Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Two

Књига пророка Данила — Деведесет друго поглавље

Unveiling Prophecy: The Triple Application of Daniel’s Last Six Verses and the Advancing Light of the Third Angel

Откривање пророштва: Трострука примена последњих шест стихова Књиге пророка Данила и светлост Трећег анђела која напредује

Author

Jeff Pippenger

Published

February 25, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the Millerite movement, the increase of knowledge was unsealed and it tested primarily, but not exclusively the professed Protestants in the United States. Sardis, the church coming out of the darkness of papal supremacy was being led to a fuller understanding of the gospel that was to be revealed when the heavenly sanctuary was opened in heaven. In the movement of the third angel the increase of knowledge was unsealed on September 11, 2001 and it tested Laodicean Adventism around the world. For this reason, the truth represented in the last six verses of Daniel eleven, which is the source of the increase of knowledge, was resisted by Laodicean Adventism.

У милеритском покрету, умножено знање било је распечаћено и оно је испитало првенствено, али не искључиво, оне који су се изјашњавали као протестанти у Сједињеним Државама. Сард, црква која је излазила из таме папске превласти, била је вођена ка потпунијем разумевању јеванђеља које је требало да буде откривено када се небеска светиња отвори на небу. У покрету трећег анђела, умножено знање било је распечаћено 11. септембра 2001. године и оно је испитало лаодикијски адвентизам широм света. Из тог разлога, истина представљена у последњих шест стихова једанаесте главе Данила, која је извор умноженог знања, била је одбачена од стране лаодикијског адвентизма.

> “The few faithful builders upon the true foundation (1 Corinthians 3:10, 11) were perplexed and hindered as the rubbish of false doctrine obstructed the work. Like the builders upon the wall of Jerusalem in Nehemiah’s day, some were ready to say: ‘The strength of the bearers of burdens is decayed, and there is much rubbish; so that we are not able to build.’ Nehemiah 4:10. Wearied with the constant struggle against persecution, fraud, iniquity, and every other obstacle that Satan could devise to hinder their progress, some who had been faithful builders became disheartened; and for the sake of peace and security for their property and their lives, they turned away from the true foundation. Others, undaunted by the opposition of their enemies, fearlessly declared: ‘Be not ye afraid of them: remember the Lord, which is great and terrible’ (verse 14); and they proceeded with the work, everyone with his sword girded by his side. Ephesians 6:17.

> „Малобројни верни градитељи на правом темељу (1. Коринћанима 3:10, 11) били су збуњени и ометани док је рушевина лажне науке закрчавала дело. Као градитељи на јерусалимском зиду у дане Немијине, неки су били спремни да кажу: ‘Клонула је снага носача терета, а рушевине је много; тако да не можемо зидати.’ Немија 4:10. Уморни од непрестане борбе против прогона, преваре, безакоња и сваке друге препреке коју је Сатана могао смислити да омета њихово напредовање, неки који су били верни градитељи обесхрабрили су се; и ради мира и сигурности своје имовине и својих живота, одвратили су се од правог темеља. Други, неустрашиви пред противљењем својих непријатеља, неустрашиво су објављивали: ‘Не бојте их се; сетите се Господа, великог и страшног’ (стих 14); и наставили су дело, сваки са мачем опасаним о бедру своме. Ефесцима 6:17.“

> “The same spirit of hatred and opposition to the truth has inspired the enemies of God in every age, and the same vigilance and fidelity have been required in His servants. The words of Christ to the first disciples are applicable to His followers to the close of time: ‘What I say unto you I say unto all, Watch.’ Mark 13:37.” The Great Controversy, 56.

> „Исти дух мржње и противљења истини надахњивао је Божје непријатеље у сваком веку, а иста будност и верност захтевале су се од Његових слугу. Христове речи упућене првим ученицима односе се на Његове следбенике све до краја времена: ‘А што вама кажем, свима кажем: Стражите.’ Марко 13:37.” Велика борба, 56.

The presentation of the message of the last six verses of Daniel began in the environment of the self-supporting ministries of Laodicean Adventism, and was thereafter confronted with the famous theologians (the learned) of Laodicean Adventism as time progressed. The weapons that were employed in an attempt to discredit the message, invariably produced a greater light and clarity of the verses that were under scrutiny and attack. Those attacks ultimately led to prophetic understandings that had not been previously recognized, but were then established and found to be part of the advancing light of the third angel.

