Article

# The Book of Daniel - Number Thirty-Three

Књига пророка Данила — Број тридесет и три

The “Seal” of God Impressed at the Sunday Law Decree: A Prophetic Analysis of Daniel Chapter 6

„Печат“ Божји утиснут при проглашењу закона о недељи: пророчка анализа шестог поглавља Књиге пророка Данила

Author

Jeff Pippenger

Published

December 28, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The “seal” of God that can be seen, is impressed at the Sunday law decree.

„Печат“ Божји који се може видети утискује се приликом проглашења недељног закона.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost. . ..

> „Нико од нас никада неће примити печат Божји докле год на нашем карактеру буде иједне мрље или љаге. На нама је да отклонимо недостатке у свом карактеру, да очистимо храм душе од сваке нечистоте. Тада ће на нас пасти позни дажд као што је рани дажд пао на ученике на Дан Педесетнице....“

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 214, 216.

> „Шта чините, браћо, у великом делу припреме? Они који се сједињују са светом примају световни калуп и припремају се за жиг звери. Они који немају поверења у себе, који се понижавају пред Богом и чисте своје душе послушношћу истини — они примају небески калуп и припремају се за печат Божји на својим челима. Када указ буде објављен и жиг утиснут, њихов карактер ће остати чист и без мане за сву вечност.“ Testimonies, volume 5, 214, 216.

Daniel receives the seal that can be seen, when he is thrown into the lion’s den, so the chapter is representing the Sunday law decree.

Данило прима печат који се може видети када је бачен у лавовску јаму; стога то поглавље представља уредбу о закону о недељи.

> Then these men assembled unto the king, and said unto the king, Know, O king, that the law of the Medes and Persians is, That no decree nor statute which the king establisheth may be changed. Then the king commanded, and they brought Daniel, and cast him into the den of lions. Now the king spake and said unto Daniel, Thy God whom thou servest continually, he will deliver thee. And a stone was brought, and laid upon the mouth of the den; and the king sealed it with his own signet, and with the signet of his lords; that the purpose might not be changed concerning Daniel. Daniel 6:15–17.

> Тада се ови људи окупише код цара и рекоше цару: Знај, царе, да је закон Међана и Персијанаца да се ниједна уредба ни наредба коју цар утврди не може изменити. Тада цар заповеди, и доведоше Данила те га бацише у јаму лавовску. А цар проговори и рече Данилу: Бог твој, коме непрестано служиш, Он ће те избавити. И донесоше камен и ставише га на отвор јаме; и цар га запечати својим прстеном и прстеном својих великаша, да се одлука о Данилу не би изменила. Данило 6:15–17.

The story does not end there, but it does end where it starts. The line of Daniel chapter six illustrates the confederacy that was primarily led by the one hundred and twenty princes, and the two lesser presidents, but included the counselors, captains and governors. The five-fold alliance was formed to deceive the king into persecuting Daniel. The story ends with their judgment, for they are illustrating a special judgment that occurs at the Sunday law; a judgment that is not directed at those representing Daniel or the king, but at those who deceived the king.

Прича се ту не завршава, али се завршава тамо где и почиње. Низ у шестом поглављу Данила приказује савез који су првенствено предводили сто и двадесет кнезова и двојица нижих председника, али су у њега били укључени и саветници, заповедници и управитељи. Петоструки савез био је склопљен да обмане цара како би прогонио Данила. Прича се завршава њиховим судом, јер они приказују посебан суд који наступа приликом недељног закона; суд који није усмерен на оне који представљају Данила или цара, већ на оне који су обманули цара.

> And the king commanded, and they brought those men which had accused Daniel, and they cast them into the den of lions, them, their children, and their wives; and the lions had the mastery of them, and brake all their bones in pieces or ever they came at the bottom of the den. Daniel 6:24.

> И цар заповеди, и доведоше оне људе који беху оптужили Данила, и бацише их у јаму лавовску, њих, децу њихову и жене њихове; и лавови их надвладаше и поломише све кости њихове пре него што падоше на дно јаме. Данило 6:24.

