Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty-Five

Књига пророка Данила - сто четрдесет пети број

Interpretation of Biblical Prophecy and Current Events: A Perspective on Modern Politics and Religious Symbolism

Тумачење библијског пророштва и савремених догађаја: једно гледиште о модерној политици и религијској симболици

Author

Jeff Pippenger

Published

March 19, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The religion of woke-ism (Sodom) and the politics of Communism (Egypt) rose up when the richest president announced his intent to run for president in 2015, and after he gave his political testimony, he was slain in 2020. The pope was slain prophetically in 1798, after he gave his satanic testimony for three and a half prophetic days. Yet God’s prophetic Word identifies that the pope prevails in his war with the dragon.

Религија вокизма (Содом) и политика комунизма (Египат) подигле су се када је најбогатији председник објавио своју намеру да се кандидује за председника 2015. године, а након што је дао своје политичко сведочанство, био је убијен 2020. године. Папа је пророчки био убијен 1798. године, након што је дао своје сатанско сведочанство током три и по пророчка дана. Ипак, Божја пророчка Реч показује да папа односи превагу у свом рату са аждајом.

> Son of man, set thy face against Pharaoh king of Egypt, and prophesy against him, and against all Egypt: Speak, and say, Thus saith the Lord God; Behold, I am against thee, Pharaoh king of Egypt, the great dragon that lieth in the midst of his rivers, which hath said, My river is mine own, and I have made it for myself. Ezekiel 29:2, 3.

> Сине човечји, окрени лице своје против Фараона, цара Мисирског, и пророкуј против њега и против свега Мисира; говори и реци: Овако вели Господ Бог: Ево, ја сам против тебе, Фараоне, царе Мисирски, велика немани што лежи усред река својих, која говори: Моја је река, и ја сам је себи начинио. Језекиљ 29:2, 3.

Egypt is the great dragon, and the atheism of Pharaoh typified the atheism of the French Revolution, and the globalism of the twenty-first century. That globalism in the confines of the earth-beast of the twenty-first century is represented by the Democratic party. Ezekiel identifies that God is against Egypt, and further on in the chapter, Ezekiel identifies that God will give Egypt to the king of the north, who, in the passage is identified as Nebuchadnezzar, and who represents the counterfeit king of the north of the last days. The counterfeit king of the north is the papacy, and God identifies through Ezekiel, that God will give Egypt to the king of the north for the service that Nebuchadnezzar had provided as the rod of His chastisement. He identifies that He will give Egypt to the pope in the period when the latter rain arrives.

Египат је велики змај, а фараонов атеизам предображавао је атеизам Француске револуције и глобализам двадесет првог века. Тај глобализам, у оквирима звери из земље двадесет првог века, представљен је Демократском странком. Језекиљ показује да је Бог против Египта, а даље у том поглављу Језекиљ показује да ће Бог предати Египат цару са севера, који је у том одломку означен као Навуходоносор, и који представља лажног цара са севера последњих дана. Тај лажни цар са севера јесте папство, а Бог преко Језекиља показује да ће Бог предати Египат цару са севера за службу коју је Навуходоносор пружио као штап Његовог карања. Он показује да ће Египат предати папи у раздобљу када стиже позни дажд.

> And it came to pass in the seven and twentieth year, in the first month, in the first day of the month, the word of the Lord came unto me, saying, Son of man, Nebuchadnezzar king of Babylon caused his army to serve a great service against Tyrus: every head was made bald, and every shoulder was peeled: yet had he no wages, nor his army, for Tyrus, for the service that he had served against it: Therefore thus saith the Lord God; Behold, I will give the land of Egypt unto Nebuchadnezzar king of Babylon; and he shall take her multitude, and take her spoil, and take her prey; and it shall be the wages for his army. I have given him the land of Egypt for his labour wherewith he served against it, because they wrought for me, saith the Lord God. In that day will I cause the horn of the house of Israel to bud forth, and I will give thee the opening of the mouth in the midst of them; and they shall know that I am the Lord. Ezekiel 29:17–21.

> И догоди се двадесет и седме године, у првом месецу, првога дана у месецу, да ми дође реч Господња говорећи: Сине човечји, Навуходоносор, цар вавилонски, зададе својој војсци велику службу против Тира; свака глава оћелаве, и свако раме оголе; али ни он ни његова војска не добише плате од Тира за службу којом му је служио против њега. Зато овако вели Господ Господ: Ево, даћу земљу египатску Навуходоносору, цару вавилонском; и он ће однети њено мноштво, и узеће њен плен, и узеће њен грабеж; и то ће бити плата његовој војсци. Дао сам му земљу египатску за труд којим је служио против њега, јер су радили за мене, говори Господ Господ. У тај дан учинићу да изникне рог дому Израиљеву, и даћу ти отварање уста усред њих; и познаће да сам ја Господ. Језекиљ 29:17–21.

