Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Seventy-Seven

Књига пророка Данила – број сто седамдесет седам

The Sealing of the 144,000: Insights from Daniel’s Vision and Prophetic Symbolism

Запечаћење 144.000: увиди из Данилове визије и пророчке симболике

Author

Jeff Pippenger

Published

April 7, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel was touched three times in chapter ten, the first and last time by Gabriel and the middle touch was by Christ. It was the middle touch where Daniel most keenly felt his corruption, for the middle waymark of truth represents rebellion. It was Michael who touched Daniel the second time, for He had descended at the end of twenty-one days.

Данило је у десетом поглављу био дотакнут три пута; први и последњи пут од стране Гаврила, а средњи додир био је од Христа. Управо је при том средњем додиру Данило најоштрије осетио своју поквареност, јер средњи међаш истине представља побуну. Михаило је био тај који је дотакао Данила други пут, јер је Он сишао на крају двадесет и једног дана.

At the end of three and a half symbolic days, in which the two witnesses of Revelation chapter eleven lie dead in the street, a voice resurrects the two witnesses. It is the voice of the archangel that resurrects. The descent of Michael in Daniel chapter ten, at the twenty-second day aligns with the resurrection of the two witnesses in 2023. While the two witnesses were dead in the street, Ezekiel was shown their scattered bones and asked if he thought those dead dry bones in the valley could be resurrected, and all Ezekiel would answer is, “Lord thou knowest.”

На крају три и по симболична дана, током којих два сведока из једанаесте главе Откривења леже мртва на улици, глас васкрсава та два сведока. То је глас арханђела који васкрсава. Силазак Михаила у десетој глави Данила, двадесет другога дана, подудара се са васкрсењем два сведока 2023. године. Док су два сведока лежала мртва на улици, Језекиљу су биле показане њихове расејане кости и био је упитан да ли мисли да те мртве суве кости у долини могу васкрснути, а све што је Језекиљ одговорио било је: „Господе, ти знаш.“

Ezekiel was then told to prophesy to the bones, which he did, and when he did, they were formed together, but were still not alive. Ezekiel’s first prophecy was gathering the bones together, but it would require a second prophecy to resurrect the bones as an army. The second prophecy of Ezekiel was the prophecy of the third woe, as represented by the four winds that brought the bones to life. The first Adam was created perfect, but afterwards sinned and passed death on to all his posterity. The resurrection of Ezekiel’s dead bones parallels the creation of Adam in his perfection, for Adam was first formed, and then the Lord breathed into him the breath of life.

Тада је Језекиљу било речено да пророкује костима, што је и учинио; и када је то учинио, оне су се саставиле, али још увек нису биле живе. Језекиљево прво пророштво било је сабирање костију, али било је потребно друго пророштво да би кости васкрсле као војска. Друго Језекиљево пророштво било је пророштво трећег тешко, представљено четирима ветровима који су оживели кости. Први Адам био је створен савршен, али је потом сагрешио и пренео смрт на све своје потомство. Васкрсење Језекиљевих мртвих костију упоредиво је са стварањем Адама у његовој савршености, јер је Адам најпре био саздан, а потом је Господ удахнуо у њега дах живота.

This is not to say that the two witnesses receive glorified bodies when they are brought back to life, for that doesn’t occur until the second coming, but their resurrection parallel’s Daniel’s vision of the causative “marah” vision, when they are changed into the image they then behold. Line upon line, the process of the sealing is very carefully laid out by the prophetic testimony.

То не значи да два сведока примају прослављена тела када буду враћени у живот, јер се то не збива све до другог доласка; него њихово васкрсење одговара Даниловој визији узрочне визије „marah“, када бивају преображени у обличје које тада посматрају. Ред по ред, процес запечаћења веома је пажљиво изложен пророчким сведочанством.

In Revelation chapter eleven, “after three days and an half the Spirit of life from God entered” into the two witnesses, “and they” then “stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them,” and there was then “a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them.”

У једанаестом поглављу Откривења, „после три дана и по дух живота од Бога уђе“ у два сведока, „и они“ тада „стадоше на ноге своје; и страх велики попаде на оне који их гледаху“, а потом се зачуо „глас велики с неба, који им говораше: Изађите овамо. И узиђоше на небо у облаку; и непријатељи њихови гледаху их.“

First, the Spirit entered into them, then they stood upon their feet, and when they stood, fear fell upon their enemies who had previously rejoiced over their deaths. Then a voice calls them up, and their enemies witness the event. With Ezekiel, they are first identified as scattered and dead in the valley, then a prophecy is proclaimed that gathers them together, then the second prophecy causes them to stand up as a mighty army. With Daniel, he first sees the great vision that produces a separation of two classes, and he is then touched three times.