In the prophetic scenario it is always the church that deceives the state, and chapter six is identifying the deception carried out against the king. After Ahab had witnessed the mighty manifestation of God’s power on Mount Carmel, Elijah led him through the rain back to Jezebel. Ahab had no reason to think that Jezebel would not be impressed with the powerful testimony of God’s power, but Ahab had been deceived concerning Jezebel’s deep-seated hatred of Elijah. The story of Elijah in confrontation with Ahab and Jezebel is again repeated in the story of John the Baptist (who was Elijah), and Herod and Herodias.

У пророчком сценарију увек је црква та која обмањује државу, а шесто поглавље указује на обману извршену над царем. Након што је Ахав био сведок силног пројављивања Божје силе на гори Кармилу, Илија га је кроз кишу повео натраг к Језавељи. Ахав није имао разлога да мисли да Језавељ неће бити задивљена моћним сведочанством Божје силе, али Ахав је био обманут у погледу Језавељине дубоко укорењене мржње према Илији. Приповест о Илији у сукобу с Ахавом и Језавељом поново се понавља у приповести о Јовану Крститељу (који је био Илија), и Ироду и Иродијади.

When on his birthday, the drunken Herod promised half his kingdom to Salome, (Herodias’ daughter), he did not expect that Herodias would demand the head of John. The kings, whether it be Ahab, Herod or Darius are deceived by the impure woman through the dance of Jezebel’s false prophets, or the dance of Herodias’ daughter, or the five-fold confederacy in the story of Daniel. Pilate was also deceived by a corrupt priesthood, which represented the Jewish “church”, and a church symbolizes a woman.

Када је на свој рођендан пијани Ирод обећао половину свога царства Саломи, (кћери Иродијадиној), није очекивао да ће Иродијада затражити главу Јованову. Цареве, било да је реч о Ахаву, Ироду или Дарију, обмањује нечиста жена кроз игру лажних пророка Језавељиних, или игру кћери Иродијадине, или петоструки савез у причи о Данилу. И Пилат је био обманут поквареним свештенством, које је представљало јеврејску „цркву“, а црква симболизује жену.

The deception is a characteristic of the prophetic scenario, and Islam of the third Woe is the lie that is employed to deceive the United Nations in the last days through fear. Both the “deception” and the “lie” that produces the deception, are identified in God’s prophetic Word. The role of Islam, and the papacy becoming the eighth head of the seven heads, have already been identified as part of the message that is unsealed in the last days, which is the Revelation of Jesus Christ. Therefore, exposing the deception of Darius in Daniel chapter six is part of the message that makes up the message of the Midnight Cry. The deception is the element that fully heals the deadly wound, thus resurrecting the papacy as the eighth and final kingdom. In the deception of Darius, the two apostate presidents and the one hundred and twenty princes are the representatives of the confederacy of deception who are contrasted with Daniel.

Превара је обележје пророчког сценарија, а ислам трећег Тешко јесте лаж која се употребљава да би се, путем страха, у последњим данима обмануле Уједињене нације. И „превара“ и „лаж“ која производи превару, препознате су у Божјој пророчкој Речи. Улога ислама, као и папство које постаје осма глава од седам глава, већ су препознати као део поруке која је распечаћена у последњим данима, а која је Откривење Исуса Христа. Стога је разоткривање Даријеве преваре у шестом поглављу Данила део поруке која сачињава поруку Поноћног вапаја. Превара је онај чинилац који у потпуности исцељује смртоносну рану, васкрсавајући тако папство као осмо и коначно царство. У Даријевој превари, два отпадничка председника и сто двадесет кнезова представници су савеза преваре који се супротстављају Данилу.

One hundred and twenty is a symbol of God’s disciples at Pentecost.

Сто двадесет је симбол Божјих ученика на Педесетницу.

> And in those days Peter stood up in the midst of the disciples, and said, (the number of names together were about an hundred and twenty.) Acts 1:15.

> И у те дане Петар устаде усред ученика и рече: (а број присутних имена беше око сто двадесет.) Дела 1:15.

Pentecost typifies the Sunday law when the seal is impressed, and the one hundred and twenty princes who deceived Darius, are a symbol of false priesthood at the Sunday law. Two categories of those who deceive the king are presented by the two apostate presidents and the one hundred and twenty apostate princes. The two presidents are classed with Daniel, who is the prophet. The two classes that deceive Darius represent a group of false prophets and a group of corrupted priests.