The “day” that God causes “the horn of the house of Israel to bud forth” is September 11, 2001 when the latter rain began to sprinkle. At that time the Lord raised up watchmen saying “hearken to the sound of the trumpet” of the third woe, for He identified that God would “give thee the opening of the mouth in the midst of them.” In the “midst” identifies the period of time between the sprinkling of the latter rain which began on September 11, 2001, and which concludes at the Sunday law, when the Holy Spirit is poured out without measure. In the middle (the midst) of those two waymarks, two witnesses, or two horns would give their testimony, until they were both slain in the street in 2020.

„Дан“ у који Бог чини да „изникне рог дому Израиљеву“ јесте 11. септембар 2001. године, када је позна киша почела да ромиња. У то време Господ је подигао стражаре говорећи: „слушајте звук трубе“ трећег тешко, јер је тиме означио да ће Бог „дати ти отварање уста усред њих“. Израз „усред“ означава временско раздобље између ромињања позне кише, које је започело 11. септембра 2001. године, и које се завршава при недељном закону, када се Свети Дух излива без мере. У средини (усред) та два путоказа, два сведока, или два рога, даваће своје сведочанство, док обојица не буду убијена на улици 2020. године.

Before they were slain, they gave their testimony, and after they were slain, they were revived as the eighth, that is of the seven. They were slain by the dragon power of atheism (Egypt) and immorality (Sodom). For the service they had rendered to God, He promised to give them Egypt as their reward. When the king of the north captures the glorious land of the United States in verse forty-one of Daniel eleven, he then takes Egypt, for this is his payment for services rendered in God’s providential work.

Пре него што су били побијени, дали су своје сведочанство, а пошто су били побијени, оживели су као осми, који је од седморице. Били су побијени змајевом силом атеизма (Египат) и неморала (Содом). За службу коју су учинили Богу, Он им је обећао да ће им дати Египат као њихову награду. Када цар са севера освоји славну земљу Сједињених Америчких Држава у четрдесет и првом стиху једанаесте главе Данила, тада узима и Египат, јер му је то плата за службу учињену у промислитељском делу Божјем.

> O Assyrian, the rod of mine anger, and the staff in their hand is mine indignation. I will send him against an hypocritical nation, and against the people of my wrath will I give him a charge, to take the spoil, and to take the prey, and to tread them down like the mire of the streets. Isaiah 10:5, 6.

> Асирче, штап гнева мојега, и палица у руци њиховој јесте моје негодовање. Послаћу га на народ лицемеран, и наредићу му против народа гнева мојега, да плени плен и граби грабеж, и да их погази као блато на улицама. Исаија 10:5, 6.

The Assyrian is the northern king, who represents the papacy, the counterfeit king of the north in the last days. Assyria and Babylon were used to bring judgment upon Israel, both the northern and southern kingdoms, due to their continuous rebellion.

Асирац је северни цар, који представља папство, лажног цара севера у последњим данима. Асирија и Вавилон били су употребљени да изврше суд над Израиљем, и над северним и над јужним царством, због њихове непрестане побуне.

> “‘So was Israel carried away out of their own land to Assyria,’ ‘because they obeyed not the voice of the Lord their God, but transgressed His covenant, and all that Moses the servant of the Lord commanded.’ 2 Kings 17:7, 11, 14–16, 20, 23; 18:12.

> „Тако би Израиљ одведен из своје земље у Асирију“, „јер не послушаше глас Господа Бога својега, него преступише Његов завет, и све што заповеди Мојсије, слуга Господњи.“ 2. Царевима 17:7, 11, 14–16, 20, 23; 18:12.

> “In the terrible judgments brought upon the ten tribes the Lord had a wise and merciful purpose. That which He could no longer do through them in the land of their fathers He would seek to accomplish by scattering them among the heathen. His plan for the salvation of all who should choose to avail themselves of pardon through the Saviour of the human race must yet be fulfilled; and in the afflictions brought upon Israel, He was preparing the way for His glory to be revealed to the nations of earth. Not all who were carried captive were impenitent. Among them were some who had remained true to God, and others who had humbled themselves before Him. Through these, ‘the sons of the living God’ (Hosea 1:10), He would bring multitudes in the Assyrian realm to a knowledge of the attributes of His character and the beneficence of His law.” Prophets and Kings, 292.

