Article

# Откривење Исуса Христа — број шест

Васкрсење уснулих мртвих

Author

Jeff Pippenger

Published

October 27, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Градили смо на завршном Исаијином пророчанству које започиње у четрдесетом поглављу идентификацијом времена оклевања које је отпочело разочарањем од 18. јула 2020. године. Доводили смо у склад смрт двеју сведока из Откривења са онима који су мртви у Језекиљевој долини сувих мртвих костију у тридесет седмом поглављу. Настојимо да путем понављања утврдимо сасвим одређен след догађаја повезан са васкрсењем оних који беху убијени на улици од звери која је изашла из бездана.

Док усклађујемо ове пророчке одломке, ми скидамо печат са појединих делова Откривења који до сада никада нису били препознати, јер је ова порука скидање печата са Откривења Исуса Христа које се збива непосредно пре завршетка времена људске пробе. Ми вршимо ово дело, јер „време је близу“. Скидајући печат са истина у Откривењу које су сада у процесу испуњења, ми извршавамо управо оно дело које је у Откривењу било одређено као Јованово дело. Њему је било речено да напише оно што је видео, што су биле ствари које су тада постојале, и бележећи те ствари Јован је истовремено писао и оно што ће бити.

> Напиши оно што си видео, и оно што јесте, и оно што ће бити потом. Откривење 1:19.

Логичка препрека за адвентисте седмога дана врло лако може бити њихово традиционално разумевање књиге Откривења. Када човек прихвати утврђену истину, али не увиди да је та утврђена истина замишљена да се временом развија, његово почетно исправно разумевање истине може постати предање или обичај. Истина која се преобразила у предање врло лако може произвести слепило представљено у поруци Лаодикији. Изворна истина и даље је истина, али неспособност да се увиди да се истина временом развија производи слепило. Истина није узрок њиховог слепила; слепило је једноставно симптом узрока. Узрок су уши које неће да чују, очи које неће да виде и срце које неће да се обрати код оних који су самозадовољни утехом предања и обичаја.

> „Христос је у Свом учењу износио старе истине чији је Он Сам био Зачетник, истине које је говорио кроз патријархе и пророке; али је сада на њих излио нову светлост. Колико се другачијим показало њихово значење! Његовим објашњењем унето је обиље светлости и духовности. И обећао је да ће Свети Дух просветлити ученике, да ће им се реч Божја непрестано све више откривати. Они ће моћи да износе њене истине у новој лепоти.“

> „Још од тренутка када је у Едему изговорено прво обећање искупљења, живот, карактер и посредничко дело Христа били су предмет проучавања људских умова. Ипак, сваки ум кроз који је деловао Свети Дух представљао је ове теме у светлости која је свежа и нова. Истине искупљења способне су за сталан развој и ширење. Иако су старе, оне су увек нове, непрестано откривајући тражитељу истине већу славу и моћнију силу.

> „У сваком нараштају постоји ново развијање истине, порука Божја народу тога поколења. Старе истине су све од суштинске важности; нова истина није независна од старе, већ њено разоткривање. Само уколико се старе истине разумеју, можемо схватити нове. Када је Христос пожелео да Својим ученицима отвори истину о Своме васкрсењу, почео је ‘од Мојсија и свих пророка’ и ‘казивао им у свим Писмима оно што је за Њега писано’. Лука 24:27. Али светлост која сија у новом разоткривању истине прославља старо. Онај који одбацује или занемарује ново, у ствари не поседује старо. За њега оно губи своју животворну силу и постаје само мртва форма.“

> „Има оних који тврде да верују и да поучавају истинама Старога завета, док одбацују Нови. Али, одбијајући да приме Христово учење, показују да не верују ономе што су говорили патријарси и пророци. ‘Кад бисте веровали Мојсију,’ рече Христос, ‘веровали бисте и Мени; јер је он писао о Мени.’ Јован 5:46. Отуда у њиховом учењу чак ни о Старом завету нема стварне силе.“

> „Mnogi koji tvrde da veruju u jevanđelje i da ga propovedaju nalaze se u sličnoj zabludi. Oni odbacuju starozavetne spise, za koje je Hristos rekao: ‘Oni svedoče za Mene.’ Jovan 5:39. Odbacujući Stari zavet, oni zapravo odbacuju i Novi; jer su oba dela jedne nerazdvojne celine. Niko ne može ispravno izlagati Božji zakon bez jevanđelja, niti jevanđelje bez zakona. Zakon je utelovljeno jevanđelje, a jevanđelje je razotkriveni zakon. Zakon je koren, a jevanđelje mirisni cvet i plod koji on nosi.“ Hristove očigledne pouke, 127.

