Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty-Three

Књига пророка Јоила и лаодикијска Црква адвентиста седмог дана — број четрдесет три

Number Forty-Three

Број четрдесет три

Author

Jeff Pippenger

Published

February 9, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

A symbol of the eighty human priests combined with the Divine High Priest is the number “81,” which is where we find Miller’s Dream in the book Early Writings. In Revelation “81” we find that when the very last seal is removed, there is silence in heaven for half an hour. Habakkuk 2:20 says that all the earth should keep quiet when the Lord is in His holy temple.

Симбол осамдесет људских свештеника удружених са божанским Првосвештеником јесте број „81“, где налазимо Милеров сан у књизи Early Writings. У Откривењу „81“ налазимо да, када се уклони и последњи печат, настаје тишина на небу за пола часа. Авакум 2:20 каже да сва земља треба да ћути када је Господ у свом светом храму.

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. Revelation 8:1.

> И кад отвори седми печат, настаде тишина на небу око пола часа. Откривење 8:1.

The removing of the seventh seal takes place in the thirty days, for it is the final seal. On December 31, 2023, Ezekiel’s bones began the resurrection process. Christ then began to teach for forty days. That date marked the end of the 1,260 days since the disappointment of July 18, 2020, and John informs us in Revelation eleven that we are to measure the temple, but leave off the courtyard. The courtyard ends at the end of the scattering, for John informs us 1,260 is given to the Gentiles who are the courtyard. When measuring, that history is to be left off.

Скидање седмог печата одиграва се у тридесет дана, јер је то последњи печат. Дана 31. децембра 2023. године, Језекиљеве кости започеле су процес васкрсења. Христос је затим почео да поучава током четрдесет дана. Тај датум означио је крај 1.260 дана од разочарања 18. јула 2020. године, а Јован нас у једанаестом поглављу Откривења обавештава да треба да измеримо храм, али да изоставимо двориште. Двориште се завршава на крају расејања, јер нас Јован обавештава да је 1.260 дато незнабошцима који су двориште. Приликом мерења, та историја треба да се изостави.

When Miller awakens and sees the dirt brush man, the room is empty, and as he raises his voice, Miller is still in the wilderness. From the history of the resurrection until just before the Sunday law, Christ is raising the temple of the one hundred and forty-four thousand, as He did in the forty-six years from 1798 unto 1844.

Када се Милер пробуди и угледа човека са четком за прашину, соба је празна; и док подиже свој глас, Милер је и даље у пустињи. Од историје васкрсења па све до непосредно пре закона о недељи, Христос подиже храм сто четрдесет и четири хиљаде, као што је чинио током четрдесет и шест година од 1798. до 1844.

When He begins to teach, He is working in His temple, especially during the thirty days. The angels then keep silent for thirty minutes, while He teaches His priests of three hundred Millerite preachers, or His army of Gideon’s three hundred, or while He publishes the three hundred 1843 charts; and He does all this during the thirty days from the end of the unleavened bread, unto the message of the trumpets. He is sweeping the floor of Miller’s room, but it is His floor, so Miller’s room is His temple. He is finishing the work of blotting out either the sins or the names of those who were called as candidates to be among the one hundred and forty-four thousand.

Када Он почиње да поучава, Он ради у свом храму, нарочито током тридесет дана. Анђели тада ћуте тридесет минута, док Он поучава своје свештенике од три стотине милеритских проповедника, или своју војску Гедеонове три стотине, или док објављује три стотине карата из 1843; и све то чини током тридесет дана, од краја празника бесквасних хлебова до вести о трубама. Он мете под Милерове собе, али то је Његов под, те је стога Милерова соба Његов храм. Он довршава дело брисања било греха било имена оних који су били позвани као кандидати да буду међу сто четрдесет и четири хиљаде.

The trumpet message that comes five days before the ascension and ten days before judgment is the litmus test. What happens in the thirty minutes that heaven is quiet, or the thirty days of Christ teaching the priests has already produced two classes when the seal is impressed during the three steps of the trumpet, ascension and judgment. It is simple to see.

Трубна порука која долази пет дана пре вазнесења и десет дана пре суда јесте лакмус-проба. Оно што се догађа у току тридесет минута док на небу влада тишина, или током тридесет дана Христовог поучавања свештеника, већ је произвело две класе онда када је печат утиснут током три корака трубе, вазнесења и суда. То је једноставно увидети.

If you come to the point where you are to sound the message of the trumpet, and refuse to sound the message—you fail.

Ако дођеш до тачке у којој треба да огласиш поруку трубе, а одбијеш да огласиш поруку — падаш.

The three steps of ‘trumpet, ascension and judgment’ are one waymark in three steps, just as in the beginning of the history where one waymark was represented with the ‘death, burial and resurrection.’ The three step test at the end is the litmus test that precedes by five days the Pentecostal Sunday law.

Три корака — „труба, вазнесење и суд“ — јесу један путоказ у три корака, као што је и на почетку историје један путоказ био представљен кроз „смрт, погреб и васкрсење“. Тростепени тест на крају јесте лакмус-проба која пет дана претходи пентекостној недељној уредби.

Five days after the resurrection the end of the feast of unleavened bread arrives, and that holy convocation marks the first and foundational test of 2024. Are you going to eat the Bread of Heaven or the bread of human reasoning? That test arrived in 2024, and it had been typified by the foundational rebellion of Adam and Eve, Nimrod, Aaron, Jeroboam, Korah and his rebels, the Protestants of Millerite history, the alpha rebellion of John Harvey Kellogg, the rebellion of 1888 and of course the rebellion of 9/11. The foundational rebellion of Cain, conveys the issue of jealousy against your brother, all down the line of foundational rebellions.

Пет дана после васкрсења наступа крај празника бесквасних хлебова, и тај свети сабор означава први и темељни тест 2024. године. Хоћете ли јести Хлеб Неба или хлеб људског расуђивања? Тај тест је дошао 2024. године, а био је предобличен темељном побуном Адама и Еве, Неврода, Арона, Јеровоама, Кореја и његових побуњеника, протестаната из милеритске историје, алфа-побуном Џона Харвија Келога, побуном из 1888. године и, наравно, побуном од 11. септембра. Темељна побуна Каина преноси питање љубоморе према своме брату, дуж читавог низа темељних побуна.

All the illustrations of foundational rebellion are rebellion against God, but some; such as the rebels of 1888, and the rebels of Korah, include the fact that the chosen messenger is part of the test. The rejection of Miller’s identification that it is Rome that establishes the vision in Daniel 11:14, is a rejection of both the message and the messenger. The test is foundational for not only did Father Miller identify the robbers of verse fourteen as Rome, but also Miller’s son.

Сви прикази темељне побуне јесу побуна против Бога, али неки, као што су побуњеници из 1888. године и Корејеви побуњеници, укључују и чињеницу да је изабрани весник део испита. Одбацивање Милеровог препознавања да је Рим тај који утврђује виђење у Данилу 11:14 јесте одбацивање и поруке и весника. Тај испит је темељан, јер не само да је отац Милер препознао разбојнике из четрнаестог стиха као Рим, него и Милеров син.

Five days after the resurrection of December 31, 2023, Miller’s preparatory teaching ministry was taken over by the One who followed after John. For thirty days special instruction to the worshippers in the temple would be given “face to face” by Christ. That preparation was to prepare a priesthood of 80, to proclaim the warning message of the feast of trumpets.

Пет дана после васкрсења од 31. децембра 2023. године, Милерову припремну учитељску службу преузео је Онај који је дошао после Јована. Тридесет дана посебно поучавање богомољаца у храму било је давано „лицем к лицу“ од стране Христа. Та припрема требало је да припреми свештенство од 80, да објави опоменску поруку празника труба.