> „У страшним судовима који су били извршени над десет племена Господ је имао мудру и милостиву намеру. Оно што више није могао да учини преко њих у земљи њихових отаца, настојао је да оствари расејавањем међу незнабошце. Његов план за спасење свих који би изабрали да искористе опроштај кроз Спаситеља људског рода морао је још да се испуни; и кроз невоље које су биле допуштене Израелу, Он је припремао пут да се Његова слава открије народима земље. Нису сви који су били одведени у ропство били непокајани. Међу њима је било оних који су остали верни Богу, а и других који су се понизили пред Њим. Преко њих, „синова Бога живога“ (Осија 1:10), Он ће довести мноштва у асирском царству до познања особина Свога карактера и доброчинства Свога закона.“ Пророци и цареви, 292.

The Lord employed the northern kings as His tool of judgment, and the principle in the Bible that He followed towards those northern kings was that they needed to be paid for services rendered.

Господ је употребио северне цареве као оруђе Свога суда, а начело у Библији којим се руководио према тим северним царевима било је да им је требало платити за извршене услуге.

> And in the same house remain, eating and drinking such things as they give: for the labourer is worthy of his hire. Go not from house to house. Luke 10:7.

> И у тој истој кући останите, једући и пијући оно што вам дају; јер је посленик достојан своје плате. Не прелазите из куће у кућу. Лука 10:7.

The Lord uses the papacy to punish the United States when they fill up their cup of probationary time at the soon-coming Sunday law, and His payment is that He gives Egypt to the papacy for services rendered. God’s prophetic Word is clear that Egypt is given to the papacy, and verses forty-two and three of Daniel chapter eleven, confirm this fact. The pope’s payment for services rendered is that he becomes the head that the ten kings lift up, and who rules over the worldwide image of the beast.

Господ користи папство да казни Сједињене Државе када оне на скоронаступајућем недељном закону испуне чашу свога времена провере, а Његова накнада јесте то што Египат даје папству за извршене услуге. Божја пророчка Реч јасно показује да је Египат дат папству, а стихови четрдесет два и три, из једанаесте главе Данила, потврђују ту чињеницу. Папина накнада за извршене услуге јесте то што он постаје глава коју десет царева уздижу и која влада над светском иконом звери.

Trump prevails over the dragon powers, for he is the eighth head, that is of the seven, in the time of the image of the beast in the United States. The collapse of the Democratic party, the dragon power that slew Trump in 2020 is now happening. God’s Word never fails. The “straw that breaks the camel’s back” of the Democratic party is the false prophet of Islam. The attack of October 7, 2023, placed a wedge within its base of support that can only be attributed to the role of Islam angering and distressing the nations. This will be accompanied by further attacks, producing greater division, while uniting a class of citizens of the earth beast, who recognize the foolishness of the flood of illegal immigration that has been released by the forces of the dragon. It will also produce an economic crisis, though that crisis is already here.

Трамп преовладава над змајским силама, јер је он осма глава, која је од седам, у време иконе звери у Сједињеним Државама. Сада се дешава слом Демократске странке, змајске силе која је убила Трампа 2020. године. Божја Реч никада не изневерава. „Кап која прелива чашу“ за Демократску странку јесте лажни пророк ислама. Напад од 7. октобра 2023. године поставио је клин унутар њене базе подршке, што се може приписати једино улози ислама у разгневљивању и узнемиравању народа. То ће бити праћено даљим нападима, који ће произвести још веће поделе, док ће истовремено ујединити један слој грађана звери из земље, који препознају безумље бујице незаконите имиграције коју су ослободиле силе змаја. То ће такође произвести економску кризу, мада је та криза већ овде.

> “And then the great deceiver will persuade men that those who serve God are causing these evils. The class that have provoked the displeasure of Heaven will charge all their troubles upon those whose obedience to God’s commandments is a perpetual reproof to transgressors. It will be declared that men are offending God by the violation of the Sunday sabbath; that this sin has brought calamities which will not cease until Sunday observance shall be strictly enforced; and that those who present the claims of the fourth commandment, thus destroying reverence for Sunday, are troublers of the people, preventing their restoration to divine favor and temporal prosperity. Thus the accusation urged of old against the servant of God will be repeated and upon grounds equally well established: ‘And it came to pass, when Ahab saw Elijah, that Ahab said unto him, Art thou he that troubleth Israel? And he answered, I have not troubled Israel; but thou, and thy father’s house, in that ye have forsaken the commandments of the Lord, and thou hast followed Baalim.’ 1 Kings 18:17, 18. As the wrath of the people shall be excited by false charges, they will pursue a course toward God’s ambassadors very similar to that which apostate Israel pursued toward Elijah.” The Great Controversy, 590.

