Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Six

Књига пророка Данила — број деведесет шест

The Triple Application of Prophecy: Unlocking the Prophetic Framework for the Last Days

Трострука примена пророштва: откључавање пророчког оквира за последње дане

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The framework of William Miller’s prophetic message was the two desolating powers of paganism followed by papalism, and the framework of Future for America’s prophetic message is the three desolating powers of paganism, followed by papalism, followed by apostate Protestantism, but all being concurrent at the end. A primary prophetic key for Miller’s prophetic understanding was that “the daily” in the book of Daniel was a symbol of paganism, for it established the connection of the two desolating powers which became his framework of prophetic understanding. A primary prophetic key for Future for America’s prophetic understanding is also that “the daily” in the book of Daniel is a symbol of paganism, for the historical fulfillment of paganism established the sequence of events in Daniel eleven verses forty and forty-one, which became the framework of Future for America’s prophetic understanding.

Оквир пророчке поруке Вилијама Милера чиниле су две пустошне силе — паганизам, а затим папство — а оквир пророчке поруке организације Future for America чине три пустошне силе — паганизам, затим папство, а затим отпаднички протестантизам — при чему су све оне на крају истовремене. Кључни пророчки кључ за Милерово пророчко разумевање био је да је „свагдашња“ у књизи Даниловој била симбол паганизма, јер је тиме била успостављена веза између двеју пустошних сила, што је постало оквир његовог пророчког разумевања. Кључни пророчки кључ за пророчко разумевање организације Future for America јесте такође да је „свагдашња“ у књизи Даниловој симбол паганизма, јер је историјско испуњење паганизма успоставило редослед догађаја у Данилу једанаест, стихови четрдесети и четрдесет први, што је постало оквир пророчког разумевања организације Future for America.

As is always the case with new light, the advancement of the truth unsealed in 1989 at the collapse of the Soviet Union was warred against by many various voices. The resistance brought against the truth invariably produced a clearer understanding of the truth. In those early controversies against the truth found in the last six verses of Daniel eleven, several prophetic rules that are located in the Bible were recognized as essential proofs to support the increase of knowledge that took place when the book of Daniel was unsealed in 1989. We are currently considering one of those rules, which we call “a triple application of prophecy.”

Као што је увек случај са новом светлошћу, напредовању истине која је била откривена 1989. године, при распаду Совјетског Савеза, супротстављали су се многи разнородни гласови. Отпор подигнут против истине неизоставно је доводио до јаснијег разумевања истине. У тим раним расправама против истине која се налази у последњих шест стихова једанаестог поглавља Данила, неколико пророчких правила која се налазе у Библији било је препознато као суштински доказ у прилог порасту знања до којег је дошло када је књига пророка Данила била откривена 1989. године. Тренутно разматрамо једно од тих правила, које називамо „трострука примена пророчанства“.

We began by looking at two triple applications that at one level are the same line, but at another level they are different. The first two manifestations of Rome (pagan and papal), establish the third manifestation of Modern Rome. The first two manifestations of Babylon (Babel and Babylon), established the third manifestation of Modern Babylon. Modern Rome is the beast of Revelation seventeen that Modern Babylon rides upon and reigns over. They are as distinct as is a cowboy from his horse, but they also commit spiritual fornication with each other, so at that level they are one. There are two other triple applications of prophecy which possess a similar relationship.

Почели смо разматрањем две троструке примене које су, на једном нивоу, иста линија, али су, на другом нивоу, различите. Прве две манифестације Рима (пагански и папски) успостављају трећу манифестацију, Савремени Рим. Прве две манифестације Вавилона (Вавел и Вавилон) успоставиле су трећу манифестацију, Савремени Вавилон. Савремени Рим је звер из Откривења седамнаест коју Савремени Вавилон јаше и над којом царује. Они су различити колико је каубој различит од свога коња, али такође чине духовни блуд једно с другим, те су на том нивоу једно. Постоје још две друге троструке примене пророчанства које поседују сличан однос.

The first two manifestations of Elijah (Elijah and John the Baptist), establish the third Elijah of the last days. Along with that the first two messengers who prepare the way for the Messenger of the Covenant (John the Baptist and William Miller), establish the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant in the last days. There are three important points to recognize with these two lines of triple applications of prophecy.