Излагање поруке последњих шест стихова Данила отпочело је у оквиру самоподржавајућих служби лаодикијског адвентизма, а потом се, како је време одмицало, суочило са чувеним теолозима (ученима) лаодикијског адвентизма. Оружја која су била употребљена у покушају да се порука дискредитује, неизоставно су произвела већу светлост и јасноћу стихова који су били под испитивањем и нападом. Ти напади су коначно довели до пророчких разумевања која раније нису била препозната, али су потом била утврђена и препозната као део напредујуће светлости трећег анђела.

The Millerites only recognized four kingdoms of Bible prophecy, but shortly after 1844, it was understood that the United States was the earth beast of Revelation thirteen, and that understanding clarified that the papacy was not simply a part of the Roman kingdom, but it was actually the fifth kingdom of Bible prophecy.

Милерити су признавали само четири царства библијског пророштва, али убрзо после 1844. године, постало је јасно да су Сједињене Државе звер из земље из тринаесте главе Откривења, и то разумевање је разјаснило да папство није једноставно део римског царства, већ да је оно заправо пето царство библијског пророштва.

> “Under the symbols of a great red dragon, a leopard-like beast, and a beast with lamblike horns, the earthly governments which would especially engage in trampling upon God’s law and persecuting His people, were presented to John. The war is carried on till the close of time. The people of God, symbolized by a holy woman and her children, were represented as greatly in the minority. In the last days only a remnant still existed. Of these John speaks as they ‘which keep the commandments of God, and have the testimony of Jesus Christ.’

> „Pod simbolima velike crvene aždaje, zveri nalik leopardu i zveri sa jagnjećim rogovima, Jovanu su bila predstavljena zemaljska carstva koja će se naročito angažovati u gaženju Božjeg zakona i progonjenju Njegovog naroda. Rat se vodi sve do svršetka vremena. Božji narod, simbolizovan svetom ženom i njenom decom, bio je prikazan kao veoma malobrojan. U poslednjim danima postojao je još samo ostatak. O njima Jovan govori kao o onima „koji drže zapovesti Božje i imaju svedočanstvo Isusa Hrista.”“

> “Through paganism, and then through the Papacy, Satan exerted his power for many centuries in an effort to blot from the earth God’s faithful witnesses. Pagans and papists were actuated by the same dragon spirit. They differed only in that the Papacy, making a pretense of serving God, was the more dangerous and cruel foe. Through the agency of Romanism, Satan took the world captive. The professed church of God was swept into the ranks of this delusion, and for more than a thousand years the people of God suffered under the dragon’s ire. And when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns.

> „Кроз паганизам, а затим кроз папство, Сотона је током многих векова испољавао своју силу у настојању да са земље избрише Божје верне сведоке. Пагани и паписти били су покретани истим змајевим духом. Разликовали су се једино по томе што је папство, претварајући се да служи Богу, било опаснији и суровији непријатељ. Посредством римокатолицизма, Сотона је држао свет у ропству. Црква која је исповедала да припада Богу била је увучена у редове те обмане, и више од хиљаду година Божји народ је страдао под гневом змаја. А када је папство, лишено своје снаге, било присиљено да обустави прогонство, Јован је угледао нову силу како се подиже да понови глас змаја и настави исто то сурово и богохулно дело. Та сила, последња која ће заратити против цркве и Божјег закона, била је симболизована звери са јагњећим роговима.“

> “But the stern tracing of the prophetic pencil reveals a change in this peaceful scene. The beast with lamblike horns speaks with the voice of a dragon, and ‘exerciseth all the power of the first beast before him.’ Prophecy declares that he will say to them that dwell on the earth that they should make an image to the beast, and that “he causeth all, both small and great, rich and poor, free and bond, to receive a mark in their right hand, or in their foreheads; and that no man might buy or sell, save he that had the mark, or the name of the beast, or the number of his name.” Thus Protestantism follows in the steps of the Papacy.” Signs of the Times, November 1, 1899.

