Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty-One

Књига пророка Данила — сто четрдесет први

Unveiling the Prophetic Significance of the Papacy’s Return and the Eighth President

Откривање пророчког значаја повратка папства и осмог председника

Author

Jeff Pippenger

Published

March 17, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are currently looking very closely at the prophetic characteristics of the history where the papacy returns to the throne of the earth as the eighth head, that is of the seven heads. We are doing so, in order to carefully identify the prophetic characteristics of the history when the eighth president, that is of the seven presidents, fulfills the formation of the image of the papal beast. We have begun our considerations of these truths with Mount Carmel and Herod’s birthday. Both sacred illustrations represent the soon-coming Sunday law in the United States, which is also represented in verse forty-one of Daniel chapter eleven.

Тренутно врло помно разматрамо пророчке одлике историје у којој се папство враћа на престо земље као осма глава, то јест од седам глава. То чинимо да бисмо пажљиво препознали пророчке одлике историје када осми председник, то јест од седам председника, испуњава образовање лика папске звери. Своја разматрања ових истина започели смо гором Кармилом и Иродовим рођенданом. Обе свете илустрације представљају ускоро долазећи недељни закон у Сједињеним Државама, који је такође представљен у четрдесет првом стиху једанаесте главе Данила.

> He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. Daniel 11:41.

> И ући ће и у славну земљу, и многе ће земље бити оборене; али ове ће се избавити из његове руке: Едом, и Моав, и првенци синова Амонових. Данило 11:41.

The counterfeit king of the north enters the glorious land in the verse. The glorious land in the history of ancient Israel was the land of Judah, and it was represented as a land flowing with milk and honey, and for this reason, among others, it was glorious. It was glorious because Christ chose its capital city Jerusalem, as the place of His temple, and the city where he chose to place His name.

У овом стиху кривотворени цар са севера улази у славну земљу. Славна земља у историји старог Израиља била је земља Јудина, и била је представљена као земља у којој теку млеко и мед, и из тог разлога, између осталих, била је славна. Била је славна зато што је Христос изабрао њен главни град, Јерусалим, као место свога храма и као град у којем је изабрао да постави своје име.

> Since the day that I brought forth my people out of the land of Egypt I chose no city among all the tribes of Israel to build an house in, that my name might be there; neither chose I any man to be a ruler over my people Israel: But I have chosen Jerusalem, that my name might be there; and have chosen David to be over my people Israel. 2 Chronicles 6:5, 6.

> Од дана кад изведох свој народ из земље египатске, не изабрах ниједан град међу свим племенима Израиљевим да се у њему сазида дом, да ту буде име моје; нити изабрах иједнога човека да буде владар над мојим народом Израиљем; него изабрах Јерусалим, да ту буде име моје, и изабрах Давида да буде над мојим народом Израиљем. 2. Дневника 6:5, 6.

The literal land of Judah was the glorious land for literal ancient Israel, and the United States is the spiritual land of Judah, the glorious land for spiritual modern Israel.

Doslovna zemlja Jude bila je slavna zemlja za doslovni drevni Izrael, a Sjedinjene Američke Države su duhovna zemlja Jude, slavna zemlja za duhovni savremeni Izrael.

> “When the land which the Lord provided as an asylum for His people, that they might worship Him according to the dictates of their own consciences, the land over which for long years the shield of Omnipotence has been spread, the land which God has favored by making it the depository of the pure religion of Christ,—when that land shall, through its legislators, abjure the principles of Protestantism, and give countenance to Romish apostasy in tampering with God’s law,—it is then that the final work of the man of sin will be revealed.” Signs of the Times, June 12, 1893.

> „Када земља коју је Господ обезбедио као уточиште за свој народ, да би Му служио према налозима сопствене савести, земља над којом је током дугих година био раширен штит Свемоћи, земља коју је Бог удостојио тиме што ју је учинио ризницом чисте Христове религије, — када се та земља, посредством својих законодаваца, одрекне начела протестантизма и пружи потпору римском отпадништву у задирању у Божји закон, — тада ће се открити завршно дело човека безакоња.“ Signs of the Times, June 12, 1893.