> „А тада ће велики варалица уверити људе да они који служе Богу изазивају ова зла. Слој оних који су навукли незадовољство Неба свалиће све своје невоље на оне чија је послушност Божјим заповестима стални укор преступницима. Биће објављено да људи вређају Бога кршењем недељне суботе; да је тај грех донео несреће које неће престати док се строго не наметне светковање недеље; и да су они који износе захтеве четврте заповести, рушећи тиме поштовање према недељи, смутљивци у народу, који спречавају његово враћање у божанску наклоност и временски напредак. Тако ће се поновити оптужба некада изнета против Божјег слуге, и то на подједнако добро утврђеним основама: ‘And it came to pass, when Ahab saw Elijah, that Ahab said unto him, Art thou he that troubleth Israel? And he answered, I have not troubled Israel; but thou, and thy father’s house, in that ye have forsaken the commandments of the Lord, and thou hast followed Baalim.’ 1 Kings 18:17, 18. Како се гнев народа буде распаљивао лажним оптужбама, они ће према Божјим весницима поступати веома слично ономе како је отпаднички Израиљ поступао према Илији.” Велика борба, 590.

Sabbath-keepers are going to be identified as the reason “divine favor and temporal prosperity” have been removed. In describing this period that is just ahead of us, she refers to Elijah, and his interaction with Ahab. Their mutual accusations of one another took place before Mount Carmel. Temporal prosperity and divine favor are removed by escalating judgments, before the soon-coming Sunday law. The passage just cited refers to a series of events that occur during the Sunday law testing time, but there are two testing times. The image of the beast test that occurs within the confines of the United States, thereafter is repeated in the entire world. All the events described in the passage find a prophetic fulfillment in the history leading up to the soon coming Sunday law, and in the history of the world Sunday law crisis which follows thereafter.

Они који држе суботу биће означени као разлог што су „божанска наклоност и временски просперитет“ уклоњени. Описујући овај период који је непосредно пред нама, она упућује на Илију и његово суочавање са Ахавом. Њихове међусобне оптужбе једнога против другога одиграле су се пред гором Кармил. Временски просперитет и божанска наклоност бивају уклоњени све тежим судовима, пре недељног закона који ускоро долази. Управо наведени одломак односи се на низ догађаја који се збивају током времена испита недељног закона, али постоје два времена испита. Испит у погледу иконе звери, који се одиграва у оквирима Сједињених Држава, потом се понавља у читавом свету. Сви догађаји описани у том одломку налазе пророчко испуњење у историји која води ка недељном закону који ускоро долази, и у историји светске кризе недељног закона која након тога следи.

The first paragraph of Testimonies volume nine, which begins on page eleven, thus identifying NINE-ELEVEN, states: “We are living in the time of the end. The fast-fulfilling signs of the times declare that the coming of Christ is near at hand. The days in which we live are solemn and important. The Spirit of God is gradually but surely being withdrawn from the earth. Plagues and judgments are already falling upon the despisers of the grace of God. The calamities by land and sea, the unsettled state of society, the alarms of war, are portentous. They forecast approaching events of the greatest magnitude.” As the narrative continues on, we find on page fourteen, “There are not many, even among educators and statesmen, who comprehend the causes that underlie the present state of society. Those who hold the reins of government are not able to solve the problem of moral corruption, poverty, pauperism, and increasing crime. They are struggling in vain to place business operations on a more secure basis. If men would give more heed to the teaching of God’s word, they would find a solution of the problems that perplex them.”

Први пасус деветог тома Сведочанстава, који почиње на једанаестој страници, те тако означава ДЕВЕТ-ЈЕДАНАЕСТ, гласи: „Живимо у времену краја. Знаци времена, који се брзо испуњавају, објављују да је Христов долазак близу, на вратима. Дани у којима живимо свечани су и значајни. Дух Божји се постепено, али сигурно, повлачи са земље. Зла и судови већ падају на презритеље благодати Божје. Несреће на копну и мору, нестабилно стање друштва, узбуне због рата, злокобни су знаци. Они наговештавају догађаје који се приближавају и који су од највеће важности.” Како се излагање наставља, налазимо на четрнаестој страници: „Нема много оних, чак ни међу просветним радницима и државницима, који схватају узроке што леже у основи садашњег стања друштва. Они који држе узде власти нису у стању да реше проблем моралне покварености, сиромаштва, беде и све већег криминала. Узалуд се боре да пословање поставе на сигурнију основу. Када би људи посвећивали већу пажњу учењу Божје речи, нашли би решење за проблеме који их збуњују.”