Прве две манифестације Илије (Илија и Јован Крститељ) утврђују трећег Илију последњих дана. Упоредо с тим, прва два весника који припремају пут Веснику савеза (Јован Крститељ и Вилијам Милер) утврђују весника који последњих дана припрема пут Веснику савеза. Постоје три важне тачке које треба препознати у вези с ове две линије троструке примене пророштва.

A first point is that the actual historical representatives of the two lines of triple applications of prophecy are essentially the same historical figures, but their purpose in the two representations are distinctly different. The second point is recognizing what the distinction between the two closely related triple applications of prophecy is. The distinction is that Elijah represents an external work in the last days, and the messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant, represents an internal work in the last days.

Прва тачка јесте да су стварни историјски представници двеју линија троструких примена пророчанства у суштини исте историјске личности, али је њихова сврха у та два приказа јасно различита. Друга тачка јесте препознати у чему се састоји разлика између те две тесно повезане троструке примене пророчанства. Та разлика је у томе што Илија представља спољашње дело у последњим данима, а весник који припрема пут за Весника Завета представља унутрашње дело у последњим данима.

The third point to take note of is that Jesus, as Alpha and Omega, identifies the third Elijah, and also the third messenger that prepares the way, with both a first and a last Elijah messenger, and a first and last messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant. The Elijah messenger of the first angel and the Elijah messenger of the third angel make up the third fulfillment of Elijah, and the messenger who prepares the way is represented as the messenger of the movements of both the first and third angels.

Трећа тачка коју треба запазити јесте да Исус, као Алфа и Омега, поистовећује трећег Илију, а такође и трећег весника који приправља пут, и с првим и с последњим Илијиним весником, и с првим и последњим весником који приправља пут за Весника завета. Илијин весник првог анђела и Илијин весник трећег анђела сачињавају треће испуњење Илије, а весник који приправља пут представљен је као весник покрета и првог и трећег анђела.

Elijah the prophet provides an illustration of the last-day confrontation between God’s people and the threefold union of Modern Rome in the confrontation at Mount Carmel.

Пророк Илија пружа сликовит приказ последњеданог сукоба између Божјег народа и троструког савеза савременог Рима у сукобу на гори Кармил.

Mount Carmel is located in northern Israel, near the Mediterranean coast. It runs roughly northwest to southeast and forms a prominent ridge that extends for about 39 miles (63 kilometers). The Valley of Megiddo, also known as the Jezreel Valley, is located to the southeast of Mount Carmel. Mount Carmel and the Valley of Megiddo are relatively close to each other in terms of distance. The distance between them, in a straight line (as the crow flies), is approximately 20 to 25 miles (32 to 40 kilometers). To the west of Mount Carmel lies the Mediterranean Sea, and to the east of the Valley of Megiddo and the Jezreel Valley lies the Sea of Galilee, also known as Lake Tiberias or the Lake of Kinneret.

Гора Кармил налази се у северном Израелу, близу обале Средоземног мора. Пружа се приближно у правцу северозапад–југоисток и образује истакнут планински гребен који се протеже око 39 миља (63 километра). Долина Мегидо, позната и као Језраелска долина, налази се југоисточно од горе Кармил. Гора Кармил и долина Мегидо релативно су близу једна другој у погледу удаљености. Растојање између њих, ваздушном линијом, износи приближно 20 до 25 миља (32 до 40 километара). Западно од горе Кармил налази се Средоземно море, а источно од долине Мегидо и Језраелске долине налази се Галилејско море, познато и као Тиверијадско језеро или Кинеретско језеро.

In the Revelation the battle of Armageddon is identifying the Valley of Megiddo, and inspiration did not want students of prophecy to believe that the book of Revelation was identifying its message in literal terms, so when it identified Armageddon (Megiddo) as Armageddon it used the word “har,” which means mountain to make it clear that the battle was a spiritual representation of the final battle which the dragon, beast and false prophet lead the world to.

У Откривењу, битка код Армагедона поистовећује се с долином Мегидо, а надахнуће није желело да ученици пророштва поверују да књига Откривења своју поруку означава у дословним терминима; стога је, када је Армагедон (Мегидо) именовала као Армагедон, употребила реч „har“, која значи гора, да би јасно показала да је та битка духовно представљање коначне битке ка којој аждаја, звер и лажни пророк воде свет.