After the counterfeit king of the north conquered the king of the south (the former Soviet Union), in verse forty, in 1989, it then conquers the glorious land (the United States). In verse forty-one the word “countries” is a supplied word, and is not fully accurate, for at the Sunday law, the “many” who are overthrown are a class of people who knew the distinction between the seventh-day Sabbath and the day of the sun, before the Sunday law arrived.

Након што је кривотворни цар севера освојио цара југа (бивши Совјетски Савез), у четрдесетом стиху, 1989. године, тада осваја и славну земљу (Сједињене Америчке Државе). У четрдесет првом стиху реч „земље“ је додата реч и није сасвим тачна, јер су у време недељног закона „многи“ који бивају оборени класа људи која је познавала разлику између суботе седмога дана и дана сунца, пре него што је недељни закон ступио на снагу.

> “The change of the Sabbath is the sign or mark of the authority of the Roman church. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false Sabbath in the place of the true, are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. The mark of the beast is the papal Sabbath, which has been accepted by the world in the place of the day of God’s appointment.

> „Промена суботе јесте знак или жиг власти Римске цркве. Они који, разумејући захтеве четврте заповести, изаберу да држе лажну суботу уместо праве, тиме одају почаст оној власти којом је једино она заповеђена. Жиг звери јесте папска субота, коју је свет прихватио уместо дана који је Бог одредио.

> “But the time to receive the mark of the beast, as designated in prophecy, has not yet come. The testing time has not yet come. There are true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion. None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit Sabbath, and when the loud cry of the third angel shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast in their foreheads or in their hands.

> „Али време да се прими жиг звери, како је одређено у пророчанству, још није дошло. Време кушања још није дошло. У свакој цркви има истинских хришћана, не изузимајући ни римокатоличку заједницу. Нико није осуђен док не прими светлост и не увиди обавезност четврте заповести. Али када буде издат декрет којим се намеће лажна субота, и када силни поклич трећег анђела буде опомињао људе против обожавања звери и њеног лика, јасно ће се повући граница између лажног и истинитог. Тада ће они који и даље устрајавају у преступу примити жиг звери на своја чела или на своје руке.

> “With rapid steps we are approaching this period. When Protestant churches shall unite with the secular power to sustain a false religion, for opposing which their ancestors endured the fiercest persecution, then will the papal Sabbath be enforced by the combined authority of church and state. There will be a national apostasy, which will end only in national ruin.” Bible Training School, February 2, 1913.

> „Брзим корацима приближавамо се овом раздобљу. Када се протестантске цркве уједине са световном влашћу да би подржале лажну религију, због противљења којој су њихови преци поднели најжешће прогонство, тада ће папски сабат бити наметнут здруженим ауторитетом цркве и државе. Наступиће национално отпадништво, које ће се окончати једино националном пропашћу.” Bible Training School, February 2, 1913.

The class of “many” who are overthrown at the soon-coming Sunday law, are those who will be held accountable to the light of the Sabbath, which is the light that is given for that time, which is a turning point, and a crisis in the history of both the church and the nations. That class is the church of Laodicean Adventism that has reached their conclusion of wandering in the wilderness of rebellion. It is there that they are spewed out of the mouth of the Lord for eternity. Laodicean Adventism are those who were called unto the light of the third angel, either at the first Kadesh in the history of 1844, unto 1863, or at the second Kadesh in the history of 2001, unto the Sunday law.

Skupina „mnogih“ koji bivaju oboreni pri uskoro dolazećem zakonu o nedelji jesu oni koji će biti pozvani na odgovornost za svetlost o Suboti, koja je svetlost data za to vreme, koje predstavlja prekretnicu i krizu u istoriji i crkve i naroda. Ta skupina je crkva laodikijskog adventizma koja je dospela do završetka svog lutanja po pustinji pobune. Tu bivaju izbljuvani iz usta Gospodnjih za večnost. Laodikijski adventizam jesu oni koji su bili pozvani svetlosti trećeg anđela, bilo kod prvog Kadesa u istoriji od 1844. do 1863, bilo kod drugog Kadesa u istoriji od 2001. do zakona o nedelji.