> „Али строго оцртавање пророчке оловке открива промену у овом мирном призору. Звер са роговима као у јагњета говори гласом змаја и „чини сву власт прве звери пред њом.“ Пророштво објављује да ће она казати онима који живе на земљи да начине лик звери, и да „чини све, мале и велике, богате и сиромашне, слободне и робове, да приме жиг на десну руку своју или на чела своја; и да нико не може ни купити ни продати, осим онога који има жиг, или име звери, или број имена њезина.“ Тако протестантизам иде стопама папства.“ Signs of the Times, November 1, 1899.

When the last six verses of Daniel eleven were unsealed, it was recognized that the entire sequence illustrated in those six verses, were addressing the interactions of the three powers Sister White just identified as “paganism,” the “Papacy” and “Protestantism.” The enemy argued that the “glorious land” of verse forty-one was a symbol of either Protestantism or the Seventh-day Adventist church, but the “glorious land” is the United States, and in verse forty-one the king of the north (the papacy) conquers the United States at the soon coming Sunday law. The satanic error that identifies the “glorious land” as anything other than the United States is designed to prevent men and women from recognizing that the next prophetic event after the collapse of the Soviet Union in 1989, in the period represented in the last six verses of Daniel eleven, is the soon coming Sunday law.

Када је било скинуто запечаћење са последњих шест стихова једанаесте главе Данила, било је препознато да читав низ приказан у тих шест стихова говори о међусобним деловањима трију сила које је сестра Вајт управо идентификовала као „незнабоштво“, „папство“ и „протестантизам“. Непријатељ је тврдио да је „славна земља“ из четрдесет првог стиха симбол или протестантизма или Цркве адвентиста седмог дана, али „славна земља“ су Сједињене Америчке Државе, и у четрдесет првом стиху цар севера (папство) осваја Сједињене Америчке Државе при ускоро долазећем недељном закону. Сатанска заблуда која „славну земљу“ поистовећује са било чим другим осим са Сједињеним Америчким Државама осмишљена је да спречи људе и жене да препознају да је следећи пророчки догађај после слома Совјетског Савеза 1989. године, у раздобљу представљеном у последњих шест стихова једанаесте главе Данила, ускоро долазећи недељни закон.

For Seventh-day Adventists, this means that verse forty-one is identifying the close of probation for God’s church, and the last thing Laodicean Adventism wants to hear, is that their probationary time is running out! The Lord led the argument to a point where it was recognized that when pagan Rome took control of the world at the Battle of Actium in 31 BC, it had to first conquer three geographical powers as represented in Daniel chapter eight.

За адвентисте седмог дана, то значи да четрдесет и први стих означава завршетак времена милости за Божју цркву, а последње што лаодикејски адвентизам жели да чује јесте да се његово време милости ближи крају! Господ је водио излагање до тачке на којој је било препознато да је, када је пагански Рим преузео власт над светом у бици код Акција 31. године пре Христа, најпре морао да покори три географске силе, како су представљене у осмом поглављу Књиге пророка Данила.

> And out of one of them came forth a little horn, which waxed exceeding great, toward the south, and toward the east, and toward the pleasant land. Daniel 8:9.

> И из једног од њих изађе мали рог, који поста веома велик према југу, и према истоку, и према красној земљи. Данило 8:9.

It was an established fact that the “south”, “east” and “the pleasant land” represented the three geographical areas that pagan Rome took control of, as it ascended the throne of the earth as the fourth kingdom of Bible prophecy. In conjunction with this fact was that papal Rome also had to overcome three geographical powers, as it ascended the throne of the earth as the fifth kingdom of Bible prophecy, as represented in Daniel chapter seven.

Била је утврђена чињеница да су „југ“, „исток“ и „славна земља“ представљали три географска подручја над којима је пагански Рим преузео власт, уздижући се на престо земље као четврто царство библијског пророштва. У вези с том чињеницом стоји и то да је папски Рим такође морао да надвлада три географске силе, уздижући се на престо земље као пето царство библијског пророштва, као што је приказано у седмом поглављу Данила.

> I considered the horns, and, behold, there came up among them another little horn, before whom there were three of the first horns plucked up by the roots: and, behold, in this horn were eyes like the eyes of man, and a mouth speaking great things. Daniel 7:8.

> Посматрах рогове, и гле, међу њима изиђе други мали рог, пред којим се три од пређашњих рогова ишчупаше с кореном; и гле, на том рогу беху очи као очи човечије, и уста која говораху велике ствари. Данило 7:8.