That preparation of thirty days consists of a foundational first test in the beginning and a second temple test at the ending. The second temple test is finished before the trumpets are blown, and this detail is therefore represented in Miller’s dream when Christ cast the jewels into the casket. It is after He does this, that He invites Miller to “come and see.” It is from the trumpet warning, to the ascension unto judgment that the ensign is lifted up in advance of the Sunday law. The jewels are all in the temple, before Miller is called to “come and see,” and it is when the two witnesses are lifted up in the clouds, that their enemies behold them.

Та припрема од тридесет дана састоји се од темељне прве пробе на почетку и друге храмовне пробе на крају. Друга храмовна проба завршава се пре него што се затрубе трубе, и тај детаљ је стога представљен у Милеровом сну када је Христос бацио драгуље у ковчежић. Пошто то учини, Он позива Милера да „дође и види“. Од упозорења труба до узнесења на суд подиже се застава пре недељног закона. Сви драгуљи су у храму пре него што је Милер позван да „дође и види“, а када се два сведока подигну у облацима, тада их њихови непријатељи посматрају.

Their prediction of an attack from Islam that failed in 2020, is to be repeated after it is corrected, as was the true Midnight Cry of Snow. Miller had an understanding that he identified as the Midnight Cry, but Samuel Snow corrected Miller’s Midnight Cry message, and for this reason, Snow’s Midnight Cry message is called the “true” Midnight Cry message in Millerite history. The message of the Midnight Cry is a message that has been corrected, and empowered by the correction.

Njihovo predviđanje napada iz islama, koje se nije ostvarilo 2020. godine, treba da bude ponovljeno nakon što bude ispravljeno, kao što je bio slučaj sa istinitim Ponoćnim poklikom Snowa. Miller je imao razumevanje koje je poistovetio sa Ponoćnim poklikom, ali je Samuel Snow ispravio Millerovu poruku o Ponoćnom pokliku, i iz tog razloga se Snowova poruka o Ponoćnom pokliku u mileritskoj istoriji naziva „istinitom” porukom Ponoćnog poklika. Poruka Ponoćnog poklika jeste poruka koja je bila ispravljena i osnažena tim ispravljanjem.

> “The disappointed ones saw from the Scriptures that they were in the tarrying time, and that they must patiently wait the fulfillment of the vision. The same evidence which led them to look for their Lord in 1843, led them to expect Him in 1844.” Early Writings, 247.

> „Они који су били разочарани увидели су из Светога писма да се налазе у времену одлагања и да морају стрпљиво чекати испуњење виђења. Исти докази који су их навели да очекују свога Господа 1843. године, навели су их да Га очекују 1844. године.“ Early Writings, 247.

The phenomenon occurred at the end of the period of 1840 to 1844, and it also occurred at the beginning. Josiah Litch predicted a fulfillment of Islam in 1840. He put his prediction into the public record in 1838, and then corrected it ten days before August 11, 1840. The corrected prediction fulfillment empowered the first angel’s message. The second message was empowered by the corrected message of the Midnight Cry. Two witnesses from one history that are an alpha witness and an omega witness. Together they identify the empowerment of a message based upon the correction of a previous message.

Та појава се догодила на крају раздобља од 1840. до 1844. године, а догодила се и на његовом почетку. Џосаја Лич је предсказао испуњење ислама 1840. године. Своје предсказање је унео у јавни запис 1838. године, а затим га је исправио десет дана пре 11. августа 1840. Испуњење исправљеног предсказања оснажило је вест првог анђела. Друга вест била је оснажена исправљеном вешћу Поноћног поклича. Два сведока из једне историје, који су сведок алфе и сведок омеге. Заједно они препознају оснажење једне вести засновано на исправци претходне вести.

The alpha identifies a prophecy of Islam and the omega identifies a prophecy of a shut door. Line upon line, Islam in 1840 and the shut door in 1844, identifies Islam and a shut door as the message of the Midnight Cry. At the beginning of the message Islam is loosed, as in Christ’s triumphal entry. At that point the door is closed in the parable of the ten virgins, as the door is closed upon the judgment of the house of God. At the conclusion of the message, Islam strikes again as the door is closed upon the United States.

Алфа поистовећује пророчанство о исламу, а омега поистовећује пророчанство о затвореним вратима. Правило на правило, ислам 1840. и затворена врата 1844. године, поистовећује ислам и затворена врата као вест Поноћног вапаја. На почетку те вести ислам се ослобађа, као при Христовом тријумфалном уласку. У том тренутку врата се затварају у причи о десет девојака, као што се врата затварају над судом дому Божјем. На завршетку те вести, ислам поново удара док се врата затварају над Сједињеним Америчким Државама.

It is important to see that the line produced by Leviticus twenty-three identifies the three steps of Passover at the beginning and the three steps of the priests at the end. The priests are lifted up as an offering at the Sunday law, but they are purified before that event. When they are lifted up, they are the ensign, and when Christ was lifted up in the three steps at the beginning of the line, He drew all the world unto Himself. The lifting up of the one hundred and forty-four thousand is the end of the line that began with the lifting up of Christ. In both the beginning and ending one waymark of three steps are identified.

Важно је увидети да линија коју обликује Левитска двадесет трећа глава препознаје три корака Пасхе на почетку и три корака свештеника на крају. Свештеници бивају уздигнути као принос у време закона о недељи, али се пре тог догађаја очишћују. Када су уздигнути, они су застава, а када је Христос био уздигнут у три корака на почетку линије, привукао је сав свет к Себи. Уздизање сто четрдесет и четири хиљаде представља крај линије која је отпочела Христовим уздизањем. И на почетку и на крају препознаје се по један путоказ од три корака.

Three steps at the beginning that are followed by five days, and three steps at the ending that are followed by five days. From that point on, the story is about the great multitude, for the priesthood has been established as the ensign of the one hundred and forty-four thousand. The seven days of Tabernacles is a period for the Gentiles. If we leave off the time of the Gentiles that begins at the Sunday law, and leave off the three and a half days that ended in 2023, we have the temple of the one hundred and forty-four thousand represented within the fifty days of the Pentecostal season from December 31, 2023 unto the soon-coming Sunday law.

Три корака на почетку, за којима следи пет дана, и три корака на завршетку, за којима следи пет дана. Од тог тренутка па надаље, прича је о великом мноштву, јер је свештенство успостављено као застава сто четрдесет и четири хиљаде. Седам дана Празника сеница представља раздобље за незнабошце. Ако изоставимо време незнабожаца које почиње недељним законом, и изоставимо три и по дана која су се завршила 2023. године, имамо храм сто четрдесет и четири хиљаде представљен унутар педесет дана пентекостног раздобља од 31. децембра 2023. до ускоро долазећег недељног закона.

Five days from the resurrection for the virgins, thirty days that follow for the priests. Then five days of a trumpet message from the virgins, ending with their ascension when the forty days concludes, followed by five days unto judgment, followed by five days to the Sunday law. As a symbol of the virgins, the number “5” sets forth the footsteps of the one hundred and forty-four thousand, who are virgins and who are also priests.

Пет дана од васкрсења за девице, тридесет дана који потом следе за свештенике. Затим пет дана трубне поруке од девица, који се завршавају њиховим вазнесењем када се наврши четрдесет дана, потом пет дана до суда, а затим пет дана до недељног закона. Као символ девица, број „5“ представља стопе сто четрдесет и четири хиљаде, који су девице и који су такође свештеници.

During the thirty days of teaching, the final and seventh seal is removed, and it is in that period that Miller sees the jewels being restored. “Come and see” is a symbol based upon the first four seals, so when the seventh seal was opened, Miller was told to “come and see,” but the angels in heaven all just watch on in silence. Miller’s dream is identifying the sealing of the jewels who are the one hundred and forty-four thousand, while also identifying the jewels that are the message of the Midnight Cry. That message conveys the power to the virgins that accomplishes the sealing, and the dirt brush man identifies the One who controls both the messengers and the message.