> And he saith unto him, Friend, how camest thou in hither not having a wedding garment? And he was speechless. Then said the king to the servants, Bind him hand and foot, and take him away, and cast him into outer darkness; there shall be weeping and gnashing of teeth. For many are called, but few are chosen. Matthew 22:12–14.

> И рече му: Пријатељу, како си ушао овамо а немаш свадбено рухо? А он занеме. Тада цар рече слугама: Свежите му руке и ноге, и одведите га, и баците у крајњу таму; онде ће бити плач и шкргут зуба. Јер су многи звани, али је мало изабраних. Матеј 22:12–14.

The voice of the third angel, either in 1844, or 2001, was a call unto the wedding. The “many” that are overthrown at the Sunday law, are the “many” who rejected the wedding garment of Christ’s righteousness, and instead become part of the marriage party of the ten kings unto the whore of Rome. For that marriage, a person can keep their own garments, for all they need to take away their reproach is to be called by the surname of the whore that reigns over the ten kings.

Глас трећег анђела, било 1844. или 2001. године, био је позив на свадбу. „Многи“ који бивају оборени у време недељног закона јесу они „многи“ који су одбацили свадбено рухо Христове праведности, и уместо тога постају део свадбене поворке десет царева ка блудници Рима. За тај брак човек може задржати своје сопствене хаљине, јер све што му је потребно да уклони своју срамоту јесте да буде назван презименом блуднице која царује над десет царева.

> And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. Isaiah 4:1.

> И у тај дан седам жена ухватиће се за једнога човека, говорећи: свој ћемо хлеб јести и своје ћемо одело носити; само нека се називамо твојим именом, да се скине с нас наша срамота. Исаија 4:1.

They failed the first dietary test, for they chose to eat their own bread, instead of the bread of heaven. They failed the second test where they were to glorify God by manifesting His character, but they chose instead to wear their own garments. They failed the third litmus test, for they manifested the name (character) of the beast, for they chose to reject the name (character) of Christ. The purpose that Nimrod built a city (state), and a tower (church), in the first mention of Babylon, was that he might make himself a name.

Пали су на првом испиту у погледу исхране, јер су изабрали да једу свој хлеб, уместо хлеба небеског. Пали су на другом испиту, на којем је требало да прославе Бога пројављујући Његов карактер, али су уместо тога изабрали да носе своје хаљине. Пали су и на трећем одлучујућем испиту, јер су пројавили име (карактер) звери, будући да су изабрали да одбаце име (карактер) Христа. Сврха због које је Нимрод, у првом помињању Вавилона, саградио град (државу) и кулу (цркву), била је да себи стекне име.

> And they said, Go to, let us build us a city and a tower, whose top may reach unto heaven; and let us make us a name, lest we be scattered abroad upon the face of the whole earth. Genesis 11:4.

> И рекоше: Хајде да сазидамо себи град и кулу, којој ће врх бити до небеса; и да стекнемо себи име, да се не бисмо расејали по свој земљи. 1. Мојсијева 11:4.

Name is a symbol of character, and the prophetic character of the eighth beast, that is of the seven, is the twofold nature of the combination of Church (tower) and State (city). In the crisis of the last days men will separate into two classes.

Име је симбол карактера, а пророчки карактер осме звери, која је од седам, јесте двострука природа споја Цркве (кула) и Државе (град). У кризи последњих дана људи ће се поделити у две класе.

> “There can be only two classes. Each party is distinctly stamped, either with the seal of the living God, or with the mark of the beast or his image. Each son and daughter of Adam chooses either Christ or Barabbas as his general. And all who place themselves on the side of the disloyal are standing under Satan’s black banner, and are charged with rejecting and despitefully using Christ. They are charged with deliberately crucifying the Lord of life and glory.” Review and Herald, January 30, 1900.