In the controversy that waged over the “glorious land” of verse forty-one the Lord identified that there were three manifestations of Rome in prophecy. Pagan Rome, which was followed by papal Rome and then there was Rome of the last days, that we called “modern Rome”. Based upon two sound and established truths of prophecy, the first being that God never changes, and the other that truth is established upon the testimony of two witnesses, we concluded without wavering that the three obstacles for the king of the north in the last six verses of Daniel chapter eleven had to represent three modern geographical powers.

У расправи која се водила око „славне земље“ из четрдесет првог стиха, Господ је указао да у пророштву постоје три пројаве Рима. Пагански Рим, за којим је следио папски Рим, а затим и Рим последњих дана, који смо назвали „савремени Рим“. На основу две чврсте и утврђене пророчке истине — прве, да се Бог никада не мења, и друге, да се истина утврђује сведочанством два сведока — закључили смо, без колебања, да су три препреке за цара севера у последњих шест стихова једанаестог поглавља Данила морале представљати три савремене географске силе.

> Jesus Christ the same yesterday, and today, and forever. Hebrews 13:8.

> Исус Христос је исти јуче и данас и заувек. Јеврејима 13:8.

> It is also written in your law, that the testimony of two men is true. John 8:17.

> А и у вашем закону је написано да је сведочанство двојице људи истинито. Јован 8:17.

This recognition confirmed what we had already concluded, for we had been identifying the “glorious land” as a geographical power (the United States), and rejected the foolish idea that it represented a church, which is a spiritual power. We formed this position based upon the belief which has always been confirmed, that there are no accidents in God’s Word. It is clear upon many witnesses that God’s church in the last days is a mountain.

Ово препознавање потврдило је оно што смо већ били закључили, јер смо „славну земљу“ поистовећивали са географском силом (Сједињеним Америчким Државама) и одбацили неразумну идеју да она представља цркву, која је духовна сила. Ово становиште заузели смо на темељу уверења које је одувек било потврђивано, да у Божјој Речи нема случајности. На основу многих сведочанстава јасно је да је Божја црква у последњим данима гора.

> And it shall come to pass in the last days, that the mountain of the Lord’s house shall be established in the top of the mountains, and shall be exalted above the hills; and all nations shall flow unto it. And many people shall go and say, Come ye, and let us go up to the mountain of the Lord, to the house of the God of Jacob; and he will teach us of his ways, and we will walk in his paths: for out of Zion shall go forth the law, and the word of the Lord from Jerusalem. Isaiah 2:2, 3.

> И догодиће се у последње дане да ће гора дома Господњег бити утврђена наврх гора и узвишена изнад хумова; и сви народи ће се сливати к њој. И многи ће народи поћи и рећи: Ходите, и узиђимо на гору Господњу, у дом Бога Јаковљевог; и Он ће нас учити Својим путевима, и ходићемо Његовим стазама; јер ће из Сиона изаћи закон, и реч Господња из Јерусалима. Исаија 2:2, 3.

Those who proposed that the “glorious land” is a church, and more often than not they claimed it is the Seventh-day Adventist church, did so because, Daniel identifies the land as “glorious,” and their shallow reasoning concluded, that because the “glorious holy mountain” in verse forty-five is most certainly God’s last day church, therefore the “glorious land” must also be the church. After all, they both contain the adjective “glorious.”

Они који су износили мишљење да је „славна земља“ црква, и чешће него не тврдили да је то Црква адвентиста седмога дана, чинили су то зато што Данило ту земљу означава као „славну“, а њихово површно расуђивање закључивало је да, пошто је „славна света гора“ у четрдесет петом стиху сасвим извесно Божја црква последњих дана, онда и „славна земља“ такође мора бити црква. Уосталом, обе садрже придев „славна“.

There are no mistakes in God’s word, and when Daniel uses “land,” in connection with the word “glorious,” and four verses later he uses “holy mountain,” in connection with the word “glorious,” Daniel was identifying a purposeful distinction between a land and a mountain. The literal glorious land is Judah, and it is in the city of Jerusalem that God’s temple was erected. Jerusalem, or the temple, can be understood as God’s church, but the territory where Jerusalem is located is the land of Judah. Many truths were established as knowledge increased in the advancing light of the third angel, but we are here simply laying out the background of prophecy identifying three manifestations of Rome.