Na one koji tvrde da veruju u staro, ali odbacuju novo, to se s još većom snagom odnosi na adventiste sedmoga dana koji tvrde da veruju u Bibliju u njenoj celini, ali odbacuju spise Duha proroštva. U Otkrivenju Jovan je simbol Božjeg naroda u poslednjim danima koji biva progonjen zato što prihvata i Bibliju i Duh proroštva.

> Ја Јован, који сам и брат ваш и заједничар у невољи и у царству и трпљењу Исуса Христа, бејах на острву које се зове Патмос, за реч Божју и за сведочанство Исуса Христа. Откривење 1:9.

Ако неко прихвати Исусово сведочанство, које је Дух пророштва, које су списи Елен Вајт, онда претходни одломак из њених списа идентификује питање којим се бавим. Она је написала да су „истине о искупљењу способне за непрестани развој и ширење. Иако старе, оне су увек нове, непрестано откривајући ономе који тражи истину све већу славу и још моћнију силу“, и да у „сваком веку постоји нови развој истине, Божја порука народу тог поколења.“

Иако је уобичајено разумевање књиге Откривења, какво би могао имати један типичан адвентиста седмога дана, истина, цела књига Откривења представља сведочанство о последњим данима. Ми тренутно примењујемо истину која се сада отпечаћује, и ту истину неће препознати они који нису вољни да прихвате да су сви одломци у књизи Откривења део Откривења Исуса Христа које се отпечаћује у последњим данима.

Разумевање које је адвентизам заступао у погледу једанаестог поглавља Откривења, као испуњења у Француској револуцији, исправно је, и сестра Вајт потврђује то исправно гледиште. Ипак, та истина је била једноставно историја, која је забележена да би осветлила последње дане. Целом књигом Откривења управља овај пророчки феномен.

Надовезујемо се на скривену историју седам громова као на водич да бисмо повезали Језекиља тридесет седму, Исаију четрдесету и Откривење једанаест са причом о десет девојака из Матеја двадесет пете главе. Друга пророчка линија која подупире примену пророчког низа догађаја којим се бавимо налази се у Христовој линији, која такође укључује и секундарног сведока. Исус је имао тридесет година када је био крштен и постао Исус Христос, јер „Христос“ на грчком језику Новога завета, или „Месија“ на јеврејском језику Старога завета, значи помазаник.

> Ту реч, кажем, ви знате, која се разгласила по свој Јудеји, почевши од Галилеје, после крштења које је Јован проповедао; како Бог Духом Светим и силом помаза Исуса из Назарета, који је пролазио чинећи добро и исцељујући све које ђаво беше савладао; јер Бог беше с њим. Дела 10:37, 38.

Тридесет година Исус се припремао да буде помазан, а када је једном био помазан на свом крштењу, Он је, као Христос, изнео своју поруку током три и по пророчка дана. Потом је био погубљен, положен у гроб, васкрсао и затим узишао на небо. Почетак Његове службе од три и по године било је Његово крштење, које представља Његову смрт и васкрсење, а на крају својих хиљаду двеста шездесет дана службе био је распет, а затим васкрсао — јер Он је почетак и свршетак. Догађај Његове смрти и васкрсења изнедрио је моћну војску која је током још три и по године носила јеванђеље Јеврејима, а потом и свету.

Католичка црква, то јест антихрист библијског пророштва, такође је била тридесет година у припреми пре него што је била помазана силом. Године 508. „свакодневна“ је била уклоњена. Сестра Вајт нас непосредно обавештава да су милерити имали исправно разумевање „свакодневне“ у књизи пророка Данила, упркос чињеници да се лаодикијска Црква адвентиста седмог дана тридесетих година XX века вратила сатанском гледишту отпадничког протестантизма о „свакодневној“.

> „Тада сам увидела у погледу на ‘свакодневно’ (Данило 8:12) да је реч ‘жртва’ додата људском мудрошћу и да не припада тексту, и да је Господ дао исправно разумевање тога онима који су објавили вапај о часу суда.“ Early Writings, 74.

„Свакодневна“ представља паганизам, а пагански Рим био је сила која је задржавала и спречавала папство да се уздигне на престо земље. Као што је било проречено у књизи пророка Данила, а потом потврђено историјом, а затим откривено од стране анђела Вилијаму Милеру и потом потврђено од стране Елен Вајт, године 508 уклоњена је паганска препрека успону папства. Као и Христос, антихрист се тридесет година припремао да буде оснажен 538. године. Христос и антихрист припремали су се тридесет година да буду оснажени. Када је папство 538. године било оснажено, износило је своју поруку смрти током три и по пророчке године, као што је Христос износио своју поруку живота током три и по године. Два сведока из Откривења једанаест, који су у историји Француске револуције представљали Стари и Нови завет, такође су добили силу да пророкују током три и по пророчка дана.