Током тридесет дана поучавања, уклања се последњи, седми печат, и управо у том раздобљу Милер види како се драгуљи обнављају. „Дођи и види“ јесте симбол заснован на прва четири печата, те је, када је седми печат био отворен, Милеру било речено: „Дођи и види“, али сви анђели на небу само посматрају у тишини. Милеров сан указује на запечаћивање драгуља, који су сто четрдесет и четири хиљаде, а истовремено указује и на драгуље који су вест Поноћног поклича. Та вест преноси силу девицама која остварује запечаћивање, а човек са четком за прашину означава Онога који управља и весницима и вешћу.

2024 represents the foundational test, and now in 2026 the temple test has arrived. We are now in the thirty-day period where Christ is teaching, and to not recognize this fact is fatal.

2024. година представља темељну пробу, а сада је у 2026. години наступила храмска проба. Сада се налазимо у тридесетодневном раздобљу у коме Христос поучава, и не препознати ову чињеницу кобно је.

Recognizing the message and the messenger was an element of the foundational test represented by Rome establishing the vision, and is an element of the story of Elijah and Ahab.

Препознавање поруке и весника било је елемент темељног испита представљеног тиме што Рим утврђује визију, и елемент је приче о Илији и Ахаву.

> And in the thirty and eighth year of Asa king of Judah began Ahab the son of Omri to reign over Israel: and Ahab the son of Omri reigned over Israel in Samaria twenty and two years. And Ahab the son of Omri did evil in the sight of the Lord above all that were before him. And it came to pass, as if it had been a light thing for him to walk in the sins of Jeroboam the son of Nebat, that he took to wife Jezebel the daughter of Ethbaal king of the Zidonians, and went and served Baal, and worshipped him. And he reared up an altar for Baal in the house of Baal, which he had built in Samaria. And Ahab made a grove; and Ahab did more to provoke the Lord God of Israel to anger than all the kings of Israel that were before him. In his days did Hiel the Bethelite build Jericho: he laid the foundation thereof in Abiram his firstborn, and set up the gates thereof in his youngest son Segub, according to the word of the Lord, which he spake by Joshua the son of Nun. And Elijah the Tishbite, who was of the inhabitants of Gilead, said unto Ahab, As the Lord God of Israel liveth, before whom I stand, there shall not be dew nor rain these years, but according to my word. 1 Kings 16:29–17:1.

> И тридесет и осме године Асе, цара Јудиног, поче Ахав, син Амријев, да царује над Израиљем; и Ахав, син Амријев, царова над Израиљем у Самарији двадесет и две године. И Ахав, син Амријев, чињаше зло пред Господом више од свих који беху пре њега. И догоди се, као да му беше мало што је ходио у гресима Јеровоама, сина Наватовог, те узе за жену Језавељу, кћер Етвала, цара сидонскога, и оде те служаше Валу и клањаше му се. И подиже жртвеник Валу у дому Валову, који беше саградио у Самарији. И Ахав начини гај; и Ахав чињаше више да разгневљује Господа Бога Израиљева него сви цареви Израиљеви који беху пре њега. У његове дане Хиел Ветиљанин сазида Јерихон: на Авираму, своме првенцу, положи му темељ, и на Сегуву, своме најмлађем сину, постави му врата, по речи Господњој, коју изрече преко Исуса, сина Навинова. А Илија Тесвићанин, од становника Галадских, рече Ахаву: Тако да је жив Господ Бог Израиљев, пред којим стојим, неће бити ових година ни росе ни дажда, осим по мојој речи. 1. Царевима 16:29–17:1.

The numbers associated with Ahab add to the context of the passage. “Thirty-eight” represents a “rising up.” Israel was commanded to “rise up” and enter the Promised Land in the thirty-eighth year.

Бројеви повезани са Ахавом доприносе контексту овог одломка. „Тридесет осам“ представља „устајање“. Израилу је било заповеђено да „устане“ и уђе у Обећану земљу у тридесет осмој години.

> Now rise up, said I, and get you over the brook Zered. And we went over the brook Zered. And the space in which we came from Kadeshbarnea, until we were come over the brook Zered, was thirty and eight years; until all the generation of the men of war were wasted out from among the host, as the Lord sware unto them. Deuteronomy 2:13, 14.

> „Сада устаните“, рекох ја, „и пређите преко потока Зеред.“ И пређосмо преко потока Зеред. А време у коме смо ишли од Кадис-Варније док не пређосмо преко потока Зеред беше тридесет и осам година, док сав нараштај ратника не изгибе између чете, као што им се Господ закле. Поновљени закони 2:13, 14.

Jesus healed the crippled man who was thirty-eight years old when He told him to “rise.”

Исус је исцелио узетога човека који је имао тридесет и осам година када му је рекао: „Устани.“

> And a certain man was there, which had an infirmity thirty and eight years. When Jesus saw him lie, and knew that he had been now a long time in that case, he saith unto him, Wilt thou be made whole? The impotent man answered him, Sir, I have no man, when the water is troubled, to put me into the pool: but while I am coming, another steppeth down before me. Jesus saith unto him, Rise, take up thy bed, and walk. And immediately the man was made whole, and took up his bed, and walked: and on the same day was the sabbath. John 5:5–9.

> И беше онде један човек који је боловао тридесет и осам година. Када га Исус виде где лежи, и дознаде да је већ дуго у том стању, рече му: Хоћеш ли да оздравиш? Болесник Му одговори: Господе, немам човека да ме спусти у бању кад се вода усколеба; а док ја долазим, други силази пре мене. Исус му рече: Устани, узми одар свој и ходи. И одмах оздрави човек, и узе одар свој, и хођаше; а тај дан беше субота. Јован 5:5–9.

Josiah Litch made a prediction in 1838, that he fine-tuned in 1840. The thirty-eighth year Moses references in Deuteronomy, was also the fortieth year. Josiah Litch’s two-step process paralleled the two-step revival of his namesake, king Josiah. The numbers of 38 and 40 in relation to one another, represent a rising up, which is what happens to the two witnesses when they are lifted up into the clouds.

Џосаја Лич је 1838. године изнео једно предсказање, које је 1840. године прецизније одредио. Тридесет осма година коју Мојсије помиње у Поновљеном закону, била је уједно и четрдесета година. Двостепени процес Џосаје Лича био је упоредан са двостепеним оживљавањем његовог имењака, цара Јосије. Бројеви 38 и 40, у свом међусобном односу, представљају уздизање, што се и догађа са двојицом сведока када буду уздигнути у облаке.

With Litch, the lifting up was accomplished by the message of Islam of the second woe. The lifting up that is marked by Christ’s ascension, comes after the trumpet message of Islam. Those first two steps of the waymark of trumpet, ascension and judgment was typified by Litch, whose two steps were typified by king Josiah’s two step revival and reformation. In Deuteronomy the command was to rise up and go into the Promised Land, and the lifting up of the ensign at the Sunday law is the identical promise.

Код Лича, уздизање је било извршено поруком ислама друге невоље. Уздигнуће које је обележено Христовим вазнесењем долази после трубне поруке ислама. Та прва два корака путоказа — труба, вазнесење и суд — била су праобразно приказана у Личу, чија су два корака била праобразно приказана двокорачним пробуђењем и реформом цара Јосије. У Поновљеном закону заповест је била да се устане и пође у Обећану земљу, а подизање заставе код недељног закона јесте истоветно обећање.

Ahab reigned twenty-two years, thus he reigns during the period when Divinity is combined with humanity, which is the period of thirty days that precedes the trumpet message. Ahab is Trump, who will marry Jezebel in the very near future. In the period of Trump, only Elijah has a message of rain. This fact is foundational, for the movement of the one hundred and forty-four thousand is the movement of the methodology of line upon line; and that methodology is based upon the foundational truth that the reform movement of the one hundred and forty-four thousand has been typified by every reform movement of sacred history. In each of those movements the leaders were part of the testing process. Every time.

