Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty-Six

Књига пророка Јоила и лаодикијска Црква адвентиста седмог дана — број четрдесет шест

Number Forty-Six

Број четрдесет шест

Author

Jeff Pippenger

Published

February 12, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

Caesarea Philippi to Caesarea Maritima represents the period from the third to the ninth hour, which is divided at the sixth hour. The division of Caesarea to Caesarea was the Mount of Transfiguration. The Mount of Transfiguration aligns two other lines to the waymark of three steps that precedes the Pentecostal Sunday law by five days.

Од Цезареје Филипове до Цезареје Приморске представља период од трећега до деветога часа, који се дели у шестоме часу. Подела од Цезареје до Цезареје била је Гора Преображења. Гора Преображења усклађује још две линије са оријентиром од три корака који претходе пентекостном недељном закону за пет дана.

At the Mount, God the Father spoke a second time. The first time He spoke was at Christ’s baptism, the last time was just before the cross.

На гори је Бог Отац проговорио други пут. Први пут је проговорио при Христовом крштењу, а последњи пут непосредно пред крст.

> Now is my soul troubled; and what shall I say? Father, save me from this hour: but for this cause came I unto this hour. Father, glorify thy name. Then came there a voice from heaven, saying, I have both glorified it, and will glorify it again. The people therefore, that stood by, and heard it, said that it thundered: others said, An angel spake to him. John 12:27–29.

> Сада је душа моја узнемирена; и шта да кажем? Оче, спаси ме од овога часа; али ради овога дођох на овај час. Оче, прослави име своје. Тада дође глас с неба, говорећи: И прославих га, и опет ћу га прославити. Народ, дакле, који је стајао ондје и чуо то, говораше да загрмје; други говораху: Анђео му говори. Јован 12:27–29.

God glorifies His name when He seals the one hundred and forty-four thousand and writes upon them His name.

Бог прославља своје име када запечаћује сто четрдесет и четири хиљаде и уписује на њих своје име.

> Him that overcometh will I make a pillar in the temple of my God, and he shall go no more out: and I will write upon him the name of my God, and the name of the city of my God, which is new Jerusalem, which cometh down out of heaven from my God: and I will write upon him my new name. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:12, 13.

> Ономе који победи учинићу да буде стуб у храму Бога мојега, и више неће излазити напоље; и написаћу на њему име Бога мојега, и име града Бога мојега, новога Јерусалима, који силази с неба од Бога мојега; и написаћу на њему моје ново име. Ко има ухо, нека чује шта Дух говори црквама. Откривење 3:12, 13.

At the Mount of Transfiguration, Peter, James and John were the only disciples present, as they were at the resurrection of Jairus’ daughter and also again at Gethsemane. Gethsemane, like unto the Father speaking in John twelve—came just before the cross. Gethsemane means “oil press,” identifying the oil test of the virgins. Gethsemane is the “crisis” that brings the soul “face to face with death,” and the wise virgins pass the test, for in the second temple test they came face to face with life, as Jesus taught “face to face” for thirty days.

На Гори Преображења, Петар, Јаков и Јован били су једини присутни ученици, као што су били и приликом васкрсења Јаирове кћери, а затим и поново у Гетсиманији. Гетсиманија, као и Отац који говори у Јовану дванаестој глави, дошла је непосредно пре крста. Гетсиманија значи „муљача за уље“, указујући на уљни испит девојака. Гетсиманија је „криза“ која доводи душу „лицем к лицу са смрћу“, а мудре девојке пролазе испит, јер су се у другом храмском испиту нашле лицем к лицу са животом, као што је Исус „лицем к лицу“ поучавао тридесет дана.

The first time the Father spoke was at Christ’s baptism and the first time He exclusively took Peter, James and John was when the twelve-year-old daughter of Jairus was resurrected. The resurrection of the twelve-year-old virgin aligns with the baptism of Christ, which symbolizes the power of the resurrection. The resurrection of Jairus’s daughter aligns with the baptism of Christ and Caesarea Philippi. Gethsemane and the troubling of Christ when the Father spoke just before the cross align with Caesarea Maritima.

Први пут Отац је проговорио на Христовом крштењу, а први пут када је узео искључиво Петра, Јакова и Јована било је када је васкрснута дванаестогодишња Јаирова кћи. Васкрсење дванаестогодишње девице подудара се са Христовим крштењем, које символизује силу васкрсења. Васкрсење Јаирове кћери подудара се са Христовим крштењем и Кесаријом Филиповом. Гетсиманија и Христова узнемиреност када је Отац проговорио непосредно пред крст подударају се са Кесаријом Приморском.

Line upon line Peter represents the one hundred and forty-four thousand who are sealed at Caesarea Philippi, when Simon Barjona’s name is changed to Peter. Once sealed at Panium, which is Caesarea Philippi, Peter goes to the sixth hour of the Mount, where he is lifted up as an ensign as he continues on to answer the call of Cornelius at Caesarea Maritima. At Caesarea Philippi Peter leaves the Exeter camp meeting with the seal of God and the message of the Midnight Cry to proclaim. The message of Islam as represented by the feast of trumpets carries Peter on to Caesarea by the sea. The message of Islam lifts up Peter to the view of the world, for Peter has predicted the prophetic arrival of Islam in advance of the feast of trumpets.

Ред по ред, Петар представља сто четрдесет и четири хиљаде који су запечаћени у Цезареји Филиповој, када се име Симона Варјоне мења у Петар. Пошто је једном запечаћен у Панијуму, који је Цезареја Филипова, Петар одлази у шести час на Гору, где је уздигнут као застава док наставља да одговори на позив Корнилија у Цезареји Маритими. У Цезареји Филиповој Петар напушта кампски састанак у Ексетеру са печатом Божјим и са вешћу Поноћног вапаја коју треба да објављује. Вест о исламу, како је представљена празником труба, носи Петра даље у Цезареју крај мора. Вест о исламу уздиже Петра пред поглед света, јер је Петар унапред предсказао пророчки долазак ислама пре празника труба.

> Behold, I will send you Elijah the prophet before the coming of the great and dreadful day of the Lord: And he shall turn the heart of the fathers to the children, and the heart of the children to their fathers, lest I come and smite the earth with a curse. Malachi 4:5, 6.

> Ево, послаћу вам Илију пророка пре него што дође велики и страшни дан Господњи; и он ће обратити срце отаца ка деци, и срце деце ка њиховим оцима, да не дођем и ударим земљу проклетством. Малахија 4:5, 6.

Line upon line the Elijah message is the message that is premised upon aligning the fathers with their children. Elijah was Father Miller, who illustrates his children. The one hundred and forty-four thousand are the children of William Miller, and to turn the hearts of Miller to his children is to align Millerite history with the history of Elijah, as well as John the Baptist with the messenger associated with the one hundred and forty-four thousand. An element of the alignment of these four lines is that in each of the testing histories of Elijah, John and Miller the only message of present truth—was the message which came through the messenger.

Ред по ред, Илијина порука је порука која почива на усклађивању отаца са њиховом децом. Илија је био отац Милер, који представља своју децу. Сто четрдесет и четири хиљаде јесу деца Вилијама Милера, а обратити срце Милерово ка његовој деци значи ускладити милеритску историју са историјом Илије, као и Јована Крститеља са весником повезаним са сто четрдесет и четири хиљаде. Један елемент усклађивања ове четири линије јесте то да је у свакој од испитних историја Илије, Јована и Милера једина порука садашње истине била порука која је дошла кроз весника.