Најпре је Дух ушао у њих, затим су стали на своје ноге, а када су стали, страх је обузео њихове непријатеље који су се претходно радовали њиховој смрти. Потом их глас позива да узиђу, и њихови непријатељи сведоче том догађају. Код Језекиља, они се најпре препознају као расејани и мртви у долини, затим се објављује пророштво које их сабира, а потом друго пророштво чини да устану као силна војска. Код Данила, он најпре види велико виђење које производи раздвајање двеју класа, а затим га се дотиче три пута.

The first time he was touched he had no strength, he was in a deep sleep, and his face was towards the ground. Sleep represents death. Yet he heard the words spoken.

Када је први пут био дотакнут, није имао снаге, био је у дубоком сну, и лице му је било окренуто ка земљи. Сан представља смрт. Ипак је чуо изговорене речи.

> Marvel not at this: for the hour is coming, in the which all that are in the graves shall hear his voice. John 5:28.

> Не чудите се овоме; јер долази час у који ће сви који су у гробовима чути глас његов. Јован 5:28.

Gabriel then brought Daniel to his hands and knees, and then commanded him to stand, which he did, though he was trembling. He then heard the words of Gabriel, but he was left dumb. Ezekiel had also seen the vision of Christ and it produced a similar sequence of events.

Тада је Гаврило оборио Данила на руке и колена, а потом му заповедио да устане, што је он и учинио, иако је дрхтао. Потом је чуо речи Гаврилове, али је остао нем. И Језекиљ је видео виђење Христа, и оно је произвело сличан след догађаја.

> And above the firmament that was over their heads was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it. And I saw as the colour of amber, as the appearance of fire round about within it, from the appearance of his loins even upward, and from the appearance of his loins even downward, I saw as it were the appearance of fire, and it had brightness round about. As the appearance of the bow that is in the cloud in the day of rain, so was the appearance of the brightness round about. This was the appearance of the likeness of the glory of the Lord. And when I saw it, I fell upon my face, and I heard a voice of one that spake. And he said unto me, Son of man, stand upon thy feet, and I will speak unto thee. And the spirit entered into me when he spake unto me, and set me upon my feet, that I heard him that spake unto me. Ezekiel 1:26–2:2.

> И над сводом што беше над њиховим главама беше обличје престола, као по виђењу камена сафира; и на обличју престола беше обличје, по виђењу, као човек одозго на њему. И видех као сјај ћилибара, као изглед огња унаоколо у њему, од изгледа његових бедара навише; и од изгледа његових бедара наниже видех као изглед огња, и беше светлост унаоколо. Као што је изглед дуге што је у облаку у дан кише, такав беше изглед светлости унаоколо. То беше изглед обличја славе Господње. И кад то видех, падох ничице, и чух глас једнога који говораше. И рече ми: Сине човечји, стани на ноге своје, и говорићу с тобом. И дух уђе у ме кад ми проговори, и постави ме на ноге моје, те чух онога који ми говораше. Језекиљ 1:26–2:2.

The vision caused both Ezekiel and Daniel to be humbled into dust, where they were prostrated upon the ground. In that condition they both still heard the word of the Lord, and they were both brought to a standing condition to hear the words that were spoken to them, and when they heard the words “the Spirit entered into” them. The combination of divinity is accomplished by the reception of the Word of God that is conveyed by the Holy Spirit. The “Word” is what transmits divinity into humanity. This truth must be recognized in order to understand the seriousness and significance of the prophetic history which Gabriel provides Daniel with in chapter eleven. The prophetic history represented in chapter eleven, is the conduit by which holy oil is conveyed to the wise virgins.

Виђење је и Језекиља и Данила понизило до праха, те су били прострти по земљи. У том стању обојица су и даље чули реч Господњу, и обојица су били подигнути на ноге да чују речи које су им биле изговорене, а када су чули те речи, „Дух уђе у“ њих. Сједињење божанског остварује се примањем Речи Божје коју преноси Свети Дух. „Реч“ је оно што преноси божанско у човечанство. Ова истина мора бити препозната да би се разумела озбиљност и значај пророчке историје коју Гаврило излаже Данилу у једанаестом поглављу. Пророчка историја представљена у једанаестом поглављу јесте проводник којим се свето уље преноси мудрим девицама.