By identifying Megiddo as Armageddon, John made sure it was not to be understood as a literal geographical location, for Megiddo is a valley and has no mountains. In close proximity is Mount Carmel where Elijah’s confrontation with Ahab and the prophets of Jezebel occurred, thus both Megiddo and Mount Carmel are both illustrations of the final battle of Armageddon.

Поистовећујући Мегидо са Армагедоном, Јован је јасно ставио до знања да га не треба разумети као дословно географско место, јер је Мегидо долина и нема гора. У непосредној близини налази се гора Кармил, где се одиграо Илијин сукоб са Ахавом и Језавељиним пророцима; стога су и Мегидо и гора Кармил слике завршне битке Армагедона.

If you were to draw a triangle with Jerusalem, Mount Carmel, and the Valley of Megiddo, Jerusalem would be situated to the southeast corner of that triangle, with Mount Carmel to the northwest and the Valley of Megiddo to the northeast. The area that symbolically represents the battle of Armageddon is bordered by two seas, and the king of the north (the whore of Modern Babylon) comes to his end between the seas and the glorious holy mountain. And at that time human probation closes.

Када бисте повукли троугао са Јерусалимом, гором Кармилом и долином Мегидо, Јерусалим би се налазио на југоисточном углу тог троугла, гора Кармил на северозападу, а долина Мегидо на североистоку. Подручје које симболично представља битку Армагедона омеђено је са два мора, и цар са севера (блудница Модерног Вавилона) долази своме крају између мора и славне свете горе. И у то време завршава се време човековог испитивања.

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. Daniel 11:44–12:1.

> Али ће га узнемирити гласови са истока и са севера; зато ће изаћи с великом јарошћу да затре и сасвим истреби многе. И посадиће шаторе свога дворца између мора на славној светој гори; али ће доћи своме крају, и нико му неће помоћи. И у то време устаће Михаило, велики кнез који стоји за синове твога народа; и настаће време невоље какве није било откако је народа па до тог времена; и у то време избавиће се твој народ, сваки који се нађе записан у књизи. Данило 11:44–12:1.

The triple application of Elijah represents the external confrontation of God’s people with the king of the north, who is the head of the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet that leads the world to Armageddon. Elijah’s three enemies that typified the threefold union were Ahab, who was the king of the ten northern tribes representing the ten kings of Revelation seventeen, who commit fornication with the whore of Babylon, and who agree to give their kingdom to the whore for “one hour”, which is “the hour” of the Sunday law crisis. The whore of Babylon was represented by Jezebel, and Jezebel’s prophets of Baal and the priests of the grove represent the false prophet.

Трострука примена Илије представља спољашње суочавање Божјег народа са царем севера, који је глава троструког савеза аждаје, звери и лажног пророка, који води свет у Армагедон. Илијина три непријатеља, који су били праслика троструког савеза, били су Ахава, који је био цар десет северних племена, представљајући десет царева из Откривења седамнаест, који чине блуд с Вавилонском блудницом и који се саглашавају да предају своје царство блудници за „један час“, што је „час“ кризе недељног закона. Вавилонску блудницу представљала је Језавеља, а Језавељини Валови пророци и свештеници гаја представљају лажног пророка.

The Sunday law crisis begins with the soon-coming Sunday law in the United States and ends when Michael stands up. When that Sunday law arrives the second voice of Revelation chapter eighteen, calls God’s other flock out of Babylon. The period of time from the call out of Babylon until the close of probation is the period of the judgment of the whore of Babylon. It is also the period of time when the Holy Spirit is poured out without measure. It is the “hour,” that the ten kings agree to co-rule with the whore of Tyre, who is no longer forgotten. It is the “hour,” of the great “earthquake” of Revelation eleven, when the one hundred and forty-four thousand are lifted up as an ensign.

Криза недељног закона почиње ускоро долазећим недељним законом у Сједињеним Државама и завршава се када Михаило устане. Када тај недељни закон дође, други глас из осамнаестог поглавља Откривења позива друго Божје стадо да изађе из Вавилона. Временско раздобље од позива да се изађе из Вавилона до завршетка времена милости јесте раздобље суда над блудницом Вавилона. То је такође и временско раздобље када се Свети Дух излива без мере. То је „час“ у коме десет царева пристају да заједно владају са тирском блудницом, која више није заборављена. То је „час“ великог „земљотреса“ из једанаестог поглавља Откривења, када је сто четрдесет и четири хиљаде подигнуто као застава.