> And Elijah the Tishbite, who was of the inhabitants of Gilead, said unto Ahab, As the Lord God of Israel liveth, before whom I stand, there shall not be dew nor rain these years, but according to my word. 1 Kings 17:1.

> И Илија Тесвићанин, који беше од становника Галадских, рече Ахаву: Тако жив био Господ Бог Израиљев, пред којим стојим, неће бити ових година ни росе ни дажда, осим по мојој речи. 1. Царевима 17:1.

Sister White is clear that those who did not accept the message of John, who Jesus identified as Elijah, would not be benefitted by the teachings of Jesus, and also that those who rejected the message of Miller, as represented as the first angel’s message, could not be benefitted by the message of the second angel. Accompanying Elijah’s announcement that rain would only come at his command, was the ultimate test that included the command to choose between Elijah’s message or Baal’s message. The prophetic symbol of “how long” aligns Elijah’s Mount Carmel with the Sunday law.

Sestra Vajt jasno kaže da oni koji nisu prihvatili poruku Jovana, koga je Isus poistovetio sa Ilijom, ne bi imali koristi od Isusovih učenja, kao i da oni koji su odbacili Milerovu poruku, predstavljenu kao poruka prvog anđela, nisu mogli imati koristi od poruke drugog anđela. Uz Ilijinu objavu da će kiša doći samo na njegovu reč, došao je i završni ispit koji je uključivao zapovest da se izabere između Ilijine poruke i Valove poruke. Proročki simbol „dokle“ usklađuje Ilijinu goru Karmil sa zakonom o nedelji.

> So Ahab sent unto all the children of Israel, and gathered the prophets together unto mount Carmel. And Elijah came unto all the people, and said, How long halt ye between two opinions? if the Lord be God, follow him: but if Baal, then follow him. And the people answered him not a word. Then said Elijah unto the people, I, even I only, remain a prophet of the Lord; but Baal’s prophets are four hundred and fifty men. Let them therefore give us two bullocks; and let them choose one bullock for themselves, and cut it in pieces, and lay it on wood, and put no fire under: and I will dress the other bullock, and lay it on wood, and put no fire under: And call ye on the name of your gods, and I will call on the name of the Lord: and the God that answereth by fire, let him be God. And all the people answered and said, It is well spoken. 1 Kings 18:20–24.

> Тада Ахав посла к свим синовима Израиљевим и сабра пророке на гору Кармил. И Илија приступи свему народу и рече: Докле ћете храмати на две стране? Ако је Господ Бог, идите за Њим; ако ли је Вал, онда идите за њим. А народ му не одговори ни речи. Тада Илија рече народу: Ја, само ја, остао сам пророк Господњи; а пророка Валових има четири стотине и педесет људи. Нека нам, дакле, дају два јунца; и нека они изаберу себи једнога јунца, и нека га исеку на комаде, па нека га положе на дрва, али огња да не мећу пода њ; а ја ћу приправити другога јунца, и положићу га на дрва, али огња нећу метнути пода њ. Потом призовите име богова својих, а ја ћу призвати име Господње; и Бог који одговори огњем, нека буде Бог. И сав народ одговори и рече: Добро рече. 1. Царевима 18:20–24.

The test of Carmel was choosing between two messages. A test between true and false prophecy, and the messenger Elijah or the prophets who sat at Jezebel’s table. It was about the messenger and the message. In 1844, Carmel was repeated as the Lord brought about a test which manifested Miller as the true prophet, and Miller’s message as the dew and rain. The distinction between the true prophet and true message in contrast with the false prophet and the false message was represented at the Exeter camp meeting by the Exeter tent and the tent of the Watertown group. Two tabernacles representing the true in contrast with the false. The distinction made at Carmel and the history of 1844 is identified at Caesarea Philippi when Peter is sealed and lifted up to the Mount as an ensign. He is lifted up because he had claimed that his message was the only true message of the latter rain. He was lifted up when his prediction was fulfilled.

Испит на Кармилу био је избор између две поруке. Испит између истинског и лажног пророштва, и између гласника Илије и пророка који су седели за Језавељиним столом. Радило се о гласнику и о поруци. Године 1844. Кармил се поновио када је Господ извео испит који је показао Милера као истинског пророка, а Милерову поруку као росу и дажд. Разлика између истинског пророка и истинске поруке, насупрот лажном пророку и лажној поруци, била је представљена на ексетерском логорском сабору ексетерским шатором и шатором ватертаунске групе. Две скиније које представљају истинито насупрот лажном. Разлика начињена на Кармилу и у историји 1844. године поистовећује се у Цезареји Филиповој када је Петар запечаћен и уздигнут на Гору као стег. Он је био уздигнут зато што је тврдио да је његова порука једина истинита порука позног дажда. Био је уздигнут када се његово предсказање испунило.

The feast of trumpets is the third and litmus test in the Pentecostal season and before the litmus test Peter identifies that Islam is to be loosed to mark the beginning of the proclamation of the Midnight Cry. The fulfillment of prophecy is what made the distinction between the Millerites and the Protestants, who represent the former covenant people who are being passed by. Elijah personally killed the false prophets, once the distinction between true and false was manifested. The distinction is made at the feast of trumpets, when a prediction of Islam is fulfilled.

Празник труба је трећи, и представља лакмус-тест у пентекостној сезони, а пре тог лакмус-теста Петар указује да ислам треба да буде пуштен како би означио почетак објављивања Поноћног вапаја. Испуњење пророштва јесте оно што је начинило разлику између милерита и протестаната, који представљају некадашњи заветни народ који бива заобиђен. Илија је лично побио лажне пророке, пошто је разлика између истинитог и лажног била показана. Разлика се начини на празник труба, када се испуни предсказање о исламу.

The Midnight Cry of Millerite history was a prediction that was corrected and thereafter fulfilled. It was fulfilled on October 22, 1844, whereas Miller’s original understanding of the Midnight Cry was the year 1843. Samuel Snow represents the correction of the message, and his message became known as the “true” Midnight Cry message.

Поноћни поклич у милеритској историји био је предсказање које је било исправљено, а потом и испуњено. Испунило се 22. октобра 1844. године, док је Милерово првобитно разумевање Поноћног поклича било да је то 1843. година. Самјуел Сноу представља исправку те поруке, а његова порука постала је позната као „истинита“ порука Поноћног поклича.

1844 was an illustration of the distinction between the message of Miller and the message of the Protestants. In the testing process the Protestants were slain by Miller and they then became apostate Protestantism, the daughters of Rome, the priests of Jezebel. The distinction was manifested by either a reception or rejection of the prophetic message. With John and Miller the prophetic message exposed the false message of the former covenant people who were being passed by. Elijah’s message claimed there would be no rain except at his word, and after three and a half years the test of that claim was to be made manifest.

1844. година била је илустрација разлике између Милерове поруке и поруке протестаната. У процесу испитивања протестанте је Милер усмртио, и они су потом постали отпало протестантство, кћери Рима, Језавељини свештеници. Та разлика се показала или прихватањем или одбацивањем пророчке поруке. Код Јована и Милера, пророчка порука је разоткрила лажну поруку некадашњег заветног народа који је био заобиђен. Илијина порука је тврдила да неће бити дажда осим на његову реч, а после три и по године требало је да се испит те тврдње јасно покаже.