Педесетница представља недељни закон када се печат утискује, а сто двадесет кнезова који су преварили Дарија јесу симбол лажног свештенства у време недељног закона. Две категорије оних који обмањују цара представљене су кроз два отпадничка председника и сто двадесет отпадничких кнезова. Та два председника сврстана су заједно са Данилом, који је пророк. Две класе које обмањују Дарија представљају групу лажних пророка и групу покварених свештеника.

> Woe be unto the pastors that destroy and scatter the sheep of my pasture! saith the Lord. Therefore thus saith the Lord God of Israel against the pastors that feed my people; Ye have scattered my flock, and driven them away, and have not visited them: behold, I will visit upon you the evil of your doings, saith the Lord. And I will gather the remnant of my flock out of all countries whither I have driven them, and will bring them again to their folds; and they shall be fruitful and increase. And I will set up shepherds over them which shall feed them: and they shall fear no more, nor be dismayed, neither shall they be lacking, saith the Lord. Behold, the days come, saith the Lord, that I will raise unto David a righteous Branch, and a King shall reign and prosper, and shall execute judgment and justice in the earth. In his days Judah shall be saved, and Israel shall dwell safely: and this is his name whereby he shall be called, THE LORD OUR RIGHTEOUSNESS. Therefore, behold, the days come, saith the Lord, that they shall no more say, The Lord liveth, which brought up the children of Israel out of the land of Egypt; But, The Lord liveth, which brought up and which led the seed of the house of Israel out of the north country, and from all countries whither I had driven them; and they shall dwell in their own land. Mine heart within me is broken because of the prophets; all my bones shake; I am like a drunken man, and like a man whom wine hath overcome, because of the Lord, and because of the words of his holiness. For the land is full of adulterers; for because of swearing the land mourneth; the pleasant places of the wilderness are dried up, and their course is evil, and their force is not right. For both prophet and priest are profane; yea, in my house have I found their wickedness, saith the Lord. Wherefore their way shall be unto them as slippery ways in the darkness: they shall be driven on, and fall therein: for I will bring evil upon them, even the year of their visitation, saith the Lord. Jeremiah 23:1–12.

> Тешко пастирима који кваре и расипају овце паше моје! говори Господ. Зато овако говори Господ Бог Израиљев о пастирима који пасу народ мој: ви расусте стадо моје, и отерасте их, и не походисте их; ево, ја ћу походити на вас зло дела ваших, говори Господ. И ја ћу сабрати остатак стада свога из свих земаља куда их отерах, и вратићу их у торове њихове; и биће плодни и умножиће се. И поставићу над њима пастире који ће их пасти; и неће се више бојати, нити ће се сметати, нити ће их мањкати, говори Господ. Ево, долазе дани, говори Господ, када ћу Давиду подигнути Праведну Грану, и Цар ће царовати и напредовати, и вршиће суд и правду на земљи. У његове дане Јуда ће се спасти, и Израиљ ће живети безбедно; и ово је име којим ће се звати: ГОСПОД ПРАВДА НАША. Зато, ево, долазе дани, говори Господ, када се више неће говорити: жив је Господ, који је извео синове Израиљеве из земље египатске; него: жив је Господ, који је извео и који је довео семе дома Израиљева из северне земље и из свих земаља куда их бејах отерао; и живеће у својој земљи. Срце је моје у мени сломљено због пророка; све кости моје дрхћу; као пијан сам човек, и као човек кога је вино савладало, због Господа и због речи светости Његове. Јер је земља пуна прељубочинаца; јер због клетве земља тужи; пресахла су пријатна места пустиње, и пут њихов је зао, и сила њихова није права. Јер су и пророк и свештеник оскврњени; да, и у дому своме нађох њихову злоћу, говори Господ. Зато ће им пут бити као клизаве стазе у тами: биће терани и падаће на њима; јер ћу пустити зло на њих, у години њиховог похода, говори Господ. Јеремија 23:1–12.

Jeremiah’s “year of visitation” is the judgment of the conspirators that deceived Darius. The judgment of the false prophets and priests is a subject of the prophetic Word. And just as a corrupt priesthood led out and deceived the Roman authorities against Christ, the conspiracy in Daniel six is addressing that very prophetic truth.