Ахав је царовао двадесет и две године; стога он царује током раздобља у којем је Божанство сједињено са човечанством, што је раздобље од тридесет дана које претходи трубној поруци. Ахав је Трамп, који ће се у врло блиској будућности оженити Језавељом. У раздобљу Трампа, једино Илија има поруку о киши. Ова чињеница је темељна, јер је покрет сто четрдесет и четири хиљаде покрет методологије „ред по ред“; а та методологија заснива се на темељној истини да је реформни покрет сто четрдесет и четири хиљаде био предсказан сваким реформним покретом свете историје. У сваком од тих покрета вође су биле део процеса кушања. Сваки пут.

Ahab is the seventh king from Jeroboam, and we have repeatedly shown how Ahab is the state during the Sunday law crisis. We have shown how the Laodicean Seventh-day Adventist church rebuilt Jericho in 1863, costing the Whites their oldest and youngest sons, and typifying Jericho at the Sunday law. 1863 typifies the Sunday law.

Ахав је седми цар од Јеровоама, и више пута смо показали како Ахав представља стање током кризе недељног закона. Показали смо како је лаодикијска Црква адвентиста седмог дана поново саградила Јерихон 1863. године, што је Вајтове коштало њихових најстаријег и најмлађег сина, и што представља праслику Јерихона у време недељног закона. Година 1863. представља праслику недељног закона.

The passage is full of symbolism identifying the period as the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and in that time period to reject Miller’s understanding of a truth that was placed upon Habakkuk’s 1843 table is foundational rebellion, that includes a disregard for God’s chosen messenger under the same pretext as Korah’s rebels and the rebels of 1888, who claimed that all the congregation is holy.

Овај одломак обилује симболиком која означава тај период као запечаћење сто четрдесет и четири хиљаде, а у том временском раздобљу одбацити Милерово разумевање истине која је била постављена на Авакумовој табли из 1843. представља темељну побуну; то укључује и занемаривање Божјег изабраног весника под истим изговором као код Корејевих побуњеника и побуњеника из 1888. године, који су тврдили да је сав збор свет.

We are now in the test of the temple when the windows of heaven are opened along with a dispensational door. The dispensational door marks the transition for the priests from Laodicea unto the priests of Philadelphia. It marks the separation of the counterfeit and true jewels of Miller’s dream. The windows identify a curse or a blessing. Malachi three, premises the test upon returning. Miller’s dream emphasizes the restoration of both the priesthood and the message. Revelation nineteen identifies the army of the Lord that is raised up when a prediction of a trumpet message of Islam is fulfilled.

Сада се налазимо у испиту храма, када се отварају небески прозори заједно са једним диспензационалним вратима. Диспензационална врата означавају прелаз за свештенике из Лаодикеје ка свештеницима Филаделфије. Она означавају раздвајање лажних и истинитих драгуља из Милеровог сна. Прозори указују на проклетство или на благослов. Малахија три поставља испит на темељу повратка. Милеров сан наглашава обнову и свештенства и поруке. Откривење деветнаест идентификује војску Господњу која се подиже када се испуни предсказање о трубној поруци ислама.

The test that precedes the litmus test of the trumpet message is the second and it is the temple test. Miller’s dream produces a doubling, that is always associated with the second test, for Miller’s dream uses jewels as both the messages and the messengers. The temple test involves the application of the line upon line methodology of the latter rain. It requires the priests to see the temple in the various lines of prophecy in order to align the messages. The dirt brush man’s larger casket is the temple of the one hundred and forty-four thousand, and Malachi’s storehouse is the same. The heart of the temple furnishing is the ark of the covenant, which the covering cherubim’s continually look to, thus emphasizing the focus of all holy beings. The holy in this history need to look unto the temple and gaze into the ark.

Испит који претходи лакмус-проби трубне поруке јесте други, и то је испит храма. Милеров сан производи удвостручење, које је увек повезано са другим испитом, јер Милеров сан користи драгуље и као поруке и као гласнике. Испит храма укључује примену методологије „ред на ред“ позног дажда. Он захтева да свештеници виде храм у различитим пророчким линијама како би ускладили поруке. Већи ковчег човека са четком за прашину јесте храм сто четрдесет и четири хиљаде, а Малахијино складиште је исто то. Срце храмовног намештаја јесте ковчег завета, у који заклањајући херувими непрестано гледају, наглашавајући тиме средиште пажње свих светих бића. Свети у овој историји треба да гледају на храм и да загледају у ковчег.

The temple of the one hundred and forty-four thousand is the subject of Leviticus twenty-three and it presents a historical line that was fulfilled in the time of Christ with what Sister White calls “the Pentecostal season.” From the resurrection unto Pentecost, or from December 31, 2023 unto the Sunday law Leviticus twenty-three’s prophetic line represents the temple of the one hundred and forty-four thousand. That history begins with a waymark of three steps followed by five days and it ends with a waymark of three steps followed by five days. In the middle of the alpha and omega histories is the thirty days of sealing the priests. That overall line begins with the seventh-day Sabbath and ends with the seventh-year Sabbath. At this level the temple of the one hundred and forty-four thousand is the ark that will carry 8 souls to the earth made new, and it is also the ark of the covenant that is shadowed by two angels, just as the two Sabbaths shadow the temple of the priesthood of the one hundred and forty-four thousand represented with the Pentecostal season.

Храм сто четрдесет и четири хиљаде јесте предмет двадесет треће главе Левитске књиге, и он представља историјску линију која се испунила у Христово време оним што сестра Вајт назива „педесетничким раздобљем“. Од васкрсења до Педесетнице, или од 31. децембра 2023. до недељног закона, пророчка линија двадесет треће главе Левитске књиге представља храм сто четрдесет и четири хиљаде. Та историја почиње ознаменом од три корака, за којом следи пет дана, а завршава се ознаменом од три корака, за којом следи пет дана. У средишту алфа и омега историја налази се тридесет дана запечаћења свештеника. Та свеобухватна линија почиње суботом седмога дана, а завршава се суботом седме године. На овом нивоу храм сто четрдесет и четири хиљаде јесте ковчег који ће пренети 8 душа на обновљену земљу, а уједно је и ковчег завета над којим сенче два анђела, као што и две суботе осењују храм свештенства сто четрдесет и четири хиљаде, представљен педесетничким раздобљем.

Leviticus twenty-three is about the priesthood of the one hundred and forty-four thousand during the final manifestation of the Pentecostal season that began at Christ’s resurrection and continued until fifty days later at the Day of Pentecost. The Pentecostal season is established when the first twenty-two verses of Leviticus twenty-three is aligned with the last twenty-two verses. William Miller’s dream identifies that the jewels of God’s word are both the message and the messengers.

Левитска двадесет трећа глава говори о свештенству сто четрдесет и четири хиљаде током коначног испољавања пентекостне сезоне која је започела при Христовом васкрсењу и наставила се до педесет дана касније, на Дан Педесетнице. Пентекостна сезона се утврђује када се прва двадесет и два стиха Левитске двадесет треће главе ускладе са последња двадесет и два стиха. Сан Вилијама Милера поистовећује драгуље Божје речи и са поруком и са гласницима.

> “I have had precious opportunities to obtain an experience. I have had an experience in the first, second, and third angels’ messages. The angels are represented as flying in the midst of heaven, proclaiming to the world a message of warning, and having a direct bearing upon the people living in the last days of this earth’s history. No one hears the voice of these angels, for they are a symbol to represent the people of God who are working in harmony with the universe of heaven. Men and women, enlightened by the Spirit of God, and sanctified through the truth, proclaim the three messages in their order.” Life Sketches, 429.

> „Имала сам драгоцене прилике да стекнем искуство. Имала сам искуство у порукама првог, другог и трећег анђела. Анђели су представљени како лете посред неба, објављујући свету поруку опомене, која се непосредно односи на људе који живе у последњим данима историје ове земље. Нико не чује глас ових анђела, јер они су симбол који представља Божји народ који ради у складу са небеским свемиром. Људи и жене, просветљени Божјим Духом и посвећени истином, објављују ове три поруке својим редом.” Life Sketches, 429.