> “The Scriptures describe the condition of the world just before Christ’s second coming. Of the men who by robbery and extortion are amassing great riches, it is written: ‘Ye have heaped treasure together for the last days. Behold, the hire of the laborers who have reaped down your fields, which is of you kept back by fraud, crieth: and the cries of them which have reaped are entered into the ears of the Lord of Sabaoth. Ye have lived in pleasure on the earth, and been wanton; ye have nourished your hearts, as in a day of slaughter. Ye have condemned and killed the just; and he doth not resist you.’ James 5:3–6.”

> „Свето писмо описује стање света непосредно пре другог Христовог доласка. О људима који пљачком и изнудом нагомилавају велико богатство написано је: ‘Сабрасте себи благо за последње дане. Гле, виче плата посленика који су пожњели њиве ваше, а коју сте им ви закинули преваром; и вапаји жетелаца дођоше до ушију Господа Саваота. Живели сте на земљи у уживањима и раскоши; утовили сте срца своја као на дан клања. Осудили сте, убили праведника; и он вам се не противи.’ Јаков 5:3–6.“

In the last days men are “struggling in vain to place business operations on a more secure basis.” The Democrats, their propaganda machine, and the globalist bankers are struggling in vain, and they are lying about the actual financial stability they claim the Biden administration has accomplished. One of the symbols of “the world just before Christ’s second coming,” is “men who by robbery and extortion” have “amassed great riches.” The three verses that preceded the verses from the book of James, that Sister White cited are:

У последњим данима људи „узалуд настоје да пословне подухвате поставе на сигурнију основу.“ Демократе, њихова пропагандна машинерија и глобалистички банкари узалуд се муче, и лажу о стварној финансијској стабилности за коју тврде да ју је Бајденова администрација постигла. Један од симбола „света непосредно пре Христовог другог доласка“ јесу „људи који су пљачком и изнудом“ „нагомилали велика богатства.“ Три стиха који претходе стиховима из Јаковљеве посланице, које је сестра Вајт навела, гласе:

> Go to now, ye rich men, weep and howl for your miseries that shall come upon you. Your riches are corrupted, and your garments are motheaten. Your gold and silver is cankered; and the rust of them shall be a witness against you, and shall eat your flesh as it were fire. Ye have heaped treasure together for the last days. James 5:1–3.

> Ходите сада, ви богаташи, плачите и ридајте због невоља које ће доћи на вас. Ваше богатство је иструлело, и ваше хаљине изјели су мољци. Ваше злато и сребро зарђало је; и рђа њихова биће сведочанство против вас, и изјешће ваше тело као огањ. Нагомилали сте себи благо за последње дане. Јаков 5:1–3.

A prophetic characteristic of the “last days” is when there are men that are recognized by their amazing wealth, which had been produced by fraud. Those men are in the news every day. That time is here. In that time the wealth of those world-bankers and billionaires is represented as gold and silver, that becomes rusted. Silver and gold do not rust, so the Scriptures are identifying something totally unexpected that happens to the wealth of the rich men in the last days, for their gold and silver is to become rusted. The harbinger of that economic crash occurred with the arrival of the third woe, on September 11, 2001. Islam of the third Woe is the east wind of Bible prophecy, and in the last days it is the east wind that sinks the economy, as represented by the ships of Tarshish.

Пророчка одлика „последњих дана“ јесте време у коме постоје људи који су препознати по свом задивљујућем богатству, које је било стечено преваром. Ти људи су свакога дана у вестима. То време је дошло. У том времену богатство тих светских банкара и милијардера представљено је као злато и сребро, које зарђава. Сребро и злато не рђају, те Свето писмо указује на нешто потпуно неочекивано што се догађа са богатством богатих људи у последњим данима, јер њихово злато и сребро треба да зарђа. Предзнак тог економског слома појавио се са доласком трећег јао, 11. септембра 2001. Ислам трећег Јао јесте источни ветар библијског пророчанства, а у последњим данима управо је источни ветар тај који потапа економију, као што је представљено бродовима тарсиским.