Јеремијина „година похода“ јесте суд над завереницима који су обманули Дарија. Суд над лажним пророцима и свештеницима тема је пророчке Речи. И као што је покварено свештенство повело и обмануло римске власти против Христа, тако се завера у шестом поглављу Данила управо бави том пророчком истином.

The prophetic lines of chapter five of Daniel, set forth the executive judgment carried out upon the Republican horn and the nation of the United States at the Sunday law. That judgment is accomplished by Islam of the third Woe, that has snuck into the kingdom through the unguarded southern wall. The line of the Sunday law in chapter three of Daniel, identifies God’s people being lifted up as an ensign to the entire world at that very time. Chapter six is focusing upon the judgment carried out upon the false prophets in that very same history.

Пророчке линије петог поглавља Данила излажу извршни суд који се, у време недељног закона, извршава над републиканским рогом и над нацијом Сједињених Америчких Држава. Тај суд извршава ислам трећег Тешко, који се неопажено увукао у царство кроз нечувани јужни зид. Линија недељног закона у трећем поглављу Данила показује да се Божји народ управо у то време подиже као застава целоме свету. Шесто поглавље усредсређено је на суд који се у тој истој историји извршава над лажним пророцима.

At the Sunday law in the United States the apostate Protestant horn is made up of two classes, one that upholds Sunday as the day of worship, and the other that vainly professes to uphold Sabbath as the day of worship. Their counterparts within the Republican horn are the Democrat and Republican parties. Each of the two apostate horns were typified by the Sadducees and Pharisees in the time of Christ. The two apostate presidents and one hundred and twenty priests in the deception of Darius also represent the two categories of the apostate horn of Protestantism. Though they were actually political figures in the time when the story took place, the prophetic context identifies that it is the apostate religious power that deceives the state.

Приликом доношења недељног закона у Сједињеним Државама, отпаднички протестантски рог састоји се од две класе: једне која подржава недељу као дан богослужења, и друге која узалудно тврди да подржава суботу као дан богослужења. Њихови пандани унутар републиканског рога јесу Демократска и Републиканска странка. Сваки од та два отпадничка рога био је предочен Садукејима и Фарисејима у Христово време. Два отпадничка председника и сто двадесет свештеника у обмани Даријевог времена такође представљају две категорије отпадничког рога протестантизма. Иако су они у време када се тај догађај одиграо у стварности били политичке личности, пророчки контекст показује да је управо отпадничка религијска сила та која обмањује државу.

The story, as illustrated at Mount Carmel, identifies two classes of false prophets; the prophets of Baal and the prophets of the grove (Ashtaroth). Together they typify the combination of church and state, for Baal is a male deity and Ashtaroth is a female deity. Elijah ultimately executed the false prophets of Mount Carmel, just as the confederacy of Daniel chapter six were thrown into the lion’s den.

Прича, како је приказана на гори Кармилу, указује на две врсте лажних пророка: Валове пророке и пророке гаја (Астароте). Заједно они представљају спој цркве и државе, јер је Вал мушко божанство, а Астарота женско божанство. Илија је на крају погубио лажне пророке на гори Кармилу, као што је и савезништво из шестог поглавља Књиге пророка Данила било бачено у лавовску јаму.

> And Elijah said unto them, Take the prophets of Baal; let not one of them escape. And they took them: and Elijah brought them down to the brook Kishon, and slew them there. 1 Kings 18:40.

> И Илија им рече: Похватајте пророке Валове; нека ниједан од њих не умакне. И похваташе их; и Илија их одведе доле к потоку Кисону, и поби их онде. 1. Царевима 18:40.

In the same Mount Carmel story, represented by John the Baptist, the power that deceives is the daughter. Both stories identify the deceivers as dancing, whether around their offering on Mount Carmel, or at Herod’s drunken birthday party, where Salome did her dance of deception. Together the two lines identify the combination of church and state that is fully formed at the Sunday law, and that the apostate churches of the United States are the daughters of Herodias, who is Jezebel, who both represent Catholicism. Herod’s birthday marks the end of the sixth kingdom of the earth beast, but simultaneously marks the birthday of the seventh kingdom of Bible prophecy (the United Nations).