> And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. Revelation 18:9, 10.

> И цареви земаљски, који су с њом чинили блуд и живели у раскоши, заплакаће за њом и нарицаће за њом, кад виде дим од пожара њезина, стојећи издалека од страха пред муком њезином, говорећи: Авај, авај, велики граде Вавилоне, граде силни! јер у један час дође суд твој. Откривење 18:9, 10.

Just as John identified Megiddo as the mountain (“har”) of Megiddo to identify a spiritual and not a literal truth, the judgment of the whore of Babylon and Tyre is identified as occurring during the “hour,” and also in a “day.”

Као што је Јован означио Мегидо као гору („har“) Мегида да би указао на духовну, а не дословну истину, тако се и суд над курвом вавилонском и Тиром означава као да се збива током „часа“, а такође и у „дану“.

> Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. Revelation 18:8.

> Зато ће њезина зла доћи у један дан, смрт, и жалост, и глад; и биће сасвим спаљена огњем; јер је силан Господ Бог који јој суди. Откривење 18:8.

After October 22, 1844 prophetic time is no longer to be applied prophetically and the judgment of the papal power is therefore represented as occurring in an “hour,” and also as in a “day.” The “hour” of her judgment is the prophetic period from the Sunday law in the United States until probation closes. It is important to mark this period when considering the Elijah of the last days, for Elijah’s battle of Mount Carmel follows the internal testing of God’s people of the last days, and the testing period for both the church and the world contain the same prophetic beginnings and endings.

После 22. октобра 1844. пророчко време више се не примењује пророчки, и стога је суд над папском влашћу представљен као да се одиграва у „часу“, а такође и у „дану“. „Час“ њенога суда јесте пророчки период од закона о недељи у Сједињеним Државама до затварања времена милости. Важно је уочити овај период при разматрању Илије последњих дана, јер Илијина борба на гори Кармил следи унутрашње испитивање Божјег народа последњих дана, а период испитивања и за цркву и за свет садржи исте пророчке почетке и завршетке.

The two voices of Revelation eighteen, represent two distinct calls to two churches. The first church is the one hundred and forty-four thousand of Revelation chapter seven, and the second church that is called is the great multitude of Revelation chapter seven. The call to the one hundred and forty-four thousand is made while the Holy Spirit is being poured out in measure, and the call to the great multitude is made when the Holy Spirit is being poured out without measure.

Два гласа из Осамнаесте главе Откривења представљају два различита позива упућена двема црквама. Прва црква јесте сто четрдесет и четири хиљаде из седме главе Откривења, а друга црква која је позвана јесте велико мноштво из седме главе Откривења. Позив упућен сто четрдесет и четири хиљаде бива дат док се Свети Дух излива по мери, а позив великом мноштву бива дат када се Свети Дух излива без мере.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils” (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, “teaching for doctrines the commandments of men” (Matthew 15:9).

> „Пророк каже: ‘И видех другог анђела где силази с неба, који имаше велику власт; и земља се засја од славе његове. И повика силно јаким гласом, говорећи: Паде, паде Вавилон велики, и поста станиште демона’“ (Откривење 18:1, 2). Ово је иста порука која је дата од другог анђела. Вавилон је пао, „јер је вином гнева блуда својега напојио све народе“ (Откривење 14:8). Шта је то вино? — Њене лажне науке. Она је дала свету лажну суботу уместо Суботе четврте заповести, и поновила је лаж коју је Сотона најпре казао Еви у Едему — о природној бесмртности душе. Многе сродне заблуде раширила је надалеко и нашироко, „учећи наукама заповести људске“ (Матеј 15:9).

> “When Jesus began His public ministry, He cleansed the Temple from its sacrilegious profanation. Among the last acts of His ministry was the second cleansing of the Temple. So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ (Revelation 18:4, 5).” Selected Messages, book 2, 118.