> And it came to pass, when Ahab saw Elijah, that Ahab said unto him, Art thou he that troubleth Israel? And he answered, I have not troubled Israel; but thou, and thy father’s house, in that ye have forsaken the commandments of the Lord, and thou hast followed Baalim. Now therefore send, and gather to me all Israel unto mount Carmel, and the prophets of Baal four hundred and fifty, and the prophets of the groves four hundred, which eat at Jezebel’s table. 1 Kings 18:17–19.

> И догоди се, кад Ахав угледа Илију, да му Ахав рече: Јеси ли ти онај што смућује Израиља? А он одговори: Нисам ја смутио Израиља, него ти и дом оца твога, јер сте оставили заповести Господње, а ти си пошао за Валима. Зато сада пошаљи и сабери ми свега Израиља на гору Кармил, и четири стотине и педесет пророка Валових, и четири стотине пророка гајева, који једу за столом Језавељиним. 1. о Царевима 18:17–19.

The distinction between the false and true, whether it be the messenger or the message was made in a testing process that included accusations against both the message and the messenger. Elijah was the one who was accused of troubling Israel, for his message had stopped the rain. Had it continued to rain in Israel, no issue about Elijah would have been raised. The issue was based upon Elijah’s prediction, and its fulfillment over the three and a half years.

Разликовање између лажног и истинитог, било да је реч о гласнику или о поруци, извршено је у процесу кушања који је обухватао оптужбе и против поруке и против гласника. Илија је био онај који је био оптужен да смућује Израиља, јер је његова порука зауставила кишу. Да је у Израиљу и даље падала киша, никакво питање у вези с Илијом не би било покренуто. Питање се заснивало на Илијином предсказању и на његовом испуњењу током три и по године.

When Peter is at the litmus test of Caesarea Philippi, which is the feast of trumpets, and also where the ass is loosed, the beginning of the message of the Midnight Cry is marked. Peter like unto Elijah, has just witnessed the confirmation of his prediction, and the distinction between the true and false has been demonstrated for all to see. The prediction’s confirmation is represented by the feast of trumpets—which is the litmus test. The prediction was typified by both 1840 and 1844, where a prediction is corrected and thereafter fulfilled. The corrected prediction of Josiah Litch empowered the first angel on August 11, 1840 and the prediction of the year 1843 by Miller was corrected by Snow.

Када се Петар нађе на лакмус-проби у Кесарији Филиповој, што је Празник труба, а такође и место где се магарац одрешује, означава се почетак поруке Поноћног вапаја. Петар, сличан Илији, управо је био сведок потврде свога предсказања, и разлика између истинитог и лажног била је показана да сви виде. Потврда предсказања представљена је Празником труба — који је лакмус-проба. То предсказање било је типолошки приказано и 1840. и 1844. године, када се једно предсказање исправља, а потом испуњава. Исправљено предсказање Џосаје Лича оснажило је првог анђела 11. августа 1840, а предсказање о 1843. години које је изнео Милер исправио је Сноу.

> “In the year 1840 another remarkable fulfillment of prophecy excited widespread interest. two years before, Josiah Litch, one of the leading ministers preaching the second advent, published an exposition of Revelation 9, predicting the fall of the Ottoman Empire. According to his calculations, this power was to be overthrown . . . on the 11th of August, 1840, when the Ottoman power in Constantinople may be expected to be broken. And this, I believe, will be found to be the case.’

> „Године 1840. још једно изузетно испуњење пророштва побудило је широко интересовање. Две године раније, Џосаја Лич, један од водећих проповедника који су проповедали други долазак, објавио је тумачење Откривења 9, предсказујући пад Османског царства. Према његовим прорачунима, ова сила је требало да буде оборена... 11. августа 1840. године, када се може очекивати да ће османска власт у Цариграду бити сломљена. И ја верујем да ће се показати да је тако.“

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> „Управо у време које је било назначено, Турска је, преко својих посланика, прихватила заштиту савезничких сила Европе и тако се ставила под контролу хришћанских народа. Догађај је тачно испунио пророчанство. Када је то постало познато, мноштва су се уверила у исправност начела пророчког тумачења које су прихватили Милер и његови сарадници, и адвентном покрету дат је чудесан подстицај. Људи од учености и угледа придружили су се Милеру, како у проповедању тако и у објављивању његових гледишта, и од 1840. до 1844. године дело се нагло ширило.“ The Great Controversy, 334, 335.

The prediction of Litch was about Islam, and the prediction of Snow was about the closed door. When Litch’s prediction was fulfilled, the methodology that established the message was accepted, and those who accepted the message “united” with the messenger. Both the message and the messenger was recognized in the fulfillment of the prediction. The prediction of Litch was about Islam, and the prediction of Snow was about the closed door.

Личово предсказање односило се на ислам, а Сноуово предсказање на затворена врата. Када се Личово предсказање испунило, методологија која је утврдила поруку била је прихваћена, и они који су прихватили поруку „сјединили су се“ са весником. И порука и весник били су препознати у испуњењу предсказања. Личово предсказање односило се на ислам, а Сноуово предсказање на затворена врата.

> “I saw the people of God joyful in expectation, looking for their Lord. But God designed to prove them. His hand covered a mistake in the reckoning of the prophetic periods. Those who were looking for their Lord did not discover this mistake, and the most learned men who opposed the time also failed to see it. God designed that His people should meet with a disappointment. The time passed, and those who had looked with joyful expectation for their Saviour were sad and disheartened, while those who had not loved the appearing of Jesus, but embraced the message through fear, were pleased that He did not come at the time of expectation. Their profession had not affected the heart and purified the life. The passing of the time was well calculated to reveal such hearts. They were the first to turn and ridicule the sorrowful, disappointed ones who really loved the appearing of their Saviour. I saw the wisdom of God in proving His people and giving them a searching test to discover those who would shrink and turn back in the hour of trial.

> „Видела сам Божји народ радостан у ишчекивању, како очекује свога Господа. Али је Бог намеравао да их окуша. Његова рука покрила је једну грешку у израчунавању пророчких раздобља. Они који су очекивали свога Господа нису открили ту грешку, а ни најученији људи који су се противили времену нису је увидели. Бог је намеравао да Његов народ доживи разочарање. Време је прошло, и они који су с радосним ишчекивањем очекивали свога Спаситеља били су жалосни и обесхрабрени, док су они који нису волели појављење Исусово, него су из страха прихватили вест, били задовољни што Он није дошао у очекивано време. Њихово исповедање вере није дотакло срце нити очистило живот. Пролазак тог времена био је добро срачунат да открије таква срца. Они су били први који су се окренули и исмевали ожалошћене, разочаране који су заиста волели појављење свога Спаситеља. Видела сам Божју мудрост у томе што је кушао Свој народ и дао му испит који продире до дубине, да би открио оне који би устукнули и вратили се у часу кушње.“

> “Jesus and all the heavenly host looked with sympathy and love upon those who had with sweet expectation longed to see Him whom their souls loved. Angels were hovering around them, to sustain them in the hour of their trial. Those who had neglected to receive the heavenly message were left in darkness, and God’s anger was kindled against them, because they would not receive the light which He had sent them from heaven. Those faithful, disappointed ones, who could not understand why their Lord did not come, were not left in darkness. Again they were led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained. They saw that the prophetic periods reached to 1844, and that the same evidence which they had presented to show that the prophetic periods closed in 1843, proved that they would terminate in 1844. Light from the Word of God shone upon their position, and they discovered a tarrying time—‘Though it [the vision] tarry, wait for it.’ In their love for Christ’s immediate coming, they had overlooked the tarrying of the vision, which was calculated to manifest the true waiting ones. Again they had a point of time. Yet I saw that many of them could not rise above their severe disappointment to possess that degree of zeal and energy which had marked their faith in 1843.