With Ezekiel, he is immediately instructed that he is to present a message to Laodicean Adventism, though Ezekiel is informed from the outset that Laodicean Adventism will not hear his words, for they are a rebellious house. Ezekiel’s experience is Isaiah’s experience in chapter six, and therefore upon two witnesses when God awakens Daniel from sleep, which is a symbol of death, Daniel is given a message for the rebellious house of Laodicean Adventism, but they will not hear.

Код Језекиља, њему се одмах даје упутство да треба да изнесе поруку лаодикијском адвентизму, премда је Језекиљу од самог почетка стављено до знања да лаодикијски адвентизам неће чути његове речи, јер су дом одметнички. Језекиљево искуство јесте Исаијино искуство у шестом поглављу, и стога, на основу два сведока, када Бог пробуди Данила из сна, који је симбол смрти, Данилу се даје порука за одметнички дом лаодикијског адвентизма, али они неће чути.

Daniel is then touched a second time, by Christ Himself, who touches Daniel’s lips, just as he had touched Isaiah’s lips with a coal from the altar. Then Daniel could speak, but he was still without strength, and still had no breath. According to Ezekiel the breath comes with the message of the “four winds”, which was Ezekiel’s second prophecy. Ezekiel’s prophecy of the four winds aligns with Daniel’s third touch, for it is then that breath comes into the bones and they stand as a mighty army. It is in Daniel’s third touch that he is strengthened.

Данило потом бива дотакнут по други пут, од самога Христа, који дотиче Данилове усне, као што је био дотакао Исаијине усне жаром са жртвеника. Тада је Данило могао да говори, али је још увек био без снаге, и још увек није имао даха. Према Језекиљу, дах долази са поруком о „четири ветра“, што је било Језекиљево друго пророчанство. Језекиљево пророчанство о четири ветра подудара се са Даниловим трећим дотицајем, јер тада дах улази у кости и оне стају као моћна војска. Управо при Даниловом трећем дотицају он бива укрепљен.

On July 18, 2020, God’s last-day people were scattered and entered into the tarrying time of the parable. The history of the sealing was illustrated in the history of October 22, 1844, unto the rebellion of 1863. The line of history there represented overlays with September 11, 2001, unto the Sunday law, but it also overlays with the history of July 18, 2020, unto the Sunday law. This prophetic phenomenon is based upon the fact that symbols have more than one meaning, and the meaning is to be determined by the context where they are applied.

Дана 18. јула 2020. године, Божји народ последњих дана био је расејан и ушао је у време задржавања из приче. Историја запечаћења била је приказана у историји од 22. октобра 1844. до побуне 1863. године. Линија историје која је тамо представљена преклапа се са периодом од 11. септембра 2001. до закона о недељи, али се такође преклапа и са историјом од 18. јула 2020. до закона о недељи. Овај пророчки феномен заснива се на чињеници да симболи имају више од једног значења, и да се значење одређује контекстом у којем се примењују.

When we consider the arrival and work of any of the three angels they are governed by the same sequence of events. They arrive at the point when the prediction associated with them is unsealed. That prediction is structured upon three steps. Its arrival, its empowerment and the closed door at its end. There are other waymarks within the history, but the three testing waymarks of the arrival of any of the three angels is the first waymark where a prophecy is unsealed. The message that is unsealed is empowered through a confirmation, and that confirmation and empowerment then tests the men and women of that history. The conclusion of the history produces a litmus test which demonstrates whether those standing at the third test are wise or foolish.

Када разматрамо долазак и дело било ког од три анђела, њима управља исти след догађаја. Они долазе у тренутку када се отвара пророштво повезано с њима. То пророштво је устројено на три корака: његов долазак, његово оснажење и затворена врата на његовом крају. Унутар те историје постоје и друге ознаке пута, али три испитне ознаке пута доласка било ког од три анђела јесу: прва ознака пута, где се пророштво отвара. Порука која се отвара бива оснажена кроз потврду, а та потврда и оснажење потом стављају на испит мушкарце и жене те историје. Завршетак те историје производи лакмус-пробу која показује да ли су они који стоје на трећем испиту мудри или луди.