> „Када је Исус започео Своју јавну службу, очистио је Храм од његовог светогрдног оскрнављења. Међу последњим делима Његове службе било је друго чишћење Храма. Тако се и у последњем делу опомене свету упућују два посебна позива црквама. Порука другог анђела гласи: ‘Паде, паде Вавилон, град велики, јер вином гнева блуда својега напоји све народе’ (Откривење 14:8). А у силном покличу поруке трећег анђела чује се глас с неба који говори: ‘Изиђите из ње, народе мој, да не будете заједничари у гресима њезиним, и да вас не задесе зла њезина. Јер греси њезини дођоше до неба, и Бог се опомену неправди њезиних’ (Откривење 18:4, 5).“ Selected Messages, књига 2, 118.

The mighty angel came down in fulfillment of Revelation chapter eighteen, when the great buildings of New York City were brought down on September 11, 2001, with the arrival of the “east wind” of Islam. He then cried “mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils.” And then in verse four another voice “is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people.’” Those two voices are “two distinct calls made to the churches.” The two distinct churches of God in the last days are identified as the one hundred and forty-four thousand and the great multitude.

Силни анђео је сишао у испуњењу осамнаесте главе Откривења, када су велике зграде Њујорка биле оборене 11. септембра 2001. године, с доласком „источног ветра“ ислама. Тада је повикао „силно јаким гласом говорећи: Паде, паде Вавилон велики, и постаде пребивалиште демона.“ А затим се у четвртом стиху чује други глас „с неба где говори: ‘Изађите из ње, народе мој.’“ Та два гласа су „два различита позива упућена црквама.“ Две различите Божје цркве у последњим данима поистовећују се са сто четрдесет и четири хиљаде и великим мноштвом.

The testing period for the one hundred and forty-four thousand begins with Islam of the third Woe, which Isaiah identifies as the “day of the east wind.” That testing period ends with the soon-coming Sunday law in the United States and the enforcement of the mark of the beast. The beast is the counterfeit king of the north, the head of modern Babylon. Babylon is the lion in Daniel chapter seven, and the disobedient prophet from Judah, who represents Laodicean Adventism, that dies in the period that begins with the “ass” of Islam (September 11, 2001), and ends with the “lion,” (Modern Babylon).

Период испитивања за сто четрдесет и четири хиљаде почиње исламом трећег Тешко, који Исаија поистовећује са „даном источног ветра“. Тај период испитивања завршава се ускоро долазећим законом о недељи у Сједињеним Државама и спровођењем жига звери. Звер је фалсификовани цар севера, глава савременог Вавилона. Вавилон је лав у седмој глави Данилове књиге, а непослушни пророк из Јуде, који представља лаодикијски адвентизам, умире у периоду који почиње са „магарцем“ ислама (11. септембар 2001), а завршава се са „лавом“ (савремени Вавилон).

In the period of time represented as “the tomb” of the disobedient prophet of Laodicean Adventism, the latter rain is measured out, as a distinct call is made to the church of the one hundred and forty-four thousand. When that period ends, at the “hour” of the “great earthquake”, representing the Sunday law in the United States; the period of the second voice of Revelation eighteen, arrives with the implementation of the mark of the beast, which is the mark of the king of the north. At the same time Islam of the third Woe is used to bring a progressive escalating judgment upon an apostate world. The message proclaimed by the “ensign” of the one hundred and forty-four thousand during that second distinct call to the church of the “great multitude” identifies the “mark” of the “king of the north”, and the role of Islam of the third Woe, represented as the “children of the east”.

У временском раздобљу представљеном као „гроб“ непослушног пророка лаодикијског адвентизма, позни дажд се одмерава, док се цркви сто четрдесет и четири хиљаде упућује посебан позив. Када се то раздобље оконча, у „час“ „великог земљотреса“, који представља недељни закон у Сједињеним Државама, настаје раздобље другог гласа из Откривења осамнаест, са спровођењем жига звери, који је жиг цара севера. У исто време, ислам трећег Тешко се употребљава да донесе поступни, све јачи суд над отпалим светом. Порука коју објављује „застава“ сто четрдесет и четири хиљаде током тог другог посебног позива цркви „великог мноштва“ поистовећује „жиг“ „цара севера“ и улогу ислама трећег Тешко, представљеног као „синови истока“.