> „Исус и сва небеска војска гледали су са саосећањем и љубављу на оне који су са слатким ишчекивањем чезнули да виде Онога кога су њихове душе волеле. Анђели су лебдели око њих, да их подрже у часу њихове кушње. Они који су занемарили да приме небеску вест били су остављени у тами, и Божји гнев се распалио против њих, јер нису хтели да приме светлост коју им је Он послао са неба. Те верне, разочаране, који нису могли да разумеју зашто њихов Господ није дошао, није оставио у тами. Они су поново били упућени на своје Библије да истражују пророчке периоде. Рука Господња била је уклоњена са бројки, и грешка је била објашњена. Видели су да пророчки периоди досежу до 1844. године, и да исти докази које су изнели да покажу да се пророчки периоди завршавају 1843. године, доказују да се они окончавају 1844. године. Светлост из Речи Божје обасјала је њихов положај, и они су открили време одлагања — „Ако и оклева [виђење], чекај га.“ У својој љубави према Христовом скоријем доласку, превидели су одлагање виђења, које је било срачунато да покаже ко су истински они који чекају. Поново су имали одређену временску тачку. Ипак, видела сам да многи од њих нису могли да се уздигну изнад свог тешког разочарања како би поседовали ону меру ревности и снаге која је обележила њихову веру 1843. године.“

> “Satan and his angels triumphed over them, and those who would not receive the message congratulated themselves upon their farseeing judgment and wisdom in not receiving the delusion, as they called it. They did not realize that they were rejecting the counsel of God against themselves, and were working in union with Satan and his angels to perplex God’s people, who were living out the heaven-sent message.

> „Сотона и његови анђели тријумфовали су над њима, а они који нису хтели да приме поруку честитали су себи на својој далековидој расудности и мудрости што нису прихватили ту заблуду, како су је називали. Нису схватали да одбацују савет Божји на своју сопствену штету и да делују у заједници са Сотоном и његовим анђелима, да би збуњивали Божји народ, који је живео поруку послану с неба.“

> “The believers in this message were oppressed in the churches. For a time, those who would not receive the message were restrained by fear from acting out the sentiments of their hearts; but the passing of the time revealed their true feelings. They wished to silence the testimony which the waiting ones felt compelled to bear, that the prophetic periods extended to 1844. With clearness the believers explained their mistake and gave the reasons why they expected their Lord in 1844. Their opposers could bring no arguments against the powerful reasons offered. Yet the anger of the churches was kindled; they were determined not to listen to evidence, and to shut the testimony out of the churches, so the others could not hear it. Those who dared not withhold from others the light which God had given them, were shut out of the churches; but Jesus was with them, and they were joyful in the light of His countenance. They were prepared to receive the message of the second angel.” Early Writings, 235–237.

> „Верници у овој вести били су тлаченi у црквама. Неко време су они који нису хтели да приме вест били страхом задржавани да не испоље осећања својих срца; али је пролазак времена открио њихова истинска осећања. Желели су да ућуткају сведочанство које су они што су чекали осећали да морају да носе, да се пророчки периоди протежу до 1844. године. Верници су јасно објашњавали своју заблуду и износили разлоге зашто су очекивали свога Господа 1844. године. Њихови противници нису могли да изнесу никакве аргументе против снажних разлога који су били понуђени. Ипак, гнев цркава био је распаљен; били су решени да не слушају доказе и да сведочанство искључе из цркава, како га други не би могли чути. Они који се нису усуђивали да другима ускрате светлост коју им је Бог дао, били су искључени из цркава; али Исус је био с њима, и они су се радовали у светлости Његовог лица. Били су припремљени да приме вест другог анђела.“ Early Writings, 235–237.

Peter represents the one hundred and forty-four thousand who like unto Litch present a corrected prediction about Islam and the end of a kingdom; and like unto Snow, Peter also presents a corrected prediction of the closed door. Litch’s message of the second woe of Islam was an external prediction, and Snow’s closed door was an internal prediction. For Snow the work began when the Lord removed his hand from the figures, and it was then seen that same evidence that had been previously been thought to prove 1843, actually proved October 22, 1844. For Litch it was a calculation that when fulfilled brought the angel of Revelation ten down to stand upon the earth and the sea.

Петар представља сто четрдесет и четири хиљаде који, попут Лича, износе исправљено предсказање о исламу и о крају једног царства; а попут Сноуа, Петар такође износи исправљено предсказање о затвореним вратима. Личева порука о другом тешкоме „јао“ ислама била је спољашње предсказање, а Сноуова о затвореним вратима била је унутрашње предсказање. За Сноуа је дело отпочело када је Господ уклонио своју руку са бројки, и тада се увидело да они исти докази за које се раније мислило да доказују 1843. годину, заправо доказују 22. октобар 1844. године. За Лича, то је био прорачун који је, када се испунио, довео анђела из Откривења десет да стане на земљу и на море.

The fact that Litch recalculated his prediction ten days before its fulfillment identifies the work of correcting a previous prediction as a test. Is the beginning in 1840 and the ending in 1844 actually a prophetic symbol of a prediction that is recalculated to become the true Midnight Cry? Does the alpha and omega of Millerite history which concluded with the proclamation of the Midnight Cry actually typify the prophetic characteristics of the true Midnight Cry of the one hundred and forty-four thousand?

Чињеница да је Лич поново израчунао своје предсказање десет дана пре његовог испуњења указује на то да дело исправљања претходног предсказања представља пробу. Да ли су почетак 1840. и завршетак 1844. заиста пророчки симбол предсказања које се поново израчунава да би постало истинити Поноћни поклич? Да ли алфа и омега милеритске историје, која се окончала објављивањем Поноћног поклича, заиста предображавају пророчке одлике истинитог Поноћног поклича сто четрдесет и четири хиљаде?

In both periods of the corrected prediction’s proclamation, controversy was manifested against the Millerite message, for the message troubled the people. When Peter stands at Caesarea Philippi there is a controversy over the message that began prior to Caesarea Philippi, for it is the fulfillment that confirms that it was only at Peter’s word that the message of rain would fall. Caesarea Philippi is the feast of trumpets aligns with Christ sending two disciples, representing the second angel, to loose the ass of Islam. The loosing of the ass of Islam announces the beginning of the message of the Midnight Cry at Exeter camp meeting, for arriving on horse a day late, on August 13, Samuel Snow, who had tarried rather than arrive on the opening day, marks the end of the tarrying time and the beginning of the message that would be carried like a tidal wave when the meeting ended on the 17th.

У оба раздобља објављивања исправљеног предвиђања, испољила се полемика против милеритске поруке, јер је порука узнемиравала народ. Када Петар стоји у Цезареји Филиповој, настаје полемика око поруке која је започела пре Цезареје Филипове, јер је то испуњење које потврђује да је само на Петрову реч порука о киши требало да падне. Цезареја Филипова је празник труба и усаглашена је са тиме што Христос шаље два ученика, који представљају другог анђела, да одреше магарца ислама. Одрешивање магарца ислама објављује почетак поруке Поноћног вапаја на логорском састанку у Ексетеру, јер Самјуел Сноу, који је оклевао уместо да стигне на дан отварања, стигавши на коњу дан касније, 13. августа, означава крај времена оклевања и почетак поруке која ће се, када се састанак заврши 17-ог, преносити као плимни талас.