Within the history of September 11, 2001 unto the Sunday law you can identify three angels. The first arrived on September 11, 2001, the second arrived on July 18, 2020, and the third arrives at the soon coming Sunday law (the litmus test). October 22, 1844 aligns with September 11, 2001, and 1856 aligns with July 18, 2020, and 1863 aligns with the Sunday law. That being said, October 22, 1844 to 1863 also aligns with July 18, 2020, unto the Sunday law, for July 18 was the arrival of the second angel of the history of the sealing. The following history is still correctly identified as simply the waymarks of any angel.

У оквиру историје од 11. септембра 2001. до недељног закона могу се препознати три анђела. Први је дошао 11. септембра 2001, други је дошао 18. јула 2020, а трећи долази при ускоро надолазећем недељном закону (лакмус-тесту). 22. октобар 1844. одговара 11. септембру 2001, а 1856. година одговара 18. јулу 2020, и 1863. година одговара недељном закону. С тим у вези, период од 22. октобра 1844. до 1863. такође одговара периоду од 18. јула 2020. до недељног закона, јер је 18. јул био долазак другог анђела у историји запечаћења. Следећа историја се и даље исправно препознаје једноставно као прекретнице било ког анђела.

On July 18, 2020, there was a truth unsealed that was to test that generation. The second step in that history is when the two witnesses are resurrected. They are then tested as to whether they will accept the light then revealed, which is going on now. Then at the Sunday law (the litmus test), it will be revealed who is and who isn’t a wise virgin. When we consider the history as simply the structure of a singular angel and then lay October 22, 1844, through to the rebellion of 1863, over the history of July 18, 2020 unto the Sunday law, we find that in 1849, Sister White identified that the Lord had stretched forth His hand again to gather the remnant of His people.

Dana 18. jula 2020. godine, bila je otpečaćena jedna istina koja je trebalo da iskuša taj naraštaj. Drugi korak u toj istoriji jeste kada su dva svedoka vaskrsnuta. Tada se oni ispituju u pogledu toga da li će prihvatiti tada otkrivenu svetlost, što se sada odvija. Zatim će se kod nedeljnog zakona (lakmus-testa) otkriti ko jeste, a ko nije mudra devojka. Kada tu istoriju posmatramo jednostavno kao strukturu jednog jedinog anđela, a zatim period od 22. oktobra 1844. pa do pobune 1863. godine preslikamo preko istorije od 18. jula 2020. do nedeljnog zakona, nalazimo da je 1849. godine sestra Vajt utvrdila da je Gospod ponovo ispružio svoju ruku da sabere ostatak svoga naroda.

From October 22, 1844 to 1849, God’s people had been scattered. In 1850 they produced the second of the two tables of Habakkuk. In January of 1851 they were advertising the new chart in the Review. God’s people were scattered, and the third angel arrived with light. Then God began to gather them again, and He then provided a visual representation of the message they were to proclaim, as He had done in 1842. The light that arrived on October 22, 1844 was an increase of knowledge and it continued, under His direction to develop, and in 1856 the capstone of that light was introduced. That light was upon the “seven times,” which was the first light recognized by William Miller, and which was represented as one of the prophecies that was fulfilled on October 22, 1844.

Од 22. октобра 1844. до 1849. године, Божји народ био је расејан. Године 1850. израдили су другу од две Авакумове табле. У јануару 1851. оглашавали су нову карту у Review. Божји народ био је расејан, и трећи анђео је дошао са светлошћу. Тада је Бог почео да их поново сабира, а потом им је пружио визуелни приказ поруке коју је требало да објављују, као што је учинио 1842. године. Светлост која је дошла 22. октобра 1844. била је умножење знања, и она је, под Његовим вођством, наставила да се развија, а 1856. године уведен је врхунац те светлости. Та светлост односила се на „седам времена“, што је била прва светлост коју је Вилијам Милер препознао, и која је била представљена као једно од пророштава које се испунило 22. октобра 1844. године.

The light of the “seven times,” in 1856, was both the ending of the increase of knowledge given to Miller, the messenger of the first angel, but it was also the ending light of the third angel that was given on October 22, 1844. The rejection of the light in 1856, was both a rejection of the increase of knowledge that was unsealed in 1798, but also the increase of knowledge that was unsealed on October 22, 1844, and it was rejected by those who then and there transitioned from the experience of Philadelphia unto the experience of Laodicea. The rebellion of 1863, was the third, and litmus test, which was demonstrated by a counterfeit chart that removed the light of the “seven times.”