> For, lo, the kings were assembled, they passed by together. They saw it, and so they marvelled; they were troubled, and hasted away. Fear took hold upon them there, and pain, as of a woman in travail. Thou breakest the ships of Tarshish with an east wind. Psalms 48:4–7.

> Јер, гле, цареви се сабраше, прођоше заједно. Видеше то, и тако се задивише; сметоше се и побегоше. Страх их обузе онде, и мука као код жене која рађа. Ти разбијаш тарсиске лађе источним ветром. Псалми 48:4–7.

The globalists kings, billionaires and bankers are troubled with fear and pain when the east wind, which represents the escalating angering of the nations (as a woman in travail), that is produced by Islam of the third woe, sinks the ships of Tarshish. Islam is about to break the local and global economy and produce an economic and political environment that plays perfectly into the strengths of Trump, not the Democrats and globalists, for the dragon power is given to the eighth head, that is of the seven, for “services rendered”. God used Trump to stir up the entire realm of the Grecians, for God is now bringing about the circumstances where the entire world is to be divided into two classes.

Глобалистички цареви, милијардери и банкари узнемирени су страхом и болом када источни ветар, који представља све већу разјареност народа (као жене у порођајним мукама), а који производи ислам трећег тешко, потапа лађе Тарсиске. Ислам је управо на прагу да сломи локалну и глобалну економију и произведе економско и политичко окружење које савршено иде у прилог снагама Трампа, а не демократа и глобалиста, јер је сила аждаје дата осмој глави, која је од седам, за „извршене услуге“. Бог је употребио Трампа да узбурка целокупно подручје Јаванаца, јер Бог сада доводи околности у којима цео свет треба да буде подељен на две класе.

The economic system that now is operated by the globalists was first introduced in the presidency of Woodrow Wilson, a Democrat that was elected by promising to keep the United States out of the impending First World War, but ended up as the president who presided over the First World War. Wilson is best known for pushing the League of Nations, the precursor to the United Nations. In his presidency the financial structure of the United States was given into the hands of the globalists, when Wilson gave the economic direction of the nation into the auspices of the Federal Reserve System in 1913.

Економски систем којим сада управљају глобалисти први пут је уведен за време председништва Вудроа Вилсона, демократа који је био изабран обећавајући да ће Сједињене Државе држати подаље од надолазећег Првог светског рата, али је на крају постао председник под чијим се вођством водио Први светски рат. Вилсон је најпознатији по томе што је заступао Лигу народа, претечу Уједињених нација. Током његовог председништва финансијска структура Сједињених Држава била је предата у руке глобалиста, када је Вилсон 1913. године економско усмерење нације ставио под окриље Система федералних резерви.

The prophetic characteristics of the president of the First World War, was his promise not to go to war, which was a lie. He was the leading historical figure promoting the one-world government of the League of Nations, and he presided over turning the finances of the United States over to the world bankers. He reigned from 1913 to 1921. In 1919, the third generation of Adventism, which is symbolized by compromise with the world, ran parallel with Wilson’s compromise with the world, for the two horns run parallel with each other. In the third generation of Laodicean Adventism they surrendered the control of their medical and educational systems into the hands of those outside their spiritual sovereignty. At the same time, Wilson surrendered the financial sovereignty of the United States to the globalist bankers, and he tirelessly worked, but failed, to surrender the United States’ political sovereignty to the globalists.

Пророчке одлике председника у време Првог светског рата огледале су се у његовом обећању да неће ићи у рат, што је била лаж. Он је био водећа историјска личност у промовисању једносветске владе Лиге народа, и председавао је предавању финансија Сједињених Држава светским банкарима. Владао је од 1913. до 1921. године. Године 1919, трећа генерација адвентизма, која је симболизована компромисом са светом, текла је упоредо са Вилсоновим компромисом са светом, јер два рога теку упоредо један с другим. У трећој генерацији лаодикијског адвентизма, они су предали управу над својим здравственим и образовним системима у руке оних који су били изван њиховог духовног суверенитета. У исто време, Вилсон је предао финансијски суверенитет Сједињених Држава глобалистичким банкарима, и неуморно је радио, али безуспешно, да политички суверенитет Сједињених Држава преда глобалистима.