The controversy of Millerite history, the accusations of king Ahab and the resistance of the quibbling Jews as Christ entered Jerusalem all identify a controversy that reaches its conclusion at the feast of trumpets, when the ass is loosed. The loosing of the ass is the confirmation of a prophecy that identifies a closed door upon Adventism in the beginning at Caesarea Philippi and a closed door at the end of the period at Caesarea Maritima. The ass is a symbol of Islam of the third woe that strikes the United States, including Nashville, Tennessee. The failed prediction of July 18, 2020, is now being progressively corrected as the Lord removes His hand, and unseals the revelation of Jesus Christ. That unsealing began in the wilderness in July of 2023.

Контроверза милеритске историје, оптужбе цара Ахава и отпор цепидлачких Јевреја приликом Христовог уласка у Јерусалим, све то указује на спор који достиже свој завршетак на празник Труба, када се магарац одвезује. Одрешивање магарца представља потврду једног пророчанства које указује на затворена врата над адвентизмом на почетку, у Кесарији Филиповој, и на затворена врата на крају тог раздобља, у Кесарији Приморској. Магарац је симбол ислама трећег тешкоћа који погађа Сједињене Државе, укључујући Нешвил, Тенеси. Неуспело предвиђање од 18. јула 2020. сада се постепено исправља док Господ уклања Своју руку и скида печат са откривења Исуса Христа. То распечаћивање отпочело је у пустињи у јулу 2023.

## The vision of Daniel Eleven

Виђење из Данила једанаест.

The feast of trumpets represents the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam. A trumpet is an external warning message of war, but it may also be understood as an internal call to a holy convocation. As the litmus test that begins when the thirty days of the second temple test concludes, it is both an external and internal message. The first foundational test arrived in the spring of 2024 with the external vision of antichrist as represented in Daniel 11:14.

Празник труба представља седму трубу, која је треће тешко, које је ислам. Труба је спољашња опомињућа порука рата, али се може разумети и као унутрашњи позив на свети сабор. Као лакмус-проба која почиње када се заврши тридесет дана кушње другог храма, она је и спољашња и унутрашња порука. Прва темељна кушња дошла је у пролеће 2024. године са спољашњим виђењем антихриста, како је представљено у Данилу 11:14.

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. Daniel 11:14.

> И у то време многи ће устати на цара јужнога; и насилници између твога народа подигнуће се да утврде виђење, али ће пасти. Данило 11:14.

The previous verse introduced Panium, and the testimony of Panium continues through to verse fifteen.

Претходни стих увео је Панијум, и сведочанство о Панијуму наставља се све до петнаестог стиха.

> For the king of the north shall return, and shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years with a great army and with much riches. Daniel 11:13.

> Јер ће се цар северни вратити и подићи мноштво веће од првога, и заиста ће доћи после извесних година с великом војском и с великим богатством. Данило 11:13.

The king of the north in verses ten through fifteen is the proxy power of the papacy, who was represented by Ronald Reagan in verse ten when the wall of the iron curtain was removed as typified by the fall of the Berlin Wall on November 9, 1989. Verse sixteen marks the removal of the wall of separation of church and state at the Sunday law. Verse eleven and twelve represent the Ukrainian war that began in 2014, and verse thirteen is identifying the election of 2024, when Trump, the eighth president since Reagan, who is also the eighth president who is of the seven previous presidents, “returns” with more power, for when he returns he “shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years.” The “certain years” are the four years of Joe Biden.

Цар севера у стиховима од десет до петнаест јесте заступничка сила папства, која је у десетом стиху била представљена Роналдом Реганом када је уклоњен зид гвоздене завесе, како је то било предзнаковано падом Берлинског зида 9. новембра 1989. године. Стих шеснаести означава уклањање зида раздвајања цркве и државе приликом закона о недељи. Стихови једанаести и дванаести представљају украјински рат који је започео 2014. године, а стих тринаести указује на изборе 2024. године, када се Трамп, осми председник од Регана, који је уједно и осми председник који је од седморице претходних председника, „враћа“ с већом силом, јер када се врати, „покренуће мноштво веће него пређашње, и заиста ће доћи после извесних година“. Те „извесне године“ јесу четири године Џоа Бајдена.

After 2024, in agreement with verse thirteen, Rome will insert itself into the prophetic history of Panium. May 8, 2025 the first pope from the spiritual glorious land was selected and He chose the name of Leo, that carries with it many significant prophetic characteristics. Then in verse fifteen the battle is engaged.

После 2024. године, у сагласности са тринаестим стихом, Рим ће се укључити у пророчку историју Панијума. Осмог маја 2025. године изабран је први папа из духовне славне земље, и он је узео име Лав, које са собом носи многа значајна пророчка обележја. Затим се у петнаестом стиху ступа у битку.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand. Daniel 11:15.

> И доћи ће цар северни, и насуће опкоп, и узеће најутврђеније градове; и мишице јужне неће му одолети, нити његов изабрани народ, нити ће бити снаге да му се одупре. Данило 11:15.

The battle of Panium is engaged in verse fifteen and the earth-beast represented by Donald Trump will defeat the kingdom of the south. The king of the south in verse eleven began a war with Ukraine, the papacy’s proxy power who was financed and supported by the papacy’s proxy power of verse ten—the United States. The king of the south would be victorious in the battle of Raphia, but in the aftermath of the victory the progressive dissolution which is always associated with the demise of a dragon kingdom of the south, leaves the king of the south in an extremely vulnerable position as the king of the north returns, stronger than ever and prepares for the battle of Panium. Russia and Putin are the king of the south when the United States initiated the Ukrainian War in 2014. In 2022 the invasion began and blood began to flow. In 2024 the king of the north returned.

Битка код Панијума отпочиње у петнаестом стиху, и звер са земље, представљена Доналдом Трампом, поразиће царство југа. Цар југа у једанаестом стиху започео је рат са Украјином, посредничком силом папства, коју је финансирала и подржавала посредничка сила папства из десетог стиха — Сједињене Државе. Цар југа биће победоносан у бици код Рафије, али у последицама те победе прогресивно распадање, које је увек повезано са пропашћу змајског царства југа, оставља цара југа у крајње рањивом положају, док се цар севера враћа, снажнији него икада, и припрема се за битку код Панијума. Русија и Путин су цар југа када су Сједињене Државе 2014. године покренуле украјински рат. Године 2022. започела је инвазија и крв је почела да се пролива. Године 2024. цар севера се вратио.

Peter is at Caesarea Philippi, which is the beginning of the proclamation of the message of the Midnight Cry. Peter, like unto Elijah and the Millerites as represented by Litch and Snow has previously set forth a prediction of a closed door and Islam. Its fulfillment identifies the distinction between the true and false latter rain messages, and the true and false messengers. Peter’s message is the corrected message of Nashville and Islam, and when he is standing in Caesarea Philippi, he is standing at Panium, the battle that leads to the Sunday law of verse sixteen. The fulfillment of Peter’s prediction identifies the beginning of the proclamation of the Midnight Cry, when Islam is loosed, which is also, line upon line when the battle of Panium arrives.