У Божјој речи нема грешака, и када Данило употребљава реч „земља“ у вези са речју „славна“, а четири стиха касније употребљава израз „света гора“ у вези са речју „славна“, Данило указује на намерно разликовање између земље и горе. Дословна славна земља јесте Јуда, а у граду Јерусалиму био је подигнут Божји храм. Јерусалим, или храм, може се разумети као Божја црква, али подручје на коме се Јерусалим налази јесте земља Јудина. Многе истине биле су утврђене како је знање расло у напредујућој светлости трећег анђела, али ми овде једноставно излажемо позадину пророштва које указује на три манифестације Рима.

When we recognized that pagan and papal Rome provided two witnesses that established the prophetic characteristics of modern Rome, we recognized a principle of interpretation that I called the “triple application of prophecy.” There were others who had employed similar ideas of a threefold repetition of certain prophecies, but the definition we came to recognize was the definition we still use. It is significant to understand that the prophetic rule of the triple application of prophecy, that is so often applied by Future for America, was realized during the argument of the last six verses of Daniel eleven, but what is just as significant is that the argument led to the first recognition that the triple application of prophecy was concerning Rome. In Millerite history one of the arguments was whether Antiochus Epiphanes was “the robbers” of Daniel’s people, or was “the robbers” Rome, as the Millerites understood. The reason this is significant is because Rome, as “the robbers” of Daniel’s people, are who would “established the vision” in Daniel eleven, verse fourteen.

Када смо препознали да су пагански и папски Рим пружили два сведока који су утврдили пророчке карактеристике модерног Рима, препознали смо начело тумачења које сам назвао „трострука примена пророштва“. Било је и других који су користили сличне идеје о троструком понављању одређених пророштава, али дефиниција коју смо препознали јесте дефиниција коју и даље користимо. Важно је разумети да је пророчко правило троструке примене пророштва, које Future for America тако често примењује, било уочено током разматрања последњих шест стихова једанаестог поглавља Данила; али је подједнако важно и то што је то разматрање довело до првог препознавања да се трострука примена пророштва односила на Рим. У милеритској историји једно од спорних питања било је да ли је Антиох Епифан био „отимачи“ народа Даниловог, или је „отимачи“ био Рим, како су Милерити разумели. Разлог због којег је ово значајно јесте то што је Рим, као „отимачи“ народа Даниловог, онај који ће „утврдити визију“ у Данилу 11, стих 14.

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. Daniel 11:14.

> И у оно време многи ће устати на цара јужнога; и насилници између твога народа подигнуће се да утврде виђење; али ће пасти. Данило 11:14.

The first time we understood a triple application of prophecy it was recognized by the fact that there are three manifestations of Rome in Bible prophecy. Rome established the vision of the advancing light of the third angel, as it did in Millerite history. In Millerite history it was the understanding that paganism and papalism were the powers that trampled down the sanctuary and host that became the framework of truth upon which Miller constructed “all” of his prophetic understandings. The last six verses of Daniel eleven, established a framework of truth that Future for America has built all its prophetic applications upon. That framework is the three desolating powers of the dragon, the beast and the false prophet that lead the world to Armageddon.

Први пут када смо разумели троструку примену пророштва, то је било препознато по чињеници да у библијском пророштву постоје три манифестације Рима. Рим је утемељио виђење о напредујућој светлости трећег анђела, као што је то учинио и у милеритској историји. У милеритској историји, разумевање да су паганизам и папство силе које газе светилиште и војску постало је оквир истине на којем је Милер изградио „сва“ своја пророчка разумевања. Последњих шест стихова једанаестог поглавља Данила утврдили су оквир истине на којем је Future for America изградио све своје пророчке примене. Тај оквир чине три пустошеће силе — аждаја, звер и лажни пророк — које воде свет ка Армагедону.

That framework is based upon the recognition that pagan Rome followed by papal Rome provide two witnesses that establishes modern Rome, and that modern Rome is the threefold union of the dragon of spiritualism (the United Nations), the beast of Catholicism (the papacy), and the false prophet of apostate Protestantism (the United States). That framework is what we identify as a triple application of prophecy. Over the following articles we will discuss the various triple applications of prophecy that have been recognized, and which make up the framework of the advancing light of the three angels.