> И даћу власт двојици својих сведока, и прорицаће хиљаду двеста и шездесет дана, обучени у кострет. Откривење 11:3.

Године 1798, после хиљаду двеста и шездесет пророчких дана, антихрист је примио своју смртоносну рану, као што је Христос умро на крсту после хиљаду двеста и шездесет дана, и као што су два сведока, који представљају Реч Божју, били убијени на улици после хиљаду двеста и шездесет дана.

Трећега дана Христос је васкрсао, а једна од главних тема о антихристу у књизи Откривења јесте исцељење његове смртоносне ране, односно његово васкрсење. Христово васкрсење догодило се трећега дана, а васкрсење двојице сведока догодило се после три и по дана. Антихрист символички васкрсава трећега дана, јер је, према више пророчких сведочанстава, трећи дан симбол закона о недељи. При закону о недељи морска звер из Откривења тринаест бива васкрснута, а жиг морске звери постаје проба. Тада ће Уједињене нације, десет царева из Откривења седамнаест, по налогу Сједињених Држава, које су први цар од тих десет царева, уздићи антихриста као главу троструког савеза, док папство узлази на престо земље.

> „Како се приближавамо последњој кризи, од пресудне је важности да међу Господњим оруђима владају склад и јединство. Свет је испуњен буром, ратом и раздором. Ипак, под једном главом — папском влашћу — народи ће се ујединити да се супротставе Богу у личности Његових сведока. Ово јединство учвршћује велики отпадник. Док настоји да уједини своје оруђе у ратовању против истине, он ће радити да раздели и расеје њене заступнике. Љубомора, зло подозрење, зло говорење, он подстиче да би произвео неслогу и раздор.“ Testimonies, volume 7, 182.

Када антихрист буде васкрснут, он узлази на престо земље и предводи троструки савез у његовом походу ка Армагедону, као што је Језавеља повела Ахава на гору Кармил. Псалмиста Асаф поистовећује десет народа, који представљају Уједињене нације, са злим савезом Божјих непријатеља, који подижу своју „главу“, а то је „папска власт“.

> Песма или Псалам Асафов. Немој ћутати, Боже; не мируј и не почивај, Боже. Јер, гле, непријатељи твоји буне се, и они који те мрзе подигли су главу. Лукаво се договарају против народа твога, и већају против сакривених твојих. Рекоше: Ходите да их истребимо да не буду народ, да се име Израиљево више не помиње. Јер једнодушно се договорише, савез склопише против тебе: шатори Едомови и Исмаиљци, Моав и Агарени, Гевал и Амон и Амалик, Филистеји с становницима Тира; и Асур им се придружи, постадоше рука синовима Лотовим. Села. Псалми 83:1–8.

Тада застава тројице анђела лети посред неба.

> И видех другога анђела где лети посред неба, који имаше вечно јеванђеље да објави онима који живе на земљи, и свакоме народу, и племену, и језику, и пуку, говорећи силним гласом: Бојте се Бога, и подајте му славу; јер дође час суда његова; и поклоните се Ономе који је створио небо и земљу и море и изворе вода. И за њим пође други анђео, говорећи: Паде, паде Вавилон, град велики, јер вином гнева блуда својега напоји све народе. И трећи анђео пође за њима, говорећи силним гласом: Ако се ко поклони звери и лику њезину, и прими жиг на чело своје или на руку своју, и он ће пити од вина гнева Божјега, које је непомешано изливено у чашу гнева његова; и биће мучен огњем и сумпором пред светим анђелима и пред Јагњетом. И дим мучења њихова узлазиће у векове векова; и немају починка ни дању ни ноћу они који се клањају звери и лику њезину, и ко год прими жиг имена њезина. Овде је трпљење светих; овде су они који држе заповести Божје и веру Исусову. Откривење 14:6–12.

Тада ће застава трију анђела лебдети посред неба, али ускоро ће антихрист бити уздигнут на небо од стране десет царева Уједињених нација. Застава ће тада објављивати поруку „истине“, а антихрист ће тада објављивати поруку предања и обичаја. Три анђела опомињу човечанство да не прими жиг папства, али ће Сједињене Државе, као лажни пророк, приморати свет да прими управо тај жиг.

Овде ћемо завршити и наставити у нашем следећем чланку.

Back to Articles