Петар се налази у Кесарији Филиповој, што представља почетак објављивања поруке Поноћног поклича. Петар је, слично Илији и милеритима, представљеним Личем и Сноуом, раније изнео предсказање о затвореним вратима и исламу. Његово испуњење открива разлику између истинитих и лажних порука позног дажда, као и између истинитих и лажних весника. Петрова порука јесте исправљена порука о Нешвилу и исламу, и када стоји у Кесарији Филиповој, он стоји у Панијуму, у бици која води ка недељном закону из шеснаестог стиха. Испуњење Петровог предсказања означава почетак објављивања Поноћног поклича, када је ислам ослобођен, што је такође, ред по ред, време када настаје битка код Панијума.

## The Vision of Daniel ten

Визија Данила десет

The feast of trumpets represents the seventh trumpet, which is the third woe, which is Islam. A trumpet is a warning message, and also a call to a holy convocation. It also is the litmus test that begins when the thirty days of the second temple test concludes. The first foundational external testing vision of antichrist arrived in the spring of 2024, and the second internal testing vision of Christ, as represented in Daniel 10 arrived in 2026.

Празник труба представља седму трубу, која је треће тешко зло, које је ислам. Труба је порука упозорења, а такође и позив на свети сабор. Она је и лакмус-тест који отпочиње када се оконча тридесет дана испита другога храма. Прво темељно спољашње испитно виђење антихриста појавило се у пролеће 2024, а друго унутрашње испитно виђење Христа, како је представљено у Данилу 10, дошло је 2026.

> Then I lifted up mine eyes, and looked, and behold a certain man clothed in linen, whose loins were girded with fine gold of Uphaz: His body also was like the beryl, and his face as the appearance of lightning, and his eyes as lamps of fire, and his arms and his feet like in colour to polished brass, and the voice of his words like the voice of a multitude.

> Тада подигох очи своје и погледах, и гле, неки човек обучен у лан, и бедра му беху опасана чистим златом из Уфаза; а тело му беше као хрисолит, и лице му као муња, и очи му као огњене светиљке, и мишице његове и ноге његове као углачана бронза, и глас речи његових као глас мноштва.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves.

> И ја, Данило, сам видех виђење; а људи који беху са мном не видеше виђење; али их обузе велико дрхтање, те побегоше да се сакрију.

> Therefore I was left alone, and saw this great vision, and there remained no strength in me: for my comeliness was turned in me into corruption, and I retained no strength.

> Зато остадох сам, и видех то велико виђење, и не оста снаге у мени; јер се красота моја у мени изврну у распадљивост, и не задржах снаге.

> Yet heard I the voice of his words: and when I heard the voice of his words, then was I in a deep sleep on my face, and my face toward the ground.

> И чух глас његових речи; а кад чух глас његових речи, падох у дубок сан лицем к земљи, и лице ми беше окренуто ка земљи.

> And, behold, an hand touched me, which set me upon my knees and upon the palms of my hands. And he said unto me, O Daniel, a man greatly beloved, understand the words that I speak unto thee, and stand upright: for unto thee am I now sent. And when he had spoken this word unto me, I stood trembling. Then said he unto me, Fear not, Daniel: for from the first day that thou didst set thine heart to understand, and to chasten thyself before thy God, thy words were heard, and I am come for thy words. But the prince of the kingdom of Persia withstood me one and twenty days: but, lo, Michael, one of the chief princes, came to help me; and I remained there with the kings of Persia. Now I am come to make thee understand what shall befall thy people in the latter days: for yet the vision is for many days. And when he had spoken such words unto me, I set my face toward the ground, and I became dumb.

> И гле, рука ме се дотаче и подиже ме на колена и на дланове мојих руку. И рече ми: Даниле, мили човече, разуми речи које ти говорим, и усправи се; јер сам сада к теби послан. И када ми изговори ту реч, устадох дршћући. Тада ми рече: Не бој се, Даниле; јер од првога дана кад си управио срце своје да разумеш и да се понизиш пред Богом својим, речи твоје бише услишене, и ја дођох због речи твојих. Али кнез царства персијскога противио ми се двадесет и један дан; но гле, Михаило, један од првих кнезова, дође да ми помогне; и ја остадох онде код царева персијских. А сада дођох да ти дам да разумеш шта ће снаћи народ твој у потоње дане; јер је виђење још за многе дане. И када ми изговори такве речи, оборих лице своје к земљи и онемех.

> And, behold, one like the similitude of the sons of men touched my lips: then I opened my mouth, and spake, and said unto him that stood before me, O my lord, by the vision my sorrows are turned upon me, and I have retained no strength. For how can the servant of this my lord talk with this my lord? for as for me, straightway there remained no strength in me, neither is there breath left in me.

> И гле, неко као обличје синова човечијих дотаче се усана мојих; тада отворих уста своја, и проговорих, и рекох ономе који стајаше преда мном: Господару мој, од виђења навалише на ме болови моји, и не задржах снаге. Јер како би слуга овога господара мојега могао говорити с овим господарем мојим? јер што се мене тиче, одмах не остаде у мени снаге, нити остаде даха у мени.

> Then there came again and touched me one like the appearance of a man, and he strengthened me, And said, O man greatly beloved, fear not: peace be unto thee, be strong, yea, be strong. And when he had spoken unto me, I was strengthened, and said, Let my lord speak; for thou hast strengthened me. Daniel 10:5–19.

> Тада опет дође и дотаче ме неко налик по обличју човека, и окрепи ме, И рече: Не бој се, љубљени човече; мир теби; буди јак, да, буди јак. И кад ми то рече, ја се окрепих, и рекох: Нека говори господар мој, јер си ме окрепио. Данило 10:5–19.

Daniel on the twenty-second day, sees the vision of the heavenly High Priest in the latter days. The vision of Rome establishing the vision was the foundational and alpha test of 2024, and the vision of Christ is the temple test. It produces a separation of the class who flee from Daniel and hide. That class hides under lies and falsehoods, and for this reason they receive strong delusion.

Danilo dvadeset drugog dana vidi viđenje nebeskog Prvosveštenika u poslednjim danima. Viđenje Rima, kojim se uspostavlja viđenje, bilo je temeljni i alfa test 2024. godine, a viđenje Hrista jeste hramski test. Ono proizvodi odvajanje klase koja beži od Danila i skriva se. Ta klasa se skriva pod lažima i obmanom, i iz tog razloga prima silnu zabludu.

Daniel is then touched three times, the first by Gabriel then by Christ and then a third time by Gabriel. In the Most Holy Place, when Daniel is touched three times he is portraying a strengthening, for it begins with him having no strength when he saw the vision, but by the third touch he is ultimately strengthened. He is strengthened to understand what shall befall God’s people in the latter days. The prophetic message of what befalls God’s people in the latter days is the message represented within the parable of the ten virgins.

Данило је потом дотакнут три пута: најпре од Гаврила, затим од Христа, а онда и трећи пут од Гаврила. У Светињи над светињама, када је Данило дотакнут три пута, он приказује јачање, јер почиње тиме што нема снаге када је видео виђење, али је трећим дотицајем коначно ојачан. Ојачан је да разуме шта ће задесити Божји народ у последњим данима. Пророчка порука о ономе што задеси Божји народ у последњим данима јесте порука представљена унутар приче о десет девојака.