Taj okvir zasniva se na prepoznavanju da paganski Rim, a zatim papski Rim, pružaju dva svedoka koji uspostavljaju savremeni Rim, te da je savremeni Rim trostruki savez zmaja spiritizma (Ujedinjene nacije), zveri katolicizma (papstvo) i lažnog proroka otpalog protestantizma (Sjedinjene Države). Taj okvir je ono što prepoznajemo kao trostruku primenu proročanstva. U narednim člancima razmotrićemo različite trostruke primene proročanstva koje su prepoznate i koje sačinjavaju okvir napredujuće svetlosti tri anđela.

We will look at the triple application of three manifestations of Rome, which identify the political and religious structure of modern Rome, which Sister White called churchcraft and statecraft. That structure is recognized by bringing the prophetic characteristics of pagan Rome together with the prophetic characteristics of papal Rome for the purpose of identifying and establishing the characteristics in modern Rome.

Размотрићемо троструку примену три обличја Рима, која поистовећују политичку и верску структуру савременог Рима, коју је сестра Вајт назвала црквеном вештином и државничком вештином. Та структура се препознаје тиме што се пророчке одлике паганског Рима доводе заједно са пророчким одликама папског Рима ради препознавања и утврђивања тих одлика у савременом Риму.

We will look at the triple application of three manifestations of Babylon as represented by Nimrod, Nebuchadnezzar and Belshazzar, which identify the arrogance of the man of sin who is seated in the temple of God proclaiming that he is God, which Isaiah identified as the “haughty Assyrian.” The papal arrogance, which is a subject of Bible prophecy, is recognized by bringing the prophetic characteristics of Babel together with the prophetic characteristics of Babylon for the purpose of identifying and establishing the characteristics of modern Babylon.

Размотрићемо троструку примену трију пројава Вавилона, представљених Невродом, Навуходоносором и Валтазаром, које поистовећују охолост човека греха који седи у храму Божјем и објављује да је Бог, кога је Исаија означио као „охолог Асирца“. Папска охолост, која је предмет библијског пророчанства, препознаје се довођењем у везу пророчких обележја Вавела са пророчким обележјима Вавилона ради препознавања и утврђивања обележја савременог Вавилона.

We will look at the triple application of three manifestations of Elijah as represented by Elijah and John the Baptist which identify “the voice crying in the wilderness” in the last days. The voice crying in the wilderness in the last days represents a specific watchman which is a movement, and identifies a double witness in a movement that has a similar beginning and ending. We are informed that there cannot be a third angel without a first and second, so at one level it is impossible to separate the movement of the first angel from the movement of the third, and both movements are represented by a watchman that was typified by Elijah and John the Baptist.

Размотрићемо троструку примену трију пројава Илије, како су представљене у Илији и Јовану Крститељу, које поистовећују „глас вапијућег у пустињи“ у последњим данима. Глас вапијућег у пустињи у последњим данима представља одређеног стражара, који је покрет, и поистовећује двоструко сведочанство у једном покрету који има сличан почетак и завршетак. Обавештени смо да не може бити трећег анђела без првог и другог, те је, на једном нивоу, немогуће одвојити покрет првог анђела од покрета трећег, а оба покрета представљена су стражаром који је био прасликован у Илији и Јовану Крститељу.

> “By pen and voice we are to sound the proclamation, showing their order, and the application of the prophecies that bring us to the third angel’s message. There cannot be a third without the first and second. These messages we are to give to the world in publications, in discourses, showing in the line of prophetic history the things that have been and the things that will be.” Selected Messages, book 2, 105.

> „Пером и гласом треба да објављујемо ову вест, показујући њихов редослед и примену пророштава која нас доводе до поруке трећег анђела. Не може бити трећега без првог и другог. Ове поруке треба да упутимо свету у публикацијама, у беседама, показујући у току пророчке историје оно што је било и оно што ће бити.“ Selected Messages, књига 2, 105.

We will look at the triple application of three manifestations of the messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant to suddenly come to his temple as represented by John the Baptist and William Miller. The final watchman is a subject of prophecy which is recognized by bringing the prophetic characteristics of John the Baptist and William Miller together to identify the final fulfillment of Malachi chapter three.