> „Могу постојати само две класе. Свака страна је јасно обележена, или печатом живога Бога, или жигом звери или њеног лика. Сваки син и кћи Адамова бира или Христа или Вараву за свога вођу. И сви који се сврставају на страну нелојалних стоје под црном заставом сатанском и терете се да одбацују Христа и да Га с презиром злостављају. Терете се да намерно разапињу Господа живота и славе.“ Review and Herald, January 30, 1900.

One class will represent the image of the beast, and the other class will represent the image of Christ. One will be wearing Christ’s wedding garment, and the other class will be wearing “their own apparel.” One class will be eating the heavenly diet, and the other will be eating their “own bread.” The class that eats their own bread, and retains their own apparel, represent the “many” who were called by the voice of the third angel, and they are the “many” who are overthrown at the soon-coming Sunday law. Their attempt to redeem their lost condition when their characters are manifested at the crisis of the Sunday law is the false hope that if they can accept the name of the whore of Rome, that doing so will take away their “reproach.”

Једна група ће представљати лик звери, а друга група ће представљати лик Христа. Једна ће бити одевена у Христову свадбену хаљину, а друга група ће бити одевена у „своје сопствено рухо“. Једна група ће се хранити небеском храном, а друга ће јести „свој сопствени хлеб“. Група која једе свој сопствени хлеб и задржава своје сопствено рухо представља „многе“ који су били позвани гласом трећег анђела, и они су ти „многи“ који ће бити оборени при ускоро долазећем недељном закону. Њихов покушај да искупе своје изгубљено стање када се њихов карактер открије у кризи недељног закона јесте лажна нада да ће, ако могу прихватити име римске блуднице, тиме бити уклоњена њихова „срамота“.

At that time, the few who are chosen are lifted up as the ensign of the one hundred and forty-four thousand, and there is then another group in verse forty-one who then “escape” the hand of the counterfeit king of the north. The Hebrew word translated as “escape,” in verse forty-one, means to escape as if by slipperiness, and the definition conveys the idea of holding a bar of soap in the water, and due to the slipperiness of the soap, it slips out of your hand. The primary element of the definition of the word, when it is employed in the Hebrew language is that whatever it is that escapes, is something that had, prior to the escape, been under the control of whatever it escapes from.

У то време, малобројни који су изабрани бивају уздигнути као стег сто четрдесет и четири хиљаде, а затим се у четрдесет првом стиху појављује друга група која тада „измиче“ руци лажног цара севера. Јеврејска реч преведена као „измиче“, у четрдесет првом стиху, значи измаћи као услед клизавости, а одредница преноси мисао о држању комада сапуна у води, те због клизавости сапуна он исклизне из руке. Основни елемент значења те речи, када се употребљава у јеврејском језику, јесте да оно што измиче јесте нешто што је, пре тог измицања, било под влашћу онога од чега је измакло.

In verse forty-one, the threefold union of the dragon, the beast and false prophet is accomplished.

У четрдесет првом стиху остварује се троструко јединство аждаје, звери и лажног пророка.

> “The Protestants of the United States will be foremost in stretching their hands across the gulf to grasp the hand of Spiritualism; they will reach over the abyss to clasp hands with the Roman power; and under the influence of this threefold union, this country will follow in the steps of Rome in trampling on the rights of conscience.” The Great Controversy, 588.

> „Протестанти Сједињених Држава биће први који ће пружити своје руке преко провалије да прихвате руку спиритизма; пружиће се преко бездана да се рукују с римском влашћу; и под утицајем овог троструког савеза, ова земља ће поћи стопама Рима газећи права савести.“ Велика борба, 588.

When the United States joins hands with the United Nations, and the papacy at the Sunday law, there is a group of people who have previously been in the hand of the papacy, who then “escape” from the counterfeit king of the north’s hand. Those people were previously held in the grasp of the papal power. Those people are represented at Herod’s birthday party by John the Baptist, who was then in the captivity of the Roman dungeons, awaiting death or deliverance. The class of people who escape the captivity of the papacy at the Sunday law, are represented by three tribes, and thus symbolize the threefold makeup of modern Babylon.