The angels are symbols of God’s people who proclaim the message represented by the angel.

Анђели су симболи Божјег народа који објављује поруку представљену анђелом.

> “Time is short. The first, second, and third angel’s messages are the messages to be given to the world. We hear not literally the voice of the three angels, but these angels in Revelation represent a people who will be upon the earth and give these messages.

> „Време је кратко. Поруке првог, другог и трећег анђела јесу поруке које треба објавити свету. Ми не слушамо дословно глас трију анђела, већ ови анђели у Откривењу представљају народ који ће бити на земљи и објављивати ове поруке.

> “John saw ‘Another angel come down from heaven, having great power; and the whole earth was lightened with his glory.’ Revelation 18:1. That work is the voice of the people of God proclaiming a message of warning to the world.” The 1888 Materials, 926.

> „Јован је видео ‘другог анђела како силази с неба, имајући велику власт; и сва се земља осветли од славе његове.’ Откривење 18:1. То дело је глас народа Божјег који објављује свету вест опомене.“ The 1888 Materials, 926.

Angels represent the people who give the messages represented by the angels. William Miller is represented prophetically in a multitude of applications. One of those applications is that Miller is represented by the first and the last time prophecies he was led to proclaim. The seven times or 2,520 years that ended in 1798, was Miller’s alpha discovery and the cleansing of the sanctuary at the end of 2,300 evenings and mornings on October 22, 1844 was Miller’s omega discovery. Millerite history is represented from 1798 to 1844, and though it was the history of the first and second angels’ it is called by the name of the messenger of that history. Millerite history identifies that Miller was the “voice” proclaiming the first and second angels’ message, and the first angel announced the beginning of judgment on October 22, 1844, and the first angel arrived at the time of the end in 1798, at the conclusion of the “seven times” scattering of the kingdom of Israel. Miller is a symbol of both the 2,520-year prophecy and the 2,300-year prophecy.

Анђели представљају народ који објављује поруке представљене анђелима. Вилијам Милер је пророчки представљен у мноштву примена. Једна од тих примена јесте да је Милер представљен првим и последњим временским пророчанствима која је био наведен да објављује. Седам времена, или 2.520 година, које су се завршиле 1798. године, било је Милерово алфа-откриће, а очишћење светиње на крају 2.300 вечери и јутара, 22. октобра 1844. године, било је Милерово омега-откриће. Милеритска историја представљена је од 1798. до 1844. године, и премда је то била историја првог и другог анђела, она се назива именом весника те историје. Милеритска историја показује да је Милер био „глас“ који је објављивао поруку првог и другог анђела, и први анђео је најавио почетак суда 22. октобра 1844. године, а први анђео је дошао у време краја 1798. године, на свршетку „седам времена“ расејања царства Израиљевог. Милер је симбол и пророчанства од 2.520 година и пророчанства од 2.300 година.

The first waymark of 1798 announced that the judgment would begin when the 2,300-years ended on October 22, 1844. Then the Lord opened up the light of the seventh-day Sabbath, and it was His intent to finish the work, so He attempted to open up further light upon the seven times in 1856, but rebellion was manifested, instead of faith. The seven times is the alpha of Millerite history and the 2,300 is the omega.

Прва гранична ознака из 1798. године објавила је да ће суд отпочети када се наврши 2.300 година, 22. октобра 1844. Затим је Господ отворио светлост о суботи седмога дана, и Његова намера била је да доврши дело, те је настојао да у 1856. години отвори даљу светлост о седам времена, али се испољила побуна уместо вере. Седам времена је алфа милеритске историје, а 2.300 је омега.

The seven times is represented by the seventh-year Sabbath and the 2,300 is represented by the seventh-day Sabbath. Millerite history is represented by 1798 and 1844, and 1798 represents the seven times and 1844 represents the 2,300 years. Those two Sabbaths are the bookends to the history represented in Leviticus twenty-three. Those two Sabbaths represent two messages, that make one message. Those two messages represent the Millerites, for the people that proclaim the messages represent the angels that symbolize the message. 1798 the first angel arrived and in 1844 the third angel arrived.

Седам времена представљено је сабатом седме године, а 2.300 је представљено сабатом седмога дана. Милеритска историја представљена је 1798. и 1844. годином, а 1798. представља седам времена, док 1844. представља 2.300 година. Та два сабата јесу држачи крајева историје представљене у Левитској двадесет трећој глави. Та два сабата представљају две поруке, које чине једну поруку. Те две поруке представљају милерите, јер народ који објављује поруке представља анђеле који симболизују поруку. Године 1798. дошао је први анђео, а 1844. године дошао је трећи анђео.

Leviticus twenty-three has seven feasts and seven holy convocations, though every feast is not a holy convocation and vise versa. The feasts all fall between the first and the last holy convocation, which is the seventh-day Sabbath in the beginning and the seventh-year Sabbath at the end. The history of the feasts is bookended with the two Sabbaths that represent William Miller and the Millerites.

Левитска двадесет трећа глава има седам празника и седам светих сабора, премда није сваки празник свети сабор, нити обратно. Сви празници падају између првог и последњег светог сабора, а то су субота седмога дана на почетку и субота седме године на крају. Историја празника оивичена је двема суботама које представљају Вилијама Милера и милеритски покрет.

When the first twenty-two verses and the last twenty-two verses are combined in Leviticus twenty-three the Pentecostal season is identified. The structure that is established by bringing the lines together is absolutely divine. The Pentecostal season of the structure clearly illustrates the three steps of the three angels. It bears the signature of “Truth.” It bears the signature of Alpha and Omega. It bears the signature of Palmoni. It leads a student to the very heart of the Most Holy Place. It identifies the temple of the one hundred and forty-four thousand. It extends all the way to the earth made new.

Када се у 3. Мојсијевој двадесет трећој глави споје прва двадесет и два стиха и последња двадесет и два стиха, препознаје се пентекостно раздобље. Структура која се успоставља довођењем тих редова заједно апсолутно је божанска. Пентекостно раздобље те структуре јасно илуструје три корака трију анђела. Оно носи потпис „Истине“. Оно носи потпис Алфе и Омеге. Оно носи потпис Палмонија. Оно води ученика до самог срца Светиње над светињама. Оно идентификује храм сто четрдесет и четири хиљаде. Оно се протеже све до нове земље.

This truth of Leviticus twenty-three is now being unsealed in connection with the temple test that precedes the litmus and third test. The third angel arrived in 1844, and then again at 9/11 and then again in 2023. When the third angel arrived in 1844 the faithful were to by faith follow Christ into the Most Holy Place. Leviticus twenty-three is the path into the Most Holy Place and represents an element of the temple test. John was told to measure the temple and also the worshippers therein.

Ova istina iz treće glave Levitske knjige sada se otpečaćuje u vezi sa ispitom hrama koji prethodi litmus ispitu i trećem ispitu. Treći anđeo je došao 1844. godine, a zatim ponovo 11. septembra, i potom opet 2023. godine. Kada je treći anđeo došao 1844. godine, verni su verom trebalo da slede Hrista u Svetinju nad svetinjama. Dvadeset treća glava Levitske knjige jeste put u Svetinju nad svetinjama i predstavlja jedan element ispita hrama. Jovanu je bilo rečeno da izmeri hram, kao i bogomoljce u njemu.

Miller’s casket is the temple and the jewels are the worshippers therein. Malachi’s storehouse is the temple and the tithes are the worshippers therein. The Pentecostal season, as represented in the line upon line application of Leviticus twenty-three represents the temple of the one hundred and forty-four thousand. More directly it illustrates the ark of the covenant, with the covering cherubs looking at the Ten Commandments, Aaron’s rod that budded and the golden pot of manna.