The message that enrages the papal power in verse forty-four of Daniel chapter eleven, and the message that initiates the final papal bloodbath, is represented as “tidings out of the east” (Islam) and “the north” (the mark of the beast). In that period, as with the previous period, Islam of the “east wind” brings judgment upon the United States to begin the period, and the period ends when the king of the north comes to his end, “between the seas and the glorious holy mountain”, in the valley of Megiddo and the Mount at Carmel.

Порука која разгневљује папску силу у четрдесет четвртом стиху једанаестог поглавља Данила, и порука која покреће коначно папско крвопролиће, представљена је као „гласови са истока“ (ислам) и „са севера“ (жиг звери). У том раздобљу, као и у претходном раздобљу, ислам „источног ветра“ доноси суд над Сједињеним Америчким Државама да би отпочео то раздобље, а раздобље се окончава када цар севера дође своме крају, „између мора и славне свете горе“, у долини Мегидо и на гори Кармил.

The judgment period for modern Babylon that represents her deathbed (tomb), begins with the symbol of the east and ends with the symbol of the north, just as the deathbed for the disobedient Laodicean prophet ended in the first distinct call to the churches. The tomb (deathbed) that both the lying prophet of Bethel and the disobedient prophet of Judah are buried in is represented between an “ass” and a “lion”.

Период суда над савременим Вавилоном, који представља њену самртничку постељу (гроб), почиње симболом истока и завршава се симболом севера, баш као што се самртничка постеља непослушног лаодикијског пророка окончала у првом јасном позиву црквама. Гроб (самртничка постеља) у који су сахрањени и лажљиви пророк из Ветиља и непослушни пророк из Јуде представљен је између „магарца“ и „лава“.

Elijah represents God’s last day people who were confronted with a threefold enemy represented by Ahab, Jezebel and Jezebel’s prophets. Jezebel is the symbol of the papal power in the fourth church of Thyatira, and her prophets at Carmel were represented by the prophets of Baal and the priests of the grove. Baal represents a male deity and the priests of the grove represented Ashtaroth, a female deity, thus Jezebel’s false prophets consisted of male and female, representing the combination of Church and State that is represented by the image of the beast in the book of Revelation.

Илија представља Божји народ последњих дана, који се суочио са троструким непријатељем, представљеним Ахавом, Језавељом и Језавељиним пророцима. Језавеља је симбол папске силе у четвртој цркви, Тијатири, а њени пророци на Кармилу били су представљени Валовим пророцима и жрецима гаја. Вал представља мушко божанство, а жреци гаја представљали су Астарту, женско божанство; стога су Језавељини лажни пророци били састављени од мушкараца и жена, представљајући спој Цркве и Државе који је у књизи Откривења представљен ликом звери.

It is the United States that first erects an image of the beast in the United States and thereafter in the world, and it is the United States that is the false prophet of the threefold union. Ahab, the king of the ten tribes, represents the ten kings of Revelation seventeen, that is the dragon, and Jezebel is the beast. Elijah was in confrontation with the threefold union of Modern Babylon, at Mount Carmel, where the whore of Babylon comes to her end with none to help. The triple application of Elijah represents the external confrontation which is brought against God’s last-day people, and Elijah represents the prophet that is in direct confrontation with those three powers.

Сједињене Државе су те које најпре подижу лик звери у Сједињеним Државама, а потом у свету, и Сједињене Државе су те које су лажни пророк троструког савеза. Ахав, цар десет племена, представља десет царева из седамнаесте главе Откривења, то јест аждаху, а Језавеља је звер. Илија је био у сукобу са троструким савезом Модерног Вавилона, на гори Кармилу, где блудница вавилонска долази своме крају, и никога нема да јој помогне. Трострука примена Илије представља спољашњи сукоб који се подиже против Божјег народа последњих дана, а Илија представља пророка који је у непосредном сукобу са те три силе.

An important element of Elijah’s story is the “rain,” which represents the latter rain that is poured out in the history of the confrontation. Leading up to the confrontation at Mount Carmel, Elijah has plainly stated that there would be no rain, except at his word. The period that leads up to the “hour” of Jezebel’s judgment is the period represented by the first distinct “voice” given to the churches. That “voice” arrived on September 11, 2001, and in that period the “rain” was only “measured”, and in that period, there were two competing latter rain messages that were involved with Habakkuk’s debate. One was the counterfeit message of weeping for Tammuz, that represented a “peace and safety message”, and the other was the true message of the third Woe of Islam.