Када се Сједињене Државе удруже са Уједињеним нацијама и папством у доношењу закона о недељи, постоји једна група људи која је претходно била у руци папства, а која тада „измиче“ из руке кривотвореног цара севера. Ти људи су раније били држани у стиску папске власти. Ти људи су на Иродовој рођенданској гозби представљени Јованом Крститељем, који је тада био у заточеништву римских тамница, очекујући смрт или избављење. Класа људи која избегне ропство папства у време закона о недељи представљена је са три племена, и тако симболизује троструки састав савременог Вавилона.

At that very time, the second voice of Revelation chapter eighteen, calls those people to flee out of Babylon, that they not partake of her judgments that are then to begin. That second voice, is the voice of Christ, but it represents the voice of the one hundred and forty-four thousand who are then proclaiming the third angels’ message with a loud voice. When those who escape the hand (a symbol of submission), they escape the hand of the counterfeit king of the north, and they then find the hand of the true king of the north.

Upravo u to vreme, drugi glas iz osamnaeste glave Otkrivenja poziva taj narod da izađe iz Vavilona, da ne bi učestvovao u njenim sudovima koji tada treba da počnu. Taj drugi glas jeste Hristov glas, ali on predstavlja glas sto četrdeset i četiri hiljade, koji tada silnim glasom objavljuju poruku trećeg anđela. Kada oni koji izmaknu ruci (simbolu pokornosti), izmaknu ruci lažnog cara severa, tada nalaze ruku istinskog cara severa.

At Mount Carmel the prophets of Baal were slain, and as the masculine false deity they represent the State, and the prophets of Ashtaroth represent the Church. Elijah slew the prophets of Baal, thus identifying the end of the sixth kingdom, though the religion of apostate Protestantism as represented by Salome, was still represented. Salome, Apostate Protestantism, as Salome, seduces Herod, and the ten kings agree to enter into a Church and State alliance with the eighth head, that was of the seven heads. Salome is the one who the incestuous Herod lusts after in his heart.

На гори Кармил пророци Ваалови бише побијени; и пошто мушко лажно божанство које они представљају означава Државу, пророци Астаротини представљају Цркву. Илија поби пророке Ваалове, чиме је означио крај шестог царства, премда је религија отпадничког протестантизма, представљена Саломијом, још увек била присутна. Саломија, отпаднички протестантизам, као Саломија, заводи Ирода, и десет царева пристају да ступе у савез Цркве и Државе са осмом главом, која беше од седам глава. Саломија је она за којом родоскврни Ирод жуди у своме срцу.

> But I say unto you, That whosoever looketh on a woman to lust after her hath committed adultery with her already in his heart. Matthew 5:28.

> А ја вам кажем да је сваки који гледа на жену са жељом за њом, већ учинио прељубу с њом у срцу своме. Матеј 5:28.

Herod’s incestuous lust in his heart, joined their flesh together in his heart, and he therefore became one with Salome.

Иродова родоскрвна пожуда у његовом срцу сјединила је њихова тела у његовом срцу, те је он стога постао једно са Саломом.

> Therefore shall a man leave his father and his mother, and shall cleave unto his wife: and they shall be one flesh. Genesis 2:24.

> Зато ће човек оставити оца својега и матер своју, и прилепиће се жени својој; и биће двоје једно тело. Постање 2:24.

At Herod’s birthday party, Herod and Salome became united, and Herod, who was typified by Ahab, is the head of the ten kings of the northern kingdom. At the soon coming Sunday law, the sixth kingdom of the earth beast ends when the horns that had become one horn representing the combination of the horns of Church and State (the image of the beast), is slain by Elijah. Salome then seduces Herod, becomes one with him, and convinces him to give half his kingdom (the world-wide State) to her mother (the world-wide Church). Salome has then taken control of Ahab and his ten tribes, for the ten kings all agree with each other.