Милеров ковчег је храм, а драгуљи су богослужитељи у њему. Малахијино складиште је храм, а десетци су богослужитељи у њему. Педесетничко раздобље, како је представљено у примени начела „правило на правило“ на двадесет треће поглавље Левитске књиге, представља храм сто четрдесет и четири хиљаде. Још непосредније, оно приказује ковчег завета, са херувимима на поклопцу који гледају на Десет заповести, Аронов процветали штап и златни суд са маном.

The covering cherubs are angels, and angels represent a message and the messenger. The message that is the alpha message of Leviticus twenty-three is the seventh-day Sabbath, and the omega message is the seventh-year Sabbath. Both are messages, and they are also the alpha and omega messages of William Miller and the Millerites, with the fulfillment of the “seven times,” in 1798, a symbol of the seventh-year Sabbath, and in 1844, God led His people into the Most Holy Place, where they discovered the seventh-day Sabbath. Those two Sabbaths are the first and last holy convocations in Leviticus twenty-three, and the Pentecostal season is positioned between them both, just as the ark was positioned between the two covering cherubs.

Херувими заклањачи су анђели, а анђели представљају поруку и гласника. Порука која је алфа порука двадесет треће главе Левитске књиге јесте седмодневна субота, а омега порука је седмогодишња субота. Обе су поруке, а оне су такође алфа и омега поруке Вилијама Милера и милерита, при чему је испуњење „седам времена“, 1798. године, симбол седмогодишње суботе, а 1844. године Бог је повео свој народ у Светињу над светињама, где су открили седмодневну суботу. Те две суботе су први и последњи свети сабори у двадесет трећој глави Левитске књиге, а пентекостално раздобље постављено је између њих обеју, као што је и ковчег био постављен између два херувима заклањача.

The temple is to be measured, and it includes leaving off the courtyard that is given to the Gentiles. At the Sunday law judgment for the house of God ends, and the judgment of the Gentiles begins. The times of the Gentiles ended in 1798, at the end of 1,260 years, and at the end of three and a half days, (a symbol of 1,260) John was to leave off the courtyard.

Храм треба да буде измерен, а то укључује и изостављање дворишта које је дато незнабошцима. У време суда поводом недељног закона суд за дом Божји се завршава, а отпочиње суд над незнабошцима. Времена незнабожаца завршила су се 1798. године, на крају 1.260 година, а на крају три и по дана (симбола за 1.260) Јован је требало да изостави двориште.

> And there was given me a reed like unto a rod: and the angel stood, saying, Rise, and measure the temple of God, and the altar, and them that worship therein. But the court which is without the temple leave out, and measure it not; for it is given unto the Gentiles: and the holy city shall they tread under foot forty and two months. Revelation 11:1, 2.

> И би ми дата трска налик на палицу; и анђео стаде, говорећи: Устани и измери храм Божји, и жртвеник, и оне који се у њему клањају. А спољашње двориште храма изостави и не мери га, јер је дато незнабошцима; и свети град газиће четрдесет и два месеца. Откривење 11:1, 2.

The court was to be left off, for it was given to the Gentiles, who trod it under foot for three and a half days, or forty-two months.

Предворје је требало изоставити, јер беше дато незнабошцима, који су га газили ногама три и по дана, или четрдесет и два месеца.

> And they shall fall by the edge of the sword, and shall be led away captive into all nations: and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, until the times of the Gentiles be fulfilled. Luke 21:24.

> И пашће од оштрице мача, и биће одведени у ропство по свим народима; и Јерусалим ће газити незнабошци, док се не испуне времена незнабожаца. Лука 21:24.

The times of the Gentiles was fulfilled in 1798, when the book of Daniel was unsealed.

Времена незнабожаца навршила су се 1798. године, када је књига пророка Данила била откривена.

> “In the temple at Jerusalem a low wall separated the outer court from all other portions of the sacred building. Upon this wall were inscriptions in different languages, stating that none but Jews were allowed to pass this boundary. Had a Gentile presumed to enter the inner enclosure, he would have desecrated the temple, and would have paid the penalty with his life. But Jesus, the originator of the temple and its service, drew the Gentiles to Him by the tie of human sympathy, while His divine grace brought to them the salvation which the Jews rejected.” The Desire of Ages, 194.

> „У храму у Јерусалиму низак зид је одвајао спољашње двориште од свих осталих делова светога здања. На том зиду налазили су се натписи на различитим језицима, који су објављивали да никоме осим Јеврејима није допуштено да пређе ту границу. Да се неки незнабожац усудио да уђе у унутрашњи простор, оскврнуо би храм и за то би платио животом. Али Исус, Утемељитељ храма и његове службе, привукао је незнабошце к Себи везом људске самилости, док им је Његова божанска благодат доносила спасење које су Јевреји одбацили.“ Чежња векова, 194.

December 31, 2023 ended the three and a half prophetic days from the disappointment of July 18, 2020. That three and a half years identifies that a prophetic message would then be unsealed, and that the times of the Gentiles was fulfilled, and left off of the measuring of the temple and the worshippers therein. At the Sunday law, which in the Pentecostal season was the Day of Pentecost, judgment passes unto the Gentiles. When we leave off the times of the Gentiles when measuring the temple of the one hundred and forty-four thousand, we find that December 31, 2023 unto the Sunday law is the temple.

31. децембар 2023. окончао је три и по пророчка дана од разочарања 18. јула 2020. Те три и по године указују на то да ће тада једна пророчка порука бити отпечаћена, и да се време незнабожаца испунило, те да се одустало од мерења храма и оних који се у њему клањају. Код недељног закона, који је у пентекостној сезони био Дан Педесетнице, суд прелази на незнабошце. Када престанемо са временима незнабожаца при мерењу храма сто четрдесет и четири хиљаде, налазимо да је период од 31. децембра 2023. до недељног закона храм.

The witness of the temple is that it is raised up in two steps; first the foundation, then the temple is identified as finished when the foundation stone that was rejected, marvelously becomes the head of the corner. The foundation was laid when ancient Israel came out of Babylon in the history of the first decree, and the temple was finished in the history of the second decree, but before the third decree. The foundational test occurred in 2024 and we are now in the temple test. That temple test ends at the third and litmus test, and the temple test requires God’s people to measure the temple.

Сведочанство храма јесте да се он подиже у два корака; најпре темељ, а затим се храм препознаје као довршен онда када камен темељац који беше одбачен, чудесно постаје глава од угла. Темељ је био положен када је древни Израиљ изашао из Вавилона у историји првог указа, а храм је био довршен у историји другог указа, али пре трећег указа. Испит темеља догодио се 2024. године, и ми се сада налазимо у испиту храма. Тај испит храма окончава се на трећем, уједно и лакмусном испиту, а испит храма захтева да Божји народ измери храм.

The temple in Leviticus twenty-three is raised up from December 31, 2023 unto the Sunday law, and within that prophetic history the three tests that always occur when a prophecy is unsealed are represented. The last of the three is the litmus test, that was represented by the Exeter camp meeting. At that meeting you either attended the meetings in the tent where Elder Snow twice presented his message of the true Midnight Cry, or you attended the emotional and unbalanced meetings over at the Watertown tent. When the meetings ended the message of the true Midnight Cry went like a tidal wave. Exeter was the litmus test, and the litmus test represents the sealing.

Храм у двадесет трећој глави Левитске књиге подиже се од 31. децембра 2023. до недељног закона, и унутар те пророчке историје представљена су три испита који се увек јављају када се неко пророчанство отпечати. Последњи од та три јесте пресудни испит, који је био представљен таборским састанком у Ексетеру. На том састанку или сте присуствовали скуповима у шатору где је старешина Сноу двапут изнео своју поруку о истинском поноћном поклику, или сте присуствовали емотивним и неуравнотеженим скуповима тамо, у ватертаунском шатору. Када су се скупови окончали, порука истинског поноћног поклика проширила се као плимни талас. Ексетер је био пресудни испит, а пресудни испит представља запечаћење.