Важан елемент Илијине приче јесте „киша“, која представља позни дажд што се излива у историји сукоба. Уочи сукоба на гори Кармилу, Илија је јасно изјавио да неће бити кише, осим на његову реч. Раздобље које води до „часа“ Језавељиног суда јесте раздобље представљено првим посебним „гласом“ датим црквама. Тај „глас“ је дошао 11. септембра 2001. године, и у том раздобљу „киша“ је била само „измерена“, и у том раздобљу постојале су две супротстављене поруке позног дажда које су биле укључене у Авакумову расправу. Једна је била кривотворена порука плакања за Тамузом, која је представљала „поруку мира и безбедности“, а друга је била истинита порука трећег тешко ислама.

The true “latter rain” message was based upon the role of Islam of the third Woe. That message originated at one source (which was Future for America), and the two messages contended for supremacy until history confirmed the validity of the true message, and also confirmed the foolishness of a “peace and safety” message in such a time as this.

Истинска порука о „позном дажду“ била је заснована на улози ислама трећег тешког јада. Та порука потекла је из једног извора (а то је Future for America), и те две поруке бориле су се за превласт све док историја није потврдила ваљаност истинске поруке, а такође потврдила и безумље поруке о „миру и безбедности“ у оваквом времену као што је ово.

> “The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> „Пророштва Данила и Јована треба разумети. Она међусобно тумаче једно друго. Она свету дају истине које свако треба да разуме. Ова пророштва треба да буду сведочанство у свету. Својим испуњењем у овим последњим данима, она ће сама себе објаснити.“ Kress Collection, 105.

The first fulfillment of Elijah in the triple application of Elijah, is confirmed by the second Elijah, who Jesus identified as John the Baptist. Together those two witnesses establish the third Elijah.

Прво испуњење Илије у трострукој примени Илије потврђује други Илија, кога је Исус поистоветио са Јованом Крститељем. Заједно, та два сведока утврђују трећег Илију.

> And as they departed, Jesus began to say unto the multitudes concerning John, What went ye out into the wilderness to see? A reed shaken with the wind? But what went ye out for to see? A man clothed in soft raiment? behold, they that wear soft clothing are in kings’ houses. But what went ye out for to see? A prophet? yea, I say unto you, and more than a prophet. For this is he, of whom it is written, Behold, I send my messenger before thy face, which shall prepare thy way before thee. Verily I say unto you, Among them that are born of women there hath not risen a greater than John the Baptist: notwithstanding he that is least in the kingdom of heaven is greater than he. And from the days of John the Baptist until now the kingdom of heaven suffereth violence, and the violent take it by force. For all the prophets and the law prophesied until John. And if ye will receive it, this is Elias, which was for to come. He that hath ears to hear, let him hear. Matthew 11:7–15.

> А кад они одлажаху, Исус поче говорити мноштву о Јовану: Шта сте изишли у пустињу да видите? Трску коју ветар љуља? Него шта сте изишли да видите? Човека обучена у меке хаљине? Ево, они који носе меке хаљине по царским су дворовима. Него шта сте изишли да видите? Пророка? Да, кажем вам, и више него пророка. Јер то је онај за кога је писано: Ево, ја шаљем анђела својега пред лицем твојим, који ће приправити пут твој пред тобом. Заиста вам кажем: између рођених од жена није устао већи од Јована Крститеља; али и најмањи у царству небеском већи је од њега. А од дана Јована Крститеља до сада, царство небеско на силу се узима, и силеџије га задобијају. Јер су сви пророци и закон прорицали до Јована. И ако хоћете примити, он је Илија што ће доћи. Ко има уши да чује, нека чује. Матеј 11:7–15.

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у следећем чланку.

> “Today, in the spirit and power of Elias and of John the Baptist, messengers of God’s appointment are calling the attention of a judgment-bound world to the solemn events soon to take place in connection with the closing hours of probation and the appearance of Christ Jesus as King of kings and Lord of lords. Soon every man is to be judged for the deeds done in the body. The hour of God’s judgment has come, and upon the members of His church on earth rests the solemn responsibility of giving warning to those who are standing as it were on the very brink of eternal ruin. To every human being in the wide world who will give heed must be made plain the principles at stake in the great controversy being waged, principles upon which hang the destinies of all mankind.