Светлост „седам времена“, 1856. године, била је како завршна светлост умножавања знања датог Милеру, веснику првог анђела, тако и завршна светлост трећег анђела која је била дата 22. октобра 1844. године. Одбацивање те светлости 1856. године било је како одбацивање умножавања знања које је било отпечаћено 1798. године, тако и умножавања знања које је било отпечаћено 22. октобра 1844. године; и она је била одбачена од оних који су се тада и тамо пренели из искуства Филаделфије у искуство Лаодикије. Побуна 1863. године била је трећи, и лакмусни, тест, који је био показан помоћу кривотворене карте која је уклонила светлост „седам времена“.

The first disappointment of April 19, 1844, was brought upon the Philadelphian movement of the first angel by God holding His hand over a mistake in some of the figures on the 1843 pioneer chart. The first disappointment of July 18, 2020, was brought upon the Laodicean movement of the third angel by men disregarding that on October 22, 1844, Christ had lifted up His hand to heaven and swore that time should be no longer. On July 18, 2020, a message was unsealed that was to test this generation of virgins. As in 1850, the Lord in 2023, stretched out His hand a second time to gather together Ezekiel’s dead bones that had been dead in the street since July 18, 2020. By 1851, there was a new visual representation of the message that was a fulfillment of the prophecy of Habakkuk chapter two, thus identifying that after 2023, the Lord will have a new living ensign to lift up that is typified by Habakkuk’s two tables.

Прво разочарање од 19. априла 1844. године Бог је навео на филаделфијски покрет првог анђела тако што је Својом руком покрио грешку у неким од рачуна на пионирској карти из 1843. године. Прво разочарање од 18. јула 2020. године људи су навели на лаодикијски покрет трећег анђела тиме што су занемарили да је 22. октобра 1844. године Христос подигао Своју руку к небу и заклео се да времена више неће бити. Дана 18. јула 2020. године била је отпечаћена порука која је требало да испита овај нараштај девица. Као и 1850. године, Господ је 2023. године по други пут пружио Своју руку да сабере заједно мртве кости Језекиљеве, које су лежале мртве на улици још од 18. јула 2020. године. До 1851. године појавило се ново визуелно представљање поруке које је било испуњење пророчанства из друге главе Авакума, чиме се показује да ће после 2023. године Господ имати нов живи стег који ће подићи, а који је предсказан Авакумовим двема плочама.

Habakkuk’s two tables were typified by the two tables of the Ten Commandments and also by the two wave loaves in the feast of Pentecost. The one hundred and forty-four thousand are identified as a first-fruit offering, and they are those in Malachi that represent the offering as “in days of old, as in former years.” They are lifted up as a wave offering that all the world will see.

Авакумове две плоче биле су предобличене двема плочама Десет заповести, а такође и двама таласним хлебовима на празник Педесетнице. Сто четрдесет и четири хиљаде поистовећују се као принос првина, и они су они у Малахији који представљају принос „као у старе дане, као у пређашње године“. Они се уздижу као таласни принос који ће сав свет видети.

The awakening of the one hundred and forty-four thousand begins with the gathering together, and that gathering is accomplished by the Word of God, for Ezekiel’s dead bones are gathered by hearing the Word of God, while they are still dead. Ezekiel represents the human instrument that proclaims the message that gathers the bones, when the Lord stretches forth His hand a second time to gather His remnant. Isaiah, Jeremiah, Daniel, John and Ezekiel all identify the human element that conveys the divine message to the dead dry bones.

Буђење сто четрдесет и четири хиљаде започиње сабирањем, а то сабирање остварује се Речју Божјом; јер се мртве кости Језекиљеве сабирају слушањем Речи Божје, док су још мртве. Језекиљ представља људско оруђе које објављује поруку што сабира кости, када Господ по други пут пружа Своју руку да сабере Свој остатак. Исаија, Јеремија, Данило, Јован и Језекиљ сви указују на људски чинилац који преноси божанску поруку мртвим сувим костима.

Once the bones are gathered the Lord reveals the increase of knowledge that is unsealed just before probation closes, and that knowledge is represented by “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days.” In Ezekiel’s second prophecy, the light that is unsealed is the third woe, which is the message of the east wind that breathes life into the bones and causatively causes them to stand as a mighty army. The light that is revealed to Daniel is the light represented by the king of the north in chapter eleven. Together Ezekiel and Daniel represent “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days,” which is the tidings of the (east) wind and king of the (north).