У истом извештају о гори Кармил, представљеном Јованом Крститељем, сила која обмањује јесте кћи. Обе повести поистовећују варалице као оне који играју, било око свога приноса на гори Кармил, било на Иродовом пијаном рођенданском слављу, где је Салома извела свој плес обмане. Заједно, те две линије поистовећују спој цркве и државе који је у потпуности обликован у време недељног закона, и да су отпадничке цркве Сједињених Држава кћери Иродијаде, која је Језавеља, а које обе представљају католицизам. Иродов рођендан означава крај шестог царства звери из земље, али истовремено означава рођендан седмог царства библијског пророчанства (Уједињене нације).

In the very promise to Salome, Herod agrees to give half his kingdom to Salome, identifying the seventh kingdom represents a combination of one-half church and one-half state. The kingdom begins when John’s head is delivered to Herodias. For this reason, the seventh kingdom is represented in Revelation chapter seventeen, as continuing but a short space. It is at the Sunday law that the three-fold union is put in place, for there the ten kings agree to give their short-lived kingdom unto the beast for one “hour.” The one “hour,” is the “hour” of the Sunday law crisis, that begins in the United States and ends when Michael stands up.

У самом обећању датом Саломи, Ирод пристаје да Саломи да половину свога царства, чиме се показује да седмо царство представља спој једне половине цркве и једне половине државе. То царство започиње када Јованова глава буде предата Иродијади. Из тог разлога је седмо царство у Откривењу, у седамнаестој глави, представљено као оно које траје само за кратко време. Управо се при недељном закону успоставља троструки савез, јер се ту десет царева саглашавају да своје краткотрајно царство предају звери за један „час“. Тај један „час“ јесте „час“ кризе недељног закона, која почиње у Сједињеним Државама и завршава се када Михаило устане.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. Revelation 17:12–14.

> И десет рогова које си видео јесу десет царева, који још не примише царство; него примају власт као цареви за један час с звери. Ови имају једну мисао, и предаће своју силу и власт звери. Ови ће заратити с Јагњетом, и Јагње ће их надвладати; јер је Он Господар над господарима и Цар над царевима; и они што су с Њим јесу позвани, и изабрани, и верни. Откривење 17:12–14.

The ten kings, represented by Herod, agree at the birthday of the seventh kingdom to give half their kingdom unto the beast during the Sunday law crisis, which is represented as “one hour.” In that “hour,” the handwriting is written on Belshazzar’s wall. In that “hour,” Shadrach, Meshach and Abednego are cast into the furnace and are lifted up in a cloud as are the two witnesses of Revelation chapter eleven. The three-fold union is brought together by the deception carried out by the earth beast, who brings fire down out of heaven in sight of men.

Десет царева, представљених Иродом, саглашавају се на рођендану седмога царства да предаду половину свога царства звери током кризе недељног закона, која је представљена као „један час“. У том „часу“ исписује се натпис на Валтасаровом зиду. У том „часу“ Седрах, Мисах и Авденаго бивају бачени у пећ и узнесени у облаку, као и два сведока из једанаесте главе Откривења. Троструки савез бива успостављен обманом коју спроводи звер из земље, која пред очима људи спушта огањ с неба.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. And he exerciseth all the power of the first beast before him, and causeth the earth and them which dwell therein to worship the first beast, whose deadly wound was healed. And he doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, And deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do in the sight of the beast; saying to them that dwell on the earth, that they should make an image to the beast, which had the wound by a sword, and did live. Revelation 13:11–14.

> И видех другу звер како излази из земље; и имаше два рога као у јагњета, и говораше као аждаја. И чињаше сву власт прве звери пред њом, и учини да се земља и они који живе на њој поклоне првој звери, чија се смртна рана исцели. И чињаше велика чудеса, тако да и огањ силажаше с неба на земљу пред људима; и вараше оне који живе на земљи чудесима која му беше дана да чини пред звери, говорећи онима који живе на земљи да начине лик звери која имаде рану од мача, и оживе. Откривење 13:11–14.

The world is deceived, not so much by the miracles, as it is by “the means of those miracles” which he had power to do. The expression “means of those miracles” is an added phrase, but it places the correct emphasis on the miracles, that should be carefully noted. The way in which the false message (fire from heaven), deceives the world is important to recognize, for we are now in the very history where the populations of planet earth are being hypnotized through an “information super-highway” that is controlled and manipulated by the globalist merchants of the earth. That subject we will leave off until later articles, but we are simply noting now that the deceit of the presidents and princes that was carried out upon Darius, is a specific prophetic subject, containing several connected elements that need to be recognized.

