worship of the beast and his image, whatever these may be; and, from Revelation 19:11–21, we find that the beast and his image are ‘alive’ when the Lord comes in the clouds of heaven, and are ‘both’ destroyed with the brightness of his coming.

> „Опет: Трећи анђео нарочито опомиње све људе против обожавања звери и њеног лика, ма шта они били; а из Откривења 19:11–21 сазнајемо да су звер и њен лик ‘живи’ када Господ долази на облацима небеским, и да су ‘обоје’ уништени светлошћу Његовог доласка.

> “These facts show that the Third Angel’s Message is a mighty, threefold, loud-voiced message, which goes forth to every nation and kindred and tongue and people, just before the second coming of the Lord; and which ripens the harvest of the earth, and makes ready a people prepared for the Lord, just as the message of John the Baptist prepared the way for the first coming of the Lord. And so it is the last, the closing, message of God to the world.

> „Ове чињенице показују да је порука трећег анђела моћна, трострука порука силнога гласа, која излази сваком народу и племену и језику и пуку, непосредно пре другог доласка Господњег; и која дозрева жетву земље и припрема народ спреман за Господа, као што је порука Јована Крститеља припремила пут за први долазак Господњи. И тако је то последња, завршна порука Божја свету.

> “And now, having thus an understanding of what the Third Angel’s Message is in itself, the relation of that message to the great nations of today can be better discerned by a consideration of The Time of the Third Angel’s Message.” A. T. Jones, The Great Nations of Today, 114.

> „А сада, пошто смо тако стекли разумевање шта је сама по себи Вест трећег анђела, однос те вести према великим народима данашњице може се боље сагледати разматрањем Времена Вести трећег анђела.“ A. T. Jones, The Great Nations of Today, 114.

Back to Articles