Daniel begins with no strength, for the looking glass vision of Christ left him with no strength, but by the end of the three touches he is strengthened, and the command to “be strong, yea, be strong,” is a doubling, which marks the second angel or the second test. The second test is the temple test where God’s people are strengthened to proclaim the message of the Midnight Cry when the Exeter camp meeting ends. That test is the temple test where the cap stone, that was the foundation and corner stone becomes the marvelous capstone of the temple, thus marking its completion. Daniel is strengthened on the twenty-second day, when he enters the Most Holy Place by faith. When he does Gabriel touches him, then Christ touches him and then Gabriel touches him again. Daniel is therefore strengthened to proclaim the message in the Most Holy Place where he sees Christ between two angels, and the place in the Most Holy Place where Christ is in the middle is the mercy seat with the two covering cherubs looking to the ark that is illuminated from the light of the Shekinah glory of Christ seated upon His throne. The vision of Daniel ten is prophetically structured with Daniel looking upon the glory of Christ as the Shekinah upon the throne of the mercy seat, while the two covering cherubs gaze into the ark!

Данило започиње без снаге, јер га је визија Христа као у огледалу оставила без снаге; али до краја три додира он бива ојачан, а заповест: „буди јак, да, буди јак“, представља удвајање, које означава другог анђела или другу пробу. Друга проба јесте проба храма, у којој је Божји народ ојачан да објави поруку Поноћног вапаја када се заврши логорски састанак у Ексетеру. Та проба јесте проба храма, у којој камен завршни, који је био темељ и угаони камен, постаје чудесни завршни камен храма, означавајући тиме његово довршење. Данило бива ојачан двадесет другог дана, када вером улази у Светињу над светињама. Када то чини, Гаврило га дотиче, затим га дотиче Христос, а потом га Гаврило поново дотиче. Стога је Данило ојачан да објави поруку у Светињи над светињама, где види Христа између два анђела; а место у Светињи над светињама где је Христос у средини јесте престол милости, са два херувима заклоника који гледају ка ковчегу, обасјаном светлошћу шехинске славе Христа који седи на Своме престолу. Визија из десете главе Данилове пророчки је устројена тако да Данило посматра славу Христа као Шехину на престолу милости, док два херувима заклоника гледају у ковчег!

Before the feast of trumpets Elijah claims his message of rain is the only message of rain that is of the Lord, and he sets forth a prediction that reaches its conclusion with a demonstration which proves who is or is not the messenger and what is or what isn’t the message. For three and a half years before Carmel king Ahab was searching for Elijah, for there is a period of controversy that precedes Carmel. Mount Carmel is simply the litmus test where character is manifested. The same period in Millerite history contained the same witness, as those who hated the message shut the faithful out of the churches and the faithful thereafter raised a message calling people out of the fallen former covenant people who were being passed by.

Пре празника труба Илија тврди да је његова порука о дажду једина порука о дажду која је од Господа, и износи предсказање које достиже свој закључак демонстрацијом која доказује ко јесте или није весник и шта јесте или није порука. Три и по године пре Кармила цар Ахав је тражио Илију, јер постоји раздобље расправе које претходи Кармилу. Гора Кармил је једноставно лакмус-тест на коме се карактер испољава. Исто раздобље у милеритској историји садржало је исто сведочанство, док су они који су мрзели поруку верне искључивали из цркава, а верни су потом подигли поруку којом су позивали људе да изађу из палог некадашњег савезног народа који је био заобилажен.

Peter is at the Pentecostal Sunday law proclaiming the message of Joel, which means Peter is proclaiming the same message when the period of the Midnight Cry begins at the end of the Exeter camp meeting, which began when the prediction of Peter had been corrected as was Snow and Litch’s messages. A controversy always precedes the fulfillment of the prediction. The controversy therefore begins before the fulfillment of the prediction.

Петар је у време Педесетничког недељног закона објављивао Јоилову поруку, што значи да Петар објављује исту поруку када период Поноћног поклича отпочиње на крају ексетерског таборског скупа, који је започео онда када је Петрово предсказање било исправљено, као што су биле исправљене и поруке Сноуа и Лича. Полемика увек претходи испуњењу предсказања. Стога полемика почиње пре испуњења предсказања.

The message that causes anxiety for Ahab, Jezebel and her prophets, and the quibbling Jews of Christ day, and the fallen Protestants of Millerite history is identified by Peter as the book of Joel. Before the third litmus test that is marked by the loosing of the ass, Peter’s message is attacked by Laodicean Adventism, and Peter responds to the resistance by identifying that the messengers are not drunk, they are simply a fulfillment of Joel’s three chapters. Joel’s three chapters begin with a scathing condemnation of Laodicean Adventism. When the message reaches the ears of those who are drunken with strong drink they will respond. They confronted Christ as He descended the mount on His way to Jerusalem, and they confronted Him again in Jerusalem.

Poruka koja izaziva teskobu kod Ahava, Jezavelje i njenih proroka, i sitničavih Jevreja iz Hristovih dana, i palih protestanata iz mileritske istorije, Petar poistovećuje sa knjigom proroka Joila. Pre trećeg lakmus-testa, koji je obeležen odvezivanjem magarca, na Petrovu poruku napada laodikejski adventizam, a Petar odgovara na otpor ukazujući da vesnici nisu pijani, već da su jednostavno ispunjenje tri Joilova poglavlja. Tri Joilova poglavlja započinju žestokom osudom laodikejskog adventizma. Kada poruka dopre do ušiju onih koji su opijeni silovitim pićem, oni će odgovoriti. Suočili su se sa Hristom dok je silazio s gore na Svom putu ka Jerusalimu, i ponovo su se suočili s Njim u Jerusalimu.

The ass is loosed, the entry begins; the quibbling Jews want the message silenced. Jesus continues and then stops and weeps over the Adventism’s last day of probationary time. Then in Jerusalem another confrontation with the Jews who wish the people to cease their message. When the sun went down that day, probation for the Jewish nation reached another step. The progression of resistance continues to the death of the cross, and it began in earnest with the resurrection of Lazarus, which marked the arrival of the second angel and the tarrying time.

Магарац је одвезан, улазак започиње; цепидлачни Јевреји желе да се порука утиша. Исус наставља, а затим стаје и плаче над последњим даном времена милости адвентизма. Потом у Јерусалиму следи још један сукоб са Јеврејима који желе да народ престане са својом поруком. Када је тога дана сунце зашло, време милости за јеврејски народ достигло је још један ступањ. Напредовање отпора наставља се све до крсне смрти, а започело је озбиљно са Лазаревим васкрсењем, које је означило долазак другог анђела и времена задржавања.

> “Bethany was so near Jerusalem that the news of the raising of Lazarus was soon carried to the city. Through spies who had witnessed the miracle the Jewish rulers were speedily in possession of the facts. A meeting of the Sanhedrin was at once called to decide as to what should be done. Christ had now fully made manifest His control of death and the grave. That mighty miracle was the crowning evidence offered by God to men that He had sent His Son into the world for their salvation. It was a demonstration of divine power sufficient to convince every mind that was under the control of reason and enlightened conscience. Many who witnessed the resurrection of Lazarus were led to believe on Jesus. But the hatred of the priests against Him was intensified. They had rejected all lesser evidence of His divinity, and they were only enraged at this new miracle. The dead had been raised in the full light of day, and before a crowd of witnesses. No artifice could explain away such evidence. For this very reason the enmity of the priests grew deadlier. They were more than ever determined to put a stop to Christ’s work.