Wilson, as president during the First World War, represents prophetic characteristics which identify the Third World War. He represents a history where the Federal Reserve is involved in controlling the global economy in the direction which is best suited for the globalist agenda, not the sovereignty of America. He represents a president who is there when the New World Order finally achieves its goal in becoming the seventh kingdom of Bible prophecy, though their reign is short-lived. This fact is established upon two witnesses, for Wilson’s failed attempt to join the League of Nations after World War One, typified the United States joining the United Nations immediately after World War Two. On these two witnesses, the soon coming Sunday law, which brings national ruin in its wake, leads to the implementation of the United Nations as the one-world government the globalists have been pushing for since Woodrow Wilson’s presidency.

Вилсон, као председник за време Првог светског рата, представља пророчке одлике које поистовећују Трећи светски рат. Он представља историју у којој су Федералне резерве укључене у управљање светском економијом у правцу који највише одговара глобалистичкој агенди, а не суверенитету Америке. Он представља председника који је на положају када Нови светски поредак коначно оствари свој циљ тако што постаје седмо царство библијског пророштва, премда је њихова владавина кратког века. Ова чињеница утврђена је на основу два сведока, јер је Вилсонов неуспели покушај да се Сједињене Државе прикључе Друштву народа после Првог светског рата представљао предслику приступања Сједињених Држава Уједињеним нацијама непосредно после Другог светског рата. На основу ова два сведока, ускоро долазећи недељни закон, који за собом доноси националну пропаст, води ка успостављању Уједињених нација као једносветске владе за коју су се глобалисти залагали још од председништва Вудроа Вилсона.

These prophetic characteristics must exist in the presidency of the eighth and final president, who is of the seven. Wilson was followed by Warren Harding a Republican, who ushered in the period called “the roaring twenties,” which led to the crash of 1929, which led to the Great Depression, which led to World War Two. Trump’s first presidency was the “roaring twenties,” and Biden is about to usher in the greatest depression in the history of the earth beast. That depression was typified by the crash of 1929, but also by the “panic of 1837” in Ellen White’s day.

Ове пророчке одлике морају постојати у председништву осмог и последњег председника, који је од оне седморице. После Вилсона дошао је Ворен Хардинг, републиканац, који је увео раздобље названо „бурне двадесете“, што је довело до слома 1929. године, што је довело до Велике депресије, што је довело до Другог светског рата. Трампово прво председништво било је „бурне двадесете“, а Бајден ће ускоро увести највећу депресију у историји звери из земље. Та депресија била је предочена сломом из 1929. године, али и „паником из 1837.“ у време Елен Вајт.

The depression of the 1830s in the United States is commonly referred to as the “Panic of 1837.” It was a severe economic downturn that lasted from 1837 to the mid-1840s, encompassing much of the 1830s decade. The Panic of 1837 was characterized by a financial crisis, bank failures, widespread unemployment, and a prolonged period of economic hardship.

Економска депресија тридесетих година XIX века у Сједињеним Државама обично се назива „Паника из 1837.“ Био је то тежак економски пад који је трајао од 1837. до средине 1840-их, обухватајући велики део деценије 1830-их. Паника из 1837. била је обележена финансијском кризом, пропашћу банака, широко распрострањеном незапосленошћу и дуготрајним периодом економских тешкоћа.

The Panic of 1837 was triggered by a “Speculative Bubble,” as was the crash of 1929. In 1837, when the bubble burst, it led to widespread bankruptcies and financial losses. A series of bank failures occurred in the wake of the speculative bubble, leading to a loss of confidence in the banking system and widespread financial panic. A global economic downturn, exacerbated by a decline in international trade and a decrease in demand for American exports, contributed to the economic woes in the United States.

Панику 1837. године покренуо је „спекулативни балон“, као што је то био случај и са крахом 1929. године. Године 1837, када је балон пукао, то је довело до распрострањених банкротстава и финансијских губитака. Низ пропасти банака уследио је након пуцања спекулативног балона, што је довело до губитка поверења у банкарски систем и до опште финансијске панике. Глобални економски пад, погоршан опадањем међународне трговине и смањењем потражње за америчким извозом, допринео је економским невољама у Сједињеним Државама.

The crash of 1929, which marked the beginning of the Great Depression, was preceded by a speculative bubble in the Stock Market. During the 1920s, there was a period of economic prosperity in the United States, known as the Roaring Twenties, characterized by rapid industrial growth, technological innovation, and widespread optimism. During this time, speculation in the Stock Market soared, fueled by easy credit, margin trading (buying stocks with borrowed money), and speculative buying of stocks on the basis of anticipated future price increases rather than underlying value. Stock prices rose to unsustainable levels, far exceeding the intrinsic value of the companies they represented.