На Иродовом рођенданском пиру, Ирод и Салома постали су уједињени, а Ирод, који је био праслика Ахава, јесте глава десет царева северног царства. При ускоро долазећем недељном закону, шесто царство звери из земље окончава се када рогови који су постали један рог, представљајући сједињење рогова Цркве и Државе (икона звери), буду погубљени од Илије. Потом Салома заводи Ирода, постаје једно с њим и наговара га да половину свога царства (светску Државу) да њеној мајци (светској Цркви). Тада је Салома преузела власт над Ахавом и његових десет племена, јер се десет царева сви међусобно слажу.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. Revelation 17:12, 13.

> И десет рогова које си видео јесу десет царева, који још не примише царство; него примају власт као цареви за један час с зверју. Ови имају једну мисао, и даће своју силу и власт звери. Откривење 17:12, 13.

The beast they give their power and strength unto is the beast that the whore rides upon. The beast represents the character of the image, which is the combination of Church and State, with the woman (Church) in control of the relationship, for it is a Latin marriage, where the surname is the name of the wife, and where the woman rules over the man, in rebellion against the true marriage relationship.

Звер коме они предају своју власт и силу јесте звер на којој блудница јаше. Звер представља карактер лика, који је спој Цркве и Државе, при чему је жена (Црква) та која управља тим односом; јер је то латински брак, у којем је презиме име жене и у којем жена влада над мужем, у побуни против истинског брачног односа.

> Unto the woman he said, I will greatly multiply thy sorrow and thy conception; in sorrow thou shalt bring forth children; and thy desire shall be to thy husband, and he shall rule over thee. Genesis 3:16.

> А жени рече: веома ћу умножити муке твоје и трудноћу твоју; с муком ћеш децу рађати; и воља ће твоја стајати под влашћу мужа твога, и он ће ти бити господар. 1. Мојсијева 3:16.

The ten kings are of one mind, and one heart.

Десет царева су једне мисли и једнога срца.

> “Revelation 17:13–14 quoted. ‘These have one mind.’ There will be a universal bond of union, one great harmony, a confederacy of Satan’s forces. ‘And shall give their power and strength unto the beast.’ Thus is manifested the same arbitrary, oppressive power against religious liberty, freedom to worship God according to the dictates of conscience, as was manifested by the papacy, when in the past it persecuted those who dared to refuse to conform with the religious rites and ceremonies of Romanism.

> „Откривење 17:13–14 наведено. ‘Ови имају једну мисао.’ Постојаће свеопшта веза јединства, једна велика сагласност, савез сотониних снага. ‘И даће силу и власт своју звери.’ Тако се испољава иста она самовољна, угњетачка власт против верске слободе, слободе да се Бог обожава према налозима савести, какву је испољило папство, када је у прошлости прогонило оне који су се усуђивали да одбију да се прилагоде верским обредима и церемонијама римокатолицизма.

> “In the warfare to be waged in the last days there will be united, in opposition to God’s people, all the corrupt powers that have apostatized from allegiance to the law of Jehovah. In this warfare the Sabbath of the fourth commandment will be the great point at issue; for in the Sabbath commandment the great Law-giver identifies Himself as the Creator of the heavens and the earth.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, 983.

> „У рату који ће се водити у последњим данима, у супротности према Божјем народу ујединиће се све покварене силе које су отпале од верности Јеховином закону. У том рату субота четврте заповести биће велико спорно питање; јер се у заповести о суботи велики Законодавац поистовећује као Створитељ небеса и земље.“ The Seventh-day Adventist Bible Commentary, 983.

The ten kings, whose leader is Ahab, or Herod, have been seduced by Salome, the daughter of Herodias. The United Nations, who at the Sunday law is seduced by Salome, the false religion of apostate Protestantism, and who was formerly the sixth kingdom of Bible prophecy, takes control of the kingdom of ten kings, who all agree to give half their kingdom unto the religion of Catholicism. They make this unanimous decision, for all the kings were seduced by Salome’s seductive dance. They agree to place their united strength into the work of killing those represented by John the Baptist.