The Exeter camp meeting was typified by Christ triumphal entry into Jerusalem, and Lazarus led the ass Jesus rode upon. Lazarus death was the disappointment of July 18, 2020, but he was also Christ’s crowning miracle and the “seal” of His divinity.

Логоровање у Ексетеру било је предобличено Христовим тријумфалним уласком у Јерусалим, а Лазар је водио магарца на коме је Исус јахао. Лазарева смрт била је разочарање од 18. јула 2020, али је он уједно био и Христово крунишуће чудо и „печат“ Његовог божанства.

> “Had Christ been in the sickroom, Lazarus would not have died; for Satan would have had no power over him. Death could not have aimed his dart at Lazarus in the presence of the Life-giver. Therefore Christ remained away. He suffered the enemy to exercise his power, that He might drive him back, a conquered foe. He permitted Lazarus to pass under the dominion of death; and the suffering sisters saw their brother laid in the grave. Christ knew that as they looked on the dead face of their brother their faith in their Redeemer would be severely tried. But He knew that because of the struggle through which they were now passing their faith would shine forth with far greater power. He suffered every pang of sorrow that they endured. He loved them no less because He tarried; but He knew that for them, for Lazarus, for Himself, and for His disciples, a victory was to be gained.

> „Да је Христос био у болесничкој соби, Лазар не би умро; јер Сотона не би имао никакве власти над њим. Смрт не би могла да упути своју стрелу на Лазара у присуству Даваоца живота. Зато је Христос остао далеко. Допустио је непријатељу да покаже своју силу, да би га потом одбио као побеђеног непријатеља. Допустио је да Лазар потпадне под власт смрти; и напаћене сестре виделе су свога брата положеног у гроб. Христос је знао да ће, док буду гледале мртво лице свога брата, њихова вера у њиховог Искупитеља бити тешко кушана. Али је знао да ће, због борбе кроз коју су сада пролазиле, њихова вера засјати с далеко већом силом. Поднео је сваки бол жалости који су оне претрпеле. Није их мање волео зато што је оклевао; него је знао да треба да буде извојевана победа за њих, за Лазара, за Њега самога и за Његове ученике.“

> “‘For your sakes,’ ‘to the intent ye may believe.’ To all who are reaching out to feel the guiding hand of God, the moment of greatest discouragement is the time when divine help is nearest. They will look back with thankfulness upon the darkest part of their way. ‘The Lord knoweth how to deliver the godly,’ 2 Peter 2:9. From every temptation and every trial He will bring them forth with firmer faith and a richer experience.

> „‘Због вас’, ‘да верујете.’ За све који пружају руку да осете руку Божју која води, час највећег обесхрабрења јесте време када је божанска помоћ најближа. Они ће се с благодарношћу освртати на најмрачнији део свога пута. ‘Господ зна како да избавља побожне’, 2. Петрова 2:9. Из сваког искушења и сваке невоље Он ће их извести с чвршћом вером и богатијим искуством.“

> “In delaying to come to Lazarus, Christ had a purpose of mercy toward those who had not received Him. He tarried, that by raising Lazarus from the dead He might give to His stubborn, unbelieving people another evidence that He was indeed ‘the resurrection, and the life.’ He was loath to give up all hope of the people, the poor, wandering sheep of the house of Israel. His heart was breaking because of their impenitence. In His mercy He purposed to give them one more evidence that He was the Restorer, the One who alone could bring life and immortality to light. This was to be an evidence that the priests could not misinterpret. This was the reason of His delay in going to Bethany. This crowning miracle, the raising of Lazarus, was to set the seal of God on His work and on His claim to divinity.” The Desire of Ages, 528, 529.

> „Одлажући да дође Лазару, Христос је имао намеру милости према онима који Га нису примили. Задржао се, да би, подижући Лазара из мртвих, дао своме тврдокорном, неверујућем народу још један доказ да је Он заиста „васкрсење и живот“. Тешко Му је било да се одрекне сваке наде за народ, сиромашне, лутајуће овце дома Израиљева. Срце Му се кидало због њихове непокајаности. У својој милости намеравао је да им пружи још један доказ да је Он Обновитељ, Онај који једини може да објави живот и бесмртност. То је требало да буде доказ који свештеници неће моћи погрешно да протумаче. То је био разлог Његовог одлагања да пође у Витанију. Ово крунишуће чудо, Лазарево васкрсење, требало је да стави Божји печат на Његово дело и на Његово право на божанство.“ Чежња векова, 528, 529.

The triumphal entry began with the loosing of an ass for Christ to ride upon.

Тријумфални улазак започео је одрешивањем магарета да Христос узјаше на њега.

> And when they drew nigh unto Jerusalem, and were come to Bethphage, unto the mount of Olives, then sent Jesus two disciples, Saying unto them, Go into the village over against you, and straightway ye shall find an ass tied, and a colt with her: loose them, and bring them unto me. And if any man say ought unto you, ye shall say, The Lord hath need of them; and straightway he will send them. All this was done, that it might be fulfilled which was spoken by the prophet, saying, Tell ye the daughter of Sion, Behold, thy King cometh unto thee, meek, and sitting upon an ass, and a colt the foal of an ass. And the disciples went, and did as Jesus commanded them. Matthew 21:1–6.

> И када се приближише Јерусалиму и дођоше у Витфагу, ка Маслинској гори, тада Исус посла два ученика, говорећи им: Идите у село што је пред вама, и одмах ћете наћи магарицу привезану и магаре с њом; одрешите их и доведите к мени. И ако вам ко што рече, кажите: Господу су потребни; и одмах ће их послати. А све се ово догодило да се испуни што је речено преко пророка, који говори: Кажите кћери Сионској: Ево, Цар твој иде к теби, кротак, и јаше на магарици и на магарету, младунчету магарице. И ученици отидоше и учинише како им је Исус заповедио. Матеј 21:1–6.

The Midnight Cry message joined the message of the second angel that had arrived at the first disappointment. In the time of Christ that disappointment was the death of Lazarus, and for the Millerites it was the failed prediction of 1843, that arrived on April 19, 1844. Both those disappointments represent July 18, 2020.

Poruka Ponoćnog pokliča pridružila se poruci drugog anđela koja je došla pri prvom razočaranju. U Hristovo vreme to razočaranje bila je smrt Lazara, a za milerite to je bilo neispunjeno predviđanje za 1843. godinu, koje je nastupilo 19. aprila 1844. Obe te razočaranosti predstavljaju 18. jul 2020. godine.

In the Pentecostal season represented by Leviticus twenty-three the litmus test is represented by the threefold waymark of the feast of trumpets, Christ’s ascension and the Day of Atonement. Those three steps represent the litmus test in relation to the first two tests of the foundation and the temple. Those three steps come five days before the Sunday law of Pentecost and represent a lifting up of the one hundred and forty-four thousand as the ensign. If they pass the litmus test, they are lifted up, if they don’t, they are blown out of the windows of Miller’s dream.

U pentekostnoj sezoni, predstavljenoj u Levitskoj dvadeset trećoj glavi, lakmus-proba je prikazana trostrukom međuoznakom praznika truba, Hristovog vaznesenja i Dana pomirenja. Ta tri koraka predstavljaju lakmus-probu u odnosu na prva dva testa temelja i hrama. Ta tri koraka dolaze pet dana pre nedeljnog zakona Pedesetnice i predstavljaju uzdizanje sto četrdeset i četiri hiljade kao zastave. Ako polože lakmus-probu, bivaju uzdignuti; ako je ne polože, bivaju izduvani kroz prozore iz Milerovog sna.