Свет је преварен, не толико чудима, колико „средствима тих чуда“ која му беше дата власт да чини. Израз „средства тих чуда“ представља додату фразу, али она ставља исправан нагласак на чуда, што треба пажљиво уочити. Важно је препознати начин на који лажна порука (огањ с неба) обмањује свет, јер се сада налазимо управо у историји у којој се становништво планете Земље хипнотише посредством „информационог супер-аутопута“ који контролишу и којим управљају глобалистички трговци земље. Ту тему оставићемо за касније чланке, али сада једноставно напомињемо да је превара председника и кнезова, која је извршена над Даријем, посебан пророчки предмет, који садржи неколико повезаних елемената које треба препознати.

The three-fold union is brought together by the deception of Salome’s sensuous dance before the rulers at Herod’s birthday party. The deception that was forced upon Pilate, that was two-fold in nature, which was the accusation that Christ was causing and promoting sedition against the state power, and also that He was blaspheming against the religious power. In that history three antagonists came together. The Roman power (the state), Barabbas, a false Christ (the false prophet), and the apostate Jewish church (the beast). The apostate church deceived the Roman authority (the state), with the two-fold lie of sedition and blasphemy.

Троструки савез бива доведен на окуп обманом Саломиног чулног плеса пред поглаварима на Иродовом рођенданском пиру. Обмана која је била наметнута Пилату, а која је била двоструке природе, састојала се у оптужби да је Христос изазивао и подстицао буну против државне власти, а такође и да је хулио против верске власти. У тој историји три противника су се ујединила. Римска сила (држава), Варава, лажни Христос (лажни пророк), и отпала јеврејска црква (звер). Отпала црква преварила је римску власт (државу) двоструком лажи о буни и хули.

When Darius is finally awakened to the motivation of his deceivers, he is forced to throw Daniel into the lion’s den. Daniel broke the law of the state by his obedience to the law of God. The lie presented to Darius, was accomplished by exalting Darius’ pride, thus preventing him from recognizing the motivation of his deceivers. The lie and the deception in the story of Daniel and the lion’s den, identifies obedience to God as blasphemy and sedition, which was the same two-fold deception of the cross, and the waymark of the cross aligns with the waymark of the Sunday law.

Када Дарије најзад постане свестан побуде својих обмањивача, приморан је да баци Данила у лављу јаму. Данило је прекршио закон државе својом послушношћу Божјем закону. Лаж изнета пред Даријем остварена је уздизањем Даријеве гордости, чиме је био спречен да препозна побуду својих обмањивача. Лаж и превара у извештају о Данилу и лављој јами означавају послушност Богу као богохуљење и побуну, што је била иста двострука превара на крсту, а путоказ крста поравнава се са путоказом закона о недељи.

The punishment of the religious deceiving power is a subject of Bible prophecy, as is the fact that the religious power deceives the state power.

Казна верске обмањујуће силе предмет је библијског пророштва, као што је и чињеница да верска сила обмањује државну власт.

> “The people see that they have been deluded. They accuse one another of having led them to destruction; but all unite in heaping their bitterest condemnation upon the ministers. Unfaithful pastors have prophesied smooth things; they have led their hearers to make void the law of God and to persecute those who would keep it holy. Now, in their despair, these teachers confess before the world their work of deception. The multitudes are filled with fury. ‘We are lost!’ they cry, ‘and you are the cause of our ruin;’ and they turn upon the false shepherds. The very ones that once admired them most will pronounce the most dreadful curses upon them. The very hands that once crowned them with laurels will be raised for their destruction. The swords which were to slay God’s people are now employed to destroy their enemies. Everywhere there is strife and bloodshed.” The Great Controversy, 655.

> „Народ увиђа да је био обманут. Оптужују једни друге да су их одвели у пропаст; али се сви уједињују у томе да на служитеље излију своју најогорченију осуду. Неверни пастири пророковали су пријатне ствари; навели су своје слушаоце да укину Божји закон и да прогоне оне који би га држали светим. Сада, у свом очајању, ови учитељи признају пред светом своје дело обмане. Мноштво је испуњено гневом. ‘Изгубљени смо!’ вичу они, ‘а ви сте узрок наше пропасти;’ и окрећу се против лажних пастира. Управо они који су им се некада највише дивили изрећи ће над њима најстрашнија проклетства. Управо руке које су их некада овенчавале ловорима подићи ће се ради њиховог уништења. Мачеви који су требало да убију Божји народ сада се употребљавају да униште њихове непријатеље. Свуда владају сукоб и крвопролиће.” Велика борба, 655.