Десет царева, чији је вођа Ахав, или Ирод, били су заведени Саломом, кћерју Иродијаде. Уједињене нације, које су приликом закона о недељи заведене Саломом, лажном религијом отпалог протестантизма, и које су раније биле шесто царство библијског пророштва, преузимају власт над царством десет царева, који се сви слажу да предају половину свога царства религији католицизма. Они доносе ову једнодушну одлуку, јер су сви цареви били заведени Саломиним заводљивим плесом. Они се саглашавају да своју уједињену снагу ставе у дело убијања оних које представља Јован Крститељ.

The beast (the United Nations) is governed by a premier king (the daughter of Jezebel). Jezebel had directed her daughter to initiate the adulterous and incestuous relationship with Herod and the other kings, for she is the mother of harlots. She is the pimp of her own daughter. Herod, Ahab and the United Nations were seduced by the false prophet, who is the United States. The United States, ceases to be the sixth kingdom when the prophets of Baal were slain, and the prophets of Ashtaroth (Salome) immediately become the governing power of the seventh kingdom, as it duplicates in the world, what it just accomplished in the United States.

Звером (Уједињеним нацијама) управља врховни цар (Језавељина кћи). Језавеља је упутила своју кћер да започне прељубнички и инцестуозни однос са Иродом и другим царевима, јер је она мајка блудница. Она је подводачица сопствене кћери. Ирода, Ахава и Уједињене нације завео је лажни пророк, који су Сједињене Државе. Сједињене Државе престају да буду шесто царство када су пророци Валови погубљени, а пророци Астаротини (Салома) одмах постају владајућа сила седмога царства, док у свету удвостручују оно што су управо извршили у Сједињеним Државама.

The beast is the kings who are in a relationship with the whore’s daughter, and the whore is the woman that rules over the beast. Jesus illustrates the end of a thing, with the beginning of a thing. Just as Revelation chapter seventeen’s illustration of eight kingdoms unsealed the eight kingdoms of Daniel chapter two, the beast and the woman that rides upon the beast unseals another prophetic truth, that is based upon the first representing the last.

Звер су цареви који су у односу са кћерју блуднице, а блудница је жена која влада над звери. Исус крај једне ствари приказује почетком једне ствари. Као што је приказ осам царстава у седамнаестом поглављу Откривења разоткрио осам царстава у другом поглављу Данила, тако звер и жена која седи на звери разоткривају још једну пророчку истину, која се заснива на томе да прво представља последње.

Revelation chapter seventeen is the last reference to the kingdoms of Bible prophecy, and therefore demands that Daniel chapter two, which is the first reference to the kingdoms of Bible prophecy, of prophetic necessity must also represent eight kingdoms, of which the eighth kingdom was of the seven. So too, the judgment of the woman and the beast she rides upon in chapter seventeen, must be represented in the first judgment of the whore in 1798.

Седамнаесто поглавље Откривења представља последње указивање на царства библијског пророштва, и стога захтева да и друго поглавље Данила, које је прво указивање на царства библијског пророштва, по пророчкој нужности такође мора представљати осам царстава, од којих је осмо царство било од оних седам. Исто тако, суд над женом и звери коју она јаше у седамнаестом поглављу мора бити представљен у првом суду над блудницом 1798. године.

The angel informed John at the opening of chapter seventeen, that he was going to show the judgment of the great whore and of the beast she rides upon. The first time the whore was judged has been correctly understood as 1798 when the papacy received its deadly wound, and the time of the end arrived. Yet when a “time of the end” is represented in prophetic history there are always two waymarks symbolized by people. The birth of Aaron and his brother Moses was the time of the end in that history. Those two waymarks typified the birth of John the Baptist, and sixth months later his cousin Jesus, thus marking the time of the end for that history. At the end of the seventy-year captivity, which typifies the time of the end in 1798, Darius and his nephew Cyrus are the two waymarks of the time of the end. Together, they typify Reagan and Bush the first, in the time of the end of 1989.