The third step of the sealing is the Day of Atonement and it represents the blotting out of sin. The second step is the lifting up of Malachi’s offering of Levites and the first step is the message of the trumpets. Since 1844 mankind has been living in the history of the sounding of the seventh trumpet. The external message of the seventh trumpet is the message of the third woe of Islam and the internal message of the seventh trumpet is Christ’s work of combining His Divinity with the humanity of the one hundred and forty-four thousand.

Трећи корак запечаћења јесте Дан помирења и он представља брисање греха. Други корак јесте узношење Малахијиног приноса Левита, а први корак јесте вест о трубама. Од 1844. године човечанство живи у историји оглашавања седме трубе. Спољашња вест седме трубе јесте вест о трећем тешко ономе ислама, а унутрашња вест седме трубе јесте Христово дело сједињавања свог божанства са човештвом сто четрдесет и четири хиљаде.

We will continue in the next article.

Наставићемо у следећем чланку.

> “In the writings of the prophets are portrayed scenes that, although hoary with age, appear to us in the freshness and power of new revelations. Through faith we understand that these records of God’s dealings with his people in past ages have been preserved in order that we may discern the lessons God desires to teach us by present-day experiences.

> „У списима пророка приказани су призори који нам, иако поседели од старости, изгледају у свежини и сили нових откривења. Вером разумемо да су ови записи о Божјем поступању са његовим народом у прошлим вековима сачувани да бисмо разазнали поуке којима Бог жели да нас поучи кроз искуства садашњег времена.

> “Living, as we are, in no less momentous a period than that just prior to Christ’s second advent, we need to be especially careful to avoid making mistakes similar to those made by the Jews living in the time of Christ’s first advent.

> „Живећи, као што живимо, у раздобљу ништа мање значајном од онога непосредно пре Христовог другог доласка, потребно је да нарочито пазимо да не учинимо грешке сличне онима које су учинили Јевреји који су живели у време Христовог првог доласка.״

> “Like the Jewish leaders, who gradually devised a formal system of worship, in which the importance of unessential matters was greatly magnified, some men are now in danger of losing sight of the important truths applicable to this generation, and of seeking for those things that are new, strange, entrancing.

> „Попут јеврејских вођа, који су постепено осмислили формалан систем богослужења, у коме је значај небитних ствари био у великој мери преувеличан, неки људи су сада у опасности да изгубе из вида важне истине применљиве на овај нараштај и да трагају за оним што је ново, чудно, заносно.“

> “There is need of cherishing elevated principles. Those who search after and advocate fanciful ideas need to be taught what is truth before they attempt to teach others. Man-made theories and suppositions are not to be sought after as truth.

> „Потребно је неговати узвишена начела. Они који трагају за маштовитим идејама и заступају их треба да буду поучени шта је истина пре него што покушају да поучавају друге. Теорије и претпоставке људског порекла не треба тражити као истину.״

> “There are many who are as true as steel to principle, and these will be helped and blessed; for they are weeping between the porch and the altar, saying, ‘Spare thy people, O Lord, and give not thine heritage to reproach.’ We must let the foundation principles of the third angel’s message stand out clear and distinct. The great pillars of our faith will hold all the weight that can be placed upon them.

> „Има многих који су верни начелу као челик, и таквима ће бити пружена помоћ и благослов; јер они плачу између трема и олтара, говорећи: ‘Поштеди народ свој, Господе, и не дај наследству своме да буде на поругу.’ Морамо допустити да темељна начела поруке трећег анђела стоје јасно и разговетно истакнута. Велики стубови наше вере издржаће сву тежину која се на њих може положити.“

> “In this age of error, of day-dreaming and reverie, we need to learn the first principles of the doctrine of Christ. Let us strive to be able to say with the apostle, ‘We have not followed cunningly devised fables when we made known unto you the power and coming of our Lord Jesus Christ.’ The Lord calls upon us to follow high and noble principles.

> „У овом добу заблуде, сањарења и заноса, потребно је да научимо прва начела науке Христове. Настојмо да можемо рећи с апостолом: ‘Јер вам не објависмо силу и долазак Господа нашега Исуса Христа следујући вешто измишљеним бајкама.’ Господ нас позива да следимо узвишена и племенита начела.“

> “Truth, present truth, is all that the word of God represents it to be. The Lord would have his people keep themselves from all superfluities, from all that tends to mysticism. Let those who are tempted to indulge in fanciful, imaginary doctrines sink the shaft deep into the quarries of heavenly truth, and secure the treasure that means life eternal to the receiver. In the word there are the most precious truths. These will be found by those who study with earnestness; for heavenly angels will direct the search.

> „Истина, садашња истина, јесте све оно што је Реч Божја представља да јесте. Господ би хтео да се Његов народ чува сваке сувишности, свега што тежи мистицизму. Нека они који су у искушењу да се одају маштовитим, уображеним учењима дубоко спусте окно у каменоломе небеске истине и обезбеде благо које примаоцу значи живот вечни. У Речи се налазе најдрагоценије истине. Њих ће пронаћи они који проучавају с усрдношћу; јер ће небески анђели управљати трагањем.“

> “Referring to those who are now living upon the earth, Paul declared: ‘The time will come when they will not endure sound doctrine, but after their own lusts shall they heap to themselves teachers, having itching ears; and they shall turn away their ears from the truth, and shall be turned unto fables.’

> „Позивајући се на оне који сада живе на земљи, Павле је изјавио: ‘Доћи ће време кад неће подносити здраву науку, него ће по својим сопственим пожудама себи нагомилавати учитеље, јер их сврбе уши; и одвратиће уши своје од истине, и окренуће се бајкама.’“

> “How significant, how soul-stirring, is the charge Paul gave at the time he prophesied concerning those who would not endure sound doctrine: ‘I charge thee therefore before God, and the Lord Jesus Christ, who shall judge the quick and the dead at his appearing and his kingdom: Preach the word; be instant in season, out of season; reprove, rebuke, exhort with all long-suffering and doctrine.’

> „Колико је значајан, колико душу потреса, налог који је Павле дао у време када је пророковао о онима који неће подносити здраву науку: ‘Заклињем те, дакле, пред Богом и Господом Исусом Христом, који ће судити живима и мртвима о Његовом јављању и Његовом царству: проповедај реч; настој у време и невреме; карај, запрећуј, опомињи са сваком стрпљивошћу и науком.’“

> “Those who commune with God walk in the light of the Sun of Righteousness. They do not dishonor their Redeemer by corrupting their way before God. Heavenly light shines upon them. As they near the close of this earth’s history, their knowledge of Christ, and of the prophecies relating to him, greatly increases. They are of infinite worth in God’s sight; for they are in unity with his Son. To them the word of God is of surpassing beauty and loveliness. They see its importance. Truth is unfolded to them. The doctrine of the incarnation is invested with a soft radiance. They see that the Scripture is the key that unlocks all mysteries and solves all difficulties. Those who have been unwilling to receive the light and walk in the light will be unable to understand the mystery of godliness, but those who have not hesitated to take up the cross and follow Jesus, will see light in God’s light.” The Southern Watchman, April 4, 1905.

> „Они који заједничаре с Богом ходе у светлости Сунца Правде. Они не срамоте свога Откупитеља тиме што кваре свој пут пред Богом. Небеска светлост обасјава их. Како се приближавају завршетку историје ове земље, њихово знање о Христу, и о пророштвима која се односе на Њега, знатно се увећава. Они су у Божјим очима од бескрајне вредности; јер су у јединству с Његовим Сином. Њима је реч Божја ненадмашне лепоте и милине. Они увиђају њену важност. Истина им се открива. Наука о оваплоћењу обасјана је благом светлошћу. Они виде да је Свето писмо кључ који откључава све тајне и разрешава све тешкоће. Они који нису били вољни да приме светлост и ходе у светлости неће бити у стању да разумеју тајну побожности, али они који нису оклевали да узму крст и пођу за Исусом, видеће светлост у Божјој светлости.“ The Southern Watchman, April 4, 1905.

Back to Articles