The religious leaders are turned upon after probation closes, for their flocks recognize that they had been deceived by a lie propagated by the religious leaders. The presidents and princes, along with their families, all suffered the same retributive judgment for the lie they propagated. When Elijah slew the false prophets at Mount Carmel, that same retribution is represented at “the great earthquake” of Revelation chapter eleven, when “seven thousand” are overthrown.

Верске вође биће нападнуте по окончању времена милости, јер њихова стада увиђају да су била преварена лажју коју су шириле верске вође. Председници и кнезови, заједно са својим породицама, сви су претрпели исту одмаздну осуду због лажи коју су ширили. Када је Илија побио лажне пророке на гори Кармилу, та иста одмазда представљена је у „великом земљотресу“ из једанаесте главе Откривења, када је „седам хиљада“ оборено.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. Revelation 11:13.

> И у тај час наста велики земљотрес, и десети део града паде, и у земљотресу погибе од људи седам хиљада; а остали се уплашише и дадоше славу Богу небескоме. Откривење 11:13.

In the fulfillment of the great earthquake of the French Revolution the seven thousand that were slain represented the royalty of France. At the “hour” of the great earthquake that is the Sunday law, the seven thousand that are slain represent Seventh-day Adventists who bow to Rome, for only those that understand the accountability of the Seventh-day Sabbath receive the mark of the beast when the Sunday law arrives.

У испуњењу великог земљотреса Француске револуције, седам хиљада који су били побијени представљали су француску краљевску власт. У „часу“ великог земљотреса, то јест недељног закона, седам хиљада који су побијени представљају адвентисте седмог дана који се клањају Риму, јер само они који разумеју одговорност у погледу суботе седмога дана примају жиг звери када наступи недељни закон.

> “The change of the Sabbath is the sign or mark of the authority of the Roman church. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false Sabbath in the place of the true, are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. The mark of the beast is the papal Sabbath, which has been accepted by the world in the place of the day of God’s appointment.

> „Promena subote jeste znak ili žig autoriteta Rimske crkve. Oni koji, razumevajući zahteve četvrte zapovesti, izaberu da svetkuju lažnu subotu umesto prave, time odaju počast onoj vlasti po čijoj je jedinoj zapovesti ona ustanovljena. Žig zveri jeste papska subota, koju je svet prihvatio umesto dana koji je Bog odredio.‟

> “But the time to receive the mark of the beast, as designated in prophecy, has not yet come. The testing time has not yet come. There are true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion. None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit Sabbath, and when the loud cry of the third angel shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast in their foreheads or in their hands.

> „Али време за примање жига звери, како је одређено у пророштву, још није дошло. Време кушње још није наступило. Истински хришћани налазе се у свакој цркви, не изузимајући ни римокатоличку заједницу. Нико није осуђен док не прими светлост и не увиди обавезност четврте заповести. Али када буде изашао указ којим се намеће лажна субота, и када гласан поклич трећег анђела буде опоменуо људе против клањања звери и њеном лику, јасно ће бити повучена линија разграничења између лажног и истинитог. Тада ће они који и даље устрајавају у преступу примити жиг звери на своја чела или на своје руке.“

> “With rapid steps we are approaching this period. When Protestant churches shall unite with the secular power to sustain a false religion, for opposing which their ancestors endured the fiercest persecution, then will the papal Sabbath be enforced by the combined authority of church and state. There will be a national apostasy, which will end only in national ruin.” Bible Training School, February 2, 1913.

> „Брзим корацима приближавамо се овом раздобљу. Када се протестантске цркве буду ујединиле са световном влашћу да подрже лажну религију, због противљења којој су њихови преци подносили најжешће прогонство, тада ће папска субота бити наметнута здруженим ауторитетом цркве и државе. Наступиће национално отпадништво, које ће се окончати једино националном пропашћу.“ Bible Training School, February 2, 1913.