Када се кости сакупе, Господ открива умножење знања које се отпечаћује непосредно пре затварања времена милости, а то знање представљено је „оним делом Даниловог пророчанства који се односи на последње дане“. У Језекиљевом другом пророчанству, светлост која се отпечаћује јесте треће тешко, које је порука источног ветра што удахњује живот костима и узрочно чини да оне стану као силна војска. Светлост која се открива Данилу јесте светлост представљена царем севера у једанаестом поглављу. Заједно, Језекиљ и Данило представљају „онај део Даниловог пророчанства који се односи на последње дане“, што су вести о (источном) ветру и цару (севера).

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. Daniel 11:44.

> Али ће га узнемирити вести са истока и са севера; зато ће изаћи с великом јарошћу да затре и сасвим истреби многе. Данило 11:44.

In 1856, the Lord purposed to finish His work of sealing his people, but they rebelled. The message He intended to employ to bring them out of their Laodicean condition was the “seven times” of Leviticus twenty-six. When the Lord began to gather His people in July, 2023, He presented them once again with the message of the “seven times,” and among other things, identified that on the antitypical Day of Atonement the Jubilee trumpet was to sound, which is also when the seventh trumpet was also to sound. The Jubilee trumpet is a symbol of the “seven times,” and the seventh trumpet is the third woe. When Michael descended in Daniel chapter ten. Daniel represented those who obtain the experience of those who pray the prayer of Leviticus twenty-six, and those who seek to understand the prophetic secret of Daniel chapter two.

Године 1856. Господ је намеравао да доврши Своје дело запечаћивања Свога народа, али су се они побунили. Порука којом је намеравао да се послужи како би их извео из њиховог лаодикејског стања била су „седам времена“ из Левитске двадесет шест. Када је Господ почео да сабира Свој народ у јулу 2023. године, поново им је изнео поруку о „седам времена“ и, између осталог, показао да је на антитипични Дан помирења требало да затруби јубиларна труба, што је уједно и време када је требало да затруби и седма труба. Јубиларна труба је симбол „седам времена“, а седма труба је треће тешко. Када је Михаило сишао у десетој глави Данила, Данило је представљао оне који задобијају искуство оних који упућују молитву из Левитске двадесет шест, и оне који настоје да разумеју пророчку тајну из друге главе Данила.

Daniel represents those who have been gathered by the voice of God, and then stand upon their feet strengthened to proclaim the message of the east and the north. They proclaim that message until the soon coming Sunday law. The process of raising up that army is a very detailed subject of prophecy, and the point when Divinity begins to be combined with humanity in fulfillment with the sealing of the one hundred and forty-four thousand began in the history that is represented in verse eleven of Daniel eleven. The history represented from verse one of Daniel eleven until verse sixteen fills up the hidden history of verse forty, that is “that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days.”

Данило представља оне који су сабрани Божјим гласом, а затим стају на своје ноге, ојачани да објављују поруку истока и севера. Они објављују ту поруку све до скорог доношења закона о недељи. Процес подизања те војске веома је подробна пророчка тема, а тренутак када Божанство почиње да се сједињује са човечанством у испуњењу запечаћења сто четрдесет и четири хиљаде започео је у историји која је представљена у једанаестом стиху једанаесте главе Данила. Историја представљена од првог стиха једанаесте главе Данила до шеснаестог стиха испуњава скривену историју четрдесетог стиха, то јест „онај део Даниловог пророчанства који се односи на последње дане.“

As we begin to consider verses thirteen to fifteen of Daniel eleven, that was first fulfilled at the Battle of Panium in 200 BC, it is essential to understand the significance of these verses. Panium is the third of three proxy wars. The first battle concluded with victory for the papacy and its proxy army the United States in 1989. The next battle, represented by verses eleven and twelve, which was fulfilled by the Battle of Raphia, the king of the south (Russia), will defeat the king of the north and its proxy army in the Ukraine. The third battle will be as the first with the papacy (the king of the north) prevailing over Communism (the United Nations), with its proxy army (the United States). But the third proxy war which is the Battle of Panium, will also initiate World War III.