Размотрићемо троструку примену трију пројава весника који припрема пут да Весник завета изненада дође у свој храм, како је то представљено у личности Јована Крститеља и Вилијама Милера. Последњи стражар је предмет пророчанства који се препознаје довођењем заједно пророчких обележја Јована Крститеља и Вилијама Милера, да би се утврдило коначно испуњење треће главе Малахијине.

> Behold, I will send my messenger, and he shall prepare the way before me: and the Lord, whom ye seek, shall suddenly come to his temple, even the messenger of the covenant, whom ye delight in: behold, he shall come, saith the Lord of hosts. Malachi 3:1.

> Ево, ја ћу послати гласника свога, и он ће приправити пут преда мном; и изненада ће доћи у храм свој Господ, кога тражите, и анђео завета, коме се радујете: ево, доћи ће, говори Господ над војскама. Малахија 3:1.

We will look at the triple application of the three manifestations of Islam as represented by the prophetic characteristics of Islam of the first and second woes of Revelation chapters eight and nine, which identify the prophetic characteristics of Islam of the third Woe identified in Revelation chapters ten and eleven.

Размотрићемо троструку примену трију пројава ислама, представљених пророчким обележјима ислама првог и другог тешко Јао из Откривења, поглавља осам и девет, која поистовећују пророчка обележја ислама трећег Јао, означеног у Откривењу, поглавља десет и једанаест.

We will continue these things in the next article.

Наставићемо о овим стварима у следећем чланку.

> “Allow no one to be brains for you, allow no one to do your thinking, your investigating, and your praying. This is the instruction we need to take to heart today. Many of you are convinced that the precious treasure of the kingdom of God and of Jesus Christ is in the Bible which you hold in your hand. You know that no earthly treasure is attainable without painstaking effort. Why should you expect to understand the treasures of the word of God without diligently searching the Scriptures?

> „Не допуштајте никоме да мисли уместо вас, не допуштајте никоме да обавља ваше размишљање, ваше истраживање и ваше молитве. То је поука коју данас треба да примимо к срцу. Многи од вас су уверени да се драгоцено благо царства Божјег и Исуса Христа налази у Библији коју држите у својој руци. Знате да се ниједно земаљско благо не може стећи без мукотрпног труда. Зашто бисте очекивали да разумете блага речи Божје, а да притом марљиво не истражујете Писма?“

> “It is proper and right to read the Bible; but your duty does not end there; for you are to search its pages for yourselves. The knowledge of God is not to be gained without mental effort, without prayer for wisdom in order that you may separate from the pure grain of truth the chaff with which men and Satan have misrepresented the doctrines of truth. Satan and his confederacy of human agents have endeavored to mix the chaff of error with the wheat of truth. We should diligently seek for the hidden treasure, and seek wisdom from heaven in order to separate human inventions from the divine commands. The Holy Spirit will aid the seeker for great and precious truths which relate to the plan of redemption. I would impress upon all the fact that a casual reading of the Scriptures is not enough. We must search, and this means the doing of all the word implies. As the miner eagerly explores the earth to discover its veins of gold, so you are to explore the word of God for the hidden treasure that Satan has so long sought to hide from man. The Lord says, ‘If any man willeth to do His will, he shall know of the teaching.’ John 7:17.” Fundamentals of Christian Education, 307.

> „Прилично је и исправно читати Библију; али ваша дужност ту не престаје, јер треба сами да истражујете њене странице. Познање Бога не стиче се без умног напора, без молитве за мудрост, да бисте могли да одвојите од чистог зрна истине кукољ којим су људи и Сотона изопачили учења истине. Сотона и његова дружина људских оруђа настојали су да помешају кукољ заблуде са пшеницом истине. Треба марљиво да тражимо скривено благо и да иштемо мудрост с неба да бисмо одвојили људске измишљотине од божанских заповести. Свети Дух помоћи ће ономе који тражи велике и драгоцене истине које се односе на план искупљења. Жеља ми је да свима урежем у свест чињеницу да површно читање Светога писма није довољно. Морамо истраживати, а то значи чинити све што та реч подразумева. Као што рудар ревносно истражује земљу да би открио њене жиле злата, тако и ви треба да истражујете реч Божју ради скривеног блага које је Сотона тако дуго настојао да сакрије од човека. Господ каже: ‘Ако ко хоће Његову вољу творити, познаће је ли ово учење од Бога.’ Јован 7:17.“ Fundamentals of Christian Education, 307.

Back to Articles