Крах 1929. године, који је означио почетак Велике депресије, био је претходно условљен шпекулативним балоном на берзи. Током 1920-их, у Сједињеним Америчким Државама постојао је период привредног просперитета, познат као „Бурне двадесете“, који се одликовао брзим индустријским растом, технолошким иновацијама и широко распрострањеним оптимизмом. У том раздобљу, шпекулације на берзи нагло су порасле, подстакнуте лаким приступом кредитима, куповином на маржу (куповином акција позајмљеним новцем) и шпекулативном куповином акција на основу очекиваног будућег раста цена, а не на основу њихове стварне вредности. Цене акција порасле су до неодрживог нивоа, далеко превазилазећи унутрашњу вредност компанија које су представљале.

From March, 2000 to October 2002 the “dot-com bubble” burst. September 11, 2001 was embedded within that economic crash. Then the housing bubble burst in 2008, which was called the Global Financial Crisis or the Great Recession.

Од марта 2000. до октобра 2002. распрснуо се „dot-com мехур”. Унутар тог економског слома био је уграђен 11. септембар 2001. Потом је 2008. пукaо стамбени мехур, што је названо Глобална финансијска криза или Велика рецесија.

Leading up to the Sunday law the temporal prosperity of the citizens of the United States is removed. The removal of temporal prosperity occurs during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. The first waymark of the sealing time was embedded in an economic crash. September 11, 2001 was the empowerment of the third angel, and when that very same angel arrived in 1844, that history was embedded in an economic crash. 1844 typifies the soon coming Sunday law, and September 11, 2001 is the beginning of the period of the sealing. Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning of a thing. The crash of 1929 preceded and led to the Second World War.

Уочи закона о недељи, временски просперитет грађана Сједињених Америчких Држава бива уклоњен. Уклањање временског просперитета догађа се у време печаћења сто четрдесет и четири хиљаде. Први путоказ времена печаћења био је уграђен у један економски слом. Једанаести септембар 2001. године био је оснажење трећег анђела, а када је тај исти анђео дошао 1844. године, та историја била је уграђена у један економски слом. Година 1844. представља праслику ускоро долазећег закона о недељи, а једанаести септембар 2001. године јесте почетак раздобља печаћења. Исус увек крај нечега приказује почетком нечега. Слом из 1929. године претходио је Другом светском рату и водио ка њему.

We will continue this study in the next article.

Наставићемо ово проучавање у следећем чланку.

> “There has been a slothful neglect, and a criminal unbelief among us as a people which has kept us back from doing the work God has left us to do in letting our light shine forth to those of other nations. There is a fearfulness to venture out and to run risks in this great work, fearing that the expenditure of means would not bring returns. What if means are used and yet we cannot see that souls have been saved by it? What if there is a dead loss of a portion of our means? Better work and keep at work than to do nothing. You know not which shall prosper this or that. Men will invest in patent rights and meet with heavy losses, and it is taken as a matter of course. But in the work and cause of God, men are afraid to venture. Money seems to them to be a dead loss that does not bring immediate returns when invested in the work of saving souls. The very means that is now so sparingly invested in the cause of God, and that is selfishly retained will, in a little while, be cast with all idols to the moles and to the bats. Money will soon depreciate in value very suddenly when the reality of eternal scenes opens to the senses of man.” The True Missionary, January 1, 1874.

> „Међу нама као народом постоји трома немарност и преступничко неверовање, што нас је задржало да не вршимо дело које нам је Бог оставио да чинимо, дајући да наша светлост засија пред онима из других народа. Постоји плашљивост да се иступи и да се преузму ризици у овом великом делу, из страха да улагање средстава неће донети поврат. Шта ако се средства употребе, а ипак не можемо видети да су се душе тиме спасле? Шта ако део наших средстава буде потпуно изгубљен? Боље је радити и истрајавати у раду него не чинити ништа. Не знате шта ће успети, ово или оно. Људи ће улагати у патентна права и претрпети тешке губитке, и то се узима као нешто сасвим уобичајено. Али у делу и ствари Божјој, људи се боје да се одваже. Новац им изгледа као потпуни губитак ако, уложен у дело спасавања душа, не донесе непосредан принос. Управо она средства која се сада тако шкрто улажу у дело Божје, и која се себично задржавају, ускоро ће бити бачена сa свим идолима кртицама и слепим мишевима. Вредност новца убрзо ће врло нагло опасти када се стварност вечних призора отвори чулима човека.“ The True Missionary, January 1, 1874.

Back to Articles