Док почињемо да разматрамо стихове тринаести до петнаести из Данила једанаест, који су се најпре испунили у бици код Панијума 200. године пре Христа, од суштинске је важности да разумемо значај ових стихова. Панијум је трећи од три посредничка рата. Прва битка окончана је победом папства и његове посредничке војске, Сједињених Држава, 1989. године. Следећа битка, представљена стиховима једанаест и дванаест, која се испунила битком код Рафије, цар југа (Русија), поразиће цара севера и његову посредничку војску у Украјини. Трећа битка биће као прва, с тим што ће папство (цар севера) надвладати комунизам (Уједињене нације), посредством своје посредничке војске (Сједињених Држава). Али трећи посреднички рат, који је битка код Панијума, такође ће покренути Трећи светски рат.

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у наредном чланку.

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> „Као што су сложености налик точковима биле под вођством руке испод крила херувима, тако је и сложени ток људских догађаја под божанском управом. Усред раздора и метежа народа, Онај који седи над херувимима и даље управља збивањима на земљи.

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> „Историја народа који су, један за другим, заузимали своје одређено време и место, несвесно сведочећи о истини чије значење ни сами нису познавали, говори нам. Сваком народу и сваком појединцу данашњице Бог је одредио место у Своме великом плану. Данас се људи и народи мере виском у руци Онога који не греши. Сви својим сопственим избором одлучују о својој судбини, а Бог све надвладава ради остварења Својих намера.“

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.

> „Историја коју је велики ЈА САМ означио у својој Речи, повезујући карику за кариком у пророчком ланцу, од вечности у прошлости до вечности у будућности, казује нам где се данас налазимо у току векова и шта се може очекивати у времену које долази. Све што је пророштво предсказало да ће се збити, до садашњег времена, забележено је на страницама историје, и можемо бити уверени да ће се све што још треба да дође испунити по своме реду.“

> “The final overthrow of all earthly dominions is plainly foretold in the word of truth. In the prophecy uttered when sentence from God was pronounced upon the last king of Israel is given the message:

> „Коначни пад свих земаљских царстава јасно је проречен у речи истине. У пророштву изреченом када је Божја пресуда била објављена над последњим царем Израиља, дата је порука:“

> “‘Thus saith the Lord God; Remove the diadem, and take off the crown: … exalt him that is low, and abase him that is high. I will overturn, overturn, overturn, it: and it shall be no more, until He come whose right it is; and I will give it Him.’ Ezekiel 21:26, 27.

> „Овако говори Господ Бог: Скини повез, и скини круну: … узвиси онога који је низак, а понизи онога који је висок. Преврнућу, преврнућу, преврнућу је, и неће је више бити, док не дође Онај коме по праву припада; и даћу је Њему.“ Језекиљ 21:26, 27.

> “The crown removed from Israel passed successively to the kingdoms of Babylon, Medo-Persia, Greece, and Rome. God says, ‘It shall be no more, until He come whose right it is; and I will give it Him.’

> „Круна уклоњена од Израиља прелазила је редом на царства Вавилона, Мидо-Персије, Грчке и Рима. Бог каже: ‘Неће је више бити, док не дође Онај коме по праву припада; и даћу је Њему.’“

> “That time is at hand. Today the signs of the times declare that we are standing on the threshold of great and solemn events. Everything in our world is in agitation. Before our eyes is fulfilling the Saviour’s prophecy of the events to precede His coming: ‘Ye shall hear of wars and rumors of wars…. Nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places.’ Matthew 24:6, 7.

> „То време је близу. Данас знаци времена објављују да стојимо на прагу великих и свечаних догађаја. Све у нашем свету је у потресу. Пред нашим очима испуњава се Спаситељево пророштво о догађајима који ће претходити Његовом доласку: „Чућете ратове и гласове о ратовима…. Јер ће устати народ на народ, и царство на царство; и биће глади, и помора, и земљотреса по разним местима.“ Матеј 24:6, 7.

> “The present is a time of overwhelming interest to all living. Rulers and statesmen, men who occupy positions of trust and authority, thinking men and women of all classes, have their attention fixed upon the events taking place about us. They are watching the strained, restless relations that exist among the nations. They observe the intensity that is taking possession of every earthly element, and they recognize that something great and decisive is about to take place—that the world is on the verge of a stupendous crisis.

> „Садашњост је време од пресудног значаја за све који живе. Владари и државници, људи који заузимају положаје поверења и власти, мислећи људи и жене из свих сталежа, усмеравају своју пажњу на догађаје који се одигравају око нас. Они посматрају напете, немирне односе који постоје међу народима. Запажају силину која обузима сваки земаљски чинилац и увиђају да ће се ускоро догодити нешто велико и одлучујуће — да се свет налази на ивици страховите кризе.