> „Danas, u duhu i sili Ilijinoj i Jovana Krstitelja, vesnici po Božjem određenju skreću pažnju svetu koji je pred sudom na svečane događaje koji će se uskoro zbiti u vezi sa završnim časovima vremena probe i pojavom Hrista Isusa kao Cara nad carevima i Gospoda nad gospodarima. Uskoro će svakome čoveku biti suđeno za dela učinjena u telu. Došao je čas Božjeg suda, i na pripadnicima Njegove crkve na zemlji počiva svečana odgovornost da opomenu one koji stoje, takoreći, na samoj ivici večne propasti. Svakom ljudskom biću širom sveta koje bude htelo da posluša moraju se jasno izneti načela o kojima je reč u velikoj borbi koja se vodi, načela o kojima zavise sudbine celoga čovečanstva.

> “In these final hours of probation for the sons of men, when the fate of every soul is so soon to be decided forever, the Lord of heaven and earth expects His church to arouse to action as never before. Those who have been made free in Christ through a knowledge of precious truth, are regarded by the Lord Jesus as His chosen ones, favored above all other people on the face of the earth; and He is counting on them to show forth the praises of Him who hath called them out of darkness into marvelous light. The blessings which are so liberally bestowed are to be communicated to others. The good news of salvation is to go to every nation, kindred, tongue, and people.

> „У овим последњим часовима времена милости за синове човечије, када ће судбина сваке душе тако ускоро бити заувек одлучена, Господ неба и земље очекује од Своје цркве да се пробуди на деловање као никада раније. Они који су у Христу ослобођени познањем драгоцене истине, сматрају се од стране Господа Исуса Његовим изабраницима, повлашћеним више од свих других народа на лицу земље; и Он рачуна на њих да објављују хвале Ономе који их је позвао из таме у чудесну светлост. Благослови који се тако изобилно дарују треба да се преносе другима. Радосна вест о спасењу треба да иде сваком народу, племену, језику и људима.“

> “In the visions of the prophets of old the Lord of glory was represented as bestowing special light upon His church in the days of darkness and unbelief preceding His second coming. As the Sun of Righteousness, He was to arise upon His church, ‘with healing in His wings.’ Malachi 4:2. And from every true disciple was to be diffused an influence for life, courage, helpfulness, and true healing.

> „У виђењима пророка старине Господ славе био је приказан како дарује нарочиту светлост Својој цркви у данима таме и неверја који претходе Његовом другом доласку. Као Сунце Правде, требало је да се уздигне над Својом црквом, ‘са исцељењем у крилима својим.’ Малахија 4:2. И од сваког истинског ученика требало је да се шири утицај за живот, храброст, помоћ и право исцељење.“

> “The coming of Christ will take place in the darkest period of this earth’s history. The days of Noah and of Lot picture the condition of the world just before the coming of the Son of man. The Scriptures, pointing forward to this time, declare that Satan will work with all power and ‘with all deceivableness of unrighteousness.’ 2 Thessalonians 2:9, 10. His working is plainly revealed by the rapidly increasing darkness, the multitudinous errors, heresies, and delusions of these last days. Not only is Satan leading the world captive, but his deceptions are leavening the professed churches of our Lord Jesus Christ. The great apostasy will develop into darkness deep as midnight. To God’s people it will be a night of trial, a night of weeping, a night of persecution for the truth’s sake. But out of that night of darkness God’s light will shine.” Prophets and Kings, 716, 717.

> „Христов долазак збиће се у најмрачнијем раздобљу историје ове земље. Дани Нојеви и Лотови приказују стање света непосредно пре доласка Сина човечјега. Свето писмо, указујући унапред на то време, објављује да ће Сотона деловати са сваком силом и „са сваком преваром неправде“. 2. Солуњанима 2:9, 10. Његово деловање јасно се открива у тами која се убрзано умножава, у безбројним заблудама, јересима и обманама ових последњих дана. Сотона не само што држи свет у ропству, него његове преваре као квасац прожимају и цркве које исповедају име нашега Господа Исуса Христа. Велики отпад развиће се у таму дубоку као поноћ. Божјем народу то ће бити ноћ кушње, ноћ плача, ноћ прогона ради истине. Али из те ноћи таме засијаће Божја светлост.“ Пророци и цареви, 716, 717.

Back to Articles