The “seven thousand” who are overthrown at the “hour” of the great earthquake, that is the Sunday law, are also paralleled by the “seven thousand” who refused to bow to Jezebel in the time of Elijah.

„Седам хиљада“ који су оборени у „часу“ великог земљотреса, то јест у време недељног закона, такође су упоредни са „седам хиљада“ који су одбили да се поклоне Језавељи у Илијино време.

> Yet I have left me seven thousand in Israel, all the knees which have not bowed unto Baal, and every mouth which hath not kissed him. 1 Kings 19:18.

> Али сам себи оставих седам хиљада у Израиљу, сва колена која се не приклонише Валу, и сва уста која га не пољубише. 1. Царевима 19:18.

The first reference to seven thousand identifies a faithful group that refused to bow to Jezebel, and the last reference represents a remnant that do bow to Jezebel. When the papacy conquers the glorious land (the earth beast of Revelation thirteen), at the Sunday law, one class is “overthrown” and another class escapes the hand of Babylon’s control, for the message to come out of Babylon then begins.

Прво помињање седам хиљада означава верну групу која је одбила да се поклони Језавељи, а последње помињање представља остатак који се ипак клања Језавељи. Када папство освоји славну земљу (звер са земље из Откривења тринаест), при недељном закону, једна класа бива „оборена“, а друга класа измиче из руке вавилонске власти, јер тада почиње вест да се изађе из Вавилона.

> He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. Daniel 11:41.

> И ући ће и у славну земљу, и многе ће земље бити оборене; али ће ове измаћи из његове руке: Едом и Моав, и првенци синова Амонових. Данило 11:41.

The word “countries” is an added word, for many countries are not “overthrown” at the Sunday law, but many individual Seventh-day Adventists are, for at that point they are the only ones held accountable to the light of the third angel. They are the “many,” for they were those called to be among those that received the seal of God, but they rejected that calling.

Реч „земље“ је додата реч, јер многе земље не бивају „оборене“ приликом закона о недељи, него многи појединци међу адвентистима седмог дана бивају, јер су у том тренутку једино они сматрани одговорнима за светлост трећег анђела. Они су ти „многи“, јер су били они који су били позвани да буду међу онима који су примили печат Божји, али су тај позив одбацили.

> And he saith unto him, Friend, how camest thou in hither not having a wedding garment? And he was speechless. Then said the king to the servants, Bind him hand and foot, and take him away, and cast him into outer darkness; there shall be weeping and gnashing of teeth. For many are called, but few are chosen. Matthew 22:12–14.

> И рече му: Пријатељу, како си ушао овамо, а немаш свадбено рухо? А он занеме. Тада цар рече слугама: Свежите му руке и ноге, те га одведите и баците у крајњу таму; онде ће бити плач и шкргут зуба. Јер су многи звани, али је мало изабраних. Матеј 22:12–14.

The deception of the princes and presidents in Daniel chapter six is identifying the punishment of the religious power that deceives the state power.

Обмана кнезова и председника у шестој глави Књиге пророка Данила поистовећује кажњавање верске силе која обмањује државну силу.

> And the king commanded, and they brought those men which had accused Daniel, and they cast them into the den of lions, them, their children, and their wives; and the lions had the mastery of them, and brake all their bones in pieces or ever they came at the bottom of the den. Daniel 6:24.

> И цар заповеди, и доведоше оне људе који беху оптужили Данила, и бацише их у јаму лавовску, њих, децу њихову и жене њихове; и лавови их надвладаше и здробише све кости њихове пре него што доспеше до дна јаме. Данило 6:24.

We shall continue the book of Daniel in the next article.

Наставићемо књигу пророка Данила у следећем чланку.

> And what shall I more say? for the time would fail me to tell of Gedeon, and of Barak, and of Samson, and of Jephthae; of David also, and Samuel, and of the prophets: Who through faith subdued kingdoms, wrought righteousness, obtained promises, stopped the mouths of lions. Hebrews 11:32, 33.

> И шта ћу још рећи? Јер ми не би достало време да казујем о Гедеону, и о Вараку, и о Самсону, и о Јефтају; и о Давиду такође, и Самуилу, и о пророцима; који вером покорише царства, творише правду, задобише обећања, затворише уста лавовима. Јеврејима 11:32, 33.

Back to Articles