> “Angels are now restraining the winds of strife, that they may not blow until the world shall be warned of its coming doom; but a storm is gathering, ready to burst upon the earth; and when God shall bid His angels loose the winds, there will be such a scene of strife as no pen can picture.

> „Анђели сада задржавају ветрове раздора, да не би дували док свет не буде опоменут на своју наступајућу пропаст; али се олуја окупља, спремна да се обруши на земљу; и када Бог буде наложио Својим анђелима да пусте ветрове, настаће такав призор раздора какав ниједно перо не може описати.

> “The Bible, and the Bible only, gives a correct view of these things. Here are revealed the great final scenes in the history of our world, events that already are casting their shadows before, the sound of their approach causing the earth to tremble and men’s hearts to fail them for fear.

> „Библија, и само Библија, даје исправно виђење ових ствари. Овде су откривени велики завршни призори у историји нашега света, догађаји који већ бацају своје сенке унапред, а звук њиховог приближавања чини да земља дрхти и да људска срца клону од страха.

> “‘“Behold, the Lord maketh the earth empty, and maketh it waste, and turneth it upside down, and scattereth abroad the inhabitants thereof…. They have transgressed the laws, changed the ordinance, broken the everlasting covenant. Therefore hath the curse devoured the earth, and they that dwell therein are desolate…. The mirth of tabrets ceaseth, the noise of them that rejoice endeth, the joy of the harp ceaseth.’ Isaiah 24:1–18.

> „„Гле, Господ чини земљу пустом и опустошеном, и преврће је, и расејава становнике њене… Преступише законе, изменише уредбу, раскидоше вечни завет. Зато је проклетство прождрло земљу, и који живе на њој опустеше… Утихну весеље бубњева, преста граја оних који се радују, утихну радост гусала.“ Исаија 24:1–18.

> “‘“Alas for the day! for the day of the Lord is at hand, and as a destruction from the Almighty shall it come…. The seed is rotten under their clods, the garners are laid desolate, the barns are broken down; for the corn is withered. How do the beasts groan! the herds of cattle are perplexed, because they have no pasture; yea, the flocks of sheep are made desolate.’ ‘The vine is dried up, and the fig tree languisheth; the pomegranate tree, the palm tree also, and the apple tree, even all the trees of the field, are withered: because joy is withered away from the sons of men.’ Joel 1:15–18, 12.

> „‘Авај за тај дан! јер је близу дан Господњи, и доћи ће као погибао од Свемогућега…. Семе иструну под својим грудама, житнице опустеше, амбари се развалише; јер усев увену. Како стење стока! крда говеда су сметена, јер немају паше; да, и стада оваца опустеше.’ ‘Лоза се осуши, и смоква клоне; шипак, и палма, и јабука, сва дрвета пољска, посахнуше: јер радост увену од синова човечијих.’ Јоило 1:15–18, 12.“

> “‘I am pained at my very heart; … I cannot hold my peace, because thou hast heard, O my soul, the sound of the trumpet, the alarm of war. Destruction upon destruction is cried; for the whole land is spoiled.’

> „Јао мени у срцу мом; … не могу да ћутим, јер си чула, душо моја, звук трубе, поклич ратни. Погибао за погибијом оглашава се; јер је сва земља опустошена.“

> “‘I beheld the earth, and, lo, it was without form, and void; and the heavens, and they had no light. I beheld the mountains, and, lo, they trembled, and all the hills moved lightly. I beheld, and, lo, there was no man, and all the birds of the heavens were fled. I beheld, and, lo, the fruitful place was a wilderness, and all the cities thereof were broken down.’ Jeremiah 4:19, 20, 23–26.

> „Погледах земљу, и гле, беше без обличја и пуста; и небеса, и на њима не беше светлости. Погледах горе, и гле, дрхтаху, и сви се брегови љуљаху. Погледах, и гле, не беше човека, и све птице небеске беху одлетеле. Погледах, и гле, плодно место беше пустиња, и сви његови градови беху разорени.“ Јеремија 4:19, 20, 23–26.

> “‘Alas! for that day is great, so that none is like it: it is even the time of Jacob’s trouble; but he shall be saved out of it.’ Jeremiah 30:7.” Education, 178–181.

> „Авај! јер је тај дан велик, тако да му ниједан није сличан: то је време Јаковљеве невоље; али ће се избавити из ње.“ Јеремија 30:7. Васпитање, 178–181.

Back to Articles