Анђео је обавестио Јована на почетку седамнаесте главе да ће му показати суд над великом блудницом и над звери на којој она јаше. Први пут када је блудници суђено исправно је схваћен као 1798. година, када је папство примило своју смртоносну рану, и када је наступило време краја. Ипак, када је „време краја“ представљено у пророчкој историји, увек постоје две међашне тачке симболизоване људима. Рођење Арона и његовог брата Мојсија било је време краја у тој историји. Те две међашне тачке предсказивале су рођење Јована Крститеља, а шест месеци касније његовог рођака Исуса, означавајући тако време краја за ту историју. На крају седамдесетогодишњег ропства, које представља време краја 1798. године, Дарије и његов сестрић Кир јесу две међашне тачке времена краја. Заједно, они представљају Ригана и првог Буша, у времену краја 1989. године.

1798, which was the time of the end when the book of Daniel was unsealed in Millerite history, identified the prophetic death of the political element of the beast of Catholicism. Napoleon’s general Berthier walked right into the Vatican, arrested the pope and ended the political authority of the beast of Catholicism. A year later, in 1799, the woman who had ridden that beast through the centuries, represented by the pope, died in captivity. The judgment of the whore, includes the judgment upon the beast she employed to govern the nations. Revelation chapter seventeen identifies both the judgment of the beast, and also the whore who rules over and rides upon the beast.

1798. година, која је била време краја када је књига пророка Данила била отворена у милеритској историји, означила је пророчку смрт политичког елемента звери католицизма. Наполеонов генерал Бертије ушао је право у Ватикан, ухапсио папу и окончао политичку власт звери католицизма. Годину дана касније, 1799, жена која је кроз векове јахала ту звер, представљена папом, умрла је у ропству. Суд над блудницом обухвата и суд над звери којом се служила да влада народима. Седамнаесто поглавље Откривења идентификује и суд над звери, а такође и над блудницом која влада над звери и јаше на њој.

> “The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses.” Testimonies, volume 7, 182.

> „Свет је испуњен олујом, ратом и раздором. Ипак, под једном главом — папском влашћу — народи ће се ујединити да се супротставе Богу у личности Његових сведока.“ Testimonies, volume 7, 182.

The eighth head, that is of the seven, is the papal power that reigns over the beast that is made up of ten kings who are governed by the daughter of the whore who rides upon the beast. The elements of the eighth kingdom, that is of the seven must be seen in the eighth and last president, who is of the seven presidents, when the image of the beast is formed within the United States. The combination of the apostate horns of Republicanism and Protestantism must have a “head” that rules over the image of the beast, and that ruler will be a dictator extraordinaire.

Осма глава, која је од оних седам, јесте папска власт која царује над звери сачињеном од десет царева којима управља кћи блуднице која седи на звери. Обележја осмог царства, које је од оних седам, морају се видети у осмом и последњем председнику, који је од оних седам председника, када се лик звери образује унутар Сједињених Држава. Сједињење отпадничких рогова републиканизма и протестантизма мора имати „главу“ која влада над ликом звери, а тај владар биће диктатор над диктаторима.

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у следећем чланку.

> A Song or Psalm of Asaph. Keep not thou silence, O God: hold not thy peace, and be not still, O God. For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. For they have consulted together with one consent: they are confederate against thee: The tabernacles of Edom, and the Ishmaelites; of Moab, and the Hagarenes; Gebal, and Ammon, and Amalek; the Philistines with the inhabitants of Tyre; Assur also is joined with them: they have holpen the children of Lot. Selah. Psalms 83:1–8.

> Песма или псалам Асафов. Немој ћутати, Боже; немој мировати, и немој бити тих, Боже. Јер, гле, непријатељи твоји буне се, и они који те мрзе подигли су главу. Лукаво су се договарали против народа твога, и саветовали се против скривених твојих. Рекли су: Ходите, и истребимо их да не буду народ, да се име Израелово више не помиње. Јер су се једнодушно договорили, против тебе су се удружили: шатори Едомови и Исмаиљци, Моав и Агарјани; Гевал и Амон и Амалик; Филистеји са становницима Тира; и Асир је приступио с њима; помогли су синовима Лотовим. Села. Псалми 83:1–8.

Back to Articles