> „Витанија је била тако близу Јерусалима да је вест о Лазаревом васкрсењу убрзо пренета у град. Преко ухода који су били сведоци чуда, јеврејске старешине су брзо дошле у посед чињеница. Одмах је сазван састанак Синедриона да би се одлучило шта треба учинити. Христос је сада у потпуности обзнанио своју власт над смрћу и гробом. То моћно чудо било је крунисани доказ који је Бог пружио људима да је послао свога Сина у свет ради њиховог спасења. То је било показивање божанске силе довољно да увери сваки ум који је био под управом разума и просвећене савести. Многи који су били сведоци Лазаревог васкрсења били су наведени да поверују у Исуса. Али се мржња свештеника према Њему појачала. Они су одбацили сва мања сведочанства о Његовом божанству, и овај нови чудесни знак само их је још више разјарио. Мртви је био подигнут усред бела дана и пред мноштвом сведока. Никакво лукавство није могло да обезвреди такво сведочанство. Управо из тог разлога непријатељство свештеника постало је још смртоносније. Били су више него икада решени да стану на пут Христовом делу.

> “The Sadducees, though not favorable to Christ, had not been so full of malignity toward Him as were the Pharisees. Their hatred had not been so bitter. But they were now thoroughly alarmed. They did not believe in a resurrection of the dead. Producing so-called science, they had reasoned that it would be an impossibility for a dead body to be brought to life. But by a few words from Christ their theory had been overthrown. They were shown to be ignorant both of the Scriptures and of the power of God. They could see no possibility of removing the impression made on the people by the miracle. How could men be turned away from Him who had prevailed to rob the grave of its dead? Lying reports were put in circulation, but the miracle could not be denied, and how to counteract its effect they knew not. Thus far the Sadducees had not encouraged the plan of putting Christ to death. But after the resurrection of Lazarus they decided that only by His death could His fearless denunciations against them be stopped.” The Desire of Ages, 537.

> „Садукеји, премда нису били наклоњени Христу, ипак нису били толико испуњени злобом према Њему као фарисеји. Њихова мржња није била тако огорчена. Али сада су били потпуно узнемирени. Нису веровали у васкрсење мртвих. Позивајући се на такозвану науку, закључивали су да би било немогуће да мртво тело буде враћено у живот. Али је са неколико Христових речи њихова теорија била оборена. Показало се да не познају ни Писма ни силу Божју. Нису могли да виде никакву могућност да уклоне утисак који је чудо оставило на народ. Како би се људи могли одвратити од Онога који је успео да гробу отме његове мртве? У оптицај су пуштани лажни извештаји, али се чудо није могло порећи, а они нису знали како да неутралишу његово дејство. До тог времена садукеји нису подстицали план да се Христос погуби. Али после Лазаревог васкрсења одлучили су да се само Његовом смрћу могу зауставити Његове неустрашиве осуде упућене против њих.“ Чежња векова, 537.

Lazarus’s death marked the beginning of the four days that Jesus tarried. His death represented the arrival of the second angel, that marks the beginning of the tarrying time. His resurrection marks the resurrection of the two witnesses on December 31, 2023, twenty-two years after 9/11. His resurrection marks the resurrection of Ezekiel’s dead dry bones. His resurrection was typified by the creation of Adam, which consisted of humanity, represented by clay, being combined with Divinity, represented by the breath of life.

Лазарева смрт означила је почетак четири дана током којих је Исус оклевао. Његова смрт представљала је долазак другог анђела, који означава почетак времена оклевања. Његово васкрсење означава васкрсење двојице сведока 31. децембра 2023. године, двадесет и две године после 11. септембра. Његово васкрсење означава васкрсење мртвих сувих костију Језекиљевих. Његово васкрсење било је предображено стварањем Адама, које се састојало у томе да је човечанство, представљено глином, било сједињено с Божанством, представљеним дахом живота.

> “The priests and rulers of the Jews hated Jesus; but multitudes thronged to listen to His words of wisdom and to witness His mighty works. The people were stirred with the deepest interest and anxiously followed Jesus to hear the instructions of this wonderful teacher. Many of the rulers believed on Him, but dared not confess their faith lest they should be put out of the synagogue. The priests and elders decided that something must be done to draw the attention of the people from Jesus. They feared that all men would believe on Him. They could see no safety for themselves. They must lose their position or put Jesus to death. And after they should put Him to death, there would still be those who were living monuments of His power. Jesus had raised Lazarus from the dead, and they feared that if they should kill Jesus, Lazarus would testify of His mighty power. The people were flocking to see him who was raised from the dead, and the rulers determined to slay Lazarus also, and put down the excitement. Then they would turn the people to the traditions and doctrines of men, to tithe mint and rue, and again have influence over them. They agreed to take Jesus when He was alone; for if they should attempt to take Him in a crowd, when the minds of the people were all interested in Him, they would be stoned.” Early Writings, 165.

> „Свештеници и јеврејски поглавари мрзели су Исуса; али мноштво је хрлило да слуша Његове речи мудрости и да буде сведок Његових моћних дела. Народ је био покренут најдубљим занимањем и са стрепњом је следио Исуса да чује поуке овог чудесног Учитеља. Многи од поглавара вероваху у Њега, али се не усуђиваху да исповеде своју веру, да не би били искључени из синагоге. Свештеници и старешине одлучили су да се нешто мора учинити како би се пажња народа одвратила од Исуса. Бојали су се да ће сви људи поверовати у Њега. За себе нису видели никакву сигурност. Морали су или изгубити свој положај или Исуса предати смрти. А и пошто би Га усмртили, и даље би остајали они који су били живи споменици Његове силе. Исус је подигао Лазара из мртвих, и они су се бојали да ће, ако убију Исуса, Лазар сведочити о Његовој моћној сили. Народ је у гомилама долазио да види онога који је био подигнут из мртвих, и поглавари су одлучили да убију и Лазара, и тако угуше узбуђење. Тада би народ поново окренули предањима и наукама људским, да даје десетак од нане и руте, и опет би задобили утицај над њим. Договорили су се да Исуса ухвате кад буде сам; јер ако би покушали да Га ухвате у мноштву, кад су мисли народа све биле усмерене на Њега, били би каменовани.“ Early Writings, 165.

On July 18, 2020 the two witnesses of Revelation were slain and the second angel and tarrying time arrived. December 31, 2023 the two step resurrection process began. The first step was the foundation; the second step was the erection of the temple upon the foundation. The Laodicean Seventh-day Adventist church hated the message from the time it was born in 1989, and they hate it still. Now that the hated witnesses they thought were dead, are alive again; they will hate the message even more. They will argue about the prediction of July 18, 2020 with a venom that the Jews had for the resurrection of Lazarus. In the history of the temple test, Peter will answer their erroneous charges by pointing to the book of Joel as the answer to all their lies.

Дана 18. јула 2020. године, две сведока из Откривења беху убијена, и стигоше други анђео и време задржавања. Дана 31. децембра 2023. године, отпоче процес васкрсења у два корака. Први корак био је темељ; други корак било је подизање храма на темељу. Лаодикијска Црква адвентиста седмог дана мрзела је ову поруку од времена када је рођена 1989. године, и мрзи је још увек. Сада, када су омражени сведоци, за које су мислили да су мртви, поново живи, мрзеће поруку још више. Расправљаће о предсказању од 18. јула 2020. године са отровношћу какву су Јевреји имали према Лазаревом васкрсењу. У историји испита храма, Петар ће одговорити на њихове погрешне оптужбе указујући на књигу пророка Јоила као на одговор на све њихове лажи.

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у следећем чланку.

Back to Articles